prop · GU03117 · 2007-05-30 00:00:00 — I andra stycket görs ett tillägg om att arbetsmarknadens parter genom kollektivavtal kan göra avvikelser även från den nya bestämmelsen i 10 a §. En kompletterande bestämmelse finns i 10 a § tredje stycket, se kommentaren till den paragrafen. Denna paragraf, som är ny, innehåller bestämmelser om arbetsgivares begäran om att arbetstagaren vid sjukfrånvaro skall lämna intyg från läkare eller tandläkare för att styrka nedsättningen av arbetsförmågan än som följer av huvudregeln i 8 §. I ett flertal kollektivavtal förekommer föreskrifter om att en arbetsgivare kan fram- ställa en sådan begäran gentemot arbetstagaren. Som framgår av 2 § och kommentaren till den paragrafen kommer sådana föreskrifter i kollektiv- avtal att vara tillämpliga även . Bestämmelserna i förevarande paragraf gäller således endast när ett tillämpligt kollektivavtal inte regle- rar frågan om arbetsgivares rätt att begära läkarintyg eller om det saknas tillämpligt kollektivavtal. Bestämmelsen i första stycket innebär att en arbetsgivare får begära att arbetstagare lämnar intyg från läkare eller tandläkare för att styrka att det föreligger en nedsättning av arbetsförmågan tidigare än den sjunde kalenderdagen efter sjukanmälningsdagen. I bestämmelsen anges att en sådan begäran skall vara skriftlig. Om detta krav på skriftlighet inte iakttas föreligger det inte en sådan begäran som kan ge den effekt på skyldigheten att betala sjuklön som anges i paragrafens andra stycke. Förutsättningarna för att en arbetsgivare med stöd av denna bestäm- melse skall få begära sådant intyg sammanfaller med vad som gäller för att med stöd av nuvarande bestämmelser i 10 § skall kunna ålägga en arbetstagare att lämna intyg som avser en tidigare tid- punkt än vad som normalt gäller. Detta innebär att en sådan begäran får göras endast om det föreligger särskilda skäl för det. Sådana skäl kan enligt förarbetena till lagen om sjuklön (prop. 1990/91:181 s. 76) före- ligga såväl när det finns speciella rehabiliteringssynpunkter att beakta som när kontrollsynpunkter talar för tidigareläggning av kravet på intyg. Ett exempel på när förutsättningarna för tidigareläggning kan tänkas vara uppfyllda är att arbetstagaren har många korta sjukdomsfall utan att ha haft kontakt med läkare och utan att det har framkommit något som tyder på att han eller hon lider av någon kronisk sjukdom eller liknande. I likhet med vad som gäller vid åläggande enligt 10 § skall arbetstagaren genom intyget styrka nedsättning av arbetsför- mågan än som annars följer av 8 §. Detta innebär följande. En begäran som hänför sig till en pågående sjuklöneperiod kan innebära att intyget skall styrka nedsättning av arbetsförmågan än den sjunde dagen efter sjukanmälningsdagen. Såvitt gäller framtida sjukperioder kan en sådan begäran om läkarintyg inne- bära att intyget skall avse nedsättning av arbetsförmågan från och med av sjukperioden. En begäran som tar sikte på kom- mande sjukperioder får i likhet med åläggande att lämna läkarintyg inte avse än . På samma sätt som gäller för intyg enligt 8 § behöver inte intyget innehålla uppgift om sjukdoms- diagnos. Paragrafens andra stycke innehåller en bestämmelse om den effekt som inträder om en arbetstagare inte lämnar något intyg enligt en begä- ran, som har gjorts med stöd av första stycket, dvs. inte lämnar ett intyg som styrker nedsättning av arbetsförmågan . I sådant fall föreligger det inte någon skyldighet för arbetsgivaren att betala sjuklön. Som anförts under skälen för regeringens förslag i avsnitt 4 gäller en lik- nande ordning enligt 8 § tredje stycket med avseende på Försäkringskas- sans beslut om föreläggande att lämna intyg enligt 10 §. Enligt Lagrådet bör konsekvenserna av de olikheter som föreligger mellan den nu aktuella bestämmelsen och den i 8 § tredje stycket belysas ytterligare. Förevarande bestämmelse har utformats på ett annat sätt än den i 8 § tredje stycket. Båda bestämmelserna innebär emellertid begränsningar