prop · GU03127 · 2007-08-28 00:00:00 — Det finns inte något som hindrar att verkställighetsföreskrifter rörande de aktuella bestämmelserna skiljer sig åt vid olika anstalter eller olika avdelningar inom samma anstalt eftersom det kan finnas olika behov på olika anstalter. Det finns även möjlighet att fatta beslut i enskilda fall enligt bestämmelsen. Paragrafen behandlas i avsnitt 5. Paragrafen innehåller bestämmelser om granskning av s.k. myndighetsbrev. Sådana brev ska vidarebefordras till den intagne utan Det finns dock situationer när även ett myndighetsbrev Prop. 2006/07:127 måste få granskas. Ett myndighetsbrev får granskas i syfte att utreda vem avsändaren är, om det finns anledning att anta att uppgiften om avsändare är oriktig. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.2. Paragrafen innehåller de grundläggande bestämmelserna om brevgranskning. Ändringen innebär bl.a. att det införs enhetliga bestämmelser om när brevgranskning får ske. Det ska alltså gälla samma regler vid alla slags anstalter och avdelningar. Regleringen innebär att ett brev till eller från en intagen får granskas om det är nödvändigt med hänsyn till ordningen eller säkerheten. Granskningen ska syfta till att undersöka om brevet innehåller något otillåtet föremål, är ett led i en pågående eller planerad brottslig verksamhet eller är ett led i ett planerat avvikande eller något liknande förfarande. Genom uttrycket ett led i en pågående eller planerad brottslig verksamhet klargörs att brevet antingen kan vara en del i själva brottet, t.ex. en förfalskning av en urkund, men det kan också innehålla planering av ett annat framtida brott. Med planerad brottslig verksamhet eller planerat avvikande eller något liknande förfarande avses inte bara fall då planeringen är avslutad utan även en pågående planering. Av det tredje stycket framgick tidigare att bestämmelserna om brevgranskning inte gäller sådana brev som enligt 25 § ska vidarebefordras utan granskning. Att sådana brev som huvudregel inte får granskas framgår av 25 §. Någon påminnelse om detta har inte ansetts som behövlig och bestämmelsen har därför utgått. Någon saklig ändring är inte avsedd. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.1. Paragrafen innehåller förfaranderegler vid brevgranskning. Ändringarna är främst av språklig karaktär. Vidare har hänvisningen till andra försändelser än brev utgått. Att reglerna om brevgranskning även omfattar andra försändelser än brev framgår i stället av 28 §. Någon saklig skillnad är således inte avsedd. Av det tredje stycket framgår att ett brev får hållas kvar om det är nödvändigt med hänsyn till ordningen eller säkerheten. Den intagne ska som huvudregel så snart det kan ske underrättas om kvarhållandet. Det har dock införts en möjlighet att, om det finns synnerliga skäl, låta bli att underrätta den intagne om ett kvarhållet brev. Exempel på sådana synnerliga skäl kan vara om brevet i sig innebär en indikation på att polis eller Kriminalvården har vetskap t.ex. om planerad brottslighet. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.1. Av paragrafen framgår att det som är föreskrivet om brev i 2527 §§ även gäller annan försändelse och annat skriftligt meddelande än brev. gällde hänvisningen i paragrafen endast annat skriftligt meddelande. Bestämmelser om att vad som gäller för brev även gäller för andra försändelser fanns då i 26 och 27 §§. bestämmelse fanns dock inte i 25 §, som behandlar s.k. myndighetsbrev. 