prop · GU03127 · 2007-08-28 00:00:00 — 5.för att förhindra att den intagne på annat sätt allvarligt stör ordningen i anstalten. En intagen får avskiljas med stöd av första stycket 5 endast om det inte är tillräckligt att den intagne avskiljs tillfälligt. 24 § Ett beslut att avskilja en intagen från gemensamheten med andra intagna skall omprövas så ofta det finns anledning till det. Beslutet skall omprövas med högst tio dagars mellanrum om den intagne helt avskilts från gemensamheten med andra intagna och med högst om den intagne endast delvis avskilts från gemensamheten med andra intagna. 25 § En intagen som avskiljs på grund av att han eller hon uppträder våldsamt skall undersökas av läkare . En intagen som är avskild från gemensamheten med andra intagna skall alltid undersökas av en läkare så snart det behövs med hänsyn till den intagnes hälsotillstånd och i vart fall en gång . 26 § En intagen får i samband med ett avskiljande beläggas med fängsel om det är absolut nödvändigt med hänsyn till den intagnes eller någon annans säkerhet till liv eller hälsa. Om ett avskiljande inte kan verkställas i anstalt får den intagne placeras i häkte i högst om det är fråga om avskiljande enligt 21 § och i andra fall i högst . 27 § Bestämmelser om begränsningar i kontakten med omvärlden finns i 3341 §§. Överläggning i frågor av gemensamt intresse för intagna 28 § De intagna skall med de begränsningar som följer av gällande bestämmelser och avtal för verksamheten inom ges möjlighet att i lämplig ordning överlägga med ledningen för anstalten i frågor som är av gemensamt intresse för de intagna. Intagna skall om det är möjligt med hänsyn till ordning och säkerhet ges tillfälle att sammanträffa med varandra för överläggning av frågor som avses i första stycket. En intagen som är avskild från gemensamheten med andra intagna får endast delta i sådan överläggning om det är möjligt med hänsyn till syftet med avskiljandet. Betalningsmedel och tillhörigheter m.m. 29 § En intagen får i anstalt inneha endast de betalningsmedel som Kriminalvården tillhandahåller och högst det belopp som Kriminalvården bestämmer. I anstalt får en intagen endast ha tillgång till sådan ersättning som avses i 10 § eller ersättning som han eller hon på annat sätt uppburit genom att delta i anvisad sysselsättning. Kriminalvården får tillåta en intagen att inneha viss del av ersättning som utbetalas från statlig myndighet eller från arbetslöshetskassa som avses i lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor. En intagen som uppbär ålderspension enligt lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension eller lagen (1998:702) om garantipension får ha tillgång till viss del av sin pension. 30 § En intagen får inte i anstalt disponera annan egendom än sådan som tillhandahålls av Kriminalvården. En intagen får dock inneha privat egendom av enkelt slag om det inte finns risk för att egendomen äventyrar ordningen eller säkerheten i anstalten eller syftet med den behandling som den intagne genomgår. 31 § Överlåtelse av egendom och andra ekonomiska transaktioner mellan intagna får inte förekomma i anstalt. Undantag kan göras om det finns synnerliga skäl för att utföra en sådan transaktion. 32 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om vilken egendom som generellt får eller inte får innehas i anstalt av en viss eller vissa grupper intagna. En intagens kontakt med omvärlden 33 § En intagen får ta emot besök i den utsträckning det är lämpligt. En intagen får inte ta emot besök som 1. kan innebära en risk med hänsyn till ordning eller säkerhet i anstalten, 2.kan motverka den intagnes anpassning i samhället, eller 3.annars kan vara till skada för den intagne eller någon annan. 