prop · GU031d19 · 2007-01-01 00:00:00 — Trots att verksamheten ofta har haft en liten omfattning bedömer några lärosäten att utveckling av metoder för bedömning av reell kompetens i kombination med tillgodoräknande av tidigare meriter kommer att kunna ha stor betydelse för att bredda rekryteringen framöver (se vidare under . Handlingsplaner för breddad rekrytering Universitet och högskolor ålades i regleringsbrevet för att upprätta handlingsplaner för att aktivt främja och bredda rekryteringen till högskolan. Enligt uppdrag i regleringsbrevet för 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 skulle universitet och högskolor revidera dessa handlingsplaner utifrån den senaste treårsperiodens resultat och redovisa nya handlingsplaner för breddad rekrytering för de kommande tre åren. Målen i handlingsplanerna skulle vara mätbara och uppföljningsbara. Av handlingsplanerna för perioden 20062008 framgår att många av de rekryteringsprojekt som lärosätena initierat ingår som mer permanenta inslag i lärosätenas planer för det fortsatta arbetet med breddad rekrytering. Särskilt tydligt är det i fråga om satsningarna på samarbeten med grund- och gymnasieskolor samt med vuxenutbildning och folkhögskolor. Ett flertal lärosäten utvecklar eller avser att utveckla statistik för uppföljning av rekryteringsinsatserna. En klar majoritet av lärosätena planerar fortsatta satsningar på stödåtgärder för nya studenter med ickeakademisk bakgrund, såsom språkverkstäder och introduktionskurser. Av handlingsplanerna framgår vidare att många lärosäten ser utvecklingen av nya kurser och program som viktiga verktyg i det fortsatta rekryteringsarbetet. I det sammanhanget lägger många lärosäten särskilt fokus på vidareutveckling av utbudet av IT-stödd distansutbildning. I syfte att underlätta övergången från gymnasieskola till högskola har universitet och högskolor möjlighet att anordna högskoleintroducerande utbildning, s.k. collegeutbildning, i samarbete med vuxenutbildning. Collegeutbildningen består av en gymnasial del som syftar till att ge de studerande grundläggande behörighet och en högskoledel om högst 20 högskolepoäng som skall förbereda de studerande för fortsatt högskoleutbildning. Collegeutbildningen vänder sig främst till personer som kommer från studieovana miljöer och som känner osäkerhet inför att ta steget in i högskolan. har haft i uppdrag att följa collegeutbildningen samt lämna en sammanfattande bedömning av utbildningen . collegeutbildningar 20022004 Omfattning och övergång till högskolan (2006:22 R) framhåller att collegeutbildningen rekryterar relativt få studenter till den svenska högskolan. Cirka 600 studenter har deltagit i någon collegeutbildning. Utbildningsanordnarna har lyckats nå de rätta målgrupperna genom sina rekryteringsinsatser, men endast tre av nitton utbildningsanordnare tycker att det har varit enkelt att fylla platserna på collegeutbildningen. av utbildningsanordnarna har varvat den gymnasiala delen och högskoledelen . Några av skälen till detta är att snabbt få in deltagarna i högskolemiljön för att därigenom öka motivationen och underlätta anpassningen. Ett fåtal lärosäten har bedrivit collegeutbildning på distans. Erfarenheterna från dessa lärosäten visar att distansstudier inte lämpar sig för collegeutbildningen utan att utbildningen kräver lärarledd och lärarsedd undervisning. Många deltagare påbörjar enligt rapporten inte högskoledelen av collegeutbildningen utan går i stället direkt till någon av högskolans övriga utbildningar när de är klara med den gymnasiala delen i komvux. Detta har bl.a. resulterat i att delar av lärosätenas ersättning för helårsprestationer fallit bort, som collegeutbildningens pedagogiska ansats har inneburit merkostnader för lärosätena i form av individuellt stöd till studenterna. När det gäller genomströmningen visar rapporten att av dem som registrerades på utbildningen också slutförde den. Sammantaget har dock av deltagarna som påbörjat collegeutbildningen också tagit högskolepoäng på något utbildningsprogram