prop · GU03115 · 2007-04-27 00:00:00 — Man skulle i och för sig kunna tänka sig en situation då en kund, trots att han har blivit informerad om att priset på en annan marknadsplats är bättre, ändå vill få till stånd ett snabbt avslut till det av värdepappersinstitutet offentliggjorda priset. Bestämmelserna om bästa orderutförande i artikel 21 gäller inte om kunden har gett specifika instruktioner. Skyldigheten att utföra transaktioner till de offentliggjorda buden för ordermottagandet gäller även, enligt huvudregeln, vid utförandet av order från professionella kunder (artikel 27.3 fjärde stycket i MiFID). Dessa order får emellertid utföras till ett bättre pris i berättigade fall, förutsatt att priset ligger inom ett intervall av offentliggjorda priser som avspeglar rådande marknadsförhållanden och förutsatt att orderns storlek överstiger den storlek som är vanlig i fråga om icke-professionella investerare (enligt artikel 26 i genomförandeförordningen). Det är alltså fråga om order som storleksmässigt ligger mellan och den fastställda standardstorleken för aktien. Om ordern är större än standardstorleken är bestämmelserna om information före handel för systematiska internhandlare inte tillämpliga (artikel 27.1 andra stycket i ). Artikel 27.3 fjärde stycket om order från professionella kunder innehåller, till skillnad från tredje stycket om order från icke-professionella kunder, inte något förbehåll med hänvisning till reglerna i artikel 21 om bästa orderutförande. Artikel 21 gäller emellertid oavsett om institutets motpart är professionell eller inte. Det enda undantaget som görs i artikel 21 avser affärer med jämbördiga motparter. Även professionella kunders order måste således enligt huvudregeln slussas vidare till något annat forum, om det ger kunden mer förmånliga villkor (skäl 44 i MiFID). Systematiska internhandlare får vidare utföra order de mottar från sina professionella kunder till priser som skiljer sig från de offentliggjorda buden i fråga om transaktioner där utförande av en order i olika värdepapper är en del av en enda transaktion eller i fråga om order som är underkastade andra villkor än det aktuella marknadspriset (artikel 27.3 femte stycket). För att det första undantaget skall bli tillämpligt krävs det att ordern omfattar åtminstone tio olika värdepapper. Det andra undantaget avser varje order som inte avser genomförandet av en transaktion till aktuellt marknadspris, exempelvis s.k. VWAP-order om att köpa eller sälja aktier till marknadens genomsnittliga pris , eller limiterade order om att köpa eller sälja aktier till ett bestämt högsta respektive lägsta pris (artiklarna 3.2 och 25.1 i genomförandeförordningen). Systematiska internhandlare får endast utföra order från kunder som inte är professionella till de offentliggjorda budpriserna. Detta gäller även för order som överstiger den största storlek för vilken internhandlaren offentliggjort priser och order som ligger mellan flera storlekar för vilka internhandlaren offentliggjort olika priser (artikel 27.3 sjätte stycket i ). Om internhandlaren väljer att utföra en order skall den utföras till ett av de offentliggjorda priserna i det första fallet det högsta priset, i det senare fallet ett av de omgivande priserna. Systematiska internhandlare har rätt att på grundval av sin affärspolicy och på ett objektivt icke-diskriminerande sätt avgöra vilka personer de ger tillgång till sina bud (artikel 27.5). Systematiska internhandlare har därutöver rätt att vägra att ingå, eller avbryta, affärsförbindelser med investerare på grundval av affärsmässiga överväganden som t.ex. investerarens kreditvärdighet och motpartsrisk. har således vissa möjligheter att utforma sin systematiska internhandel på det sätt man önskar. Det väsentliga är dock att institutet, inom ramen för de riktlinjer för verksamheten som man har antagit, inte gör åtskillnad mellan olika kunder på ett diskriminerande sätt. I skäl 50 i MiFID anges att systematiska internhandlare