34 § Om det är nödvändigt med hänsyn till ordning eller säkerhet får ett besök kontrolleras. Ett besök kontrolleras genom att personal är närvarande vid besöket eller genom användande av ett besöksrum som är så utformat att det omöjliggör överlämnande av föremål. Ett besök får kontrolleras genom användande av ett besöksrum som avses i första stycket endast om det av säkerhetsskäl inte är tillräckligt att personal är närvarande vid besöket eller om den intagne begär det. En besökare får låsas in under besöket om besökaren medger det. 35 § Besök av en advokat eller en biträdande jurist på advokatbyrå som biträder den intagne i en rättslig angelägenhet skall kontrolleras endast om biträdet eller den intagne begär det. 36 § En intagen får lämna och ta emot telefonsamtal eller andra elektroniska meddelanden endast genom att använda den utrustning för elektronisk kommunikation som tillhandahålls av Kriminalvården. Den intagne får inte lämna eller ta emot sådana meddelanden, om det 1.kan innebära en risk med hänsyn till ordning eller säkerhet i anstalten, 2.kan motverka den intagnes anpassning i samhället, eller 3.annars kan vara till skada för den intagne eller någon annan. 37 § Om det är nödvändigt med hänsyn till ordning eller säkerhet skall ett telefonsamtal eller ett annat elektroniskt meddelande kontrolleras. Den intagne och mottagaren av meddelandet skall informeras om kontrollen. Första stycket gäller inte elektroniska meddelanden mellan en intagen och en advokat eller en biträdande jurist vid advokatbyrå som biträder den intagne i en rättslig angelägenhet. 38 § Brev till eller från den som är intagen i anstalt får, om det är nödvändigt med hänsyn till ordning eller säkerhet, granskas för att undersöka om det innehåller något otillåtet föremål eller något meddelande om brottslig verksamhet, rymning eller annat liknande förfarande. Brev mellan en intagen och en advokat, en svensk myndighet eller ett internationellt organ som har av erkänd behörighet att ta emot klagomål från enskilda skall vidarebefordras utan granskning. Om det finns anledning att anta att uppgiften om avsändare är oriktig får brevet granskas i syfte att utreda vem avsändaren är. 39 § Brev som granskats får hållas kvar, om det är nödvändigt med hänsyn till ordning eller säkerhet. Om det inte finns särskilda skäl mot det skall den intagne genast underrättas om kvarhållandet. Gäller det ett ankommande brev skall den intagne i den utsträckning det är lämpligt få information om innehållet i det. Ett kvarhållet brev skall, om inte särskilda skäl talar mot det, lämnas ut till den intagne så snart det kan ske och senast när den intagne villkorligt friges, om det inte finns särskilda skäl mot det. 40 § När ett brev som skall granskas öppnas bör den intagne vara närvarande om det lämpligen kan ske. 41 § Bestämmelserna i 3840 §§ gäller även annan försändelse än brev och annat skriftligt meddelande än brev om meddelandet inte är sådant som avses i 36 §. 42 § Kopior och översättningar av meddelanden som granskats enligt 38 § och upptagningar eller uppteckningar som gjorts vid kontroll enligt 34 och 37 §§ skall förstöras så snart de inte längre behövs. Kriminalvården får använda uppgifter som framkommit vid granskning och kontroll enligt 34, 37 och 38 §§ i det säkerhets- och brottsförebyggande arbetet. 43 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om i vilken omfattning en viss eller vissa grupper intagna generellt skall ha möjlighet till kontakter med omvärlden och om dessa kontakter generellt skall vara kontrollerade för denna eller dessa grupper intagna. 44 § Regeringen får när det gäller en viss intagen besluta om undantag från bestämmelserna i 3341 §§ om det behövs med hänsyn till rikets säkerhet eller till risken för att den intagne under verkställigheten i anstalt medverkar till terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. 45 § Den som är intagen i anstalt skall kontrolleras i den utsträckning det är nödvändigt för att upprätthålla ordning och säkerhet. Särskilt hög kontroll skall utövas över en sådan intagen som avses i 1 § andra stycket. Kriminalvården får undersöka samtliga utrymmen i en anstalt och all egendom som påträffas i anstalten. 