inom högskolan av fem terminer efter utbildningen. föreslår vissa förändringar i collegeutbildningen utifrån de resultat som framkommit. En tänkbar förändring, enligt , är att omfattningen på högskoledelen tillåts variera och löpa parallellt med den gymnasiala delen. Behörighetsgivande förutbildning, s.k. basår, får anordnas av statliga universitet och högskolor i rekryteringsfrämjande syfte. anordnas i anslutning till alla högskoleprogram där det finns brist på behöriga sökande och där det finns ett arbetsmarknadsbehov av högskoleutbildade. Basårsutbildningen får omfatta högst . Antagning till basåret och den därtill knutna högskoleutbildningen sker . Syftet är att ge den studerande den särskilda behörighet som krävs för aktuell utbildning. Enligt rapporten av basårsutbildningen (2006:20 R) ökade antalet basårsstudenter något /05 jämfört med föregående läsår. Totalt fanns drygt 3 600 registrerade basårsstudenter vid de 26 lärosäten som anordnade basårsutbildning. Andelen kvinnor var . De vanligaste inriktningarna på basåret var mot ingenjörsutbildningar och mot andra tekniska eller naturvetenskapliga utbildningar. Möjligheten att anordna basårsutbildning med inriktning mot andra utbildningar än naturvetenskapliga och tekniska utnyttjas inte i någon större utsträckning. Övergången till högskolestudier efter avslutad basårsutbildning är alltjämt hög. Något färre än två tredjedelar av de studenter som påbörjade basåret /04 fortsatte på en högskoleutbildning året efter. Flera lärosäten erbjuder numera kortare utbildningar, s.k. basterminer, och några erbjuder baskurser som är integrerade med utbildningsprogram. Orsaken till detta är att studenterna har alltmer varierande förkunskaper. Sedan höstterminen 2003 har sökande kunnat uppfylla kraven på grundläggande och särskild behörighet genom bedömning av s.k. reell kompetens. Med reell kompetens avses de samlade kunskaper och färdigheter som den sökande tillägnat sig genom svensk eller utländsk utbildning, praktisk erfarenhet eller genom någon annan omständighet. Enligt rapporten med reell kompetens och alternativt urval vid lärosätena (2006:21 R) har antalet ansökningar avseende bedömning av reell kompetens sjunkit markant från närmare 5 600 ansökningar till ca 4 200 ansökningar 2005. Omkring 450 av ansökningarna kom från personer som redan var behöriga. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Av dem som ansökte om bedömning av reell kompetens bedömdes knappt 1 600 vara behöriga, vilket innebär att fler sökande som ansökte om bedömning också ansågs behöriga jämfört . Lärosätena framhåller att det är oklart för de sökande vad reell kompetens är och att bedömningarna av reell kompetens är resurskrävande. Lärosätena arbetar med många olika metoder när det gäller bedömning av reell kompetens. och har tillämpat metoden när det gäller såväl behörighet som tillgodoräknande av högskolepoäng. Tekniska högskolan har använt diagnostiska prov i svenska och engelska vid bedömningen. Flera lärosäten har tillsatt arbetsgrupper som arbetar med bedömningar av ansökningarna. Bestämmelserna om det alternativa urvalet syftar till att öka lärosätenas frihet och flexibilitet vid urval till grundläggande högskoleutbildning. Inom ramen för bestämmelsen får universitet och högskolor bestämma urvalsgrunder som innefattar vissa förkunskaper eller andra sakliga omständigheter dvs. som för utbildningen utgör sakliga omständigheter till högst av nybörjarplatserna. Alternativt urval har tillämpats av 13 lärosäten . Av rapporten med reell kompetens och alternativt urval vid lärosätena (2006:21 R) framgår emellertid att ett relativt litet antal studenter, färre än 500, antagits genom det alternativa urvalet. bedömer att orsaken till detta kan vara att bestämmelserna är relativt nya och att ett alternativt urval ofta är förenat med ökade kostnader för lärosätena. För att stödja universitet och högskolor i arbetet med att främja och bredda rekryteringen inrättades en rekryteringsdelegation 2002. Syftet var att åstadkomma ökad mångfald i högskolan och att minska snedrekryteringen till högre utbildning. