prop · GU031d9 · 2007-01-01 00:00:00 — Givarländerna kunde dock inte enas om tidtabeller för att till 2015 nå målet att av BNI skall gå till bistånd. Vid toppmötet beslutades att FN-systemet skall stärkas på landnivå, dels så att FN får en tydlig roll i den globala uppföljningen av millenniemålen, dels så att utvecklingsländernas eget ägarskap stärks och biståndets effektivitet förbättras. I denna reformanda tillsatte generalsekreterare en högnivåpanel för systemkoherens med syftet 1T T Exempelvis McGillivray (2004), , Parks & Tierney (2005). att lägga fram förslag till åtgärder för förbättrad samstämmighet och förbättringar av FN:s verksamhet i fält, främst inom områdena utveckling, humanitära frågor och miljö. utrikesråd för internationellt utvecklingssamarbete ingick i panelen. stöd till FN:s arbete fick en ny generaldirektör, , som tydligt prioriterar resultat i fält. Detta har märkts bl.a. genom att den pågående reformeringen av verksamheten på landnivå har intensifierats. UNDP:s roll som samordnare av FN:s utvecklingssamarbete har ytterliga stärkts och () har fortsatt sitt arbete. tog tillsammans med likasinnade länder initiativ till en utvärdering av UNDP:s jämställdhetsarbete. Detta möttes av ett visst motstånd men kunde till slut genomföras . I utvärderingen fick UNDP stark kritik för sitt otillräckliga arbete med jämställdhet. UNDP:s ledning har vidtagit åtgärder för att förbättra, intensifiera och effektivisera arbetet med jämställdhetsfrågor, såväl internt i organisationen som i verksamheten. , och tog 2006 fram en gemensam flerårig verksamhetsstrategi för arbetet med . Strategin är ett konkret exempel på harmonisering och samordning i Parisdeklarationens anda. () har arbetat allt mer med att utveckla sin mål- och resultatstyrning, med starkt stöd av bl.a. . gäller ett tioårigt handlingsprogram som skall bemöta de utmaningar som organisationen står inför, såväl organisatoriska som hälsotekniska. har aktivt stött processen som lett fram till detta övergripande dokument. har fört en konstruktiv och kontinuerlig dialog med FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) angående reformering av organisationen, som ett led i reformeringen av hela FN-systemet och för att bättre möta kraven på att uppnå millenniemålen. Detta resulterade i ett omfattande förslag vid (FAO:s högsta beslutande organ). fattades formellt beslut om reformen som innebar en real minskning av den reguljära budgeten. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 stöd till Internationella arbetsorganisationen () ökade och Sida tecknade ett samarbetsavtal med organisationen om stöd till program för sysselsättning, rättigheter i arbetslivet och utveckling av analytiska kapacitet. Ett positivt steg i utveckling har varit en överenskommen strategi för s.k. Decent Work Country Programmes, som förväntas bidra till en mer strategisk och samlad verksamhet på landnivå. har , som en av grundarna av den innovativa finansieringsmekanismen för immuniseringsverksamhet (IFFIm), förberett IFFIm:s operativa lansering där den första upplåningen på marknaden kommer att ske . finansiella åtagande som gäller under (2007-2021) förväntas bidra till att den globala alliansen för vacciner och immunisering med omedelbar verkan kan mångfaldiga sina insatser så att ytterligare 10 miljoner dödsfall i smittsamma sjukdomar kan förhindras . Andra delen av om informationssamhället (WSIS) ägde rum i . representerades av en bred delegation från , Sida, näringslivet, universitet och enskilda organisationer. WSIS var det första toppmötet med en direkt medverkan från industrin och frivilligorganisationer. Huvudfrågorna för toppmötet var finansiering för att minska den digitala klyftan, styrning av Internet, mänskliga rättigheter, samverkan mellan olika intressegrupper och kopplingen till millenniemålen, dvs. att utvecklingsländernas problem när det gäller att utveckla informationssamhällen är en del av ett större utvecklingsproblem. I konstaterades att grundläggande mänskliga rättigheter, särskilt