46 § En intagen får fotograferas när han eller hon anländer till anstalten. Om den som har fotograferats förändras till utseendet efter fotograferingen eller om det annars finns särskild anledning till det, får ett nytt fotografi tas. Ett fotografi av en intagen skall förstöras när det inte längre behövs och senast när straffet är helt verkställt. 47 § En intagen skall kroppsvisiteras för eftersökande av otillåtna föremål när han eller hon anländer till anstalten om det inte är uppenbart obehövligt. En intagen får även kroppsvisiteras för eftersökande av otillåtna föremål när 1. det finns anledning att anta att ett sådant föremål skall anträffas på honom eller henne, 2.han eller hon återkommer efter en vistelse utanför anstalten, 3.han eller hon skall ta emot eller har haft ett okontrollerat besök, eller 4.det sker i en stickprovskontroll eller i anslutning till en större undersökning som av säkerhetsskäl görs av ett utrymme inom anstalten och den intagne har eller har haft särskild anknytning till utrymmet. 48 § En intagen får kroppsvisiteras om det är nödvändigt av säkerhetsskäl och undersökningen endast syftar till att söka efter vapen eller andra farliga föremål. 49 § En intagen får under de förutsättningar som anges i andra och tredje stycket föreläggas att lämna blod-, urin- eller utandningsprov för kontroll av att han eller hon inte är påverkad av beroendeframkallande medel eller något sådant dopningsmedel som avses i 1 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller någon sådan vara som omfattas av lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Detta gäller dock inte om det finns medicinska eller liknande skäl mot sådan provtagning. Prov som avses i första stycket får tas 1.när den intagne anländer till anstalten, 2.som villkor för uppflyttning till en förhöjd nivå i förmånssystemet, 3.när den intagne kan antas vara påverkad av sådant medel som avses 4.inför eller efter en vistelse utanför anstalten, 5.inför eller efter ett okontrollerat besök, eller 6.om det sker i en stickprovskontroll. 50 § En intagen får i andra fall än som avses i 49 § kroppsbesiktigas under de förutsättningar som anges i 47 §. När det finns anledning att anta att ett otillåtet föremål skall anträffas på den intagne får såväl ytlig som annan kroppsbesiktning ske. I andra situationer får annan kroppsbesiktning än ytlig kroppsbesiktning ske endast om det ur ordnings- eller säkerhetssynpunkt är otillräckligt med ytlig kroppsbesiktning. 51 § Vid sådan undersökning som avses i 4750 §§ skall all den hänsyn som omständigheterna medger visas. Om det är möjligt skall undersökningen utföras i närvaro av ett vittne. En kroppsvisitation eller en kroppsbesiktning av en kvinna får inte utföras eller bevittnas av annan än kvinna, läkare eller legitimerad sjuksköterska. Följande åtgärder får emellertid utföras och bevittnas av en man som inte är läkare eller legitimerad sjuksköterska: 1.kroppsvisitation som avses i 48 §, 2.kroppsvisitation som enbart innebär att föremål som en person bär med sig undersöks, 3.kroppsvisitation med metalldetektor eller liknande anordning, eller 4.kroppsbesiktning som enbart innebär att blodprov eller alkoholutandningsprov tas. 52 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om hur en viss eller vissa grupper intagna skall kontrolleras enligt 4550 §§ och i vilken omfattning sådan kontroll får ske. Kontroll av besökare m.m. 53 § Om det behövs för att kunna bedöma om en intagen skall få ta emot besök eller om ett besök skall kontrolleras skall det före besöket undersökas om besökaren har dömts eller är misstänkt för brott. I den utsträckning det behövs skall upplysningar också inhämtas om besökarens personliga förhållanden i övrigt. Besök får, om det är nödvändigt med hänsyn till ordningen eller säkerheten, villkoras av att besökaren legitimerar sig eller genomgår kroppsvisitation eller ytlig kroppsbesiktning. 54 § Den som tar emot ett elektronisk meddelande från en intagen får kontrolleras på det sätt som framgår i 53 § första stycket. 