kan besluta om att endast icke-professionella kunder, eller endast professionella kunder, skall få tillgång till deras bud men att det inte bör vara tillåtet att göra åtskillnader inom dessa kundkategorier. För att begränsa riskerna har systematiska internhandlare, enligt artikel 27.6, rätt att på ett icke-diskriminerande sätt begränsa det antal transaktioner de åtar sig att utföra åt samma kund. Detsamma gäller vid order från olika kunder under förutsättning att det totala antalet och/eller volymen av dessa order avsevärt överstiger det normala. Internhandlarna skall i riktlinjer ange i vilken omfattning de har möjlighet att åta sig order utan att utsätta sig för otillbörlig risk, bl.a. med beaktande av rådande villkor på marknaden (artikel 25.2 i genomförandeförordningen). Den behöriga myndigheten skall, enligt artikel 27.4, övervaka att värdepappersföretagen regelbundet uppdaterar de köp- och säljpriser som offentliggörs, att företagen har priser som är representativa för rådande marknadsvillkor samt att de iakttar bestämmelsen i artikel 27.3 fjärde stycket om när professionella kunder får erbjudas bättre priser. Regeringens förslag: Ett värdepappersinstitut som har utfört en transaktion med aktier som är upptagna till handel på en reglerad marknad skall offentliggöra information om pris, volym och tidpunkt för transaktionen. Informationen skall göras tillgänglig för allmänheten på rimliga affärsmässiga villkor, så nära realtid som möjligt och på ett sätt som gör den lätt tillgänglig för andra marknadsaktörer. Detta gäller dock inte för transaktioner som har genomförts på en reglerad marknad eller MTF eller utgör ett s.k. manuellt avslut. När det gäller andra finansiella instrument som har upptagits till handel på en reglerad marknad eller handlas på en MTF skall värdepappersinstitut offentliggöra information om transaktioner som utförts utanför dessa handelsplatser i en utsträckning som, med beaktande av verksamhetens art, säkrar en god genomlysning. Ett värdepappersinstitut skall ha samma möjligheter som en börs eller ett värdepappersinstitut som driver en MTF att medges undantag från skyldigheten att offentliggöra information efter handel som har medgetts en reglerad marknad. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens men saknar bestämmelser om information efter handel med andra finansiella instrument än aktier som upptagits till handel på en reglerad marknad. Remissinstanserna: anser att börsmedlemmarnas legala rapporteringskrav för transaktioner utanför en börs, i andra finansiella instrument än aktier som är upptagna till handel på en börs, bör behållas. Följden av utredningens förslag kan bli försämrad genomlysning i handeln med andra instrument än aktier Prop. 2006/07:115 genom ökad handel utanför börsen, helt utan krav på genomlysning. Berörda remissinstanser har beretts möjlighet att lämna kompletterande synpunkter på ett förslag om att ett generellt krav på god genomlysning skall gälla för värdepappersinstitutens handel utanför en reglerad marknad eller MTF. Ett sådant krav finns inte med i utredningens förslag. , och är positiva till förslaget, medan inte har några invändningar. riksbank avstyrker förslaget eftersom det, enligt mening, i detta fall saknas tillräckligt starka skäl att avvika från minimireglerna i MiFID. Skälen för regeringens förslag: MiFID föreskriver en skyldighet för värdepappersinstitut att offentliggöra information efter handel med aktier som har upptagits till handel på en reglerad marknad, motsvarande de informationskrav som gäller för reglerade marknader och MTF:er, dvs. med uppgift om pris, volym och tidpunkt för genomförda transaktioner. Detta gäller även systematiska internhandlare (se föregående avsnitt). Informationen skall offentliggöras så nära realtid som möjligt och på rimliga affärsmässiga villkor göras tillgänglig för andra marknadsdeltagare (artikel 28). Något offentliggörande från institutens sida behövs dock inte om handeln har ägt