prop · GU03115 · 2007-04-27 00:00:00 — Enligt lagen om värdepappersrörelse får regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, i föreskrifter ange risk- nivåer för värdepappersbolags och svenska kreditinstituts innehav av finansiella instrument (4 kap. 4 §). Något behov av en sådan föreskrifts- rätt synes inte föreligga eftersom några sådana föreskrifter inte har meddelats. Mot bakgrund därav finner vi att det inte finns skäl att föra över den bestämmelsen till den nya lagen. och anser att möjligheten att förvärva aktier borde utformas helt i linje med 7 kap. 911 §§ lagen om bank- och finansieringsrörelse och dessutom gälla för alla . framförde liknande synpunkter i sitt remissvar på förslagen i promemorian Reformerade bank- och finansieringsrörelseregler (Ds 2002:5). Rege- ringen uttalade då att det inte var möjligt att inom ramen för det lagstift- ningsärendet göra en översyn även av reglerna för värdepappersbolags förvärv av aktier (se prop. 2002/03:139 s. 310). De nya bestämmelser om förvärv och innehav av egendom som Värdepappersmarknadsutred- ningen har föreslagit innebär inte någon ändring i sak i förhållande till vad som gäller enligt lagen om värdepappersrörelse. I utredningens huvudbetänkande redovisas inte några överväganden om reglerna för värdepappersbolags förvärv av aktier utom såvitt avser förvärv av organisationsaktier (se SOU 2006:50 s. 265 f. och författningsbilagan till betänkandet s. 255). Bestämmelsen i 3 kap. 1 a § lagen om värdepappers- rörelse om förvärv av kvalificerade innehav av aktier eller andelar i icke- finansiella företag och försäkringsföretag gäller bara värdepappersbolag som har tillstånd att ta emot medel på konto och bevilja krediter. Sådana bolag är att anse som kreditinstitut i EG:s mening. Begränsningarna av kvalificerade förvärv av aktier som gäller för sådana värdepappersbolag enligt 3 kap. 1 a § nämnda lag har således sin grund i de krav som uppställs för kreditinstitut enligt EG-rätten (se prop. 1994/95:50 s. 349). Enligt vår uppfattning bör dessa EG-regler så långt som möjligt utformas enhetligt när de genomförs i olika svenska lagar. Vi anser därför att bestämmelserna om kvalificerade förvärv av aktier i den nya lagen om värdepappersmarknaden bör utformas med 7 kap. 911 §§ lagen om bank- och finansieringsrörelse som förebild. De bestämmelser som föreslås gälla enligt den nya lagen för värdepappersbolag som är kredit- institut i EG:s mening motsvarar därmed dem som gäller för kredit- institut enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse. Vi är emellertid inte beredda att utvidga tillämpningsområdet för dessa bestämmelser till att gälla samtliga värdepappersbolag eller att reglera möjligheten för värdepappersbolag att förvärva aktier helt i linje med vad som gäller enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse. För att ta ställning till dessa frågor fordras enligt vår uppfattning ytterligare överväganden som det inte är möjligt att göra inom detta lagstiftningsärende med hänsyn till den knappa tid som står till förfogande för att genomföra MiFID. Som nämnts ovan krävs enligt lagen om värdepappersrörelse tillstånd av för förvärv av organisationsaktier eller andelar. Någon beloppsgräns anges inte, vilket får till följd att även små förvärv måste prövas av . Med hänsyn till de allmänna regler om soliditet, likviditet och riskhantering som utredningen har föreslagit (se 8 kap. 36 §§ i utredningens förslag till ny lag om värdepappers- marknaden och 1 kap. 6 c6 h §§ lagen om värdepappersrörelse i lydelse enligt SFS 2006:1377) samt till reglerna om kapitaltäckning är det enligt utredningen svårt att fullt ut motivera att en sådan prövning med automatik måste göras även vid beloppsmässigt förhållandevis små förvärv. I lagen om bank- och finansieringsrörelse finns en bestämmelse som innebär att tillstånd av krävs för kreditinstituts förvärv av egendom, om institutets motprestation motsvarar av dess kapitalbas (7 kap. 