55 § Om det är nödvändigt för att upprätthålla ordningen och säkerheten vid en anstalt får Kriminalvården besluta att samtliga personer som passerar in i anstalten skall kroppsvisiteras (allmän inpasseringskontroll). Syftet med allmän inpasseringskontroll skall vara att söka efter otillåtna föremål. Skriftliga meddelanden får inte granskas. Beslut om allmän inpasseringskontroll gäller tills vidare eller . 56 § Om det är nödvändigt för att upprätthålla ordning och säkerhet får ett fordon och de föremål som finns i fordonet undersökas i anslutning till att fordonet passerar in i eller ut ur en anstalt. Syftet skall vara att söka efter otillåtna föremål eller personer som utan tillåtelse från anstalten passerar in i eller ut ur anstalten. Skriftliga meddelanden får inte granskas. 57 § Kriminalvården får använda de uppgifter som framkommer vid undersökning enligt 5356 §§ i det säkerhets- och återfallsförebyggande arbetet. 58 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om hur kontrollen enligt 5354 och 56 §§ generellt skall utformas och i vilken omfattning sådan kontroll skall ske. Omhändertagande m.m. av egendom i anstalt 59 § Kriminalvården får förvara egendom som är avsedd att användas av den intagne vid vistelse utanför anstalten enligt i 7172 §§ och 4 kap. 1 § första stycket 12 och får tillfälligt förvara egendom som den intagne får inneha på en högre nivå i förmånssystemet. 60 § Egendom som en intagen har lämnat kvar får säljas när har gått från det att den intagne lämnat anstalten. Egendom vars värde kan antas understiga två och en halv procent av prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring eller som inte kan vårdas utan risk för att den förstörs får förstöras. En intagen skall vid verkställighetens början informeras om Kriminalvårdens rätt att sälja eller förstöra egendom. 61 § Egendom som anträffas i anstalt och som inte får innehas av intagna skall förklaras förverkad om det inte är uppenbart oskäligt. Förverkande får endast ske om förverkande inte sker på grund av bestämmelse i annan lag. 62 § Egendom som är förverkad enligt 61 § skall förstöras om dess värde är ringa eller egendomen är olämplig att sälja. I andra fall skall egendomen säljas. Intäkter vid försäljning av förverkad egendom tillfaller staten. 63 § Egendom, som avses i 61 §, får säljas eller förstöras innan beslutet om förverkande vunnit laga kraft om egendomen inte kan vårdas utan risk för att den förstörs eller det annars finns särskilda skäl för det. 64 § Om egendom som sålts eller förstörts inte förverkas har ägaren eller annan rättsinnehavare rätt till ersättning. För egendom som sålts lämnas dock inte ersättning med högre belopp än vad som kommit in vid försäljningen. Om egendomen har förstörts lämnas ersättning med skäligt belopp. Ersättning betalas ut av på begäran av Kriminalvården. 65 § Egendom som anträffas i anstalt får omhändertas av Kriminalvården i avvaktan på beslut i frågan om förverkande enligt 61 § eller enligt bestämmelse i annan lag. Omhändertagandet gäller även om egendomen tas i beslag. Omhändertagen egendom skall överlämnas till Kriminalvården om beslaget hävs. 66 § Beslutet om förverkande skall delges genom anslag i den anstalt där egendomen påträffats. En underrättelse skall skickas till den som påstår sig var drabbad av ett förverkande. 67 § Om en intagen är misskötsam får han eller hon tilldelas en varning. 68 § Den som olovligen till en intagen överlämnar eller försöker överlämna vapen eller annat som den intagne kan skada sig själv eller annan med döms till böter eller fängelse i högst om inte gärningen är belagd med strängare straff i . Den som till en intagen lämnar alkoholhaltiga drycker eller andra berusningsmedel eller sådan injektionsspruta eller kanyl som kan användas för insprutning i människokroppen eller som annars hjälper en intagen att komma åt sådana berusningsmedel eller föremål döms till böter eller fängelse om inte gärningen är belagd med strängare straff i annan lag. Inställelse vid domstol och myndighet 69 § Kriminalvården skall inställa en intagen vid domstol som begärt det. Begär myndighet att en intagen skall inställas inför denna prövar Kriminalvården om det skall få ske. I anslutning till inställelsen får den intagne tillfälligt placeras i häkte. 