prop · GU03124 · 2007-06-20 00:00:00 — förändra abortlagen så att den är i linje med de positioner står för internationellt på området sexuell och reproduktiv hälsa. har inget att erinra mot förslaget. Rådet noterar att har förbundit sig att anpassa svensk lag till EG-fördraget, som redan nu innebär att kvinnor från EU-länder bör kunna erbjudas abort i . Statens medi- cinsk-etiska råd tillstyrker utredningens förslag. Rådet anför att frågan om kvinnans rätt till abort är kontroversiell i många länder. Det råder delade meningar både vad gäller rätten till abort och tidsgränsen för abort. Rådet påpekar att skillnaderna i nationell lagstiftning och skilda värderingar gällande abort kan innebära svårigheter och få konsekvenser för enskilda utländska kvinnor som får en abort utförd i . Justitie- ombudsmannen anser att det är självklart att bestämmelserna i abortlagen anpassas så att lagstiftningen står i överensstämmelse med EG-rätten. vid tillstyrker den föreslagna ändringen. Nämnden har inga invändningar mot utredningens förslag till ändring i abortlagen utan finner det självklart att reglerna an- passas till EG-fördraget och gällande regler från Europiska gemenska- pen. Det är också viktigt att lagstiftningen verkar för att kvinnors repro- duktiva hälsa tillgodoses, och det finns då ingen anledning att missgynna utländska kvinnor. Juridiska fakultetsstyrelsen vid stödjer utredningens lagförslag att abortlagen ändras så att en utländsk kvinna skall kunna få abort i utan prövning av särskilda skäl och enligt samma regler som en svensk kvinna. Styrelsen delar uppfattningen att enligt nuvarande rättsläge bör kvinnor från ett EU-land kunna erbjudas en abort i . Svensk lagstiftning bör därför ändras i överensstämmelse med . Styrelsen instämmer vidare i uppfattningen att det inte finns försvarliga skäl att behålla regler som endast skulle hindra utländska kvinnor utanför EU att utföra en legal och säker abort i . Förslaget att särbehandlingen av utländska kvinnor som söker abort i upphör välkomnas således i sin helhet av styrelsen. Kommuner och Landsting tillstyrker betänkandets förslag. Förbundet anför att förslaget inte innebär någon förändring av landsting- ens skyldighet att, enligt hälso- och sjukvårdslagens regler, erbjuda hälso- och sjukvård till personer från andra länder. i tillstyrker utredningens förslag. delar utred- ningens bedömning som styrks av erfarenheterna från att före- slagen förändring blir mycket marginell sett till antalet utförda aborter. anser att de föreslagna lagändringarna är väl grundade och väl motiverade. Regionen framhåller att närhet till gör att regionen kan komma att utgöra ett landsting som eventuellt får erfara en ökning av antalet kvinnor som söker för en abort. Regionens organisation är flexibel och van vid förändringar. Regionen torde inte ha problem med att klara en viss ökning av antalet aborter. Ökningen kommer antagligen att vara marginell och framför allt knuten till kvinnor med släkt i . Det är den erfarenhet man har gjort i efter motsvarande lagför- ändring. stödjer utredarens förslag. Regionen instämmer vidare i den bedömning som utredaren gör av konsekvenserna av en lagändring, dvs. att det inte kommer att leda till någon större ök- ning av antalet utländska kvinnor som söker abort i . instämmer i förslaget. anför att en lagändring troligen inte kommer att medföra någon större belastning på den svenska sjukvården. kommun uppfattar den föreslagna lagändringen i be- tänkandet som väl motiverad med tanke på anpassningen till europeisk rättspraxis. anser att det framstår som en självklar rättighet Prop. 2006/07:124 för utländska kvinnor att få söka abort i . i tillstyrker den föreslagna ändringen i Sjukhuset instämmer i utredarnas slutsatser att det inte finns skäl att behålla regler som endast hindrar utländska kvinnor utanför EU att komma till för legal abort. anför att det med anledning av att prioriterar området reproduktiv hälsa och driver dessa frågor inom ramen för FN, WHO