i arbetsgivarens skyldighet att betala sjuklön, om arbetstagaren inte lämnar intyg enligt föreläggande respektive arbetsgivarens begäran. Ett läkarintygsföreläggande enligt 10 § hanteras av en myndig- het med alla de regler som en sådan har att beakta i sin myndighetsutöv- ning, medan en arbetsgivare vid begäran enligt 10 a § är att se som ett privaträttsligt subjekt i förhållande till sina anställda. De formella förutsättningarna för att få till stånd en omprövning av ett föreläggande respektive en begäran skiljer sig åt. Till skillnad från vad som gäller för en arbetsgivares begäran finns det genom 28 § denna lag en lagreglerad rätt till omprövning av sitt beslut om s.k. läkarintygsföreläggande. Under vissa förutsättningar är Försäkrings- kassan dessutom skyldig att göra rättelse i sitt beslut. Vidare kan Försäk- ringskassans föreläggande för arbetstagaren att lämna intyg för att styrka nedsättningen av arbetsförmågan från och med av varje kommande sjukperiod (10 § första stycket 2) överklagas till allmän för- valtningsdomstol. När det gäller en arbetsgivares begäran om intyg enligt 10 a § första stycket finns inte någon motsvarande rätt till omprövning. En tvist mellan arbetstagaren och arbetsgivaren om tillämpning av denna lag handläggs enligt 27 § som en arbetsrättslig tvist. En sådan tvist kan gälla frågan om det har funnits fog för att begära intyg enligt första stycket eller om det har förelegat godtagbart skäl enligt andra stycket för att inte ha lämnat intyg för avsedd tid. I ett sådant mål kan förlorande part åläg- gas att betala motpartens rättegångskostnader. Mot denna bakgrund har förevarande bestämmelse utformats så att det mer klart framgår att bortfallet av skyldigheten att betala sjuklön inte är undantagslöst. I förevarande bestämmelse anges därför de två situationer i vilka skyldigheten inte bortfaller. Har intyg inte lämnats enligt arbetsgivarens begäran är arbetsgivaren inte skyldig att betala sjuklön för den aktuella sjuklöneperioden såvitt avser den tid för vilken det inte har lämnats intyg. Lämnas ett intyg som styrker nedsättning av arbetsförmågan under en senare del av sjuklöne- perioden, föreligger det dock skyldighet att betala sjuklön för denna del. Om arbetstagaren gör sannolikt att det finns godtagbart skäl till att han eller hon inte har lämnat begärt intyg, upphör emellertid inte skyldig- heten att betala sjuklön. Detta innebär att det skall ha varit ursäktligt att intyg inte har lämnats för den avsedda tiden. Exempel på sådan ursäkt- lighet kan vara att arbetstagaren, trots att han eller hon har försökt, inte har lyckats få tid hos läkare inom rätt tid. Ett annat exempel kan vara att det med hänsyn till sjukdomsförloppets speciella karaktär har funnits fysiska hinder mot att transportera sig till en läkare. Motsvarande begränsningar i bortfallet av skyldigheten att betala sjuklön anges inte i 8 § tredje stycket. Det förekommer naturligtvis emellertid inte något hinder för en arbetsgivare att beakta sådana omständigheter. En arbetstagare kan begära omprövning av föreläggan- det hos som därvid är skyldig att göra en omprövning enligt 28 § första stycket. I paragrafens tredje stycke finns en bestämmelse som begränsar tillämpningen av bestämmelserna i förevarande paragraf. Om ett kollek- tivavtal av det slag som avses i 2 § andra stycket, dvs. ett avtal som har slutits eller godkänts på den nivå som anges där, innehåller föreskrifter om en fråga som regleras i första stycket, skall vad som föreskrivs i avtalet tillämpas i stället för bestämmelserna i denna paragraf. Detta gäller oavsett om regleringen i kollektivavtalet utgör en avvikelse från bestämmelsen i första stycket denna paragraf. Förslaget till lag om upphävande av lagen (1993:16) Prop. om försäkring mot vissa semesterlönekostnader Lagen upphävs /2008. Det innebär att försäkringen mot vissa semesterlönekostnader upphör . 