2006/07:127 Ändringen innebär alltså att hänvisningen till andra försändelser än brev även kommer att omfatta s.k. myndighetsbrev. Paragrafen har även justerats språkligt. Paragrafen behandlas i avsnitt 7.1. Paragrafen innehåller bestämmelser om provtagning vid drogkontroll. Ändringen innebär att Kriminalvården får möjlighet att använda fler provtagningsmetoder vid drogkontroller . var en intagen under vissa omständigheter skyldig att lämna blod-, urin- eller utandningsprov. införs en möjlighet för Kriminalvården att, förutom dessa prover, även använda andra provtagningsmetoder genom att det i paragrafen anges att den intagne ska vara skyldig att lämna även saliv-, svett- eller hårprov. Bestämmelsen har utformats i enlighet med Paragrafen behandlas i avsnitt 9. Paragrafen innehåller bl.a. bestämmelser om provtagning vid drogkontroll i samband med en utslussningsåtgärd. Ändringen innebär att Kriminalvården får möjlighet att använda fler provtagningsmetoder vid drogkontroller . Den som är beviljad en utslussningsåtgärd var tidigare skyldig att lämna blod-, urin- eller utandningsprov för kontroll av att han eller hon inte är påverkad av alkohol eller andra otillåtna medel. införs en möjlighet för Kriminalvården att, förutom dessa prover, även använda andra provtagningsmetoder genom att det i paragrafen anges att den som är beviljad en utslussningsåtgärd ska vara skyldig att lämna även saliv-, svett- eller hårprov. Paragrafen behandlas i avsnitt 9. 11.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. Paragrafen innehåller bestämmelser om provtagning vid drogkontroll. Ändringen i första stycket innebär att Kriminalvården får möjlighet att använda fler provtagningsmetoder vid drogkontroller . framgick av paragrafen att blod-, urin- eller utandningsprov fick tas på en häktad under vissa omständigheter. införs en möjlighet för Kriminalvården att, förutom dessa prover, även använda andra provtagningsmetoder genom att det i paragrafen anges att den häktade ska vara skyldig att lämna även saliv-, svett- eller hårprov. Paragrafen behandlas i avsnitt 9. Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:451) om intensivövervakning med elektronisk kontroll innehåller bl.a. bestämmelser om provtagning vid Ändringen i andra stycket innebär att Kriminalvården får möjlighet att använda fler provtagningsmetoder vid drogkontroller . Den dömde var tidigare under vissa omständigheter skyldig att lämna blod-, urin- eller utandningsprov. införs en möjlighet för Kriminalvården att, förutom dessa prover, även använda andra provtagningsmetoder genom att det i paragrafen anges att den dömde ska vara skyldig att lämna även saliv-, svett- eller hårprov. Paragrafen behandlas i avsnitt 9. Sammanfattning av betänkandet Framtidens kriminalvård (i fråga om verkställighet i anstalt) En dom på fängelse skall som regel verkställas i anstalt. Utgångspunkten skall vara att den som tas in i anstalt ska placeras under så fria förhållanden som, med hänsyn till ordning och säkerhet, är möjligt. Vid placeringen skall i den utsträckning ordnings- och säkerhetshänsyn tillåter det beaktas den intagnes behov av visst arbete, viss utbildning eller behandling samt den intagnes behov av en lämplig frigivningsplanering och närhet till hemorten. I övrigt föreslås att reglerna om placering av unga och kvinnor ska överföras i princip oförändrade till den nya lagen. Regeln om möjlighet att ha spädbarn hos sig på anstalt görs könsneutral. Plats med särskilt hög säkerhet Intagna för vilka det finns en risk för fritagning, rymning eller fortsatt brottslig verksamhet av allvarligt slag under verkställigheten får placeras på plats med särskilt hög grad av säkerhet. Av lagen framgår att sådana intagna får hållas under en särskilt hög grad av kontroll och får avskiljas helt eller delvis från gemensamheten med andra intagna. Generella regler för dessa intagnas kontakter med omvärlden och för kontrollen av dem får i likhet med vad som gäller för andra intagna regleras i föreskrifter som meddelas av regeringen eller, efter delegation, av Kriminalvården. Den som är intagen i anstalt skall visa hänsyn mot anstaltspersonal och medintagna och ska rätta sig efter de ordningsregler som är förenade med vistelse i anstalt. En intagen skall också följa verkställighetsplanen. Kriminalvården bör fortsätta att utveckla formerna för och innehållet i s.k. självförvaltning. En intagen skall ges möjlighet till lämplig sysselsättning i form av arbete, utbildning eller annan verksamhet