rum på en reglerad marknad eller MTF. I så fall gäller i stället marknadsplatsernas informationsskyldighet enligt artiklarna 45 respektive 30. Samma skyldighet för marknadsplatserna att informera om transaktioner som genomförts inträder vid s.k. avslut (artikel 27.1 i genomförandeförordningen). Ur ett genomlysningsperspektiv kan avslut anses ha utförts på en reglerad marknad eller MTF. I gällande rätt finns det inte någon bestämmelse motsvarande den i MiFID om skyldighet för värdepappersinstitut att offentliggöra information om transaktioner med aktier upptagna till handel på en reglerad marknad som skett utanför en reglerad marknad eller MTF. Regelverket har i stället inneburit en skyldighet för börsmedlemmarna att till börsen rapportera de avslut de har gjort utanför börsen på det sätt och i den omfattning som börsen bestämmer (4 kap. 4 § lagen om börs- och clearingverksamhet).TPF21FPT För värdepappersinstitut som inte är börsmedlemmar har det funnits en skyldighet i 1 kap. 7 a § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse att anmäla avslut till börsen. Själva offentliggörandet av informationen åligger därefter börsen (4 kap. 3 § lagen om börs- och clearingverksamhet). En annan skillnad mellan MiFID och gällande rätt är att MiFID endast kräver offentliggörande av avslut med aktier upptagna till handel på en Skyldigheten för värdepappersinstitut att rapportera avslut enligt lagen om börs- och clearingverksamhet avser samtliga finansiella instrument som är noterade vid börsen. Eftersom det i nuvarande regelverk saknas en bestämmelse som ger värdepappersinstitut en skyldighet att offentliggöra information efter handel om avslut med aktier upptagna till handel på en reglerad marknad, måste en sådan bestämmelse införas i den nya lagen. TP PT Vid Stockholmsbörsen gäller att avslut under en handelspost (normalt ca ett halvt basbelopp) inte behöver rapporteras. skäl att överväga konsekvenserna av att ta bort värdepappersinstitutens skyldighet att rapportera avslut avseende andra finansiella instrument som upptagits till handel på börsen utan att ersätta denna skyldighet med något annat. I enlighet med vad påpekat torde risken öka för försämrad genomlysning genom ökad handel utanför börsen med andra instrument än aktier, om detta kunde ske helt utan krav på genomlysning. Med hänvisning till de överväganden i tidigare avsnitt som lagts till grund för ett generellt krav på god genomlysning i handeln med alla instrument som tagits upp till handel på en reglerad marknad eller handlas på en MTF, bör en motsvarande skyldighet övervägas när det gäller värdepappersinstitutens handel utanför dessa handelsplatser. Skyldigheten föreslås träffa värdepappersinstituten som skall offentliggöra genomförda transaktioner, lämpligen på det sätt som gäller för aktier upptagna till handel på en reglerad marknad, med beaktande av de skilda behov och förutsättningar som finns i fråga om olika finansiella instrument och marknader. Den praktiska tillämpningen bör motsvara den som gäller för reglerade marknader och MTF:er. En skyldighet för värdepappersinstitut att medverka till god genomlysning i handeln med andra instrument än aktier som upptagits till handel på en reglerad marknad har inte föreslagits av utredningen men kan anses ligga i linje med utredningens förslag att ålägga reglerade marknader och MTF:er en sådan skyldighet. Värdepappersinstitutens handel utanför reglerade marknader och MTF:er kan ha konsekvenser för genomlysningen på dessa handelsplatser. Den nu föreslagna regeln motiveras av ett intresse att undvika särbehandling av värdepappersinstitutens handel utanför reglerade marknader och MTF:er. , och tillstyrker förslaget medan lämnar förslaget utan invändningar. riksbank avstyrker däremot med hänvisning till att stort utrymme bör lämnas för marknaderna själva att utforma genomlysningsregler och att tillräckliga skäl saknas för att avvika från MiFID:s minimiregler. Det är emellertid oklart varför ett sådant