12 §). När den bestämmelsen infördes uttalade regeringen med anledning av inkomna remissyn- punkter att frågan om en motsvarande bestämmelse borde införas i lagen om värdepappersrörelse och i lagen (1992:543) om börs- och clearingverksamhet bör behandlas i samband med att det görs ändringar i de båda lagarna (se prop. 2002/03:139 s. 318). Utredningen har föreslagit att en motsvarande bestämmelse skall införas i den nya lagen om värdepappersmarknaden och att något allmänt krav på tillstånd av för förvärv av organisationsaktier inte skall gälla. Till skillnad från gällande regler i lagen om värdepap- persrörelse om tillståndsprövning vid organisationsförvärv skulle värde- pappersbolagen i så fall inte behöva ansöka om tillstånd för mindre förvärv. Detta skulle enligt utredningen innebära lägre kostnader för värdepappersbolagen som resurser inte skulle tas i anspråk i onödan. Gränsen vid av kapitalbasen får enligt utredningen anses lämplig för värdepappersbolag, även om kreditinstitut i och för sig i allmänhet har en betydligt större kapitalbas än värdepappersbolag. Ett värdepappersbolag får dock naturligtvis inte utnyttja hela utrymmet enligt denna regel, om det skulle innebära att t.ex. soliditeten, likviditeten eller riskhanteringen kan sättas i fara dess- förinnan. anser att det finns anledning att överväga om inte en beloppsgräns bör införas eller om bestämmelsen kan utgå eftersom reglerna om kapitaltäckning och stora exponeringar även gäller för värdepappersbolag. Vi är emellertid inte beredda att göra någon annan bedömning än den regeringen gjorde när motsvarande bestämmelse infördes i lagen om bank- och finansieringsrörelse (prop. 2002/03:139 s. 317 f.). Någon beloppsgräns bör därför inte införas heller beträffande värdepappersbolags förvärv. Visserligen torde kapitalbasen för ett värdepappersbolag i normalfallet vara betydligt mindre än för ett kredit- institut men enligt vår uppfattning har det inte framkommit tillräckliga skäl för att frångå den princip som gäller för kreditinstitut om att förvärvets storlek skall ställas i relation till institutets kapitalbas. Vi delar således utredningens uppfattning att en bestämmelse motsvarande den i 7 kap. 12 § lagen om bank- och finansieringsrörelse bör införas i den nya lagen om värdepappersmarknaden. Enligt gällande rätt ställs det inte upp krav på tillstånd från i fråga om förvärv av finansiella instrument som får göras enligt bestämmelserna i 4 kap. 13 och 5 §§ lagen om värdepappersrörelse. Utredningen har inte redovisat några skäl för att också sådana förvärv bör bli tillståndspliktiga i vissa fall. Det har inte heller i övrigt framkommit skäl för att utöka det tillståndspliktiga området till sådana förvärv. Enligt vår uppfattning bör bestämmelsen därför inte gälla i fråga om motsvarande förvärv som får göras enligt den nya lagen om värdepappersmarknaden. Bestämmelserna i 4 kap. 13 och 5 §§ lagen om värdepappersrörelse gäller inte bara för värdepappersbolag utan också för svenska värdepap- persinstitut som inte är värdepappersbolag. Utredningen har föreslagit att det inte heller görs någon ändring i gällande rätt i detta avseende. I likhet med utredningen finner vi att motsvarande bestämmelser i den nya lagen om värdepappersmarknaden bör tillämpas också i fråga om som inte är värdepappersbolag. Enligt artikel 11 i MiFID skall den behöriga myndigheten kontrollera att den som ansöker om auktorisation vid tiden för auktorisationen fullgör sina förpliktelser enligt det s.k. investerarskyddsdirektivetTPF17FPT. 17TP PT och rådets direktiv /9/EG av om system för ersättning till investerare (EGT L 84, 26.3.1997, s. 22, Celex 31997L0009)T . tivet har genomförts i svensk rätt genom lagen (1999:158) om investerar- skydd (prop. 1998/99:30). Enlig den lagen handläggs frågor om investe- rarskyddet av och nämnden skall underrätta om ett värdepappersinstitut inte fullgör sina skyldig- heter (1 § andra stycket respektive 23 §). Ett svenskt