som underlättar anpassningen till samhället och även i övrigt minskar risken för att han eller hon begår nya brott. Kommittén anser att kravet på lämplig sysselsättning förutsätter att utbudet av arbete och studier i anstalt förbättras, att de intagna kan beredas sysselsättning under en programtid som omfattar och att sysselsättningen så långt det är möjligt utformas efter varje intagens behov och förutsättningar. I den nya lagen finns inte någon särskild lagregel om sysselsättningsplikt. En intagen måste emellertid delta i den sysselsättning som anges i verkställighetsplanen för att kunna komma i fråga för vissa förmåner. En intagen som inte deltar i anvisad sysselsättning har inte någon rätt att vistas i gemensamhet med andra intagna och kan därför bli inlåst på bostadsrummet , om Kriminalvården anser det lämpligt. En intagen som inte deltar i anvisad sysselsättning får som regel inte heller tillgång till några betalningsmedel för olika utgifter i anstalten. Viss ersättning skall som regel utges till en intagen som deltar i anvisad sysselsättning, till den som är helt eller delvis oförmögen att delta i sysselsättning och till en intagen, som på grund av brist på sysselsättningstillfällen inte kan beredas sysselsättning. Ersättning till den som inte kan delta i sysselsättning skall utgå endast om detta inte beror på den intagne. Ersättning skall inte i något fall utgå om den intagne får motsvarande ersättning på annat sätt. Kommittén föreslår att en del av den ersättning en intagen skall få från Kriminalvården under vissa förutsättningar får innehållas för att betala förstörd egendom. Ersättning som en utvisningsdömd intagen skall få skall också kunna innehållas för att bekosta dennes hemresa. Innehav av personliga tillhörigheter m.m. Kommittén föreslår att det införs kraftiga begränsningar i intagnas möjlighet att inneha betalningsmedel och personliga tillhörigheter i anstalt och att utföra ekonomiska transaktioner med varandra i anstalt. En intagen föreslås inte få ha tillgång till andra medel i anstalt än de som intjänats under anstaltsvistelsen eller som den intagne uppbär i stället för sådan ersättning. Tillhörigheter skall tillhandahållas av Kriminalvården. En intagen kan få inneha privata tillhörigheter av enkelt slag om det inte finns risk att innehavet äventyrar ordningen eller säkerheten i anstalten eller syftet med den behandling som den intagne genomgår. Kriminalvården skall endast under vissa förutsättningar förvara egendom åt den intagne. Kriminalvården förslås vidare få sälja eller förstöra sådan egendom som den intagne lämnat kvar efter det att gått från det att den intagne lämnat anstalten. Kommittén föreslår att Kriminalvården får möjlighet att förverka egendom som anträffas i anstalt och som inte får innehas av intagna. Förverkande skall inte ske om det är uppenbart oskäligt. Förverkanderegeln är subsidiär och skall inte tillämpas om förverkande sker på grund av bestämmelse i annan lag. I lagen har tagits in bestämmelser om omhändertagande av egendom, om hanteringen av förverkad egendom och om förtida försäljning eller förstörande av egendomen. En intagen skall i den mån det är möjligt med hänsyn till ordning eller säkerhet i anstalten eller med hänsyn till den intagnes behov av behandling beredas möjlighet att delta i lämplig fritidssysselsättning i anstalt. Intagna skall ha möjlighet att vistas utomhus om det inte finns synnerliga skäl mot detta. I huvudsak överensstämmer den föreslagna lagens regler på detta område med nu gällande rätt. I den utsträckning det är möjligt med hänsyn till ordning och säkerhet på anstalten och den intagnes behov av behandling bör den intagne få möjlighet att genom tidningar, tidskrifter och andra publikationer, radio, television eller på annat sätt följa vad som händer i omvärlden. En intagen som inom anstalten vill utöva sin religion eller livsåskådning skall beredas tillfälle till detta i den utsträckning det är möjligt med hänsyn till ordning och