prop · GU03115 · 2007-04-27 00:00:00 — Regeringens förslag: När en börs på särskilt angivna grunder beslutar om handelsstopp med ett finansiellt instrument på en reglerad marknad skall underrättas om detta. Inspektionen skall så snart det kan ske besluta om handelsstoppet skall bestå. Inspektionen skall också ha rätt att, oberoende av börsen, på samma grunder kunna besluta om ett sådant handelsstopp. skall underrätta andra behöriga myndigheter inom EES om beslut om handelsstopp och avnotering. Ett handelsstopp beslutat av medför att även annan handel på marknadsplatser eller genom värdepappersinstitut skall avbrytas med det finansiella instrumentet och instrument vars värde beror på det handelsstoppade instrumentet. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: anser att nuvarande ordning där primärnoteringsbörsens beslut är bindande för värdepappersinstitut och andra börser bör kvarstå då en förändring riskerar att medföra en fördröjning av handelsstoppets effekt. Även ifrågasätter behovet av att skall fatta beslut om huruvida ett av börsen beslutat handelsstopp skall bestå. vill att det tydliggörs vad som skall gälla vid ett handelsstopp där instrumentet utgör en bland flera underliggande tillgångar till ett derivatinstrument. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 41.1 i MiFID får en reglerad marknads operatör tillfälligt stoppa handeln med ett finansiellt instrument eller avnotera instrument som inte längre motsvarar den reglerade marknadens regler. Bestämmelsen synes avse såväl förhållandet att instrumentet som sådant inte längre uppfyller t.ex. kraven på viss spridning som att emittenten inte fullgör sina skyldigheter att lämna information, t.ex. enligt marknadsmissbruksdirektivet. Det senare förklaras av att det, enligt artikel 40.3 i MiFID, åligger den reglerade marknaden att kontrollera att emittenterna lever upp till de gemenskapsrättsliga reglerna om offentliggörande av information. För att denna funktion skall vara effektiv måste den reglerade marknaden kunna vidta åtgärder som handelstopp och avnotering mot den emittent som bryter mot reglerna. Dessa åtgärder förutsätter dock att de inte allvarligt skadar investerarnas intressen eller hindrar marknaden från att fungera korrekt. Den reglerade marknadens rätt att införa handelsstopp och avnotera ett finansiellt instrument påverkar inte den behöriga myndighetens rätt enligt artikel 50 att begära motsvarande åtgärder. Den marknadsplatsoperatör som stoppar handeln med eller avnoterar ett finansiellt instrument skall enligt artikel 41.1 andra stycket offentliggöra sitt beslut och informera den behöriga myndigheten. Den behöriga myndigheten skall underrätta de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater. Marknadsplatsoperatörens skyldighet gäller oavsett eventuella förpliktelser att informera andra reglerade marknaders operatörer om ett beslut. Om en behörig myndighet begär handelsstopp eller avnotering, skall myndigheten enligt artikel 41.2 offentliggöra sitt beslut och underrätta de behöriga myndigheterna i övriga medlemsstater. Dessa behöriga myndigheter skall i sin tur begära att det berörda instrumentet handelsstoppas eller avnoteras från de reglerade marknader och MTF:er som de har tillsynsansvaret för såvida sådana åtgärder inte allvarligt skulle skada investerarnas intressen eller hindra marknaden från att fungera korrekt. Någon motsvarande reservation för investerarnas intressen och marknadens funktionssätt finns inte när det gäller den första behöriga myndighetens beslut. Den behöriga myndighet som begärt handelsstopp eller avnotering skall enligt direktivets ordalydelse underrätta samtliga behöriga myndigheter i övriga medlemsstater. Någon begränsning till medlemsstater där det finansiella instrumentet är upptaget till handel på en reglerad marknad eller handlas på en MTF har inte uppställts. Bestämmelser om handelsstopp finns i 10 kap. lagen om börs- och clearingverksamhet. Enligt dessa bestämmelser skall en