värdepappersinstitut som har fått tillstånd att tillhandahålla investeringstjänster tillhör investerarskyddet enligt lagen om investerar- skydd (4 §). Det är således först när ett bolag har fått tillstånd att driva värdepappersrörelse och därmed är ett värdepappersinstitut som bolaget omfattas av investerarskyddet. Det är också först då som kan underrätta inspektionen om att institutet eventuellt inte fullgör sina förpliktelser. Följaktligen är den sanktion som kan komma i fråga från inspektionens sida ytterst en återkallelse av tillståndet (se 6 kap. 9 § andra stycket lagen om värdepappersrörelse). Enligt artikel 11 i MiFID skall dock den behöriga myndigheten kontrollera om det blivande värdepappersinstitutet fullgör sina förpliktelser för auktorisationen. Bestämmelsen i 3 kap. 1 § den nya lagen om värdepappersmarknaden om att en av förutsättningarna för tillstånd skall vara att det finns skäl att anta att den planerade verksamheten kommer att drivas enligt den nya lagen och andra författningar som reglerar ett bolags verksamhet får anses omfatta även en bedömning av om bolaget kommer att uppfylla sina förpliktelser enligt lagen om investerarskydd. Vi finner att genomförandet av MiFID inte bör föranleda någon ändring av de gällande reglerna om investerarskydd. Regeringens förslag: Ett värdepappersinstitut skall upprätta och tillämpa de riktlinjer och rutiner som krävs för att styrelsen, de anställda och institutets anknutna ombud skall följa de regler som gäller för verksamheten. Institutet skall även upprätta och tillämpa regler för dessa personers egna affärer med finansiella instrument. Ett värdepappersinstitut skall hålla en kunds finansiella instrument avskilda från institutets tillgångar, om inte kunden uttryckligen har godkänt något annat. Ett värdepappersbolag som tar emot medel med redovisningsskyldighet skall avskilja medlen från bolagets tillgångar. Ett värdepappersinstitut får uppdra åt någon annan att utföra visst arbete och vissa funktioner som är av väsentlig betydelse för verksamheten. Om ett uppdragsavtal innebär en väsentlig förändring av förutsättningarna för tillståndet att driva värdepappersrörelse, skall institutet anmäla detta till . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vad ett värdepappersinstitut skall iaktta för att uppfylla nämnda skyldigheter. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen har dock föreslagit att ett värdepappersinstitut alltid skall anmäla till om det vill uppdra åt någon annan att utföra uppgifter av väsentlig betydelse för verksamheten. Remissinstanserna: anser att det bör förtydligas att ett kreditinstitut inte får uppdra åt någon annan att driva institutets värdepappersrörelse. och anser att kravet på anmälan och redogörelse till Finans- inspektionen av samtliga fall av uppdragsavtal, som är av väsentlig betydelse för verksamheten, går utöver MiFID och genomförande- direktivet. vid fram- håller vikten av att nationella krav på dokumentation mot bakgrund av internationaliseringen av handeln utformas i samarbete med represen- tanter för andra medlemsstater. FAR anser att för att uppnå den nivå på regleringen som genomförandedirektivet föreskriver bör lagförslaget utvecklas med en mer omfattande beskrivning av kraven, alternativt att förslaget kompletteras med ett bemyndigande till att meddela föreskrifter. Skälen för regeringens förslag I artikel 13 i MiFID anges de krav som medlemsstaterna skall ställa på värdepappersföretagens organisation. Till viss del finns motsvarande krav i artiklarna 10 och 11 i ISD. I MiFID innebär kraven i stor utsträckning att ett värdepappersföretag skall organisera sin verksamhet på ett sådant sätt att företaget kan leva upp till de krav som ställs i övrigt i direktivet, exempelvis beträffande hantering av intressekonflikter och skydd av kunder. Genom att kraven i dessa hänseenden har skärpts innebär de krav som ställs på värdepappersföretagens organisation en ganska stor förändring i förhållande