säkerhet. Gemensamhet med andra intagna Huvudregeln skall även i den nya lagen vara att intagna skall få vistas i gemensamhet med andra intagna under såväl programtid som under fritid. De speciella förhållanden som gäller i anstalt innebär att det är nödvändigt att ha regler som gör det möjligt att avskilja intagna från varandra när ordningen och säkerheten kräver det. Behovet av att avskilja intagna från andra intagna kommer dock troligen att minska något som en följd av införandet av ett förmånssystem. De nuvarande reglerna om avskiljande av en intagen från gemensamheten med andra intagna överförs i princip oförändrade i sak till den nya lagen. Kommittén föreslår dock att det skall bli lättare att avskilja en intagen från gemensamheten med andra intagna om den intagne vägrar delta i anvisad sysselsättning och när ordningen och säkerheten påkallar det. I sistnämnda fall gäller det även en intagen som inte kan kopplas till den händelse som ligger till grund för avskiljandebeslutet. Det skall inte heller gälla en minsta strafftid för att en intagen skall kunna bli avskild från gemensamheten med andra intagna på grund av risken för rymning eller fritagning eller risken för återfall i brottslig verksamhet av allvarligt slag. Intagnas kontakt med omvärlden De nuvarande reglerna om besök, telefonsamtal och brevkontakt överförs till den nya lagen. Nya regler införs som gör det möjligt för Kriminalvården att besluta att besöket skall kontrolleras genom användande av ett besöksrum, som är så utformat att det omöjliggör överlämnande av föremål, s.k. besöksrum med glasruta. Huvudregeln skall dock vara att om ett besök skall vara kontrollerat så skall det ske genom att personal är närvarande vid besöket. Endast om detta av säkerhetsskäl inte är tillräckligt och alternativet således är att inget besök får komma ifråga får besöksrum med glasruta användas. Ett sådant besöksrum får dock även i andra fall användas om den intagne begär det. Av lagen framgår att den intagne och besökaren får låsas in under besöket. I syfte att ha teknikoberoende regler föreslås att möjligheten för intagna att kommunicera med personer utanför anstalten genom telefonsamtal eller andra elektroniska meddelanden regleras enhetligt i lagen. Reglerna om brevgranskning överförs i princip oförändrade till den nya lagen. Kriminalvården kan i vissa fall underlåta att underrätta en intagen om att ett brev hålls kvar. I lagen klargörs när kopior, översättning, upptagningar eller upp- teckningar som gjorts i samband med kontrollen av ett besök, elektronisk meddelande eller brev skall förstöras. Vidare klargörs att uppgifter som framkommit vid sådan kontroll får användas i det säkerhets- och brottsförebyggande arbetet. Kontroll av intagna och besökare m.fl. I lagen tas in en bestämmelse om att de intagna skall kontrolleras i den utsträckning det är nödvändigt för att upprätthålla ordning och säkerhet i anstalten och att en intagen som placeras på plats med särskilt hög säkerhet skall hållas under särskilt hög kontroll. I lagen tas även in bestämmelser om att Kriminalvården får undersöka alla utrymmen i en anstalt och all egendom som påträffas i anstalten. Kriminalvården skall även få fotografera intagna. Bestämmelserna om kroppsvisitation, provtagning och annan kroppsbesiktning samt om fängsel vid förflyttning inom en anstalt överförs i princip oförändrade i sak till den nya lagen. Kommittén anser att allmän kameraövervakning får ske i anstalt enligt reglerna i den särskilda lagen om detta. Vidare anser kommittén att regler om elektronisk övervakning av intagna i anstalt bör övervägas först sedan det att pågående försöksverksamhet utvärderats. Kommittén föreslår att beslut om kontroll av besökare m.fl. genom allmän inpasseringskontroll får gälla tillsvidare och att Kriminalvården får möjlighet att kontrollera fordon och föremål som finns i dem i anslutning till att fordonet passerar in eller ut ur en anstalt. Kriminalvården föreslås få använda även de uppgifter