13.8Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:389) om assistansersättning Paragrafen upphävs som en konsekvens av att socialförsäkringsnämn- derna avvecklas. Beslut i ärenden om rätt till assistansersättning skall i stället fattas av tjänsteman hos . 13.9Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:645) om tillämplig lag för vissa försäkringsavtal I paragrafen har en följdändring gjorts med anledning av att lagen (1993:16) om försäkring mot vissa semesterlönekostnader upphävs. Vidare har omnämnandet i paragrafen av lagen (1979:84) om del- pensionsförsäkring utgått. Den lagen är upphävd och någon utbetalning av delpension görs inte längre. 13.10 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:737) om bostadsbidrag I paragrafens första stycke har andra meningen utgått. Ändringen innebär att kravet vid beräkningen av det preliminära bostadsbidraget på att inkomst av näringsverksamhet skall antas vara minst lika hög som fast- ställts vid senaste taxeringsbeslut har slopats. Sådan inkomst skall i fort- sättningen alltså behandlas på samma sätt som andra inkomstslag som ingår i den bidragsgrundande inkomsten. I paragrafens första stycke har det införts en bestämmelse så att det lik- som i fråga om taxeringsändring i fortsättningen är möjligt att bestämma ett nytt slutligt bostadsbidrag om en bidragstagares studiemedel i form av studiebidrag har ändrats efter att det slutliga bostadsbidraget har bestämts och ändringen, om den hade gjorts i tiden före det att det slutliga bostadsbidraget bestämdes, skulle ha påverkat bostadsbidragets storlek. För att ett nytt slutligt bostadsbidrag skall bestämmas i ett sådant fall för- utsätts att bidragstagaren begär det eller att tar upp En bestämmelse om en fast bortre tidsgräns har införts i det andra stycket som innebär att frågan om ett nytt slutligt bostadsbidrag på grund av ändrat studiebidrag inte får tas upp senare än sjätte året efter det att Denna tidsgräns motsvarar då den bortre gräns Prop. 2006/07:117 som gäller för ett nytt slutligt bostadsbidrag på grund av ändrad taxering. 13.11Förslaget till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) Ändringen är en följd av att 13 kap. 22 § lagen (1998:674) om inkomst- grundad ålderspension upphävs. 13.12Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension Om beräkningsunderlaget för ett beslut ändras skall detta medföra att beslutet ändras. Om ändringen av beräkningsunderlaget medför att den pensionsgrundande inkomsten skall ändras och denna ändring skulle understiga skall dock ingen ändring ske. Denna begräns- ningsregel finns i paragrafens tredje stycke och har tillkommit främst av administrativa skäl. Då sådana administrativa skäl inte längre finns kan bestämmelsen tas bort. Se avsnitt 10 Ändring av beslut om pensions- grundande inkomst när ändringen understiger . Paragrafens andra stycke upphävs. Bestämmelserna om att ett beslut om pensionsgrundande inkomst och andra pensionsgrundande belopp än pensionsgrundande inkomst i princip endast får omprövas på begäran av den enskilde i samband med beslutet om pensionsrätt eller pensionspo- äng upphör. Detta innebär att de särskilda reglerna om partställning i 13 kap. 22 § också kan upphävas. Paragrafens tredje stycke, som blir andra stycket, ändras på så sätt att där klart anges att skall ompröva ett beslut om pensions- grundande inkomst som har överlämnats av . Denna ändring i paragrafen gör att 14 § kan upphävas. Av tillägget i paragrafens första stycke framgår att en begäran om omprövning när det gäller beslut om pensionsgrundande inkomst skall lämnas direkt till . Samma tidsfrist som gäller för ompröv- ning av beslut på initiativ av den skattskyldige enligt 4 kap. 9 § taxe- ringslagen (1990:324) gäller för begäran om omprövning av beslut om pensionsgrundande inkomst, dvs. senast femte året efter det att fast- ställelseåret har gått ut. Med fastställelseår avses kalenderåret efter intjä- nandeåret (1 kap. 8 § första stycket 4 LIP). Paragrafen kompletteras också på så sätt att en begäran om omprövning enligt 3 kap. omfattas av bestämmelsen. Andra