prop · GU03100 · 2007-04-16 00:00:00 — Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Av de landsting som yttrat sig tillstyrker drygt hälften utredningens förslag. Knappt hälften av landstingen anser att dataunderlaget bör breddas och att ytterligare analyser av delmodellen för hälso- och sjukvård behöver göras. avvisar förslaget att uppdatera hälso- och sjuk- vårdsmodellen. anser att ytterligare analys bör ske av hälso- och sjukvårdsmodellen innan en uppdatering genomförs. är tveksamt till om det tätbefolkade kan fungera som norm för hela . Liknande synpunkter har framförts av , , , och . Av de statliga myndigheter och organisationer som yttrat sig tillstyrker flertalet förslaget. tillstyrker att på kort sikt uppdatera kostnadsmatrisen för hälso- och sjukvård enligt utredningens förslag, men framhåller att det på är bättre att i stället för vårdtunga grupper utgå från vård- konsumtion med relativa prisvikter för hela den slutna akutsjukvården, öppenvården och psykiatrin. Kommuner och Landsting har inga invändningar mot den föreslagna modellen, men pekar på att underlaget hämtas från endast ett landsting, vilket illustrerar behovet av en förbättrad kostnads- och verksamhets- uppföljning inom hälso- och sjukvården. Bakgrund: Delmodellen för hälso- och sjukvård är en del av kostnadsutjämningen mellan landstingen med syfte att utjämna för strukturella kostnadsskillnader inom hälso- och sjukvården. Den nuvarande delmodellen infördes och består av tre komponenter: en kostnads- matris som fångar upp skillnader i faktisk sjuklighet för några vårdtunga sjukdomar som är särskilt kostsamma, en annan kostnadsmatris som fångar upp skillnader i behov utifrån demografiska och socioekonomiska skillnader samt en glesbygdskomponent som fångar upp merkostnader till följd av gles bebyggelse- struktur. Skälen för regeringens bedömning: Antalsuppgifterna för respektive vårdtung grupp uppdateras . Det kostnadsunderlag som ligger till grund för beräkningarna är baserat på uppgifter . Det är därför angeläget att kostnadsunderlaget uppdateras för att bättre motsvara faktiska vårdkostnader. Även antalsuppgifterna avseende HIV-patienter i landstingen avses uppdateras. Hela befolknings- underlaget bör därvid ligga till grund för beräkningen av antalet HIV-patienter. Viss kritik har riktats mot att delmodellen för hälso- och sjukvård bygger på kostnadsunderlag från endast läns landsting. Detta kostnadsunderlag används eftersom det är det enda som omfattar patienternas totala vårdkostnader inom såväl sluten som öppen vård. Regeringen delar utredningens och flera remissinstansers bedömning att det är angeläget att vidareutveckla delmodellen för hälso- och sjukvård och bredda underlaget för de uppgifter som används i kostnadsmatriserna. Regeringens bedömning: Det finns inte behov av särskilda införanderegler. Utredningens förslag: Särskilda införande- regler tillämpas för att reducera den omfördelning mellan kommuner som förslaget om utjämning för lönekostnadsskillnader med- för. För landstingen föreslås inte några särskilda införanderegler, eftersom effekterna av de föreslagna förändringarna är mer begränsade än för kommunerna. Remissinstanserna: Endast ett fåtal av remissinstanserna har haft synpunkter på de föreslagna införandereglerna. Regeringens bedömning: Mot bakgrund av att de ekonomiska konsekvenserna för enskilda kommuner och landsting begränsas genom att tillägg och avdrag för lönekostnadsskillnader avses reduceras med hälften (se avsnitt 8.6.3), bedömer regeringen att det inte finns behov av särskilda införanderegler. De utfallsberäkningar av utredningens förslag som redovisas för enskilda kommuner och landsting i betänkandet, visar omfördelnings- effekterna till följd av de förslagna förändringarna. För kommunerna ger utredningens förslag på länsnivå förändringar mellan cirka +350 kronor per invånare () och cirka -per invånare (). Spridningen är större mellan enskilda kommuner. De av utredningen föreslagna införandereglerna skulle begränsa bidragsminskningen 2008 till högst per invånare. För landstingen ger utredningens förslag upphov till förändringar mellan cirka +275 kronor per invånare () och cirka -per invånare (). Genom att genomslaget av lönekostnads- utjämningen enligt regeringens bedömning begränsas till reduceras spännvidden i såväl positiva som negativa utfallsförändringar. För kommunerna leder detta till sammantagna förändringar på länsnivå mellan cirka +80 kronor per invånare () och drygt -per invånare (). För övriga län begränsas förändringarna i intervallet cirka +50 till cirka -per invånare. Beträffande landstingen leder de av regeringen förslagna begränsningarna till sammantagna förändringar i intervallet cirka +180 kronor per invånare () och cirka -per invånare (). För övriga landsting ligger förändringarna mellan cirka +30 och cirka -per invånare. De föreslagna förändringarna i systemet för kommunalekonomisk utjämning påverkar inte statsbudgetens utgifter eller saldo. 