yttrandefrihet, fritt informationsflöde och oinskränkt rätt till kommunikation, är nödvändiga för utvecklingen av ett informationssamhälle. drev, genom EU, frågan om att skapa en proaktiv dialog kring transnationella företags sociala ansvar, vilket vann gehör. Uppföljningen av WSIS kommer att ske inom hela FN-systemet. En global kemikaliestrategi kunde slutförhandlas under svenskt ordförandeskap och undertecknades vid en ministerkonferens i . Målet med strategin är att 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 minska kemikaliers skadliga effekter på hälsa och miljö . Genom kapacitetsuppbyggnad och tillgång till information skall utvecklingsländernas kemikaliehantering och kemikaliekontroll förbättras och den illegala handeln med kemikalier förhindras. Strategin bygger på nordiskt kemikaliepolitiskt tänkande och innebär att det globala samfundet tar ett helhetsgrepp för att minska hälsorisker och miljöskador förenade med kemikalierna. har varit en av de största bidragsgivarna till förhandlingsprocessen och har även 2006 lämnat stöd till genomförandet av strategin. har verkat för att FN:s miljöprogram (), skall utveckla ett jämställdhetsperspektiv på det internationella miljöarbetet, och drev vid igenom ett beslut om att stärka jämställdhetsarbetet. Beslutet ställer krav på både organisationen och dess medlemsländer att göra jämställdhetsanalyser och att vidta åtgärder mot könsmässigt snedfördelad makt över naturresurser, liksom mot miljöskador som drabbar ett kön oproportionerligt mycket. Vid styrelsemötet tog som första FN- organ beslut om sin del av genomförandet av den globala kemikaliestrategin. I FN:s kommission för hållbar utveckling liksom i FN:s program för boende och bebyggelse (UN-HABITAT) fortsatte 2005 att verka för den dimensionen i arbetet för hållbar utveckling. har bl.a. fått ökat gehör för vikten av att UN-HABITAT utvecklar strategier och finansieringsmekanismer samt genomför utvärderingar för bättre effektivitet inom sitt mandat. Svenskt stöd genom multilaterala utvecklingsbanker och utvecklingsfonder Samtliga utvecklingsbanker har bytt högste chef. Arbetet har därför kommit att stanna av något, särskilt i , eller fokuserats på interna organisationsfrågor som i Afrikanska (AfDB) och (). genomfördes oberoende utvärderingar och större policyförändringar i flertalet banker i samband med påfyllnadsförhandlingar. har därför varit mer stillsamt beträffande nya policyinitiativ och har inriktat sig på att etablera en dialog med de nya ledningarna. har varit att säkerställa att nuvarande policyagenda, som i stor utsträckning återspeglar breda syn på fattigdomsbekämpning, fortsatt har ledningarnas stöd. har i styrelsearbetet varit bland de länder som tydligast drivit frågan om bankernas anpassning till Parisdeklarationen. Flera av institutionerna har undertecknat deklarationen och samtliga har inlett ett anpassningsarbete och kommit relativt långt med att anta nya riktlinjer för verksamheten. På landnivå har AfDB tillsammans med rört sig från harmonisering mellan huvudkontoren till gemensamma, om än blygsamma, aktiviteter på landnivå och ett större fokus på gemensamma program snarare än enskilda projekt. I samtliga banker pågår ett arbete kring mål- och resultatstyrning. har följt detta arbete noga och det kan konstateras att vissa framsteg görs, kanske främst i , följt av AfDB och Asiatiska (AsDB). IDB har svårt att på allvar ta till sig detta synsätt även om vissa framsteg gjorts. har prioriterat de allra fattigaste länderna i bankernas arbete och bl.a. välkomnat ambitiösa åtgärdsprogram för (Actionplan) som sjösattes . Arbetet i de enskilda bankerna har tillsammans med likasinnade länder fortsatt att driva en politik för att bättre skall ta hänsyn till andra aktörer i fält, gå över till mer budgetstöd där situationen i samarbetslandet så tillåter samt öka sin fokus på resultat och effektivitet på landnivå. Vidare har tillsammans med de nordisk-baltiska länderna genomfört ett projekt för att skall kunna tydliggöra och konsekvent