70 § Vid transport av den intagne skall den intagne ställas under nödvändig bevakning. I samband med transport och vistelse utanför anstalt enligt 7172 §§ får den intagne beläggas med fängsel, om det behövs med hänsyn till säkerheten. Kan transporten medföra skada för den intagnes hälsa, skall läkares medgivande till transporten inhämtas. Vistelse utanför anstalt av särskilt ömmande skäl m.m. 71 § Den intagne kan ges tillstånd att tillfälligt få vistas utanför begränsa allvarliga skadeverkningar av ett långvarigt fängelsestraff eller om det finns särskilt ömmande skäl. För vistelsen utanför anstalt skall de villkor ställas som är nödvändiga. Kriminalvården skall kontrollera att den intagne följer villkoren. Om det behövs med hänsyn till säkerheten skall den intagne stå under bevakning. 72 § Om en intagen behöver hälso- och sjukvård, skall han eller hon vårdas enligt de anvisningar som ges av läkare. Kan den intagne inte undersökas eller behandlas på ett lämpligt sätt inom anstalten bör den allmänna sjukvården anlitas. Om det behövs, får den intagne föras över till allmänt sjukhus. När det gäller behandlingen av en intagen, som har förts över till en sådan sjukvårdsinrättning som avses i 6 § första stycket andra meningen lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård för frivillig psykiatrisk vård tillämpas föreskrifterna i 1824 §§ lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård samt bestämmelserna i 8 § andra och tredje styckena lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård om befogenhet för Kriminalvården och regeringen att besluta om särskilda restriktioner beträffande en viss intagen. Om det behövs med hänsyn till säkerheten skall villkor ställas för vistelsen utanför anstalt och den dömde stå under bevakning. 73 § Kriminalvården får förordna en väktare i ett auktoriserat bevakningsföretag att inom ramen för sin anställning där utföra vissa bevakningsuppdrag, när en intagen skall vistas utanför anstalten. Om det finns särskilda skäl får förordnandet även avse vissa bevakningsuppgifter inom anstalten. I förordnandet skall uppdragets art och omfattning anges. Förordnandet får återkallas. Väktaren får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han eller hon på grund av sitt uppdrag har fått veta om enskilds personliga förhållanden eller förhållanden av betydelse för rikets säkerhet eller för beivrandet av brott. I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelseTrna i sekretesslagen (1980:100).T FöljandeT remissinstanser har inkommit med svar: ombudsmän, , Hovrätten för , , , , Kammarrätten i , Kammarrätten i , Länsrätten i , Länsrätten i län, Länsrätten i , Justitiekanslern, , , , , , , , , Rättsmedicinal- verket, Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning, Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, , , , Ekonomistyrnings- verket,T Statskontoret, samhällsvetenskapliga fakulteten, juridiska fakulteten, , juridiska fakulteten, Kommuner och Landsting, Facket för Service och Kommunikation (), (OFR-ST), i , i , , , , , , Skyddsvärnet, Förtroenderådens riksorganisation, åt narkotika- och läkemedelsberoende, Rainbow , , , . Utöver remissinstanserna har synpunkter inkommit från intagna på häktet , och Per . har bifogat yttrande från Säkerhetspolisen (), Akademikers () har bifogat yttrande från och Förtroenderådens riksorganisation har bifogat yttrande från , . , , Akademikers (), Kriminellas revansch i samhället, Riksforum för anhöriga till våldsdödade, kristna råd och muslimska råd har beretts tillfälle att yttra sig men har avstått från det. Begäran om författningsändring av 52 d § lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt m.m. Kriminalvården har, inom