som framkommer vid kontroll av besökare m.fl. i det säkerhets- och återfallsförebyggande arbetet. En intagen som är misskötsam kan tilldelas en varning. En helhets- bedömning av den intagnes uppförande kan även medföra att den intagne flyttas ned till grundnivån i förmånssystemet eller att villkorlig frigivning inte beviljas. Tillfällig vistelse utanför anstalt av särskilt ömmande skäl m.m. En intagen kan få tillstånd att tillfälligt få vistas utanför begränsa allvarliga skadeverkningar av ett långvarigt fängelsestraff eller om det finns särskilt ömmande skäl. Kriminalvården skall bestämma vilka villkor och vilken kontroll som skall gälla för sådan vistelse utanför anstalt. Förslag till införande av ett nytt 3 kap. Verkställighet av fängelsestraff som intagen i anstalt 1 § En intagen skall vara placerad under så fria förhållanden som med hänsyn till ordning och säkerhet är möjligt. En intagen skall placeras på en plats med särskilt hög grad av säkerhet om det är nödvändigt för att förhindra att han eller hon fritas, rymmer eller fortsätter med brottslig verksamhet av allvarligt slag under verkställigheten. Beslut om placering på plats med särskilt hög grad av säkerhet skall omprövas . 2 § Vid beslut om placering skall i den mån det är möjligt hänsyn tas till den intagnes behov av 1.viss sysselsättning eller behandling, 2.en lämplig frigivningsplanering, och 3.närhet till hemorten. 3 § Den som inte fyllt får inte placeras tillsammans med intagna , om det inte kan anses vara till hans eller hennes bästa. Den intagne skall placeras åtskild från intagna, som kan ha en negativ inverkan på hans eller hennes möjlighet att anpassa sig till samhället. Den som har fyllt arton men inte tjugoett år skall placeras åtskild från intagna, som kan ha en negativ inverkan på den intagnes möjlighet att anpassa sig till samhället. Undantag får göras om det finns särskilda skäl för det. Den som inte har fyllt tjugoett år bör i den mån det är möjligt placeras i en anstalt med särskild verksamhet för yngre intagna. 4 § En kvinna får inte utan att hon samtycker till det placeras tillsammans med män. 5 § En intagen får ha sitt spädbarn hos sig, om det är förenligt med barnets bästa. Innan tillstånd ges skall höras. 6 § Under anstaltsvistelsen tillämpas ett förmånssystem. I början av verkställigheten skall den intagne få del av ett grundutbud av förmåner (grundnivån). En intagen som uppfyller de krav som anges i 1 kap. 5 § tredje stycket får tilldelas särskilda förmåner genom uppflyttning till en förhöjd nivå i förmånssystemet. Om en intagen som befinner sig på en förhöjd nivå inte längre uppfyller de krav som ställs på honom eller henne skall den intagne flyttas ned till grundnivån. 7 § Av verkställighetsplanen skall det framgå på vilken nivå i förmånssystemet den intagne befinner sig och vilka krav som skall vara uppfyllda för att han eller hon skall kunna flyttas till en högre nivå. Frågor om upp- eller nedflyttning enligt 6 § andra och tredje styckena skall prövas i samband med omprövning av verkställighetsplanen. Frågan om uppflyttning från grundnivån skall dock prövas minst . 8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om hur många nivåer det skall finnas på varje anstalt och vilka förmåner som generellt får tilldelas intagna på en viss nivå. 9 § En intagen skall ges möjlighet till lämplig sysselsättning i form av arbete, utbildning eller annan verksamhet som underlättar hans eller hennes anpassning till samhället och även i övrigt minskar risken för att han eller hon fortsätter att begå brott. 10 § En intagen skall få ersättning från Kriminalvården om han eller hon utfört anvisad sysselsättning. Viss ersättning skall betalas till en intagen som är helt eller delvis oförmögen att delta i sysselsättning och till en intagen som inte kan ges sysselsättning. Ersättning skall inte betalas om det är den intagne själv som orsakat att han eller hon inte kan delta i sysselsättningen. Den intagne skall få ersättning från Kriminalvården endast i den mån han eller hon inte får motsvarande ersättning på annat sätt. 11 § Har en intagen uppsåtligen förstört egendom som tillhör Kriminalvården får av den ersättning som avses i 10 § hållas inne ett belopp som motsvarar vad det kostar att ersätta egendomen. 