tillämpa ett rättighetsperspektiv i sin verksamhet. har svarat positivt på dessa propåer och har en överenskommelse ingåtts mellan banken och de nordiska länderna kring pilotprojekt i utvecklingsländer som efterfrågar stöd med att integrera mänskliga rättighetsfrågor i sina fattigdomsbekämpningsstrategier. Parallellt med detta skall bankens personal genomgå utbildningar i mänskliga rättighetsfrågor. Syftet är att banken skall ta hänsyn till mänskliga rättigheter i sin reguljära landverksamhet men inte ha en roll i översyns- eller efterlevnadsfrågor på mänskliga rättighetsområdet. Detta är ett initiativ som kommer att ta innan det får genomslag i det operativa fältarbetet. I samband med den tionde påfyllnadsförhandlingen för AfDB:s utvecklingsfond (AfDF) gjordes en omfattande oberoende utvärdering. Utvärderingen var oväntat positiv och visade att AfDF vidtagit en mängd åtgärder för att stärka sin policyutveckling med ökat fokus på fattigdomsbekämpning samt förbättrade förutsättningar för partnerskap och ägarskap i verksamheten. I styrelsearbetet har arbetat för att AfDB skall decentralisera sin verksamhet, särskilt med tanke på åtagandena om harmonisering i fält. har ytterligare fyra öppnats. genomfördes den första årliga resultatuppföljningen av AsDB:s reviderade fattigdomsbekämpningsstrategi. bedömning är att överlag godtagbara resultat nåtts men att AsDB i högre utsträckning bör samarbeta med andra givare kring utvecklingsländernas strategier för fattigdomsminskning. Som den största multilaterala finansiella institutionen i regionen bidrar IDB genom sin verksamhet till att skapa bättre förutsättningar för fattiga människor och fattiga grupper i och . Ett nytt utlåningsramverk för 2005-2008 togs fram . lägger tonvikten på ökad flexibilitet, bättre anpassning av verksamheten till enskilda låntagarländers behov och omständigheter samt ökad fokus på deltagande av låntagarna själva i utarbetandet av låneprogrammen. Banken har antagit en rad landstrategier med tydliga och mätbara resultat och målindikatorer, vilket tidigare saknats. Den sjunde påfyllnaden av Internationella jordbruksutvecklingsfondens () resurser avslutades . På basis av den oberoende utvärdering som gjordes inför förhandlingen och de bedömningar som rundan gjorde, antogs riktlinjer för . Vidare har en handlingsplan för fortsatta reformer antagits av styrelsen. har, tillsammans med andra likasinnade länder, drivit på för en verksamhet som är mer mål- och resultatbaserad med starkare fokus på 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 uppföljning av insatserna och deras effektivitet. Påfyllnadsförhandlingen och de antagna riktlinjerna som måste omsättas i praktisk handling får sägas ha varit en framgång. En gräns har satts för hur kostnadernas andel av utlåningsvolymen får öka och den bevakas löpande. Nordiska utvecklingsfonden (NDF) har på ett effektivt sätt uppfyllt sin uppgift att bidra till att bekämpa fattigdom framför allt i låginkomstländer. Detta bekräftades i den oberoende utvärderingen av verksamheten som lades fram . Trots detta visade det sig inte möjligt att säkra bidrag för den nya påfyllnadsperioden, eftersom 2005 meddelade att man inte avsåg delta i påfyllnaden. Deltagande från samtliga nordiska länder var en förutsättning för att NDF skulle kunna fortsätta sin verksamhet. Därför enades de nordiska länderna om att inleda en tretill fyraårig avveckling av NDF:s verksamhet. Detta arbete skall bedrivas på ett sätt som säkerställer kvaliteten och de ursprungliga målen för NDF och i enlighet med nuvarande regelverk. Den globala miljöfonden (GEF) införde ett nytt system för hur fondens resurser skall fördelas på länder och regioner. En oberoende utvärdering av GEF:s tredje påfyllnad (GEF3) visar att GEF mycket väl uppfyller sin roll för den globala miljön och som finansieringsmekanism för flera miljökonventioner som de som behandlar klimatförändringar, biologisk mångfald, kemikalier och ökenspridning. Utvärderingen visar dock att det även finns behov av