börs eller auktoriserad marknadsplats avbryta handeln med ett visst instrument om investerarna inte har tillgång till information om instrumentet på lika villkor, inte i tillräcklig omfattning har tillgång till information om utgivaren, om utgivarens ställning är sådan att handeln skulle skada investerarnas intressen eller om det annars finns särskilda skäl. Vid underlåtenhet från börsens eller den auktoriserade marknadsplatsens sida kan stoppa handeln. Om det aktuella instrumentet även handlas vid en annan börs eller marknadsplats eller utgör den underliggande tillgången till ett derivatinstrument skall även denna handel stoppas. kan dock vid särskilda skäl medge undantag i derivatfallet. Regleringen i MiFID innebär således att marknadsplatsoperatören under vissa förutsättningar har rätt att besluta om handelsstopp eller avnotering som den behöriga myndigheten enligt artikel 50.2 hos marknadsplatsoperatören kan begära att så skall ske. Den omständigheten att kan fatta beslut om handelsstopp, medan MiFID talar om att den behöriga myndigheten kan begära sådant stopp innebär inte att den svenska regleringen behöver ändras i detta avseende. En utgångspunkt vid denna bedömning har varit att det inte föreligger hinder för medlemsstaterna att ha mer detaljerade och mer långt gående nationella bestämmelser vad gäller handelsstopp För att nå överensstämmelse med MiFID bör emellertid den svenska regleringen ändras så att rätt att stoppa handeln inte blir beroende av börsens underlåtenhet att göra detta. bör i stället ha en oberoende rätt att stoppa handeln av de skäl som enligt gällande rätt skall föranleda handelsstopp från börsens sida. Som ytterligare skäl för handelsstopp bör också i enlighet med MiFID tilläggas att ett instrument inte längre uppfyller kraven för upptagande till handel. Utredningen har föreslagit att börsen efter ett beslut om handelsstopp skall underrätta om detta samt ange skälen för stoppet, varefter har att besluta om handelsstoppet skall bestå. Endast ett beslut av om handelsstopp, efter eller utan ett föregående beslut av börsen, skall således leda till handelsstopp hos värdepappersinstitut och andra marknadsplatser. har invänt mot förslaget och menat att risken är stor att effekten av ett handelsstopp fördröjs. Inspektionen anser att nuvarande ordning bör bestå där primärnoteringsbörsens beslut är bindande för andra börser och värdepappersinstitut och att inspektionen endast åläggs en underrättelseskyldighet gentemot behöriga myndigheter i andra länder. Även har ifrågasatt behovet av ett ytterligare beslut efter börsens. Enligt vår bedömning skulle ett behållande av nuvarande ordning i och för sig inte komma i konflikt med MiFID. Vi har också förståelse för farhågor om fördröjningen av effekten av ett handelsstopp. Vi gör emellertid den bedömningen att utredningens förslag bättre tillgodoser intresset av att ett handelsstopp drabbar samtliga aktörer, såväl inom som utom , . Intresset av snabbhet bör kunna tillgodoses av en god beredskap hos för att kunna handlägga och fatta beslut i dessa frågor skyndsamt. Vidare föreslås att ett handelsstopp beträffande ett finansiellt instrument liksom skall föranleda stopp även i finansiella instrument där instrumentet utgör den underliggande tillgången för derivatinstrument. har framfört önskemål om förtydligande om vad som gäller när ett finansiellt instrument har flera underliggande tillgångar varav ett handelsstoppas och detta utgör en försvinnande liten del i det finansiella instrumentet. Frågan behandlades i prop. 1991/92:113 s. 203 f. Som huvudregel beträffande derivathandel med index som underliggande tillgång bör ett handelsstopp i en enstaka aktie inte behöva föranleda stopp även i derivatet. Det finns dock fall där ett handelsstopp för indexbaserade instrument kan vara motiverat, såsom att indexet är smalt och alltså endast baseras på ett fåtal aktier samt en i indexet dominerande aktie handelsstoppats. En uttrycklig regel bör också tas in i lagen om