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 i uppdrag att utvärdera det arbete som utförts av Rekryteringsdelegationen. Rapporten av Rekryteringsdelegationen (U2006/5924/UH) redovisades till Utbildnings- och . Utvärderingen skulle bl.a. innefatta en värdering av sambandet mellan satsade resurser och uppnådda resultat. Enligt rapporten lyckades Rekryteringsdelegationen väl i sin ambition att initiera och aktivera arbete med breddad rekrytering vid universitet och högskolor. Delegationen beviljade till 108 olikartade projekt. Dessa projekt bidrog till att lyfta fram och skänka legitimitet åt frågan om breddad rekrytering. Mer än hälften av dessa projekt finns kvar efter det att medlen från delegationen tagit slut. Projekten och delegationens verksamhet innebar också att breddad rekrytering blev ett tema för många aktiviteter vid landets lärosäten. När det gäller fortlevnaden av projekten framträder, enligt rapporten, intressanta skillnader mellan projekt med olika huvudmän. De projekt som haft gymnasieskolor som huvudmän har i mycket stor utsträckning levt vidare, vilket bl.a. kan bero på att dessa projekt varit relativt billiga och att gymnasieskolor har mycket att vinna på att samarbeta med landets lärosäten. Dessa samarbeten uppvisar dessutom, enligt rapporten, goda resultat. Rapporten visar även på att projekt med speciell inriktning haft lättare att leva vidare än andra. Det handlar då exempelvis om språkverkstäder och andra studentstödsprojekt. Av rapporten framgår att detta bl.a. har att göra med att syftet med dessa projekt är att hjälpa de studenter som redan påbörjat en högskoleutbildning att slutföra sin utbildning. De projekt som mött hårdast motstånd och stött på mest problem är enligt rapporten förberedande utbildningar av olika slag samt antagningsprojekt. Av rapporten framgår även att det varit påfallande svårt att få fram mätbara uppgifter om rekryteringen från de projektansvariga. Den viktigaste effekten av Rekryteringsdelegationens verksamhet var, enligt utvärderaren, att skänka mer legitimitet åt arbetet med breddad rekrytering genom att påverka sätt att tänka, tala och skriva, vilket indirekt kan få effekter på den faktiska rekryteringen. Delegationen skapade även med alla sina projekt en plattform där skilda sätt att arbeta med breddad rekrytering prövades och förutsättningarna klarnade. Den sociala snedrekryteringen till högre utbildning måste motverkas. Den högre utbildningen skall inte vara stängd för vissa människor beroende på kön, etnicitet eller någon annan faktor som individen inte själv kan påverka. Den skall vara öppen för dem som har intresse och förutsättningar för sådan utbildning. Lärosätenas redovisningar av arbetet med breddad rekrytering visar att mycket görs för att minska snedrekryteringen till högskolan. Några snabba lösningar finns emellertid inte. Arbetet med att motverka snedrekryteringen måste ses på lång sikt och bygga på ett helhetsgrepp där alla utbildningsnivåer innefattas. En grundförutsättning är högre kvalitet i grund- och gymnasieskolan. Enligt regeringens mening måste informationen i skola och högskola om utbildningsinriktningar och arbetsmarknadsutsikter inom olika yrken som kräver högre utbildning förbättras. av hög kvalitet i gymnasieskolan och högskolan bör prioriteras. Det är viktigt inte minst för den som är tveksam inför att ta steget in i högskolan. Regeringen ser också positivt på att många lärosäten använder sig av faddrar och goda förebilder för att stödja rekrytering från icketraditionellt akademiska miljöer. Det är även viktigt att öka tillgängligheten till den högre utbildningen, exempelvis via distansutbildning. Det gäller särskilt för människor som av familje- eller arbetsmarknadsskäl inte har möjlighet att flytta till en universitets- eller högskoleort. Regeringen ser därför positivt på att många lärosäten redovisar ett ökat utbud av IT-stödd distansutbildning och att antalet studenter som följer