förbättringar, bl.a. konkreta indikatorer för att mäta resultat och starkare koppling mellan miljö och utveckling. Utvärderingen av GEF3 har legat till grund för GEF:s framtida inriktning och verksamhet under den fjärde påfyllnaden (GEF4). Påfyllnadsförhandlingarna av GEF avslutades . har ökat sitt åtagande under GEF4. Frågan som har dominerat arbetet i utvecklingsbankerna under den andra halvan av 2005 och som också har påverkat () har varit det av G8 initierade multilaterala skuldavskrivningsinitiativet (MDRI). Initiativet syftar till att skriva av samtliga fordringar som IMF, mjuka utlåningsfönster 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 () och Afrikanska utvecklingsfonden (AfDF) vid utgången av 2003 hade på de fattigaste och mest skuldtyngda länderna (s.k. HIPC länder). Initiativet såg ut att erbjuda extra medel till arbetet för att nå millenniemålen. Dessa medel skulle ta formen av ytterligare inbetalningar som kompensation till och från givarländerna. Flera stora länder kunde dock inte göra så juridiskt bindande åtaganden som och likasinnade länder menade låg i de ursprungliga utfästelserna. De extra medlen är således inte säkrade och och har potentiellt förlorat i finansiellt och möjligen även operationellt oberoende. har ändå valt att stödja den uppgörelse som nåddes då det ansågs osannolikt att enighet skulle nås om något bättre och det var angeläget att leva upp till löftena om omedelbar avskrivning per för de länder som kvalificerat sig. För mjuka utlåningsfönster och för Afrikanska utvecklingsfonden är det tänkt att deras kostnader för de avskrivningar som görs under MDRI skall täckas av nya givarbidrag fortlöpande under de 40 respektive som kostnaderna uppstår för institutionerna. Genom godkännande av regeringens ekonomiska vårproposition (2005/06:100, utg.omr.07, bet. 2005/06:FiU21, rskr. 2005/06:370) har ovillkorade finansiella åtaganden kunnat ställas ut till såväl som AfDF för de första 10 årens kostnader (1,respektive ). har också förbundit sig att täcka den svenska andelen av kompensationskostnaderna för de resterande 30 () respektive 40 åren (AfDF) under MDRI- initiativet detta under förutsättning att ger erforderliga bemyndiganden. Således har deponerat villkorade finansieringsinstrument hos institutionerna (s.k. qualified instrument of contribution) för dessa tidsperioder. Stöd till utvecklingsländers handel genom multilaterala organ och internationella organisationer Syftet med handelsinriktat bistånd är att stärka utvecklingsländernas möjligheter att dra fördel av regional och global ekonomisk integration samt att öka deras kapacitet att delta i multilaterala handelsförhandlingar. blev dessa frågor särskilt uppmärksammade i och med beslutet i () att tillsätta en arbetsgrupp för att operationalisera Aid for Trade, en helhetsöversyn och förstärkning av stödet till utvecklingsländers handel. var en av initiativtagarna till denna process, som har brett stöd inom WTO-kretsen och internationella organisationer. Parallellt pågår arbetet med att förbättra Integrated Framework, ett instrument för att hjälpa de minst utvecklade länderna att integrera handelsfrågorna i sina nationella utvecklingsstrategier och koordinera det handelsrelaterade biståndet. stödjer handelsrelaterade aktiviteter inom de stora multilaterala organisationerna som , och Integrated Framework, men även mindre organisationer som . Dessa bidrag syftar till att underlätta för utvecklingsländer att delta i förhandlingar i WTO, Dohas utvecklingsagenda samt att följa upp förhandlingsresultaten. kanaliserades av det svenska biståndet via EU:s gemensamma bistånd, det s.k. EG-biståndet. Det består dels av delar av EG-budgeten, dels av den separat finansierade Europeiska utvecklingsfonden (). andel av EG-budgeten och är vardera. uppgick bidrag till EG-biståndet till totalt ca , varav knappt hälften finansierades via . EU ökar och effektiviserar biståndet Inför om uppföljningen av Millenniedeklarationen och millenniemålen drev frågan om ökat bistånd från . EU enades inför