och i sitt biståndsarbete inte är mer än rätt att det äntligen blir en förändring i abortlagen så att utländska kvinnor har möjlighet att få en abort genomförd i . Förbundet anser att den föreslagna ändringen är helt i linje med övrig politik inom området reproduktiv hälsa. förbundet anser att de kostnader den enskilde kommer att få betala san- nolikt kommer att göra det relativt svårt för många kvinnor att komma till och få en abort genomförd. stödjer förslaget och anser det viktigt att anpassa svensk lagstiftning till EG-fördraget i denna fråga särskilt då prioriterar reproduktiv hälsa i det internationella utvecklingssamarbetet. förbundet stödjer förslaget. Förbundet anser det viktigt att anpassa svensk lagstiftning till EG-fördraget i denna fråga. välkomnar förslaget och fram- håller att sexuella och reproduktiva rättigheter har varit ett prioriterat område inom utvecklingsfrågorna. likaberättigande välkomnar utredningens förslag. instämmer helt i förslaget. Att ha tillgång till lagliga och säkra aborter är av stor betydelse för kvinnors reproduktiva hälsa. Föreningen till livet avstyrker utredningens förslag och framhåller bl.a. att antalet aborter som utförs i kommer att öka och det inne- bär mer avslutande av liv. En del utländska barn som får födas kommer istället aborteras i . Risken ökar för att aborter kan komma att ske på som kan överleva utanför livmodern. påpekar att lagändringen skulle göra till det enda landet i EU dit kvinnor skulle kunna åka för att utan prövning göra abort mellan gra- viditetsvecka 13 och 18. Katolska biskopsämbetet anför att Katolska kyr- kan avstyrker förslaget. Kyrkan gör detta utifrån sin moraliska uppfatt- ning samt av omsorg om de abortsökande kvinnorna. ställning först och främst utifrån sin omtanke om den gravida kvinnan och hennes rätt till samtal och rådgivning före abort och efterkontroll, vård och stödjande samtal efter ingreppet. Kyrkan grundar även sitt av- ståndstagande till lagförslaget på uppfattningen att abort alltid är mora- Skälen för regeringens förslag Abort innebär ett etiskt dilemma. Det handlar å ena sidan om kvinnans integritet och självbestämmande och hennes eller parets möjligheter att ta hand om ett barn och å andra sidan om fostrets rätt till liv eller skydd under sin utveckling. Det kan finnas intressekonflikter bl.a. mellan mo- derns hälsa och fostrets liv samt mellan moderns sociala situation och fostrets rätt till skydd. Det är därför nödvändigt med en sammanhållen Prop. 2006/07:124 och etiskt förankrad politik i dessa frågor. I länder där aborter är lagliga och utförs med säkra metoder är komplika- tioner mycket sällsynta. Detta gäller även i utvecklingsländerna. Erfaren- heten har visat att där aborter inte är tillåtna utförs de ändå. De sker då ofta med metoder och under förhållanden som inte är säkra för kvinnan. I länder med stor illegal abortverksamhet sker aborterna ofta helt utan kontroll och regelverk som skyddar kvinnans hälsa. En stor del av världens länder har anslutit sig till det första internatio- nella handlingsprogrammet om reproduktiv hälsa som antogs vid i . I programmet, som blev en kompromiss, anges att aborter skall vara säkra i de länder där aborter är lagliga. Alla kvinnor, även i länder där abort inte är tillåtet, skall till- försäkras en god vård vid komplikationer efter en abort och också få råd och undervisning i preventivmetoder för att undvika upprepade aborter. kan utländska kvinnor genomgå abort i under för- utsättning att har lämnat kvinnan tillstånd till åtgärden. De generella reglerna för ersättning av kostnader för hälso- och sjukvård när en utländsk person får vård i gäller även när en utländsk kvinna genomgår abort i . Landstingens kostnader ersätts an- tingen av kvinnans sjukvårdsförsäkring i hemlandet eller av kvinnan, beroende på vilka regler som gäller i det enskilda fallet. Statistiken visar att merparten av de utländska kvinnor som ansö- ker om tillstånd för abort före utgången av graviditetsvecka 