stycket har kompletterats på så sätt att vad som föreskrivs om Prop. 2006/07:117 omprövning av pensionsrätt etc. enligt 4 kap. även skall gälla ompröv- ning av beslut om pensionsgrundande inkomst enligt 2 kap. och pen- sionsgrundande belopp enligt 3 kap. Paragrafen ändras på så sätt att även en handling med begäran om omprövning som felaktigt kommit in till en allmän förvaltningsdomstol skall anses inkommen i rätt tid om handlingen inkommit dit inom de i 11 § angivna tidsfristerna. Paragrafen är ny och anger att de processuella bestämmelserna i 15, 17, 19, 20 och 22 a §§ rörande omprövning och överklagande av beslut även skall gälla vid omprövning (15 §) och överklagande av beslut om pensionsgrundande inkomst. Vad som härvid sägs om och allmänna ombudet gäller då respektive allmänna ombu- det enligt lagen (2003:643) om allmänt ombud hos . I paragrafen görs endast en rättelse. Andra stycket i 12 § är upphävt (SFS 2004:784). Bestämmelsen i paragrafen har kompletterats på så sätt att det framgår att den försäkrade skall underrättas av om beslut om pensions- grundande inkomst och att beslutet skall anges på beskedet om slutlig skatt om den försäkrade har debiterats sådan skatt. I annat fall skall underrättelse ske fastställelseåret, dvs. som besked om den slutliga skatten skall skickas till den skattskyl- dige enligt 11 kap. 15 § skattebetalningslagen (1997:483). 13.13Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:702) om garantipension Ändringen är en följd av att en ny paragraf, 13 kap. 17 b §, har införts i lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension. Nämnda paragraf gäller inte vid tillämpning av den här aktuella lagen. 13.14 Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:703) om handikappersättning och vårdbidrag Paragrafen upphävs som en konsekvens av att socialförsäkringsnämn- Beslut i ärenden om rätt till ersättning skall i stället fat- tas av tjänsteman hos . Förslaget till lag om ändring i socialförsäkringslagen Prop. Som en konsekvens av att den s.k. hemmamakeförsäkringen som gällt övergångsvis upphör slutligt /2008 upphävs punkten 9 i övergångsbestämmelserna till lagen . 13.16Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:461) om efterlevandepension och efterlevandestöd till barn Ändringen är en följd av att en ny paragraf, 13 kap. 17 b §, har införts i lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension. Nämnda paragraf gäller inte vid tillämpning av den här aktuella lagen. 13.17Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:462) om införande av lagen (2000:461) om efterlevandestöd och efterlevandepension till barn Genom ändringen i sjätte stycket tas hänvisningen till 18 kap. 17 § lagen (1962:381) om allmän försäkring i paragrafens lydelse före bort. Hänvisningen till denna paragraf har inneburit att ärenden angående indragning eller nedsättning av särskild efterlevandepension och garantipension skall avgöras av en socialförsäkringsnämnd. Änd- ringen i paragrafen är en konsekvens av att socialförsäkringsnämnderna avvecklas. Beslut i ärenden angående indragning eller nedsättning av särskild efterlevandepension och garantipension skall i stället fattas av tjänsteman hos . 13.18Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:125) om överföring av värdet av pensionsrättigheter till och från Europeiska gemenskaperna Ändringen är en följd av att en ny paragraf, 13 kap. 17 b §, har införts i lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension. Nämnda paragraf gäller inte vid tillämpning av den här aktuella lagen. 