mötet om ett nytt gemensamt delmål för ökade biståndsvolymer på av BNI till 2010, för att nå till 2015. sattes individuella mål för varje medlemsland om av BNI till 2010 för EU-15 samt av BNI för EU-10 (de medlemsstater som inträdde i EU 2004). Beslutet förväntas leda till att EU-ländernas samlade bistånd kommer att ha ökat med ca 2010. har medverkat till att EU enats om att förbättra kvaliteten och effektiviteten i genomförandet av biståndsinsatserna i enlighet med Parisdeklarationen. bidrog till att ta fram en arbetsplan för EU som antogs av rådet i slutet på 2004. Arbetet har fortsatt och kunde rådet lägga fast ett paket för en effektivisering av biståndet. Paketet lyfter fram de höjda biståndsnivåerna, avbindning, ökad samordning i internationella finansiella institutioner, handelsrelaterat bistånd samt ökad samordning i genomförandet av utvecklingssamarbetet. Till paketet hör också ett ramverk för samordning på landnivå. har verkat för att samarbetslandets ägarskap skall stå i fokus och att givarsamordningen inte skall begränsas till EU-givare. Effekten av EG-biståndet i förhållande till uppfyllandet av millenniemålen och det övergripande målet om fattigdomsbekämpning mäts och övervakas gemensamt av samarbetsländer och givare genom särskilt utvecklade indikatorer. Indikatorerna inkorporeras gradvis i EG:s landstrategier genom årliga översyner och halvtidsöversyner. Den reformering av EG-biståndet som inleddes är inne i en fas av uppföljning och konsolidering. Framsteg har gjorts, men mer arbete återstår. har i reformarbetet bl.a. fått gehör för att fattigdomsbekämpning skall vara ett övergripande mål för allt utvecklingssamarbete och att biståndet skall koncentreras till de sektorer där EU har en komparativ fördel. EU har tagit beslut om avbindning av EG:s bistånd i enlighet med internationella överenskommelser. EU-länderna har också enats om att fortsätta avbindningsprocessen ytterligare. ägde förhandlingar kring en översyn av EU:s politik för utveckling rum. Denna politik (Joint EU Development Policy Statement eller European Consensus) antogs av ministerrådet, kommissionen och . Policyn är tillämplig på samtliga utvecklingsländer och har långsiktig giltighet. Det är en policy i två delar, där den första delen med principer och övergripande målsättningar för utvecklingssamarbetet gäller för hela EU (dvs. EG-biståndet och medlemsländernas bilaterala 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 bistånd), medan den andra fokuserar på EG- biståndet. Svenska synpunkter fick gott genomslag under förhandlingarna. Fattigdomsfokus, utvecklingsländernas ägarskap, harmonisering, komplementaritet och samstämmighet är viktiga delar av politiken. har verkat för en förenklad och modernare budget för EU:s utvecklingssamarbete, en mer överskådlig budgetstruktur och en ökad effektivitet. Den nya EU-budgeten innebär en förenkling och minskning av ett stort antal budgetlinjer på utvecklingsområdet till fyra regionalt baserade instrument och tre sakbaserade. Dessa kompletteras med sju tematiska program som kan ingå i ett eller flera av instrumenten. har i förhandlingarna haft framgång med att göra målet om fattigdomsbekämpning framträdande i instrumentet för utvecklingssamarbete. Europeiska utvecklingsfonden () finansierar aktiviteter under som är ett samarbetsavtal mellan EU:s medlemsstater, EG och länder i , och , de s.k. AVS-länderna. Avtalet löper med möjlighet till revidering . Vid AVS- fattade ministrarna beslut om revidering av avtalet. Ändringarna syftar framför allt till förbättrad flexibilitet och effektivitet i genomförandet av biståndet. Utöver detta har nya politiska artiklar med bl.a. hänvisningar till internationella överenskommelser om terrorismbekämpning, icke-spridning av massförstörelsevapen och den förts in. Det reviderade undertecknades i . Avtalet träder i kraft när det ratificerats av samtliga EU:s medlemsländer och två tredjedelar av AVS- länderna, samt godkänts av EG. Avtalet tillämpas i mellantiden provisoriskt enligt beslut i