prop · GU03118 · 2007-06-01 00:00:00 — Insatsen får pågå och skall inledas med vägledning och jobbsökaraktiviteter hos arbetsförmed- lingen. 5Avskaffandet av kommunala ungdoms- program och ungdomsgarantin Ungdomsinsatserna kommunala ungdomsprogram (KUP) och ungdoms- garantin (UG) utvärderades av Statskontoret 2001. Slutsatserna redo- visades i rapporten ? Om kommunala ung- domsprogrammet och utvecklingsgarantin (Statskontorets rapport 2001:4). I rapporten presenterades också ett förslag som i huvudsak innebar att KUP och UG bör avvecklas. Enligt Statskontorets förslag skulle KUP dock behållas för ungdomar som inte har fullföljt gymnasieutbildning och kommunerna skulle åläggas att ha ansvaret för dessa ungdomar. Statskontoret ansåg att det kommunala huvud- mannaskapet fört med sig många problem. Ungdomar hade t.ex. förlorat kontakten med arbetsförmedlingen och statens möjlighet att styra, följa upp och kontrollera verksamheten hade försvårats. Ett annat problem som Statskontoret lyfte fram var att det fanns stora skillnader i landet inom KUP och UG och att detta lett till att en likvärdig behandling av arbetslösa ungdomar inte kunnat upprätthållas. (), i (LO) och Akademikers () instämde i huvudsak i Statskontorets för- slag. () instämde i det förslag som avsåg ungdomar . , och dåvarande , samt de kommuner som yttrade sig, avstyrkte förslaget och ansåg att KUP borde finnas kvar för ung- domar . värdering (IFAU) ansåg att underlaget för att bestämma om ungdoms- insatserna skulle läggas ner var otillräckligt. I betänkandet Unga utanför (SOU 2003:92) föreslogs att varje kommun skulle ha en lagstadgad skyldighet att skapa en organisation som ansvarar för att aktivt söka upp och ge stöd till alla ungdomar som inte arbetar eller studerar. Kommunen skulle enligt förslaget erbjuda insatser på heltid för de ungdomar som hade behov av sådana insatser. ningen föreslog också att berörda myndigheter, såsom skola, arbets- förmedling och socialtjänst skulle vara skyldiga att aktivt samverka. Utredningen föreslog vidare att KUP skulle avvecklas. slog utredningen att UG skulle avvecklas och ersättas av en individuell handlingsplan för alla ungdomar. Den tidigare regeringen valde att före- slå ett förtydligande av det befintliga kommunala ansvaret för ungdomar i skollagen (1985:1100) och att behålla KUP och UG bl.a. eftersom det ansågs föreligga behov av en mer aktuell effektstudie av ungdoms- Förslaget om det kommunala ansvaret antogs av (prop. 2004/05:2, bet. 2004/05:KrU2, rskr. 2004/05:94) och ledde till en änd- ring i skollagen. Det kommunala ansvaret för ungdomar, det så kallade informationsansvaret, regleras i 1 kap. 18 § skollagen där det föreskrivs att kommuner har en uttrycklig skyldighet att hålla sig informerade om vissa ungdomars sysselsättning. Enligt bestämmelsen skall en hem- kommun löpande hålla sig informerad om hur de ungdomar i kommunen som fullgjort sin skolplikt men som inte fyllt är sysselsatta, i syfte att kunna erbjuda dem lämpliga individuella åtgärder. Varje kommun är skyldig att erbjuda utbildning på nationella program för ungdomar i kommunen fram till och med det år de fyller (se 5 kap. 5 § skollagen). Kommunerna är också enligt 5 kap. 13 § skollagen skyldiga att erbjuda gymnasieutbildning i form av specialutformade eller individuella program för de ungdomar som inte tagits in på något natio- nellt program i gymnasieskolan eller som avbrutit sådan utbildning. Ungdomsinsatserna KUP och UG har ytterligare utvärderats av IFAU Resultaten har redovisats i rapporterna munala arbetsmarknadsinsatser riktade till ungdomar mellan 18 och 24 år (IFAU rapport 2005:9) samt i (Hur) hjälps ungdomar av arbetsmark- nadspolitiska program för unga? (IFAU rapport 2006:5). I rapporterna redovisas inga förslag men resultaten av effektutvärderingarna indikerar att KUP och UG har negativa effekter på ungdomars etablering på arbetsmarknaden. Den senare rapportens slutsatser är att kommunalt till- handahållna ungdomsprogram