18 hos rättsliga råd får ett sådant tillstånd. har genom sitt medlemskap i EU förbundit sig att anpassa svensk lagstiftning till EG-fördraget och andra EG-regler. har slagit fast att hälso- och sjukvård är att betrakta som en tjänst i EG- fördragets mening och att vården därmed omfattas av reglerna om fri rörlighet för tjänster enligt artiklarna 49 och 50 i EG-fördraget. EG-dom- stolen har konstaterat att nationella bestämmelser som avhåller vårdsökande från att söka hälso- och sjukvård i en annan medlemsstat utgör ett hinder för den fria rörligheten och att de således är i strid med EG-fördraget. Abort utförs inom ramen för den svenska hälso- och sjukvården. Be- stämmelsen i abortlagen (1974:595) om kravet att kvinnan antingen måste vara svensk medborgare eller bosatt i för att genomgå abort i är således inte förenlig med praxis om den fria rörligheten. Regeringen gör bedömningen att det för svensk del saknas tillräckliga tvingande hänsyn som motiverar en begränsning av den fria rörligheten. Regeringen anser vidare att kravet på svenskt med- borgarskap eller bosättning i inte är förenligt med den likabe- handlingsprincip som gäller inom gemenskapen. Regeringen anser inte att det finns tillräckliga skäl att fortsatt ha krav på tillstånd från för utländska kvinnor från länder utanför EU som önskar genomgå abort i . Regeringen är av den uppfatt- ningen att samma bestämmelser bör gälla för abort som för övrig hälso- och sjukvård beträffande dem som inte är svenska medborgare eller bo- Prop. 2006/07:124 satta i . Regeringen anser sammanfattningsvis att kvinnor från såväl länder inom EU som utanför EU skall kunna genomgå abort eller avbrytande av havandeskap i , utan tillstånd från . Abortlagen bör därför ändras så att kravet att kvinnan skall vara svensk medborgare eller bosatt i för att genomgå abort eller avbrytande av havandeskap, tas bort. Precis som för kvinnor bosatta i eller svenska medborg- are kommer det dock även fortsättningsvis att krävas tillstånd från för att genomgå abort eller avbrytande av havandeskap efter utgången av artonde graviditetsveckan. I och med regeringens förslag undanröjs nu även de eventuella oklar- heter som kan ha uppstått för sjukvårdshuvudmännen angående hur EG- rätten skall tolkas i förhållande till abortlagen. I likhet med vad som gäller beträffande övrig hälso- och sjukvård som ges till utländska personer kommer landstingens kostnader för vården att ersättas antingen av kvinnans sjukvårdsförsäkring i hemlandet via För- säkringskassan eller av kvinnan själv, beroende på vilka regler som gäller i det enskilda fallet. Utredningen gör bedömningen att, om lagförslaget genomförs, det är troligt att framförallt fler utländska kvinnor som har anknytning till kommer att efterfråga abort men att det knappast blir fråga om en ökning i någon större omfattning. Utredningen anför som exempel att det i , som ändrade sin abortlag , inte har skett någon ökning av antalet utländska kvinnor som har genomgått abort i landet. Utredningen bedömer att det inte finns något skäl att anta att kvinnor från områden långt från , som t.ex. , eller södra , i någon nämnvärd omfattning skulle komma till för att här genomgå en abort, eftersom det finns möjlighet för dem att genomgå en abort på närmare håll. Inom EU finns några länder där möjligheten för kvinnor att få en legal abort utförd är begränsad. Dessa kvinnor kan dock åka till länder i sin närhet för att där genomgå abort. Utredningen bedömer att det endast finns ett land i närom- råde, , från vilket kvinnor skulle kunna tänkas vilja komma till för att genomgå abort. Det är dock enligt utredningens bedöm- ning osannolikt att polska kvinnor i någon större omfattning skulle resa till för att här genomgå en abort, utan det skulle främst vara fråga om kvinnor med anknytning till . Flertalet av remissinstanserna delar utredningens bedömning att antalet utländska kvinnor som genomgår abort i inte kommer att öka i någon större omfattning. Regeringen ser inte