AVS-EG:s ministerråd , med vissa undantag, bl.a. för de finansiella åtagandena. Vid enades stats- och regeringscheferna om inrättandet av en tionde europeisk utvecklingsfond, , för åren 20082013. Summan föreslogs uppgå till 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Denna summa bekräftades och överenskoms vid AVS- . Ett internt EU- avtal har undertecknats av och andra medlemsländer för att möjliggöra utbetalningar från medlemsländerna till . andel av uppgår till . bidrag för 20082013 kommer att bli (prop. 2005/06:100, utg.omr.07, bet. 2005/06:FiU21, rskr. 2005/06:370). Det interna och det reviderade kommer att ratificeras av . Stöd till strategier för fattigdomsbekämpning I har de flesta av samarbetsländer samarbetsländernas egen planering och för biståndsgivarnas stöd. I de flesta länderna finns fungerande givarsamordning och harmoniseringsarbetet är högt prioriterat. I leder harmoniseringsarbetet bland givarna, vilket bland annat bidragit till att ett harmoniseringssekretariat skapats på finansministeriet. Dessa ansträngningar har inneburit att en gemensam givarstrategi nu utarbetas. 3.5.4Bilateralt utvecklingssamarbete harmoniseringsarbetet nått långt. bilaterala utvecklingssamarbete med söder om baseras på 16 landstrategier och fyra regionala strategier samt den tidigare regeringens skrivelse om förnyad svensk Afrikapolitik (skr. 1997/98:122) och departementspromemorian i förändring en uppföljning av regeringens Afrikaskrivelse (Ds 2002:36). De fem största samarbetsländerna i regionen är , , , och . utbetalades genom det bilaterala biståndet totalt ca till söder om varav ca under verksamhetsgrenen och resterande under verksamhetsgrenarna forskning, humanitära insatser och konflikthantering, u-krediter och enskilda organisationer. I enlighet med Parisdeklarationen för biståndseffektivitet sker en ökad samverkan bland givare. Samarbetet i regionen sker främst genom insatser för mänskliga rättigheter, demokratisk samhällsstyrning, social utveckling, hållbar tillväxt, konfliktförebyggande och bekämpningen av hiv/aids. EG:s utvecklingssamarbete med uppgick till . som styr samarbetet reviderades i syfte att stärka och effektivisera samarbetet ytterligare. Den övergripande målsättningen med EG:s utvecklingssamarbete i är fattigdomsbekämpning. till genomförandet av ländernas fattigdomsbekämpningsstrategi och biståndspolicies samt till givarsamordningen kring en Joint Assistance Strategy. I saknas emellertid ett bra uppföljningssystem av landets fattigdomsbekämpningsstrategi, vilket försvårar även rapportering av uppnådda resultat i relation till målen i den nationella strategin. I omöjliggjorde den politiska utvecklingen ett planerat svenskt budgetstöd för genomförandet av landets fattigdomsbekämpningsstrategi . deltar tillsammans med andra givare i en dialog mellan givarna och regeringen. I dialogen understryks vikten av demokratisering, respekt för mänskliga rättigheter och involvering av det civila samhällets organisationer i arbetet kring den nationella fattigdomsbekämpningsstrategin. Även i frystes utbetalningen av budgetstödet p.g.a. den politiska utvecklingen i samband med valförberedelserna och till följd av konflikten i landets norra delar. I , och övergår traditionella biståndsformer i ett bredare och långsiktigt samarbete. Denna övergång har i resulterat i att partnerskapsarbete utvecklats bl.a. inom kultur-, hälso-, och privatsektorområdena. Hållbar tillväxt är en nödvändig förutsättning för fattigdomsbekämpning. I har varit en ledande bilateral givare inom energiområdet. Det svenska stödet har bland annat resulterat i att över 10 000 hus, skolor och affärer på landsbygden har fått tillgång till elektricitet. Vidare har stödet resulterat i att ett legalt och finansiellt ramverk för landsbygdselektrifiering tagits fram. I har i samarbete med stött utvecklingen av ett sektorprogram inom vatten- och sanitetsområdet. Viktiga delar är institutionella reformer för decentralisering och folkligt deltagande samt miljömässigt hållbart nyttjande.