till det som gäller enligt ISD. I detta avsnitt behandlas reglerna i artikel 13 i MiFID med undantag av artikel 13.3 som behandlas tillsammans med reglerna om intresse- konflikter (artikel 18 i MiFID) i avsnitt 13.2.6. Kraven i artiklarna 10 och 11 i ISD har genomförts i 1 kap. 7 § lagen om värdepappersrörelse. Bestämmelsen i lagen innehåller förutom vissa särskilt angivna krav som ett värdepappersinstitut skall uppfylla också ett allmänt sundhetskrav för bedrivande av värdepappersrörelse. Genom ett bemyndigande i tredje stycket i bestämmelsen får regeringen, eller efter regeringens bemyndigande, meddela närmare föreskrifter om vad värdepappersinstitut skall iaktta i dessa avseenden. har meddelat föreskrifter (FFFS 2002:7) om uppföranderegler på värdepappersmarknaden. I bestämmelsen i lagen anges principerna men de detaljerade bestämmelserna om vilka krav som ett värdepappersinstitut skall uppfylla anges i föreskrifter. Anställdas regelefterlevnad och egna affärer Enligt MiFID skall ett värdepappersföretag fastställa riktlinjer och förfaranden i den omfattning som krävs för att företaget, dess anställda och anknutna ombud skall respektera sina förpliktelser enligt direktivet (artikel 13.2). Ett värdepappersföretag skall också fastställa lämpliga bestämmelser om dessa personers privata transaktioner. I genomförande- direktivet finns ytterligare regler om regelefterlevnad och regler om anställdas egna affärer (artikel 6 respektive artiklarna 11 och 12). I ISD finns regler om att värdepappersföretagen skall ha lämpliga interna kontrollanordningar omfattande särskilt regler om anställdas egna affärer (artikel 10 första strecksatsen). Till skillnad från i MiFID finns det i ISD inte någon uttrycklig regel om att ett värdepappersföretag skall ha riktlinjer och förfaranden för att de anställda m.fl. skall fullgöra andra förpliktelser enligt det direktivet. Ett värdepappersinstitut skall enligt föreskrifter om uppföranderegler på värdepappersmarknaden ha en eller flera regelansvariga personer som har till uppgift att se till att anställda i institutet och dess styrelse har kännedom om gällande regler för verksamheten (3 kap. 1 §). Regler beträffande anställdas egna affärer finns i lagen (2000:1087) om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument (anmälningsskyldighetslagen). Enligt anmälnings- skyldighetslagen skall den som är anställd eller uppdragstagare vid ett värdepappersinstitut och som normalt kan antas ha tillgång till icke offentliggjord information om sådant förhållande som kan påverka kursen på finansiella instrument, till institutet skriftligen anmäla innehav av finansiella instrument och ändring i innehavet (12 §). Ett värdepap- persinstitut skall föra förteckning över sådana anmälningar om innehav av finansiella instrument (13 §). I föreskrifter om uppföranderegler på värdepappersmarknaden finns krav på att ett värdepappersinstitut bl.a. skall ha regler i sin värdepappersrörelse för anställdas egna affärer med finansiella instrument (7 kap.). Genom dessa regler i anmälningsskyldighetslagen och föreskrifter samt sundhetsparagrafen i 1 kap. 7 § lagen om värdepappersrörelse ställs krav upp som delvis motsvarar dem i MiFID. I gällande rätt saknas dock uttryckliga krav på riktlinjer m.m. för regelefterlevnad. Tillräckliga system, resurser och förfaranden för kontinuitet och riskkontroll m.m. Enligt MiFID skall ett värdepappersföretag vidta rimliga åtgärder för att sörja för kontinuitet och regelbundenhet i tillhandahållandet av investeringstjänster och utförandet av investeringsverksamhet samt i detta syfte använda lämpliga och proportionerliga system, resurser och förfaranden (artikel 13.4). I genomförandedirektivet finns ytterligare regler om detta men i dessa anges inte mycket mer än det som redan följer av MiFID (artikel 5). I ISD finns liknande regler om att ett värdepappersföretag skall inneha och effektivt använda sådana resurser som behövs för att rörelsen skall