sådan utbildning ökar. Däremot vill regeringen framhålla att utvecklingen av kursutbudet aldrig får ske på bekostnad av den akademiska kvaliteten. Universitet och högskolor bör inte anordna kurser på gymnasial nivå i t.ex. språk. Det är grund- och gymnasieskolans uppgift att ge eleverna grundläggande kunskaper och färdigheter inför högskolestudierna. Collegeutbildningen har varit ett av flera instrument att få nya grupper att pröva på högskolestudier. belyser emellertid i sin utvärdering av collegeutbildningen vissa problem som kan leda till behov av justeringar. Ett problem med utbildningen är att många deltagare hoppar av utbildningen när de genomgått den gymnasiala delen av utbildningen och därmed uppnått kraven för behörighet till högskolestudier. Detta har bl.a. resulterat i att delar av lärosätenas ersättning för helårsprestationer avseende högskoledelen i utbildningen har fallit bort. Mot bakgrund av detta anser regeringen att det kan finnas skäl att se över collegeutbildningen. De redovisade handlingsplanerna för breddad rekrytering visar på en ökad medvetenhet kring behovet av långsiktiga och medvetna strategier för att minska snedrekryteringen till högskolan. Många handlingsplaner tar också på ett bra sätt avstamp i erfarenheterna av den senaste treårsperiodens rekryteringsarbete. Den högre utbildningen har expanderat kraftigt . Nya högskolor har byggts upp, och antalet studenter har fördubblats. Genom denna utbyggnad har betydligt fler människor än tidigare kunnat skaffa sig en högskoleutbildning. Detta är i stora delar en positiv utveckling, men regeringen bedömer att den har skett till priset av en försämrad kvalitet. har till exempel i sina granskningar av grundutbildningen vid universitet och högskolor pekat på kvalitetsbrister både inom olika ämnesområden och vid olika lärosäten. Även utländska bedömare har i utvärderingar konstaterat att svensk grundläggande högskoleutbildning ofta är både kortare och grundare än motsvarande utbildningar i andra länder. Såsom aviserades i propositionen Studentinflytande och kvalitetsutveckling i högskolan (prop. 1999/2000:28) gavs i uppdrag att och med en periodicitet genomföra ämnes- och programutvärderingar av samtliga utbildningar för generella examina och yrkesexamina, samt forskarutbildningen. De utvärderingar som genomfört har fått genomslag i alla delar av högskolesystemet. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 genomförs de sista utvärderingarna i och avses en ny period av utvärderingar inledas. har drygt 1 200 utbildningar granskats. Knappt 100 av dessa har haft sådana brister att har ifrågasatt examensrätten. har verket inte behövt återkalla någon examensrätt eftersom lärosätena i samtliga fall har vidtagit åtgärder för att åtgärda bristerna. Åtgärder har exempelvis varit att anställa fler forskarutbildade lärare, revidera kursplaner och göra organisatoriska förändringar. I några fall har utbildningen lagts ned av högskolan. Medvetenheten om kvalitetsfrågor har ökat i högskolan och kvalitetsarbetet har blivit mer systematiskt. Uppföljningar av det nuvarande systemet för utvärdering och kvalitetssäkring har visat att systemet fungerar bra. Erfarenheter från och andra länder har visat att nya omgångar av utvärderingar som genomförs på samma sätt som inte ger lika värdefulla bidrag som vid det första tillfället. Därför kan det finnas skäl att inför nästa period göra vissa förändringar av systemet. har upprättat ett förslag (U2006/6247/UH) om hur verket skall fortsätta arbetet med den externa kvalitetssäkringen . Förslaget har remitterats av verket till lärosätena. Verket föreslår att fem olika komponenter bör ingå i det nya kvalitetssäkringssystemet: -granskningar av lärosätenas kvalitetsarbete -ämnes- och programutvärderingar -utmärkelser till framstående utbildningsmiljöer. Jämfört med det nuvarande kvalitetssäkringssystemet innebär det föreslagna kvalitetssäkringssystemet att större vikt läggs på lärosätenas eget kvalitetsarbete, och att ingående extern kvalitetskontroll sker efter en bedömning av olika kvalitetsindikatorer. Enligt förslaget kommer vidare att verka för ett ökat inslag av internationell medverkan i de granskningar som genomförs. Ett nytt inslag är också möjligheten att utdela utmärkelser till framstående utbildningsmiljöer. Kvalitetsarbetet vid universitet och högskolor har bland annat genom utvärderingar av ämnen och program utvecklats. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Behovet av återkommande extern utvärdering finns alltjämt, men enligt har lärosätena jämfört med tidigare bättre förutsättningar att ta ett större ansvar för kvalitetssäkringen av sin verksamhet. Härigenom kan granskningarna göras enklare och effektivare. En decentralisering av ansvaret för utvärdering förutsätter dock att universitet och högskolor upprätthåller ett systematiskt kvalitetsarbete. utvärderingar av ämnen och program kommer enligt även fortsättningsvis att vara periodiskt återkommande och heltäckande på såväl lärosätesnivå som beträffande ämnen och program på grundnivå, avancerad nivå och på forskarnivå. Men ingående utvärderingar av ämnen och program på institutionsnivå kommer enligt verkets förslag endast att göras i de fall då detta är särskilt motiverat t.ex. då institutionens självvärdering eller nyckeltal om utbildningens förutsättningar eller studenternas resultat, indikerar bristande kvalitet. avser också att skapa s.k. nationella bilder av utbildning inom olika områden och ämnen för att ge en översiktlig bild av utbildningen och dess kvalitet baserat exempelvis på nyckeltal. Med anledning av propositionen Ny värld ny högskola (prop. 2004/05:162) och beslut (bet 2005/06:UbU3, rskr 2005/06:160) och (bet. 2005/06:UbU15, rskr 2005/06:214) (se avsnitt Internationalisering och en ny utbildnings- och examensstruktur) har ett antal nya examina tillkommit i examensordningen, bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100). Detta innebär att arbete med examensrättsprövningar kan förväntas intensifieras . bedömer vidare att de tematiska utvärderingar som verket genomför, även skall kunna utföras framgent. Utvärderingarna skall kunna ha olika inriktningar och metoder beroende på vilka frågeställningar som för tillfället är särskilt intressanta i högskolan. Regeringen anser att förbättringar av den högre utbildningens kvalitet måste ges högsta prioritet. Kvaliteten i den högre utbildningen skall utvärderas kontinuerligt. kunskaper och förmågor är ett centralt syfte med högskoleutbildning att den kan leda till ett i förhållande till utbildningen relevant arbete. Regeringen anser att de kvalitetsgranskningar som genomförs på såväl nationell som lokal nivå bör kunna ge insikt i om studenterna får arbeten som är relaterade till utbildningen efter avslutad högskoleutbildning och om studenternas kunskaper är adekvata för dessa arbeten. Dessa insikter bör läggas till grund för vidare utveckling av utbildningarna. Regeringen anser vidare att nuvarande uppdrag att kvalitetsgranska lärosätena och enskilda utbildningar bör utvidgas. 7.2.4Samverkan med det omgivande samhället I regleringsbrevet för universitet och högskolor ombearbetades och förtydligades återrapporteringskraven för den uppgift att samverka med det omgivande samhället som anges i högskolelagen (1992:1434). Både och presenterade var sin utvärdering rörande samverkansuppgiften. Samverkansdelegationen presenterade i sin slutrapport också en rad förslag rörande universitet och högskolors samverkan med det omgivande samhället. Slutsatser från dessa rapporter redovisades i budgetpropositionen . Universitet och högskolor skall enligt regleringsbrevet återrapportera sin samverkan med det omgivande samhället nästa gång i samband med årsredovisningen . Handlingsplaner för kommersialisering och tekniköverföring I regleringsbrev för universitet och högskolor 2006 gavs lärosäten med tekniskt, medicinskt och naturvetenskapligt vetenskapsområde uppdraget att upprätta handlingsplaner för kommersialisering och tekniköverföring i enlighet med vad som anfördes i propositionen