12 § Vid verkställighetens början skall Kriminalvården besluta vilket belopp som skall hållas inne av ersättning som avses i 10 § för att betala kostnaderna för sådan hemresa som avses i 9 kap. 1 § utlänningslagen (1989:529). Om resan inte genomförts från villkorlig frigivning eller utvisningsbeslutet upphävts skall det innehållna beloppet återbetalas till den dömde. Om resan genomförts och det som innehållits överskrider den faktiska kostnaden för resan gäller detta även det överskjutande beloppet. Ränta skall betalas på återbetalat belopp enligt 6 § räntelagen (1975:635) från den dag då beloppet innehölls till dess betalning sker. 13 § Ersättning som avses i 10 § får inte utmätas. Vid tillämpning av 11 och 12 §§ skall den intagne förbehållas ett belopp för egen del motsvarande tre fjärdedelar av den utbetalade ersättningen enligt 10 §. 14 § En intagen skall ges tillfälle att vistas utomhus om det inte finns synnerliga skäl mot detta. En intagen skall ges tillfälle att utöva sin religion eller livsåskådning i den utsträckning det är möjligt med hänsyn till ordning och säkerhet. Under förutsättning att det är lämpligt med hänsyn främst till ordning, säkerhet och den intagnes behov av behandling skall han eller hon också ges tillfälle att följa vad som händer i omvärlden och delta i lämplig fritidssysselsättning. Gemensamhet med andra intagna 15 § En intagen som deltar i sysselsättning skall vistas tillsammans med andra intagna i den utsträckning det är möjligt med hänsyn till sysselsättningens art, den intagnes behov av behandling samt ordning och säkerhet i anstalten. 16 § skall en intagen få möjlighet att vistas tillsammans med andra intagna i den utsträckning han eller hon önskar det och i den utsträckning det är möjligt med hänsyn till den intagnes behov av behandling samt ordning och säkerhet i anstalten. 17 § En intagen som på grund av sjukdom eller av annan jämförbar anledning inte kan delta i sysselsättning skall under de förutsättningar som anges i 16 § och om det kan anses lämpligt ges möjlighet att vistas tillsammans med andra intagna i den utsträckning han eller hon önskar det. 18 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om gemensamhet enligt 1517 §§ för en viss eller vissa grupper intagna. Avskiljande från gemensamheten med andra intagna 19 § En eller flera intagna får hållas helt eller delvis avskilda från andra intagna 1.i anslutning till nattvilan, 2.om det är nödvändigt för att upprätthålla ordning och säkerhet i anstalten, eller 3.om det är nödvändigt för att genomföra en kroppsbesiktning. Ett avskiljande enligt första stycket 2 och 3 får endast vara tillfälligt. 20 § En intagen som vägrar att delta i anvisad sysselsättning får avskiljas helt eller delvis från gemensamheten med andra intagna sysselsättningen skulle ha pågått. 21 § Under utredningen av frågor om utdelande av varning, nedflyttning i förmånssystemet eller om uppskjuten villkorlig frigivning får en intagen tillfälligt avskiljas från gemensamheten med andra intagna i den utsträckning det är nödvändigt för att syftet med utredningen inte skall äventyras. Åtgärden får inte pågå än . 22 § Om den intagne begär det får han eller hon avskiljas helt eller delvis från gemensamheten med andra intagna. Det gäller dock inte om det finns särskilda skäl mot det. 23 § En intagen får avskiljas helt eller delvis från gemensamheten med andra intagna, om det är nödvändigt 1.med hänsyn till rikets säkerhet, 2.med hänsyn till det hot som finns mot den intagnes eller någon annans säkerhet till liv eller hälsa, 3.för att förhindra att den intagne rymmer eller fritas, 4.för att förhindra att den intagne fortsätter med brottslig verksamhet av allvarligt slag, eller