fungerar sämre än arbetsförmedlingens ordinarie program. I rapporten jämförs olika ungdomsinsatser i kom- munal regi och hos arbetsförmedlingen. Resultaten tyder på att arbets- marknadspolitiska insatser för ungdomar leder till kortare arbetslöshets- tid om de sätts in tidigt i arbetslöshetsperioden. IFAU menar att de positiva effekterna beror på intensifierat jobbsökande innan programmen sätts in. De positiva effekterna kan även bero på att ungdomar mellan är prioriterade hos arbetsförmedlingen eller på att de söker arbete mer intensivt för att undvika att placeras i program. tyder också, enligt IFAU, på att när ansvaret för genomförandet av Prop. 2006/07:118 arbetsmarknadspolitiken fördes över till nivå, reducerades programmens effektivitet när det gäller arbetslösas ungdomars övergång till arbete. IFAU:s studie visar dock att KUP och UG leder till fler över- gångar till reguljär utbildning. 5.2Kommunala ungdomsprogram och ungdomsgarantin avskaffas Regeringens förslag: Ungdomsinsatserna kommunala ungdoms- program och ungdomsgarantin avskaffas. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: , Statskontoret, Arbetsmark- nadsstyrelsen (AMS), () och Akademikers () till- styrker förslaget att avskaffa KUP och UG. Skälen för regeringens förslag: Mot bakgrund av de uppföljningar och utvärderingar som genomförts av KUP och UG föreslås att dessa insatser avskaffas. Myndigheten för skolutveckling anser att det finns en risk att studie- och yrkesvägledningens roll försvagas när KUP avskaffas eftersom den är en viktig del av insatsen. Regeringen anser att ungdomar i första hand bör erbjudas studie- och yrkesvägledning inom gymnasie- skolan. De som omfattas av jobbgarantin för ungdomar (se avsnitt 6) och är i behov av studie- och yrkesvägledning bör kunna få det under den inledande fasen i jobbgarantin. Förslaget att avveckla KUP och UG innebär att regleringen om dessa i lagen (2000:625) om arbetsmarknadspolitiska program bör tas bort. Detta innebär att 2 och 3 §§ upphävs samt att 4 § i samma lag ändras. I nämnda paragrafer regleras kommunernas möjligheter att anordna praktik och andra former av verksamhet och aktiviteter för ungdomar dels under , dels i åldern . I lagen om arbetsmarknadspolitiska program finns bestämmelser om de ersättningar som får lämnas till deltagarna i KUP och UG liksom om kommunernas rätt till ersättning från staten för verksamheten. I 17 och 22 §§ lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring finns bestämmelser om bl.a. bestämmande av s.k. ramtid för den som deltagit i UG och om att tid då den sökande deltagit i verksamhet inom UG inte skall räknas in i ersättningsperioden i arbetslöshetsförsäkringen. Dessa bestämmelser bör upphävas när UG avskaffas. I propositionen 2006/07:89 Ytterligare reformer inom arbetsmarknadspolitiken, m.m., som beslutats av (bet. 2006/07: AU13), har regeringen föreslagit ändringar i lagen om arbetslöshetsförsäkring som innebär att de ovannämnda bestämmelserna, av andra skäl än ett av- skaffande av UG, skall upphävas . Något lagförslag i denna del lämnas därför inte i denna proposition. En jobbgaranti för ungdomar 6.1Införandet av en jobbgaranti för ungdomar Regeringens bedömning: En jobbgaranti för ungdomar mellan bör införas när ungdomsinsatserna kommunala ungdomsprogram (KUP) och ungdomsgarantin (UG) upphör. Ungdomar bör omfattas av jobbgarantin vid tre månaders in- skrivningstid hos arbetsförmedlingen. Av de ungdomar som arbetar del- tid eller har timanställning bör endast de som har rätt till arbetslöshets- ersättning omfattas av jobbgarantin. Jobbgarantin bör starta med en inledande period med intensifierat stöd till deltagaren och uppföljning av deltagarens arbetssökande. Efter den inledande perioden bör det aktiva matchningsarbetet kombineras med förstärkta insatser som kan vara praktik eller utbildning. En deltagare som lämnat jobbgarantin för arbete eller studier bör kunna återgå till insatsen om han eller hon inte hunnit uppfylla ett nytt arbetsvillkor. Deltagande i jobbgarantin bör begränsas , dock längst till dess deltagaren fyller . Den som har fullföljt 15 månader i jobbgarantin bör kvalificera sig för den beslutade jobb- och ut- vecklingsgarantin. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: () och Före- tagarna tillstyrker att en jobbgaranti införs. Även , Ung- domsstyrelsen, Kommuner och Landsting (SKL) och Stats- kontoret tillstyrker men anser att ungdomar bör omfattas av jobbgarantin tidigare eller senast . Även Tjänstemännens Central- organisation (TCO) anser att tre månaders inskrivningstid innan indivi- den omfattas av jobbgarantin är . Akademikers () och () anser att det föreslagna innehållet i jobbgarantin förefaller mer ändamålsenligt än vad som varit fallet med KUP och UG. i (LO) avstyrker att en jobbgaranti införs. Flera remissinstanser har påtalat att beteckningen jobbgaranti ger en felaktig bild av insatsen eftersom den förutsätts garantera anställning. Skälen för regeringens bedömning: Ungdomars inträde på arbets- marknaden har fördröjts avsevärt under . En för- är den försämrade arbetsmarknaden som följde av den ekono- miska krisen . IFAU () har i rapporten ungdomsarbetslöshet långsiktiga effekter? (IFAU rapport 2004:13) undersökt de långsiktiga effekterna av tidig erfarenhet av arbetslöshet. Resultaten tyder på att de ungdomar som blev arbetslösa direkt efter gymnasiet i större utsträckning var fortsatt arbetslösa jämfört med övriga ungdomar. Mot denna bakgrund kan det finnas behov av särskilda arbetsmark- nadspolitiska insatser som fångar upp ungdomar på ett tidigt stadium och som motverkar långa perioder med arbetslöshet. har få arbets- marknadspolitiska insatser för ungdomar visat sig vara effektiva, bl.a. för att de ofta är förenade med inlåsningseffekter som gör att ungdomar slutar att söka arbete när de deltar i en insats. Även om insatsen slutligen leder till arbete eller studier är inlåsningseffekterna ofta så stora att in- satsen resulterar i att den unges inträde på arbetsmarknaden fördröjs. Arbetslösa ungdomar bör på ett tidigt stadium få stöd och insatser från arbetsförmedlingen. De nuvarande insatserna, KUP och UG, har i prak- tiken inte gett ungdomar det stöd de behöver för att etablera sig på arbetsmarknaden. Dessa insatser bör därför, som föreslagits i avsnitt 5.2, avskaffas. I stället bör en mer aktiverande insats införas i form av en jobbgaranti för ungdomar mellan . Denna garanti bör omfatta ungdomar som varit inskrivna hos arbetsförmedlingen . Ungdomar som har rätt till arbetslöshetsersättning och som står till arbetsmarknadens förfogande för hel- eller deltidsarbete bör omfattas av jobbgarantin. SKL och anser att alla deltidsarbetslösa, oberoende av om de är berättigade till arbetslöshetsersättning eller ej, bör ha samma möjligheter att delta i jobbgarantin. Regeringen vill i denna fråga anföra följande. Ungdomar som arbetar deltid eller har tillfälliga arbeten bör i första hand få stöd genom det matchningsarbete som sker utanför jobbgarantin. Ungdomar som uppbär arbetslöshetsersättning bör dock hanteras som en enhetlig grupp i jobbgarantin. Om ungdomar som får utfyllnad från arbetslöshetsförsäkringen exkluderas från jobbgarantin undviker de den nedtrappning av arbetslöshetsersättningen som bör gälla för andra ungdomar. Detta är inte förenligt med regeringens intentioner att stärka ungdomars incitament att fullfölja studier eller att arbeta. LO och anser att inrättandet av en jobbgaranti för ungdomar med sämre ersättning riskerar att leda till att ungdomar skjuter på utträdet från en utbildning till dess att han eller hon fyllt . Jobbgarantin är en av många insatser som görs för att fler ungdomar skall få arbete. Regeringen bedömer att ungdomars motivation att fullfölja sina studier påverkas mer av möjligheten att få arbete efter avslutade studier än av vilken ersättningsnivå han eller hon kan förvänta sig vid arbets- löshet. Myndigheten för skolutveckling anser att införandet av en jobbgaranti