kunna bedrivas på ett tillfredsställande sätt (artikel 11 tredje strecksatsen). Dessa har genomförts i lagen om värdepappersrörelse (1 kap. 7 § andra stycket tredje strecksatsen). Varken reglerna i ISD eller bestämmelsen i lagen om värdepappers- rörelse om tillräckliga resurser m.m. syftar dock uttryckligen till att säkerställa kontinuitet i tillhandahållandet av investeringstjänsterna. har inte meddelat några föreskrifter om sådana system och resurser. Dessa frågor berörs dock i viss mån i allmänna råd (FFFS 2004:6) om kreditriskhantering i kreditinstitut och värdepappersinstitut, se t.ex. 1113 §§ om löpande mätning och uppföljning av kreditrisker, och de allmänna råden (FFFS 2005:1) om styrning och kontroll av finansiella företag, se t.ex. 3 kap. 4 § andra, åttonde och nionde punkterna. Enligt MiFID skall ett värdepappersföretag tillämpa sunda förfaranden för redovisning och förvaltning, ha mekanismer för internkontroll samt ha kontroll- och skyddssystem för sina informationsbehandlingssystem (artikel 13.5 andra stycket). I genomförandedirektivet finns regler om styrning, riskkontroll och internrevision samt om när sådana funktioner skall vara separerade och oberoende från ett värdepappersföretags övriga funktioner och verksamhet (artiklarna 79). Liknande regler finns i ISD (artikel 10 första strecksatsen). Några motsvarande uttryckliga regler om dessa skyldigheter finns inte i lagen om värdepappersrörelse eller i föreskrifter. Det finns dock sådana regler i allmänna råd om styrning och kontroll av finansiella företag. De nya bestämmelser som infördes i 1 kap. 6 c6 h §§ lagen om värdepappersrörelse i samband med genomförandet av de nya kapitaltäckningsreglerna anknyter också i viss mån till dessa skyldigheter (SFS 2006:1377, prop. 2006/07:5, bet. 2006/07:FiU7, rskr. 2006/07:10). I artikel 13.5 första stycket i MiFID finns regler i fråga om värdepappersföretag som anlitar en tredje part för att fullgöra vissa operativa funktioner av väsentlig betydelse (uppdragsavtal, ibland även benämnt outsourcing). Ett värdepappersföretag skall i sådana fall vidta rimliga åtgärder för att inte uppdragsavtalet skall medföra ytterligare operativa risker. Uppdrag får enligt artikeln inte ges på ett sådant sätt att det väsentligt försämrar kvaliteten på företagets internkontroll eller tillsynsmyndighetens möjlighet att övervaka att företaget fullgör alla sina förpliktelser. Utöver dessa regler finns det ytterligare regler om uppdragsavtal i genomförandedirektivet (artiklarna ). En operativ funktion skall enligt genomförandedirektivet anses vara av väsentlig betydelse om ett fel eller en brist vid utförandet av funktionen allvarligt försämrar ett värdepappersföretags finansiella resultat eller företagets möjligheter att uppfylla villkoren för sitt verksamhetstillstånd eller andra skyldigheter enligt MiFID (artikel 13.1). Tjänster såsom juridisk rådgiv- ning, personalutbildning och fakturahantering som tredjeman tillhanda- håller ett värdepappersföretag, och som inte utgör en del av ett företags investeringsrörelse, skall dock inte betraktas som operativa funktioner av väsentlig betydelse (artikel 13.2). Några uttryckliga regler om uppdrags- avtal finns varken i ISD eller i lagen om värdepappersrörelse. I Finans- inspektionens föreskrifter (FFFS 2002:6) om verksamhetsplan för värde- pappersbolag m.fl. finns dock en bestämmelse om att omfattningen av uppdragsavtal skall redovisas och att det i redovisningen särskilt skall anges hur kundernas intressen kommer att tillgodoses (15 §). Likaså behandlas uppdragsavtal i allmänna råd (FFFS 2005:1) om styrning och kontroll av finansiella företag där det bl.a. anges att styrelsen eller verkställande direktören bör upprätta interna regler för hur företaget skall gå till väga vid uppdragsavtal (7 kap.). De allmänna råden behandlar vidare bl.a. frågan om hanteringen av risker och intern kontroll vid uppdragsavtal (7 kap. 2 §) och om anmälan av avtalet till (7 kap. 4 §). Enligt MiFID skall ett värdepappersföretag se till att alla tjänster och transaktioner som det genomför dokumenteras på ett sådant sätt att informationen är tillräcklig för att den behöriga myndigheten skall kunna övervaka att kraven i direktivet iakttas, särskilt beträffande företagets förpliktelser till sina kunder (artikel 13.6). I ISD finns motsvarande regler (artikel 10 fjärde strecksatsen). Detaljerade regler om dokumen- tation av kundorder och transaktioner finns i genomförandeförordningen (artiklarna 7 och 8). Regler om dokumentation och bevarande av uppgifter finns i genomförandedirektivet (artiklarna 5.1 f och 51). Enligt det direktivet skall den behöriga myndigheten i varje medlemsstat upprätta en lista på vilken dokumentation värdepappersföretagen åtminstone skall bevara enligt MiFID och genomförandeåtgärderna (artikel 51.3). Ansvaret för tillsynen över att dessa krav i MiFID uppfylls vilar på den behöriga myndigheten i ett värdepappersföretags hemmed- lemsstat. Dock skall den behöriga myndigheten i den medlemsstat där en filial är belägen se till att kraven efterlevs vid de transaktioner som filialen genomför (artikel 13.9). I lagen om värdepappersrörelse ställs det inte upp några uttryckliga dokumentationskrav i dessa avseenden, förutom kravet på att avräknings- nota skall upprättas vid köp, byte eller försäljning av finansiella instru- ment (3 kap. 9 §). I föreskrifter om uppförande- regler på värdepappersmarknaden och i föreskrifter och allmänna råd (FFFS 2004:4) om finansiell rådgivning till konsumenter finns dock bestämmelser om skyldigheten för värdepappersinstitut att upprätta och bevara dokumentation, främst avseende tjänster som institutet tillhandahållit sina kunder (dokumentationskraven i FFFS 2004:4 gäller dock bara vid finansiell rådgivning till konsumenter enligt lagen om finansiell rådgivning till konsumenter). I föreskrifter om uppföranderegler på värdepappersmarknaden finns utförliga bestäm- melser om dokumentationen av affärsuppdrag (6 kap. om uppdrag från kund angående order om köp eller försäljning av finansiella instrument). Enligt föreskrifterna skall samtliga affärsuppdrag dokumenteras när de tas emot från en kund. I föreskrifterna anges vilka uppgifter som skall dokumenteras och hur de skall arkiveras. Krav på att hålla kundernas finansiella instrument och pengar avskilda Enligt artikel 13.7 och 13.8 i MiFID skall ett värdepappersföretag vidta lämpliga åtgärder för att se till att kundernas rätt till finansiella instrument och penningmedel som företaget innehar för deras räkning skyddas. Reglerna i artikel 13.8 gäller dock bara delvis i fråga om kreditinstitut. Motsvarande regler finns i ISD (artikel 10 andra och tredje strecksatserna). I genomförandedirektivet finns detaljerade regler om skydd av kundernas tillgångar (artiklarna ). Det bör noteras att reglerna i genomförandedirektivet om placering av kundmedel ändrades på ett sent stadium på så sätt att det infördes en möjlighet att, förutom i en centralbank, ett kreditinstitut eller i en bank som har auktoriserats i tredjeland, placera kundmedel i en godkänd penningmarknadsfond (artikel 18.1, se SOU 2006:74 s. 9 och 23). I gällande rätt finns ett krav i lagen om värdepappersrörelse på att penningmedel som tas emot med redovisningsskyldighet av ett värdepap- persbolag genast skall avskiljas och sättas in på räkning i kreditinstitut (3 kap. 5 § första stycket). Enligt föreskrifter om uppföranderegler på värdepappersmarknaden skall ett värdepap- persinstitut alltid hålla en kunds finansiella instrument avskilda från institutets egna tillgångar, om inte annat överenskommits (2 kap. 4 §). Genomförande i svensk rätt Såväl reglerna om skydd för investerare och hanteringen av intresse- konflikter som kraven på värdepappersföretagens organisation är mycket mer omfattande och preciserade i MiFID än i ISD. Vidare är kommis- sionens genomförandeåtgärder direkt kopplade till de detaljerade reglerna i direktivet.