Forskning för ett bättre liv (prop. 2004/05:80, bet. 2004/05:UbU15, rskr. 2004/05:289). I propositionen anfördes att handlingsplaner skulle upprättas för att stimulera lärosäten till att skapa hållbara och professionella strukturer där lärosäten kan bygga upp långsiktiga kontakter med både forskare och yttre aktörer. Det är regeringens bedömning att måste bli bättre på att omsätta högkvalitativ forskning och patent i nya, kunskapsintensiva och växande företag. Det är av stor vikt att drivkrafterna för lärosätena att kommersialisera forskningsresultat ökar. En ambition med handlingsplanerna för kommersialisering och tekniköverföring är att säkerställa ett systematiskt förhållningssätt till kommersialisering och tekniköverföring. Samtliga berörda lärosäten har inkommit med en handlingsplan. Dessa omfattar i samtliga fall en analys av lärosätets innovationsmiljö. Ett flertal lärosäten har ambitiösa uppföljningsbara mål för sin verksamhet medan andra har valt ett mer reflekterande förhållningssätt. Några lärosäten har gjort enkätundersökningar för att belysa forskarens förhållningssätt till innovation, kommersialisering och kunskapsöverföring. Arbetet med handlingsplaner för kommersialisering och tekniköverföring bidrar till att skapa förbättrade strukturer för innovation och tekniköverföring. Handlingsplanerna bidrar till kvalitetssäkring och verksamhetsutveckling på lärosätesnivå. I handlingsplanerna framkommer att samverkan med andra aktörer är utbredd, men regeringen menar att samverkan fortsatt bör utvecklas för att i största möjliga mån möjliggöra utnyttjande av befintliga resurser och kompetenser. Det är enligt regeringens bedömning därför också viktigt att handlingsplanerna innehåller konkreta och uppföljningsbara mål. Enligt högskolelagen (1992:1434) skall universitet och högskolor i all sin verksamhet främja jämställdhet mellan kvinnor och män. Den ojämna könsfördelningen inom grundutbildningen består. Andelen manliga studenter var /05. Det är endast inom det konstnärliga området som könsfördelningen är jämn, dvs. Särskilt tydlig är den ojämna 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 könsfördelningen inom teknik-, vård- och omsorgsutbildningar och inom lärarutbildningen. Dessutom har andelen kvinnor bland nybörjare på civilingenjörsutbildningarna sjunkit från . Könsfördelningen bland nybörjare på forskarutbildningen är jämn och har generellt sett inte påverkats av den minskning av antalet nybörjare som skett . Även sett till antal examina är könsfördelningen jämn inom de flesta ämnesområden, men bland personer med examen från en grundläggande högskoleutbildning om är det en större andel bland männen (14,) som fortsätter till forskarutbildning än bland kvinnorna (11,). har vidare i rapporten och forskarkarriär betydelsen av kön och socialt ursprung (2006:2 R) visat att av dem som doktorerade 1991 lyckades av männen, men av kvinnorna att bli professorer . var av professorerna kvinnor, vilket innebar en fortsatt ökning av andelen kvinnor. Andelen kvinnor bland såväl lektorer som forskarassistenter fortsatte också att öka och var . För och högskolor med vetenskapsområde finns av den tidigare regeringen fastställda mål för andelen kvinnor bland nyanställda professorer . Beroende på vilken typ av utbildningar som ges vid lärosätet varierar målet mellan . Av 19 lärosäten med sådana mål var det enligt årsredovisningarna 8 som nådde det uppsatta målet. Totalt anställdes 319 nya professorer . Av dessa var kvinnor. Om lärosätena skulle ha uppfyllt de för perioden 20052008 uppställda målen skulle av de nyanställda professorerna ha varit kvinnor. Även om lärosätena inte nått det uppsatta målet har andelen kvinnor bland nyanställda professorer ökat. För perioden 20012004 var målet och utfallet . Högskolor utan vetenskapsområde har för perioden 20052008 givits ett strävansmål att vid anställning av lektorer och professorer andelen kvinnor skall ligga inom intervallet 40 eller närma sig detta intervall. Femton högskolor av arton med sådant mål