8.6.8Löpande uppföljning och fortsatt utveckling av utjämningssystemet Utredningen föreslår att Statskontoret ges i uppgift att löpande följa upp systemet för kommunalekonomisk utjämning. Flertalet remissinstanser, däribland Statskontoret, , () och tillstyrker att uppföljningen av utjämnings- systemet görs löpande och att den utförs av Statskontoret. Kommuner och Landsting tillstyrker förslaget att inrätta en organisation för löpande uppföljning, men förordar att SCB i stället för Statskontoret ges den uppgiften. Regeringen avser att ge Statskontoret i uppgift att löpande följa upp systemet för kommunalekonomisk utjämning och kommer senare att ta ställning till den närmare utformningen för detta. I syfte att värna utjämningssystemet kommer regeringen att tillsätta en parlamentarisk kommitté 2008 med uppdrag att utvärdera och utreda systemet för kommunalekonomisk utjämning (se även avsnitt 1.11). Alternativa metoder för inkomstutjämning med ett mer långsiktigt perspektiv är en viktig punkt, där översynen syftar till att undanröja tillväxthämmande faktorer samt stärka incitamenten för ekonomisk tillväxt och ökad sysselsättning. Inkomstutjämningen utreds och hanteras med förtur, så att ett delbetänkande kan lämnas . Ett slutbetänkande beräknas kunna lämnas . Såsom redovisas i Finansplanen (avsnitt 1.8.4) avser regeringen att 2008 ersätta den statliga fastighetsskatten med en låg fastighetsavgift. I den modell som kommer att utredas av en arbetsgrupp inom avses av skattebortfallet finansieras genom en fastighetsavgift på per bostad för småhus, dock högst av taxeringsvärdet, samt på per bostad för flerbostadshus, dock högst 0,4 kronor av skattebortfallet avses finansieras genom att skattesatsen på realisa- tionsvinster höjs från . Den fortsatta utredningen av fastighetsavgiften avses leda till ett förslag som remitteras med inriktning på lagrådsremiss och proposition . Den kommunala fastighetsavgiften avses beslutas av men tillföras kommunerna. Statsbidraget till kommunerna justeras så att själva övergången blir neutral för såväl staten som kommunerna medan framtida inkomst- ändringar avses tillföras kommunerna. Regeringen har, som tidigare nämnts, för avsikt att se över skatteutjämningssystemet och kommer i det sammanhanget att pröva frågan om relationen mellan den kommunala fastighetsavgiften och utjämningssystemet. En särskild utredare har getts i uppdrag att följa upp och se över det nationella kostnads- utjämningssystemet för verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (dir. 2006:15). Ett delbetänkande, Uppföljning av kostnads- utjämningen för kommunernas LSS-verksamhet (SOU 2006:69), överlämnades till regeringen . Den tidigare regeringen beslöt om vissa förordningsändringar m.m. med anledning av förslagen i betänkandet, vilket har redovisats i budgetpropositionen . Resterande delar av uppdraget kommer att redovisas av utredaren . Något som kan bidra till ett effektivare resursutnyttjande är verksamhetsjämförelser, s.k. benchmarking, mellan kommuner respektive mellan landsting. För att de positiva effekterna av systematiska jämförelser skall komma alla kommuner och landsting till del, har staten och Kommuner och Landsting träffat en överenskommelse om ett nationellt jämförelse- projekt. Syftet är att förbättra kvalitet och produktivitet i de kommunala verksamheterna. Enligt överenskommelsen bidrar staten under 20072009 med sammanlagt till projektet. Regeringen har tillsatt en statssekreterargrupp för att stärka samordningen i av frågor som är av strategisk betydelse för utvecklingen av elektronisk förvaltning. Regeringen har också tillsatt en interdeparte- mental arbetsgrupp med uppgift att bistå statssekreterargruppen i dess arbete. Ett av syftena i arbetet med att utveckla e-förvaltningen är att underlätta och effektivisera för såväl samhällsmedborgare som för företag och myndigheter. En viktig uppgift i detta arbete är att öka användbarheten och nyttjandet av e- tjänster. Samordning med Kommuner och Landsting är i detta sammanhang viktig. Arbetet skall inriktas mot att nå en samsyn mellan stat och kommun kring viktiga e- förvaltningsfrågor såsom hur elektroniskt informationsutbyte och inrapportering av data kan förenklas, en ökad användbarhet och hur integritets- och sekretessfrågor bör om- händertas. Därtill bör arbetet skapa möjligheter till kunskapsutbyte, jämförelser och lärande mellan olika sektorer. Regeringen har gett Statskontoret i uppdrag att analysera hur information till brukare av välfärdstjänster tillhandahålls. Målet är att göra det enklare för brukarna att utnyttja möjligheterna till valfrihet mellan olika utförare. Statskontoret skall utifrån olika aktörers roller och ansvar för brukarinformation ge exempel på den information som ges. Statskontoret skall lämna förslag till åtgärder som kan vidtas för att ge brukarna av välfärdstjänster tillgång till den information som krävs för att göra medvetna val. I detta ingår att överväga om informationen om olika välfärdstjänster bör hanteras på ett mer samlat sätt än vad som sker .