för ungdomar mellan riskerar att leda till att fler ungdomar avbryter eller inte påbörjar en reguljär gymnasieutbildning och att detta motverkar syftet att få fler ungdomar i arbete. Regeringen anser att det är viktigt att deltagande i jobbgarantin inte ses som ett alternativ till reguljära studier. Av denna anledning bedömer regeringen att ersätt- ningsnivåerna i jobbgarantin bör anpassas till nivåerna inom studiestöds- systemet (se avsnitt 6.4). Jobbgarantin bör inte ersätta kommunens skyldighet att erbjuda gymnasieskola och gymnasial vuxenutbildning. Statskontoret, SKL, , och anser att ungdomar bör omfattas av jobbgarantin tidigare eller senast . IFAU anser tvärtom att insatsen bör erbjudas ungdomar senare än vid tre månaders inskrivningstid då riskerna för inlåsningseffekter är större ju tidigare garantin sätts in. Regeringen vill betona att ungdomarna även innan en anvisning till jobbgarantin sker skall ha fått stöd och hjälp Prop. 2006/07:118 med att söka arbete. Enligt 6 § förordningen (2000:628) om den arbets- marknadspolitiska verksamheten skall den offentliga arbetsförmedlingen i samråd med den som söker arbete senast från det att den enskilde anmäler sig som arbetssökande hos den offentliga arbetsför- medlingen upprätta en individuell handlingsplan där den arbetssökandes skyldigheter och planerade aktiviteter anges. En handlingsplan för den som inte fyllt bör enligt förordningen upprättas tidigare än så. Regeringen konstaterar att genomströmningen av ungdomar hos arbets- förmedlingen är hög och att ungdomar har betydligt kortare arbetslös- hetstider än vuxna. hade drygt hälften av alla de ung- domar som skrevs in hos arbetsförmedlingen funnit arbete eller påbörjat en reguljär utbildning. Regeringen anser mot bakgrund av detta att tre månaders inskrivningstid är en lämplig tidpunkt för att på- börja deltagande i jobbgarantin. Utredningen om en flexiblare arbetsmarknadsutbildning (N 2006:10) har i delbetänkandet Arbetsmarknadsutbildning för bristyrken och insatser för arbetslösa ungdomar (SOU 2007:18) lyft fram olika framgångs- faktorer för ungdomsprogram. Jobbsökaraktiviter är enligt utredningen det mest kostnadseffektiva för ungdomar och ger positiva effekter på både sysselsättning och inkomst. Högre krav på jobbsökande leder till att arbetssökande hittar arbete i snabbare takt. Utredningen lyfter även fram lärdomar från och . En inledande period på fyra (() med intensiv råd- givning och vägledning av en personlig rådgivare och har varit en framgångsfaktor. Mot denna bakgrund bör, enligt regeringens mening, ungdomar i jobb- garantin få en tidig kvalificerad bedömning och hjälp av en personlig rådgivare eller . Deltagarna i jobbgarantin bör också få ett aktivt stöd och uppföljning av sitt arbetssökande kontinuerligt under hela sin arbetslöshetsperiod. i jobbgarantin skall dessa insatser intensifieras. Ungdomar som är i behov av studie- och yrkesvägledning bör även kunna få det i jobbgarantin. Efter den inledande perioden bör det aktiva matchnings- arbetet kombineras med förstärkta insatser som kan vara praktik eller utbildning. 6.3Ansvarsfördelningen mellan stat och kommun Flera remissinstanser efterlyser ett klargörande av det kommunala upp- följningsansvaret och en tydlig ansvarsfördelning mellan kommun och arbetsförmedling. påtalar problemet med att både staten och kommunen har ansvar för de ungdomar som inte fullföljt en gymnasieutbildning. framhåller att det är oklart vilka roller arbetsförmedlingen och kommunen har i förhållande till det i (LO) anser att kommunens bristande uppföljning av dem som inte fullföljt en gymnasieutbildning är allvarlig och bör hanteras i samband med reforme- ringen av arbetsmarknadspolitiken för unga. Tjänstemännens Central- organisation (TCO) anser att det finns behov av att klargöra ansvars- fördelningen mellan staten och kommunen för ungdomar som inte full- följt en gymnasieutbildning. Myndigheten för skolutveckling anser att KUP skall göras om till ett kommunalt