skyldigheter att offentliggöra och underrätta andra behöriga myndigheter om beslut om handelsstopp och avnotering enligt artikel 50. Enligt lagen om börs- och clearingverksamhet kan börser och auktoriserade marknadsplatser avnotera ett fondpapper om emittenten allvarligt åsidosatt sina förpliktelser, om avnotering inte är olämpligt från allmän synpunkt. Förutsättningarna för avnotering stämmer överens med förutsättningarna i artikel 41.1 i MiFID och artikeln föranleder ingen ändring i sak. Bestämmelsen kan därför överföras oförändrad till den nya lagen om värdepappersmarknaden. I avsnitt 15.4 behandlas befogenheter beträffande avnotering och utbyte av information mellan behöriga myndigheter i frågan. 14.7.3Handelsstopp på en MTF Regeringens förslag: skall ha rätt att besluta om att handeln med ett finansiellt instrument som omsätts på en MTF eller annars i av värdepappersinstitut organiserad handel skall avbrytas. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna har inte några invändningar mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Som tidigare nämnts skall den behöriga myndigheten, enligt artikel 50 i MiFID, ha rätt att begära att handeln med ett finansiellt instrument tillfälligt stoppas eller att det avförs från handel. Denna rätt omfattar även handel på MTF eller annan av värdepappersinstitut organiserad handel. Enligt artikel 14.7 i MiFID skall medlemsstaterna kräva att den som driver en MTF följer den behöriga myndighetens begäran om tillfälligt handelstopp eller definitivt avförande från handel. Frågan om avförande från handel behandlas i avsnitt 15.4. kan , enligt 10 kap. 4 § lagen om börs- och clearingverksamhet, besluta att handeln på en börs eller auktoriserad marknadsplats skall avbrytas. Om ett beslut om handelsstopp har fattats av en börs eller en auktoriserad marknadsplats enligt samma lag, får ett värdepappersinstitut enligt 3 kap. 8 § lagen om värdepappersrörelse inte handla eller medverka vid handel i det finansiella instrument som stoppet avser. Detsamma gäller, enligt 9 kap. 1 § föreskrifter (FFFS 2002:7) om uppföranderegler på värdepappersmarknaden, värdepappersinstituts handel med OTC-derivat med det handelsstoppade instrumentet som underliggande tillgång. Dessa regler gäller således endast handel med instrument som är noterade på en börs eller auktoriserad marknadsplats och inte handel med andra instrument som organiseras av t.ex. ett värdepappersinstitut. Enligt 6 kap. 8 § lagen om värdepappersrörelse får förelägga ett svenskt värdepappersinstitut att upphöra med verksamhet som innefattar handel med finansiella instrument på en marknad om det med hänsyn till reglerna för eller tillsynen över marknaden framstår som uppenbart olämpligt att institutet bedriver handel där. Regeln syftar till att hindra att agera på en marknad där det inte finns en tillfredsställande tillsyn och kontroll och kan inte användas som ett handelsstopp avseende ett visst finansiellt instrument (prop. 1990/91:142 s. 173 f.). Enligt 6 kap. 2 § lagen om handel med finansiella instrument får förelägga den som deltar eller medverkar i handel med ett finansiellt instrument att upphöra med verksamheten. Detta får ske bl.a. om handeln strider mot den grundläggande bestämmelsen i lagen, dvs. att handeln skall bedrivas så att allmänhetens förtroende för värdepappersmarknaden upprätthålls och enskildas kapitalinsatser inte otillbörligen äventyras. skulle kunna användas för att förelägga någon att sluta handla med ett Prop. 2006/07:115 visst finansiellt instrument men något faktiskt handelsstopp skulle det inte bli fråga om. Några regler om handelsstopp för organiserad handel i andra instrument än sådana som är noterade på en börs eller auktoriserad marknadsplats finns inte . Liksom på en reglerad marknad kan det på en MTF eller i annan av värdepappersinstitut organiserad handel uppstå situationer då handeln behöver stoppas tillfälligt. En uttrycklig bestämmelse om detta bör därför införas. 