heller någon anledning att ifrågasätta denna bedömning. Regeringen vill här påminna om att kvin- nor med anknytning till redan enligt nuvarande praxis ofta får tillstånd att genomgå abort i . Lagändringen innebär inte heller någon utökad skyldighet för landstingen att erbjuda vård till utländska personer. Regeringen gör bedömningen att en eventuell ökning inte torde medföra att anspråken på den svenska hälso- och sjukvården blir större än vad som inryms i den variation i antal aborter som landstingen redan Prop. 2006/07:124 är vana vid. Enligt abortlagen (1974:595) har kvinnan rätt att på egen begäran ge- nomgå abort före utgången av artonde graviditetsveckan. I flera andra europeiska länder går gränsen för när kvinnan själv avgör om hon vill fullfölja graviditeten eller avbryta den ofta vid graviditetsvecka 12. I dessa länder är det emellertid ofta möjligt för kvinnan att genomgå abort även efter denna tidpunkt men då efter någon form av prövning. Det faktum att tidsgränsen för när abort får utföras utan någon form av pröv- ning skiljer sig åt mellan och andra länder har föranlett kritik mot förslaget att ge utländska kvinnor möjlighet att genomgå abort i . Det har framförts att det finns risk att kvinnor från vårt närom- råde kommer att söka sig till för att här genomgå en abort i gra- viditetsvecka 1218. I utförs av alla aborter före utgången av gravidi- tetsvecka 12. utförs mellan graviditetsvecka 12 och 18. Så ser det ut även i övriga nordiska länder. I utförs av alla aborter före utgången av graviditetsvecka 12. I Fin- land är motsvarande andel och i . På var andelen . Regeringen gör bedömningen att antalet kvinnor från vårt närområde som kommer att söka sig till för att här genomgå en abort i gra- viditetsvecka 1218 inte kommer att öka i någon nämnvärd utsträckning. Det finns möjlighet att genomgå abort även efter utgången av gravidi- tetsvecka 12 i de flesta länder i närhet. Det är också så att an- delen aborter efter utgången av graviditetsvecka 12 i princip är densamma i de nordiska länderna, trots den skilda lagstiftningen. Omhändertagande av utländska kvinnor Regeringens bedömning: Det är av yttersta vikt att utländska kvinnor som genomgår abort eller avbrytande av havandeskap i erbjuds samma omhändertagande som svenska kvinnor. Utredningens bedömning: Utredningen har inte berört denna fråga. Remissinstanserna: anför att när en utländsk kvinna genomgår en medicinsk abort i är det möjligt att hon väljer att inte komma på efterkontrollen på grund av datum för hemresa. orten inte skulle vara helt genomförd finns risk för komplikationer som kvinnan, på grund av hemlandets lagstiftning, kan ha svårt att få ombe- Vid behov av övrig uppföljning, hjälp eller stöd kan kvinnan ha svårt att få detta tillgodosett i sitt hemland. Behov av eftervård kan sär- skilt vålla problem för kvinnor som kommer från ett land där den som genomgår en abort kan straffas med fängelse. fram dessa frågor då de är viktiga för kvinnors reproduktiva hälsa och hälso- och sjukvårdspersonalens ansvar och agerande. vidare att frågor om uppföljning och preventivmedel uppmärksammas. Av de allmänna råden i 2 kap. SOSFS 2004:4 (M) framgår att preven- tivmedelsrådgivning bör ingå vid efterkontrollen. ning finns tillfälle för läkaren att vid önskemål förskriva preventivmedel till kvinnan. Det är lämpligt att en förskrivning av hormonellt preventiv- medel följs upp genom återbesök. När en utländsk kvinna får preventiv- medel förskrivet är möjligheten till uppföljning i vissa fall begränsad. Styrelsen anser att de frågor som hälso- och sjukvårdspersonalen kan ställas inför i samband med att en utländsk omyndig kvinna begär abort bör uppmärksammas. Myndighetsåldern skiljer sig mellan olika länder och bestämmelser kring huruvida vårdnadshavarens samtycke skall in- hämtas varierar för de länder som tillåter abort. anför att svenska kvinnor informeras både skriftligen och muntligen inför en abort. Det bör rimligen ställas lika stora krav på den information