ansvar för ungdomar som inte har fullföljt en gymnasieutbildning. Regeringen vill betona att införandet av jobbgarantin inte påverkar kommunens informationsansvar eller kommunens skyldighet att erbjuda gymnasieutbildning till dem som är (se avsnitt 5.1). Jobb- garantin innebär att arbetslösa ungdomar omfattas av intensifierade in- satser vid tre månaders inskrivningstid hos arbetsförmedlingen. Kom- munen har ansvar för att löpande hålla sig informerad om hur vissa ung- domar är sysselsatta, vilket är en helt annan typ av ansvar än det staten tar på sig genom införandet av jobbgarantin. Det är viktigt att det sker en nära samverkan mellan arbetsförmedlingen och kommunen för att ung- domar som har avbrutit sina gymnasiestudier skall återuppta dem. Regeringen avser att återkomma i denna fråga om det finns behov. Arbetsförmedlingen och kommunen bör samverka också när det gäller de ungdomar som uppbär försörjningsstöd för att säkerställa att ungdomarna står till arbetsmarknadens förfogande i enlighet med de villkor som gäller för att vara berättigad till försörjningsstöd. I syfte att dra nytta av olika aktörers kunskaper och erfarenheter bör aktiviteterna inom jobbgarantin kunna utföras såväl i arbetsförmed- lingens egen regi som av andra anordnare som tillhandahåller tjänster som förmedlingen kan upphandla. Flera remissinstanser är positiva till att insatserna i jobbgarantin skall kunna upphandlas av andra aktörer än arbetsförmedlingen. Kommuner och Landsting (SKL) betonar vikten av att tillvarata den kommunala kompetens som finns när det gäller att arbeta med arbetslösa ungdomar. SKL påpekar att om det saknas författningsstöd är kommunerna, enligt kommunallagens (1991:900) bestämmelser, förhindrade att delta i arbetsförmedlingens framtida upphandlingar av insatser från andra aktörer. Regeringen avser att återkomma med förslag om kommunernas medverkan i jobbgarantin i budgetpropositionen . 6.4Ersättningen till ungdomar i jobbgarantin Regeringens förslag: Till ungdomar som har rätt till arbetslöshets- ersättning lämnas aktivitetsstöd när de deltar i jobbgarantin för ung- domar. Till övriga ungdomar som fyllt och som deltar i jobb- garantin för ungdomar lämnas utvecklingsersättning. En särskild beräkningsregel skall finnas för bestämmande av dag- penningen för en sökande som deltagit i jobbgarantin för ungdomar. Den som har deltagit i jobbgarantin och som uppfyllt ett nytt arbets- villkor och då har rätt till arbetslöshetsersättning, kan få ersättning med ett belopp som motsvarar vad som senast lämnades i ersättning under deltagandet i jobbgarantin om detta är förmånligare än vad den nya dagpenningen annars skulle bli. Denna skyddsregel får tillämpas högst två gånger för en sökande. Regeringens bedömning: I syfte att öka de ekonomiska incita- menten att söka arbete eller välja reguljära studier bör nivån på aktivitetsstödet trappas ned successivt i takt med alltmer intensifierade insatser från arbetsförmedlingens sida. Ersättningen bör trappas ned i snabbare takt än för äldre. Även utvecklingsersättningen bör utformas så att den inte avhåller ungdomar från att välja reguljära studier fram- för arbetslöshet. Promemorians bedömning: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Promemorian innehåller dock inget lagförslag om ersättningen i jobbgarantin eller förslag om införande av en skyddsregel i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Remissinstanserna: (), Kom- muner och Landsting (SKL), i (LO), (), Akademikers (), och Arbetslöshets- kassornas () avstyrker en snabbare nedtrappning i aktivitetsstödet för ungdomar. LO avvisar även att harmonisera ut- vecklingsersättningen med studiebidragsnivån genom att sänka ut- vecklingsersättningen. Även har invändningar mot ersätt- ningen. () anser att en snabbare nedtrappning ligger väl i linje med fokus på jobbsökande men är tveksamt till om den snabbare nedtrappningen kommer att få så stor betydelse då få ungdomar får arbetslöshetsersättning. Företagarna