14.7.4Funktioner för avveckling av affärerna Regeringens förslag: Den som driver en MTF skall vidta åtgärder för att underlätta avvecklingen av de affärer som gjorts på denna. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna har inte några invändningar mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 14.5 i MiFID skall den som driver en MTF tydligt informera användarna om deras skyldigheter vid avvecklingen av transaktionerna. Vidare skall de funktioner som krävs för att underlätta en effektiv avveckling av transaktionerna införas. Motsvarande regel för reglerade marknader har behandlats i avsnitt 14.4. finns inga uttryckliga krav i lag eller annan författning på att den som organiserar handel med värdepapper, vare sig det är fråga om en börs, auktoriserad marknadsplats eller ett värdepappersinstitut också skall vidta några åtgärder för att underlätta avvecklingen av affärerna. Det är dock naturligt och en följd av det gällande sundhetskravet i respektive lag att den som organiserar handel ändå vidtar sådana åtgärder (jfr även uttalandet i prop. 1991/92:113 s. 61). För att de svenska reglerna skall överensstämma med MiFID bör dock ett uttryckligt krav tas in i den nya lagen om värdepappersmarknaden om att den som driver en MTF skall, på samma sätt som en börs som driver en reglerad marknad, i handelsreglerna ha bestämmelser om formerna för clearing och avveckling av affärerna. Utgångspunkten bör vara att finansiella instrument som handlas på en MTF skall vara dematerialiserade och förtecknade i ett system motsvarande VPC:s. Det behöver dock inte vara fråga om ett avstämningsregister hos en central värdepappersförvarare enligt lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument. En effektiv avveckling kan också, liksom för Stockholmsbörsens standardiserade derivatinstrument, ske i ett avtalsbaserat clearingsystem. Ett minimikrav bör vara att clearing och avveckling av affärerna på en MTF kan genomföras genom ett clearinginstitut. Detta förutsätter också att de som deltar i handeln åtminstone indirekt är anslutna till ett sådant institut. Tillsyn och kontroll- och I MiFID finns bestämmelser om vilka befogenheter och sanktionsmöjligheter den behöriga myndigheten skall ha för att kunna utföra sina tillsynsuppgifter. har flera av dessa befogenheter, eftersom liknande bestämmelser har varit föremål för överväganden i anledning av införlivandet av marknadsmissbruksdirektivet, prospektdirektivet och öppenhetsdirektivet. Vid genomförandet av MiFID behöver dock en översyn göras av de kontroll- och ingripandemöjligheter som inspektionen har för att se vilka ändringar som bör göras. Genom lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse fick delvis nya ingripandemöjligheter gentemot banker och andra kreditinstitut. Det tidigare sanktionssystemet hade kritiserats för att inte ge inspektionen tillräckliga möjligheter att ingripa på ett ändamålsenligt sätt. Syftet med de nya reglerna var att öka flexibiliteten i systemet och ge inspektionen större möjligheter att välja hur man ville ingripa. En rimlig utgångspunkt är att inspektionens ingripandemöjligheter gentemot finansiella företag är enhetliga om inte särskilda skäl talar däremot. skiljer sig emellertid ingripandemöjligheterna åt mellan kreditinstitut respektive värdepappersinstitut, börser och clearingorganisationer. I samband med den översyn som måste göras vid genomförandet av MiFID bör därför även övervägas i vilken mån sådana regler som finns på bankområdet bör införas även på värdepappersområdet. Regeringens förslag: skall, i likhet med , ha tillsyn över värdepappersinstitut, börser, clearingorganisationer och sådana utländska företag som har tillstånd att driva en reglerad marknad från filial här i . För , börser och svenska clearingorganisationer omfattar tillsynen att rörelsen drivs enligt lagen om värdepappersmarknaden, andra författningar som reglerar företagets verksamhet, företagets bolagsordning, stadgar eller reglemente och interna instruktioner som