som lämnas till abortsökande utländska kvinnor inte minst vad gäller information rörande val av abortmetod, risker, biverkningar m.m. Rådet vill särskilt framhålla vikten av att det finns en beredskap gällande informationsförmedlingen till den abortsök- ande kvinnan. Rådet förutsätter att denna fråga uppmärksammas av . vill framhålla att det vid stöd- samtal och vid alla kontakter med utländska kvinnor i samband med abortvården måste finnas tillgång till tolk. vill trycka på vikten av att erbjuda även utländska kvinnor stödsamtal både före och efter aborten. Detta kräver att vårdgivarna arbetar med att utveckla kulturkompetens, har tillgång till bra tolkar och har tillgång till informationsmaterial på kvinnornas språk. vill trycka på vikten av att även alla utländska kvinnor får tillgång till adekvat stöd- och informationssamtal inför ett abortingrepp på motsvarande sätt som är reglerat för svenska kvinnor. Skälen för regeringens bedömning: Flera remissinstanser har betonat vikten av att utländska kvinnor erbjuds information, stödsamtal och efterkontroll i samband med en abort. Av 2 b § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), HSL, framgår att pati- enten skall ges individuellt anpassad information om sitt hälsotillstånd och om de metoder för undersökning, vård och behandling som finns. I 2 kap. SOSFS 2004:4 (M) anges att sådan information bör ges både muntligt och skriftligt. Dessa bestämmelser gäller såväl svenska som utländska kvinnor. Regeringen vill även fästa uppmärksamhet på be- stämmelsen i 8 § förvaltningslagen (1986:223) vari anges att när en myndighet som har att göra med någon som inte behärskar svenska bör myndigheten vid behov anlita tolk. Denna princip är vägledande inom hälso- och sjukvården. Av bestämmelserna i abortlagen (1974:595) följer att kvinnor skall er- bjudas stödsamtal både före och efter aborten. Även SOSFS 2004:4 (M) tar upp frågan om stödsamtal. Dessa bestämmelser gäller också för ut- ländska kvinnor. Av 2 kap. SOSFS 2004:4 (M) framgår att medicinska aborter skall av- slutas med en efterkontroll och att kvinnor skall erbjudas en efterkontroll vid en kirurgisk abort. Dessa bestämmelser gäller också för utländska kvinnor. Sammanfattningsvis gäller således bestämmelserna om information, stödsamtal och efterkontroll även beträffande utländska personer. Några remissinstanser har gett uttryck för de praktiska svårigheter som kan uppstå när det gäller möjligheten att erbjuda utländska kvinnor efter- kontroll och vid den mognadsbedömning som hälso- och sjukvårdsper- Prop. 2006/07:124 sonalen skall företa. Regeringen instämmer i remissinstansernas synpunkter att det är av yttersta vikt att utländska kvinnor som genomgår abort eller avbrytande av havandeskap i erbjuds samma omhändertagande som svenska kvinnor. Det är viktigt att vårdgivarna verkligen tillser att utländska kvinnor kan tillgodogöra sig den information m.m. som erbjuds. Efter- som utländska kvinnor kan genomgå abort eller avbrytande av havandeskap i får det förutsättas att sjukvårdshuvudmännen har upprättat lämpliga rutiner för att ta hand om kvinnorna. Regeringen vill även betona vikten av att vårdgivare uppmärksammar de praktiska svå- righeter som hälso- och sjukvårdspersonalen kan ställas inför när en ut- ländsk kvinna genomgår abort eller avbrytande av havandeskap i . Regeringen utgår också från att i sina föreskrif- ter och allmänna råd gör de ändringar som styrelsen finner nödvändiga. Det är ansvar att utöva tillsyn över de vårdinrättningar där abort utförs. Regeringen förutsätter att styrelsen vidtar lämpliga åt- gärder i de fall missförhållanden uppdagas. Internationellt rättsligt samarbete i brottmål Regeringens bedömning: Förslaget innebär inte några ytterligare konsekvenser för i fråga om samarbete med andra länder i brottmål, jämfört med vad som redan gäller . Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedöm- Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte kommenterat denna Skälen för regeringens bedömning: Vissa länder har regler om juris- diktion som innebär att brott kan beivras oavsett var brottet begås under förutsättning att det begås av det egna landets medborgare. inte alla länder krav på dubbel straffbarhet, dvs. att gärningen för att kunna beivras måste vara straffbar såväl enligt den lag som gäller där gärningen begicks som enligt den lag som gäller där brottet beivras. vissa länder är möjligheten att utföra och genomgå abort begränsad och de straffrättsliga reglerna skiljer sig åt. Det kan således uppstå situationer där ett land vill att bistår med rättslig hjälp eller vill få en person utlämnad eller överlämnad från , till följd av att en utländsk kvinna har genomgått abort eller avbrytande av havandeskap i i enlighet med abortlagen (1974:595). En framställan om att utlämna eller att överlämna en person med syftet att lagföra eller straffa personen för att ha genomgått en abort eller av- brytande av havandeskap eller för att ha utfört en sådan åtgärd i enlighet med abortlagen, skall avslås på den grunden att åtgärden som har utförts i inte är straffbar här (se 4 § lagen [1957:668] om utlämning för brott respektive 2 kap. 2 § lagen [2003:1156] om överlämnande från enligt en europeisk arresteringsorder). Vidare skall en framställ- an om rättslig hjälp med en åtgärd som enligt lagen (2000:562) om inter- nationell rättslig hjälp i brottmål förutsätter dubbel straffbarhet, avslås på Prop. 2006/07:124 samma grund (se 2 kap. 2 §). Det finns dock situationer då en framställan om rättslig hjälp inte krä- ver dubbel straffbarhet för att kunna bifallas. Detta gäller t.ex. vid förhör. Som framgår av 2 kap. 2 § lagen om internationell rättslig hjälp i brott- mål skall samma bestämmelser som gäller i en svensk förundersökning eller rättegång tillämpas vid prövning av ansökan om rättslig hjälp från en utländsk myndighet. Regeringen gör bedömningen att bestämmelserna i 14 kap. 2 § sekretesslagen (1980:100) och 36 kap. 5 § i stor utsträckning begränsar en utländsk myndighets möjlighet att få hjälp i med förhör i ett ärende med anledning av att en utländsk kvinna har genomgått en abort eller avbrytande av havandeskap i i enlighet med abortlagen. Härutöver skall en ansökan om rättslig hjälp avslås bl.a. om ett bifall till ansökan skulle strida mot svenska allmänna rättsprinciper eller andra väsentliga intressen eller om omständigheterna annars är sådana att ansökan inte bör bifallas (2 kap. 14 § lagen om inter- nationell rättslig hjälp i brottmål). Enligt regeringens bedömning är det inte troligt att skulle bifalla en ansökan om rättslig hjälp i ett ärende där en utländsk kvinna har genomgått en abort eller avbrytande av havandeskap i i enlighet med abortlagen. En annan situation som kan uppstå är att en utländsk myndighet begär att få ut sekretessbelagd information, t.ex. uppgifter som finns i patient- journaler om abort eller avbrytande av havandeskap. Enligt 1 kap. 3 § tredje stycket sekretesslagen skall den utlämnande myndigheten pröva om de uppgifter som begärs utlämnade skulle ha fått utlämnas till svensk myndighet och det skall enligt den utlämnande myndighetens prövning stå klart att det är förenligt med svenska intressen att uppgiften lämnas till den utländska myndigheten. Uppgifter i en patientjournal omfattas av sekretessbestämmelsen i 7 kap. 1 c § sekretesslagen som reglerar sekre- tess inom hälso- och sjukvården och i annan medicinsk verksamhet. Re- geringen gör mot denna bakgrund bedömningen att utrymmet för att lämna ut uppgifter om abort eller avbrytande av havandeskap till ut- ländska myndigheter är mycket begränsat. Remissinstanserna har inte berört frågan om lagförslagets påverkan på samarbete med andra länder i brottmål. Lagförslaget innebär inte någon förändring av möjligheter eller skyldigheter att sam- arbeta med andra länder i brottmålsärenden jämfört med vad som gäller enligt nuvarande regler, eftersom utländska kvinnor kan ge- nomgå abort eller avbrytande av havandeskap i .