anser att det är rimligt med en snabbare nedtrappning i ersättningen för unga. Skälen för regeringens förslag och bedömning Arbetslösa ungdomar som är inskrivna hos arbetsförmedlingen som arbetssökande kan beroende på tidigare arbete eller studier ha rätt till Vissa har kvalificerat sig för arbetslöshetsersättning, andra är beroende av andra ersättningsformer eller har ingen ersättning. Det finns därför anledning att överväga olika ersättningar för olika grupper av ungdomar vid deltagande i jobbgarantin. SKL och motsätter sig förslaget att göra skillnad i ersättningsnivåerna beroende på om deltagaren kvalificerat sig för arbetslöshetsersättning eller inte. Eftersom ungdomar som har rätt till arbetslöshetsersättning omfattas av en försäkring är det enligt re- geringens uppfattning motiverat att dessa deltagare får en ersättning som baseras på arbetslöshetsersättningen vid deltagande i jobbgarantin. LO anser att programdeltagare som fyllt bör vara berättigade till aktivitetsstöd på samma grunder som äldre. Deltagare i jobbgarantin som är berättigade till arbetslöshetsersättning bör, enligt regeringens mening, i likhet med vad som gäller vid deltagande i andra arbetsmarknads- politiska program och insatser erhålla aktivitetsstöd. Till övriga deltagare i jobbgarantin som fyllt bör staten lämna utvecklingsersättning. får de som deltar i UG, och som inte är berättigade till arbetslöshetsersättning, utvecklingsersättning. Denna ersättning är inte skattepliktig vilket framgår av 11 kap. 33 § inkomstskattelagen (1999:1229) som hänvisar till lagen om arbetsmarknadspolitiska program. Deltagare i KUP får ersättning från kommunen. Till ungdomar som inte fullföljt en gymnasieutbildning och som deltar i KUP lämnas ersättning som motsvarar vad personen hade fått i studiehjälp. För övriga deltagare beslutar kommunen om vilken ersättning som skall lämnas. har påtalat att det inte framgår av promemorian om den utvecklingsersättning som föreslås lämnas vid deltagande i jobbgarantin skall vara skattepliktig. Det är regeringens mening att utvecklingsersättningen i jobbgarantin inte skall vara skattepliktig. Detta framgår redan av 11 kap. 33 § inkomstskattelagen. Däremot anser regeringen att det behövs ett klargörande att aktivitetsstöd skall betalas ut till de deltagare i jobbgarantin som har rätt till arbetslöshetsersättning medan de deltagare som fyllt men som inte är berättigade till arbetslöshetsersättning får utvecklingsersättning. Detta bör lämpligen regleras genom en ändring i lagen om arbetsmarknadspolitiska program. Ersättningsnivån på utvecklingsersättning bör anpassas till nivåerna inom studiestödssystemet för att deltagande i jobbgarantin inte skall framstå som mer ekonomiskt fördelaktigt än utbildning. Ungdomar som deltar i gymnasiala studier beviljas studiehjälp i form av studiebidrag med till och med det första kalenderhalvåret det år de fyller . Studier på grundskole- eller gymnasienivå berättigar till studie- medel tidigast från och med det andra kalenderhalvåret det år den unge fyller . Bidragsdelen inom studiemedlet uppgår vid heltidsstudier till per fyraveckorsperiod . Utvecklingsersättning bör lämnas till deltagare i jobbgarantin från och med . Ersättning bör lämnas med samma belopp som de skulle ha fått vid studier. Ungdomar i åldern med skall kunna delta i jobbgarantin och de aktiviteter som erbjuds inom ramen för denna insats men någon ersättning bör inte lämnas till denna grupp om de inte har rätt till arbetslöshetsersättning. Då lämnas aktivitetsstöd vid Prop. 2006/07:118 deltagandet (se nedan). Regeringen anser inte att det finns skäl att lämna ersättning till ungdomar i denna åldersgrupp för vilka föräldrarnas underhållsskyldighet fortfarande gäller. Flera remissinstanser har påpekat att det i promemorian inte framgår vem som skall betala ut utvecklingsersättningen till deltagarna i jobb- garantin. Frågan om vilken myndighet som skall administrera ut- vecklingsersättningen i jobbgarantin bereds inom .