har sin grund i författningar som reglerar företagets verksamhet. För utländska företag som driver värdepappersrörelse eller en reglerad marknad eller clearingverksamhet från filial i omfattar tillsynen att företaget följer de lagar och andra författningar som gäller för företagets verksamhet i . I likhet med skall de företag som står under tillsyn vara skyldiga att lämna upplysningar om sin verksamhet och därmed sammanhängande omständigheter. Utredningens förslag: Utredningens förslag överensstämmer delvis med regeringens. I utredningens förslag angavs dock inte att tillsynen omfattar att ett svenskt värdepappersinstituts, en börs och en svensk clearingorganisations rörelse drivs i enlighet med företagets bolagsordning, stadgar eller reglemente och med interna instruktioner som har sin grund i författningar som reglerar företagets verksamhet. För utländska företag angavs inte att tillsynen enbart omfattar de lagar och andra författningar som reglerar företagets verksamhet i . Slutligen angavs uttryckligen att inspektionen har tillsyn över anknutna ombud. Remissinstanserna: ifrågasätter varför utredningen inte helt följt lydelsen i lagen om bank- och finansieringsrörelse om vad tillsynen skall omfatta. Skälen för regeringens förslag: har tillsyn över att värdepappersinstitut, börser, auktoriserade marknadsplatser och clearingorganisationer följer bestämmelserna i de lagar och andra föreskrifter som finns på området. Enligt lagen (1991:981) om värdepap- persrörelse och lagen (1992:543) om börs- och clearingverksamhet skall vid sin tillsyn se till att en sund utveckling av värdepappersmarknaden främjas. Vidare finns i de båda lagarna ett sundhetskrav utformat som en rörelseregel och som ett krav för att beviljas tillstånd eller auktorisation. Av avsnitten 13.2.1 och 14.6 framgår att sundhetsbegreppet ersätts med MiFID:s begrepp att rörelsen skall bedrivas hederligt, rättvist och professionellt. Med hänsyn härtill är det mindre lämpligt att ha kvar nuvarande formulering om vad tillsynen skall omfatta. I stället bör en ny bestämmelse införas med utgångspunkt i den bestämmelse för tillsynen över kreditinstitut som finns i lagen om bank- och finansieringsrörelse (13 kap. 2 §). Utredningen har föreslagit att det i bestämmelsen enbart anges att tillsynen omfattar att rörelsen drivs i enlighet med lagen om värdepappersmarknaden och andra författningar som reglerar företagens verksamhet. Som har påpekat innebär detta dock en avvikelse från bestämmelsen i lagen om bank- och finansieringsrörelse som även anger att tillsynen skall omfatta att rörelsen drivs i enlighet med institutets bolagsordning, stadgar eller reglemente och de interna instruktioner som har sin grund i författningar som reglerar institutets verksamhet. Utredningen har inte närmare motiverat sitt val att inte ta med en hänvisning till att tillsynen bör omfatta dessa delar. Enligt vår uppfattning är det dock av vikt att i sin tillsyn kan ta hänsyn även till om företaget följer det som står i sådana interna handlingar som t.ex. bolagsordningen. Detta ligger även i linje med att dessa dokument skall godkännas av inspektionen vid tillståndsgivningen och med att ändringar i dokumenten inte får registreras innan inspektionen har godkänt dem. När det gäller hänvisningen till interna instruktioner föreslås i den nya lagen om värdepappersmarknaden krav på att värdepappersinstitutet skall upprätta sådana (8 kap. 8 §). Något motsvarande krav finns inte för börser och clearingorganisationer i förevarande lag. Bestämmelser om att skriftliga instruktioner skall upprättas finns dock även i andra lagar som reglerar företagens verksamhet, t.ex. i aktiebolagslagen (2005:551). bör därför i sin tillsyn, på samma sätt som enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse, tillse både att företagen upprättar sådana instruktioner och att företaget sedan följer det som står i dem. I lagen om värdepappersmarknaden finns även krav på att värdepappersinstituten skall ha de