utrymme skall lämnas på detta sätt och enbart när det gäller värdepappersinstitutens handel utanför reglerade marknader och MTF:er. avstyrkte inte ett motsvarande förslag gällande handeln på reglerade marknader och MTF:er (avsnitt 11.3.1) där behovet av att utforma egna regler för genomlysning torde vara minst lika stort. Det bör även uppmärksammas i detta sammanhang att närmare tillämpningsföreskrifter skall utformas med beaktande av förutsättningarna på olika marknader och i dialog med branschen, vilket delvis tillgodoser synpunkter. Enligt MiFID ansvarar offentliggöra den information som krävs när det gäller aktier upptagna till handel på en reglerad marknad. Artikel 27.4 i genomförandeförordningen klargör dessutom vilket institut som är skyldigt att offentliggöra informationen. anser att en motsvarande tydlig instruktion bör tillämpas när det gäller värdepappersinstitutens handel med andra finansiella instrument, vilket förefaller lämpligt. Stockholmsbörsen förordar även en generell rapporteringsskyldighet för värdepappersinstitut, oavsett var transaktionen ägt rum. Eftersom det knappast är motiverat att upprätthålla en separat ordning för vissa finansiella instrument, bör dagens bestämmelse om rapporteringsskyldighet till börsen tas bort och ersättas med en generell skyldighet att tillgodose krav på god genomlysning. Ett institut har naturligtvis möjlighet att komma överens med en börs eller ett värdepappersinstitut som driver en MTF om att informationen skall offentliggöras genom dessa marknaders system, dvs. vad som i praktiken sker . Dessutom kan börsen och deltagarna på en reglerad marknad avtalsvis ställa upp ytterligare krav (skäl 17 i genomförandeförordningen). Enligt artikel 28.2 i MiFID skall värdepappersinstitut ha samma rätt som en reglerad marknad eller MTF att skjuta upp offentliggörandet av information efter handel. Om de beslut som har antagits i enlighet med artikel 45 innehåller föreskrifter om förlängd tidsfrist, skall en sådan möjlighet gälla även för värdepappersinstitut som genomfört en transaktion utanför en reglerad marknad eller MTF. anser att värdepappersinstitut som handlar utanför reglerade marknader eller MTF-plattformar inte skall ha större möjligheter att skjuta upp offentliggörandet av stora transaktioner, vilket inte heller torde bli möjligt. Möjligheten för ett värdepappersinstitut att i dessa fall skjuta upp offentliggörandet är avhängigt av de beslut som den behöriga myndigheten har meddelat en reglerad marknad. Ett värdepappersföretag har därmed inte en självständig rätt att av en behörig myndighet begära att få tillstånd att skjuta upp offentliggörandet av information efter handel. Genomförandeförordningens miniminivåer beträffande genomlysning i samband med stora transaktioner är inte direkt tillämpliga i något fall, vare sig för reglerade marknader eller MTF:er eller för värdepappersinstitutens handel utanför dessa handelsplatser. Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från skyldigheten för värdepappersinstitut att offentliggöra limitorder som inte utförs , skyldigheten för värdepappersinstitut att offentliggöra information om transaktioner som genomförts utanför reglerade marknader och MTF:er när det gäller andra finansiella instrument än aktier som upptagits till handel på en reglerad marknad, vilka kriterier som skall ställas upp vid bedömningen av om en aktie är att anses som likvid enligt artikel 22.1 andra stycket genomförandeförordningen, och standardstorleken för transaktioner med likvida aktier som handlas i . Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen lämnade dock inget förslag för värdepappersinstitutens handel utanför reglerade marknader och MTF:er med andra finansiella instrument än aktier som tagits upp till handel på en reglerad marknad. Remissinstanserna: Berörda remissinstanser har beretts möjlighet att lämna kompletterande synpunkter beträffande det tillkommande förslaget om genomlysning av värdepappersinstitutens handel utanför en reglerad marknad eller MTF. understryker betydelsen av att tillämpningsföreskrifterna läggs på en relevant och rimlig nivå. anser att det bör framgå att det materiella innehållet i tillämpningsföreskrifterna om genomlysning för värdepappersinstitut skall vara detsamma som för reglerade marknader. anser att bör ges en vidare delegation än den föreslagna för att säkerställa informationens kvalitet. Skälen för regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör bemyndigas att meddela föreskrifter om undantag från skyldigheten för värdepappersinstitut att offentliggöra en limitorder, i enlighet med artikel 22.2 i MiFID. Ett sådant bemyndigande skall avse limiterade order som är större än normalt och motsvara de undantag från krav på genomlysning före handel som gäller för en börs eller värdepappersinstitut som driver en MTF. Det innebär att hänsyn skall tas till aktiens genomsnittliga omsättning vid bedömning av om en order är större än normalt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör också bemyndigas att meddela föreskrifter om skyldigheten för värdepappersinstitut att offentliggöra information om transaktioner som genomförs utanför reglerade marknader och MTF:er. Enligt de minimikrav som följer av MiFID skall värdepappersinstitut offentliggöra information efter handel med aktier som upptagits till handel på en reglerad marknad. I konsekvens med det som föreslagits beträffande reglerade marknader och MTF:er bör ett generellt krav på god genomlysning införas även för andra finansiella instrument, för att motverka försämrad genomlysning i samband med att den hittillsvarade rapporteringsskyldigheten till börsen tas bort. Föreskrifterna bör anpassas till det behov av genomlysning av handeln med olika finansiella instrument som skyldigheten avser att upprätthålla. Exempelvis föreligger inget behov av ytterligare information från värdepappersinstitutens sida för transaktioner som genomförs på reglerade marknader eller MTF:er eller utgör s.k. avslut som rapporteras till berörd marknadsplats. anser att tillämpningsföreskrifterna bör utformas efter diskussion med marknadsaktörer. Vi gör ingen annan bedömning. anser att det, för att undvika tveksamhet, bör framgå att det materiella innehållet i dessa föreskrifter skall vara detsamma som för reglerade marknader (avsnitt 11.3.2). Inte heller här har vi någon avvikande uppfattning. Syftet är att undvika särbehandling av värdepappersinstitutens handel utanför reglerade marknader och MTF:er, inte att införa en sådan särbehandling. föreslår en långtgående rätt för att utfärda föreskrifter med syfte att säkerställa informationens kvalitet. Enligt genomförandeförordningen skall parterna emellertid vidta alla rimliga åtgärder för att se till att transaktioner som genomförs utanför regelverket för en reglerad marknad eller MTF, offentliggörs som en enda transaktion (artikel 27.4 sista stycket). Det kan därför ifrågasättas om en utvidgad rätt att utfärda föreskrifter är Vidare föreskrivs i artikel 28.1 i MiFID vilka uppgifter som Prop. 2006/07:115 skall offentliggöras samt att informationen skall vara lätt tillgänglig för andra marknadsdeltagare, vilket även torde ha bäring på informationens innehåll. Detta gäller åtminstone beträffande aktier som tagits upp till handel på en reglerad marknad och får av medlemsstaterna utsträckas till att gälla även andra finansiella instrument (skäl 46 i MiFID). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör vidare bemyndigas att meddela föreskrifter om vilka kriterier som skall ställas upp vid bedömningen av om en aktie är att anses som likvid enligt artikel 22.1 andra stycket genomförandeförordningen, dvs. i samband med definitionen av systematiska internhandlare. och anser att definitionen av systematiska internhandlare bör vara mycket klar och så snäv som möjligt, vilket kan tolkas som ett förord för att skall utnyttja möjligheten att något begränsa definitionen av likvida aktier genom att föreskriva att alla villkor i nämnda artikel skall vara uppfyllda, vilket förefaller naturligt. Det finns knappast anledning att redan i samband med att MiFID träder i kraft kategorisera fler aktier som likvida än vad minimireglerna i MiFID kräver. För det fall värdepappersinstituten anser att det finns kommersiella fördelar med att offentliggöra bud även i andra aktier har de naturligtvis möjlighet att göra detta. Om skulle välja att låta huvudregeln styra vilka aktier som skall anses vara likvida skulle, enligt en tidigare gjord uppskattning, 35 aktier uppfylla kraven. Om i stället skulle välja att båda kraven skall vara uppfyllda skulle, enligt samma uppskattning, endast 15 aktier anses som likvida.TPF22FPT Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör slutligen bemyndigas att fastställa standardstorleken för transaktioner med likvida aktier som handlas i . Enligt artikel 27.2 i MiFID skall bedömningen av vilken storleksklass en bestämd aktie tillhör utföras minst en gång av den behöriga myndigheten för den likviditetsmässigt mest relevanta marknaden. Avgörandet skall baseras på det aritmetiska medelvärdet av order som utförts på marknaden för de aktier som ingår i varje kategori av aktier, enligt artikel 23 i genomförandeförordningen. 22TP PT Se CESR:s to the Consultation document: Data on shares subject to article 27 of the MiFID, REF.: 05-164 . 12.1.1Regler i MiFID om skyldighet att rapportera transaktioner Enligt MiFID skall ett värdepappersföretag som har utfört en transaktion med ett finansiellt instrument som har tagits upp till handel på en reglerad marknad, och senast vid slutet av följande arbetsdag, lämna uppgifter om transaktionen till den behöriga myndigheten (artikel 25.3). Skyldigheten gäller oavsett om transaktionen har utförts på en reglerad marknad eller inte. Med transaktion avses i detta sammanhang köp och försäljning av ett finansiellt instrument (se artikel 5 i genomförandeförordningen). Reglerna om att ett värdepappersföretag är skyldigt att rapportera om transaktioner med finansiella instrument som är upptagna till handel på en reglerad marknad är en minimiregel. Medlemsstaterna har således möjlighet att tillämpa reglerna om rapporteringsskyldighet även beträffande finansiella instrument som inte är upptagna till handel på en reglerad marknad (jfr skäl 45 i MiFID). Informationen skall enligt MiFID bl.a. innehålla uppgifter om namn och nummer på de instrument som har köpts eller sålts, kvantitet samt dag och tidpunkt för utförandet av transaktionen (artikel 25.4). I genomförandeförordningen finns en tabell i vilken det anges vilken information som en transaktionsrapport till den behöriga myndigheten skall innehålla (tabell 1 i bilaga I). Förutom de ovan nämnda uppgifterna skall rapporten innehålla information om bl.a. huruvida avslutet gjordes för egen räkning eller för kunds räkning och var avslutet skedde. Medlemsstaterna har därutöver under vissa förutsättningar möjlighet att kräva att ett värdepappersföretag skall rapportera ytterligare information till den behöriga myndigheten. I genomförandeförordningen anges nämligen två fall där utökade informationskrav är möjliga (artikel 13). För det första får en medlemsstat kräva att en transaktions- rapport skall innehålla ytterligare information om det med hänsyn till ett finansiellt instruments specifika karaktär eller en enskild marknadsplats särskilda handelsmetoder är nödvändigt för att den behöriga myndig- heten skall kunna övervaka att ett värdepappersföretag driver sin verksamhet hederligt, rättvist och professionellt och på ett sätt så att allmänhetens förtroende upprätthålls (artikel 13.3). För det andra får en medlemsstat kräva att transaktionsrapporterna skall innehålla information om kundidentitet (artikel 13.4). Till skillnad från det första fallet ställs det inte upp några kriterier som måste vara uppfyllda för att en medlemsstat skall få kräva att rapporterna skall innehålla information om kundidentitet.