13.19Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser I punkterna 12 och 16 görs följdändringar med anledning av att kravet på att välja revisorsersättare enligt 25 § avskaffas. Punkten 13, som är ny, innehåller en specialbestämmelse för samord- Prop. 2006/07:117 ningsförbund med en gemensam revisor för flera kommuner och, i före- kommande fall, . Förslaget har utvecklats närmare i avsnitt 6.2. Om inte samtliga kommuner och ett landsting som är medlem i ett samordningsförbund träffar överenskommelse om gemensam revision tillämpas bestämmelsen endast med avseende på de medlemmar som träffar en sådan överenskommelse. Det är medlemmarnas fullmäktige som skall utse revisorer. Det är därför nödvändigt att medlemmarna i förbundsordningen, utöver vad som följer av punkten 13, bestämmer vem av medlemmarna som skall utse revisor. Förbundsstyrelsen kan inte i sin roll som både beslutande församling och styrelse meddela föreskrifter om revisionen. Detta blir i stället en fråga för medlemmarna. Revisorerna i ett samordningsförbund skall avge en revisionsberättelse till varje med- lem. De sistnämnda skall även fortsättningsvis var för sig pröva frågan om styrelsen skall beviljas ansvarsfrihet och om skadeståndstalan skall väckas, vilket framgår av 26 §. Bestämmelserna i de hittillsvarande punkterna flyttas till punk- terna 1418. Enligt denna bestämmelse får en gemensam revisor utses under löpande mandattid med stöd av den nya bestämmelsen i 9 § 13, om nuvarande revisorer som har utsetts av kommun- eller önskar avgå. En förutsättning för att det skall kunna ske under löpande mandat- tid är det inte finns särskilda skäl mot att entlediga de sistnämnda reviso- rerna. Detta motsvarar vad som gäller för kommunalförbund. Med stöd av 4 kap. 9 § KL kan nämligen en förtroendevald befrias från sitt uppdrag. Enligt 4 kap. 1 § nämnda lag avses med förtroendevalda även revisorer i ett kommunalförbund. De samordningsförbund som vill tillämpa de nya bestämmelserna kan komma överens om detta och får därefter besluta om ändring i förbundsordningen. Övergång till en överenskommelse om att använda en gemensam revisor kan således ske under löpande mandat- period. 13.20 Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:000) om ändring i lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser Paragrafen har fått en ny disposition på så sätt att bestämmelserna i nuva- rande första stycket utom såvitt avser första meningen har överförts till ett nytt andra stycke, medan bestämmelserna i det hittillsvarande andra stycket överförs till tredje stycket. I andra stycket görs vissa språkliga och redaktionella ändringar. utöver görs följande ändringar. Bestämmelsen om arvode till den revisor som utses av ändras på det sättet att detta arvode skall betalas av samordningsförbun- Om det i förbundsordningen anges att förbundsmedlemmarna skall betala arvode till revisorerna, skall liksom svara för arvodet till den revisor som utsetts av . Genom ett tillägg i andra stycket skapas förutsättningar för var och en av de samverkande kommunerna och att träffa överenskom- melse om att utse en revisor som granskar räkenskaperna och årsredovis- ningen samt styrelsens förvaltning för dessa medlemmars räkning gemensamt. En gemensam revisor som utsetts efter en sådan överens- kommelse har till uppgift att för varje samverkande kommuns och i förekommande fall räkning granska samordningsförbun- dets räkenskaper och årsredovisning samt styrelsens förvaltning, i enlig- het med vad som anges i första stycket. Bestämmelsen i första stycket utgör i sig inte hinder mot att en gemensam revisor utses för flera för- bundsmedlemmar. Varje medlem har dock alltid kvar möjligheten att utse en egen revisor. Ett beslut om gemensam revisor fattas endast av de förbundsmedlemmar som avser att ha en gemensam revisor. Det är också möjligt för dessa förbundsmedlemmar att ha flera gemensamma reviso- rer. Vidare görs den ändringen i andra stycket att kravet på att välja revi- sorsersättare slopas. Skälen härför har utvecklas i avsnitt 6.5. Den hittillsvarande hänvisningen till 12 § första och andra styckena slopas. Detta innebär att det inte längre kommer att finnas något krav på att revisorer och ersättare, när det gäller kommun och landsting, skall vara ledamöter eller ersättare i kommun- eller . Att revisorerna skall utses av kommun- och framgår redan av 25 §. Hänvisningen till 4 kap. 6 § KL begränsas till att avse endast