riktlinjer som behövs för att t.ex. styra rörelsen (8 kap. 8 §). Liknande krav på riktlinjer finns i lagen om bank- och finansieringsrörelse. I samband med genomförandet av den lagen uttalade regeringen att vid sin tillsyn skall se till att det finns både riktlinjer och instruktioner och att de är ändamålsenliga. Eftersom riktlinjerna är av mer övergripande karaktär och instruktionerna verkställer inriktningen i riktlinjerna gjordes dock bedömningen att det var instruktionernas efterlevnad som inspektionen borde inrikta sin tillsyn på (prop. 2002/03:139, s. 351 f.). Motsvarande bedömning görs i detta fall. Vi finner således att det inte finns anledning att avvika från lydelsen i lagen om bank- och finansieringsrörelse när det gäller tillsynens omfattning. För medför lydelsen av tillsynsbestämmelsen att en överlappning delvis sker med den tillsyn som följer av lagen om bank- och finansieringsrörelse. I den lagen anges att ett kreditinstitut i sin verksamhet får driva värdepappersrörelse under de förutsättningar som föreskrivs i lagen om värdepappersrörelse (7 kap. 1 § andra stycket 13). Själva tillståndet i denna del ges dock med stöd av reglerna i lagen om värdepappersrörelse. Denna tillståndsprövning är emellertid mer begränsad än för värdepappersbolag, eftersom företaget i detta fall redan har tillstånd att driva bank- eller finansieringsrörelse (jfr 3 kap. 10 § den nya lagen om värdepappersmarknaden). Eftersom tillsynen enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse omfattar inte bara den lagen utan även andra författningar som reglerar institutets verksamhet kan inspektionen i vissa fall ingripa med stöd av den lagen även när överträdelsen sker inom ramen för värdepappersrörelsen. Mot bakgrund av det särskilda tillståndskrav som finns för att driva värdepappersrörelse, och de ingripandemöjligheter som är kopplade till det, bör dock kreditinstituten inte uteslutas från tillsyn enligt lagen om värdepappersmarknaden. Bland annat bör kunna återkalla bara tillståndet att driva värdepappersrörelse om det finns skäl för det, och detta är endast möjligt att göra med stöd av lagen om värdepappersmarknaden. får i det enskilda fallet bedöma med stöd av vilken lagstiftning man bör ingripa. När det gäller de utländska företag som driver rörelse från filial i , finns det begränsningar beträffande vilka regler som är tillämpliga. För dem bör därför tillsynsbestämmelsen enbart hänvisa till de lagar och andra författningar som gäller för företagens verksamhet i . I utredningens förslag angavs även uttryckligen att skulle ha tillsyn över anknutna ombud. Ett sådant ombud har ingen självständig rätt att driva värdepappersrörelse utan kan enbart agera på uppdrag av ett institut med sådant tillstånd. Dessa ombud är således bara en förlängning av värdepappersinstitutets verksamhet på samma sätt som när institutet genom avtal uppdrar åt ett annat företag att utföra visst arbete eller vissa funktioner. Det räcker därför att ange att inspektionen har tillsyn över själva institutet. Förutom den föreslagna allmänna bestämmelsen om tillsynens Prop. 2006/07:115 omfattning i den nya lagen finns liksom tidigare ytterligare riktlinjer för tillsynen i förordningen (2006:1022) med instruktion för . Inspektionens uppgifter preciseras ytterligare i de regleringsbrev som regeringen utfärdar för myndigheten. I likhet med vad som gäller bör de företag som står under tillsyn vara skyldiga att lämna inspektionen upplysningar om sin verksamhet och därmed sammanhängande omständigheter. 15.3Finansinspektionens kontroll- och ingripandemöjligheter enligt gällande rätt De företag som står under tillsyn är enligt 6 kap. 1 § lagen om värdepappersrörelse och 11 kap. 1 § lagen om börs- och clearingverksamhet skyldiga att lämna de upplysningar om sin verksamhet och därmed sammanhängande omständigheter som inspektionen begär. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela föreskrifter om vilka upplysningar ett företag skall lämna till inspektionen.