ramen för att verkställa utdömda påföljder, regeringens uppdrag att särskilt vidta åtgärder för att bekämpa narkotikamissbruket på anstalterna. För att upptäcka narkotika och narkotikapåverkan i anstalt har Kriminalvården enligt vad som följer av 52 b och d §§ lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt (KvaL) vissa möjligheter att kroppsbesiktiga intagna. Med kroppsbesiktning avses enligt 28 kap 12 § andra stycket undersökning av människokroppens yttre och inre samt tagande av prov från människokroppen och undersökning av sådana prov. Begreppet kroppsbesiktning återfinns även i kriminalvårdslagstiftningen. Vid tolkning av begreppet är definition vägledande. Fullständig kroppsbesiktning av intagna får enligt 52 b § KvaL ske om syftet med undersökningen är att eftersöka otillåtna föremål. Om Kriminalvårdens syfte däremot är att kontrollera om den intagne är påverkad av narkotika får begränsad kroppsbesiktning ske genom att vissa uppräknade prover tas från den intagnes kropp. Denna möjlighet regleras närmare i 52 d § KvaL. Där framgår att de prov som får tas är blod-, urin-, och utandningsprov. Skyldighet att lämna sådana prov finns också inom ramen för villkorlig frigivning, skyddstillsyn samt intensivövervakning med elektronisk kontroll. Enligt regeringens proposition om en modernare kriminalvårdslag (prop. 2005/06:123) föreslås också att den som är beviljad en utslussningsåtgärd skall vara skyldig att lämna motsvarande prov för kontroll av att han eller hon inte är påverkad av alkohol eller andra otillåtna medel. Frågan om möjligheterna till provtagning för kontroll av bl.a. narkotikapåverkan har varit föremål för överväganden i betänkandet Framtidens Kriminalvård (SOU 2005:54). Med hänsyn till den snabba tekniska utvecklingen övervägde kommittén att förenkla regeln så att den skulle gälla alla slags prov. Enligt kommittén var det emellertid viktigt att varje slag av provtagning blir föremål för noggrant övervägande där får möjlighet att ta ställning till om och i så fall under vilka förutsättningar det skall vara ett tillåtet ingrepp i en persons integritet. Med denna utgångspunkt ansåg kommittén att det i lag måste preciseras vilka slags provtagningar som skall få ske (a a sid 542 ff). Eftersom kommittén under utredningen inte hade fått uppgifter om att det fanns behov av eller möjligheter för Kriminalvården att utföra andra provtagningar än de som finns uppräknade ansåg kommittén inte att någon ändring var aktuell. instämde i sitt remissvar med kommittén om att reglerna om provtagning liksom även reglerna m kroppsvisitation och kroppsbesiktning i det stora hela var väl avvägda och därför, efter smärre justeringar, kunde föras över till den nya lagen. Kriminalvården noterar nu ett teknikgenombrott genom att enklare och mindre integritetskränkande metoder möjliggörs. När det gäller kontroll av narkotikapåverkan är urinprov det mest vanligt förekommande provet. Kriminalvården tar ca 100 000 urinprov till en sammanlagd kostnad för provtagning och analys om ca 14 miljoner/år. Varje intagen lämnade i genomsnitt urinprov . Att tvingas lämna urinprov uppfattas vanligtvis som mycket integritetskränkande för den intagne (jfr t ex JO 2000/01 s 218). Det kan uppstå situationer som är besvärliga och svårhanterliga även för Kriminalvårdens personal och som leder till konflikter mellan intagna och personal. Att ta urinprov är också relativt tidskrävande och kostsamt. finns betydligt mindre integritetskränkande, mindre kostsamma och mer hygieniska alternativ till urinprovstagning för att undersöka spår av narkotika. Bland annat finns möjligheter att analysera spår av narkotika genom enkla prov från den svett som finns på huden. Provtagning tas genom att torka en persons hud med ett strykfilter. Därtill finns metoder och sållningsinstrument på marknaden för att detektera narkotika i saliv. Det går även att spåra narkotika i prov av hår. Kriminalvården saknar dock lagstöd för att använda sig av dessa metoder.