första tredje styckena i den paragrafen. Som redovisats ovan i avsnitt 6.4 är nämligen bestämmelsen i 4 kap. 6 § fjärde stycket inte möjlig att tillämpa på ett samordningsförbund. Ändringen i tredje stycket är en följdändring på grund av att kravet på att välja revisorsersättare avskaffas. Enligt denna bestämmelse skall äldre bestämmelser i 25 § tillämpas på arvode som avser granskning till och med . De nya bestämmelserna i 25 § om arvode till den revisor som utses av Riksrevi- sionen träder i kraft . De revisorer som har utsetts för slutför sitt arbete under den första delen av . De äldre bestämmelserna om arvode skall därför fortfarande tillämpas för de revisorer som har utsetts för granskning t.o.m. . Lagförslag i promemorian Läkarintyg för första sjukfrånvarodagen Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön Härigenom förskrivs i fråga om lagen (1991:1047) om sjuklön dels att 2 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 10 a §, av följande lydelse. Ett avtal som innebär att arbetstagarens rättigheter enligt denna lag upphävs eller inskränks är ogiltigt i den delen. Utan hinder av första stycket får Utan hinder av första stycket får avvikelser göras från 8 § andra avvikelser göras från 8 § andra stycket och 9 § genom kollektiv- stycket, 9 och 10 a §§ genom avtal som på arbetstagarsidan har kollektivavtal som på arbetstagar- slutits eller godkänts av en sådan sidan har slutits eller godkänts av en sådan central arbetstagarorgani- som avses i lagen (1976:580) om sation som avses i lagen (1976:580) om medbestämmande i sjuklönens storlek enligt 6 § får ningen av sjuklönens storlek enligt också bestämmas på det sättet. 6 § får också bestämmas på det arbetsgivare som är bunden av ett En arbetsgivare som är bun- den av ett sådant kollektivavtal får avtalet även på arbetstagare som tillämpa avtalet även på arbets- tagare som inte tillhör den avtals- förutsättning att de sysselsätts i nen, under förutsättning att de arbete som avses med avtalet och sysselsätts i arbete som avses med inte omfattas av något annat avtalet och inte omfattas av något annat tillämpligt kollektivavtal. En arbetsgivare får, om det finns särskilda skäl för det, begära att arbetstagaren genom intyg från anges i 10 § första stycket 1 och 2 samt 10 § andra stycket. begäran skall vara skriftlig. Har arbetstagaren utan godtag- bart skäl underlåtit att lämna ett intyg efter en begäran enligt första stycket, föreligger det inte skyldig- het att utge sjuklön för den åter- stående delen av den aktuella sjuklöneperioden. Om en fråga som avses i första stycket regleras i ett tillämpligt kollektivavtal, tillämpas inte bestämmelserna i första och andra stycket. Denna lag träder i kraft och tillämpas på en sjuk- löneperiod som påbörjas efter ikraftträdandet. Promemorian Läkarintyg för första sjukfrånvarodagen. 7.Myndigheten för handikappolitisk samordning Handisam 13.Sveriges Kommuner och Landsting 18.Delegationen för åtgärder mot felaktiga utbetalningar från trygghets- systemen (Fi 2005:03) Härutöver har yttranden även inkommit från Företagarna, riks- förbund, samt . Regeringen har följande förslag till lagtext. Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:1047) om sjuklön dels att 2 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 10 a §, av följande lydelse. Ett avtal som innebär att arbetstagarens rättigheter enligt denna lag upphävs eller inskränks är ogiltigt i den delen. Utan hinder av första stycket får Utan hinder av första stycket får avvikelser göras från 8 § andra avvikelser göras från 8 § andra stycket och 9 § genom kollektiv- stycket, 9 och 10 a §§ genom avtal som på arbetstagarsidan har kollektivavtal som på arbetstagar- slutits eller godkänts av en sådan sidan har slutits eller godkänts av en sådan central arbetstagarorgani- som avses i lagen (1976:580) om sation som avses i lagen (1976:580) om medbestämmande i sjuklönens storlek enligt 6 § får ningen av sjuklönens storlek enligt också bestämmas på det sättet.