prop · GU031d33 · 2007-01-01 00:00:00 — Ju högre marginaleffekt, desto mindre ökar hushållets disponibla inkomst och desto svagare blir individens ekonomiska drivkraft att öka sin arbetsinsats. En marginaleffekt på innebär att hela löneökningen går bort och att hushållets disponibla inkomst inte ökar alls. Ersättningsgraden visar hur stor andel av den disponibla inkomsten som ett hushåll får behålla när en individ går från arbete till arbetslöshet eller sjukskrivning. Ju högre ersättningsgrad, desto mindre minskar den disponibla inkomsten och desto svagare blir individens ekonomiska drivkraft. När ersättningsgraden är är hushållets disponibla inkomst densamma när individen är arbetslös eller sjukskriven, som när individen arbetar. Båda måtten kan förändras vid direkta förändringar i regelsystemen eller genom att den ekonomiska situationen i befolkningen förändras. Om till exempel andelen hushåll som uppbär socialbidrag förändras mellan kommer även de totala marginaleffekterna från socialbidrag förändras även om reglerna för beräkning av socialbidrag är oförändrade. Diagram 3.10 visar genomsnittliga marginaleffekter i olika inkomstintervall uppdelat på olika komponenter. Lägst nivåer har individerna i det lägsta inkomstintervallet, där marginaleffekterna motsvarar drygt hälften av nivån i det nästa lägsta intervallet. Bortsett från de höga marginaleffekterna i intervallet , som orsakas av höga marginaleffekter från familjestödet35, växer i princip nivåerna med stigande inkomst. 34Beräkningsmetoden beskrivs utförligare i bilaga 14 till /2004 (SOU 2004:2), Vem tjänar på att arbeta?, sid. 3238. 35Familjestöd inkluderar här barnomsorgsavgift, bostadsbidrag och underhållsstöd. 2006/07:1 BILAGA 3 Generellt sett ger ökande inkomster högre marginalskatter på grund av avtrappningen av grundavdraget och den statliga skatten i de högsta inkomstskikten. Ju högre hushållets disponibla inkomster är desto större är sannolikheten att båda makarna betalar statlig skatt vilket ger marginalskatter om . Det kan noteras att befolkningen är ojämnt fördelad mellan inkomstintervallen. De lägsta intervallen innehåller respektive av populationen medan det högsta intervallet innehåller ca 48 procent.36 Den lägsta inkomstgruppen består till av ensamstående varav män. Bland individer med inkomster finns mycket få barnfamiljer, endast av individerna har barn i hushållet. Andelen barnfamiljer ökar med stigande inkomster och i den högsta inkomstklassen har av individerna barn i hushållet. Diagram 3.10 Marginaleffekter per inkomstintervall och inkomstkälla, 2006 Disponibel inkomst () Källa: SCB, HEK, beräkningar Diagrammet visar också att marginaleffekterna för socialbidrag minskar med stigande inkomster medan familjestödet har högst marginaleffekter i intervallet . Här når också de totala marginaleffekterna sin högsta nivå, mycket på grund av familjestödets utformning. De höga marginaleffekterna i intervallet ger alltså relativt sett svaga ekonomiska drivkrafter till individer med låga inkomster som sannolikt redan har en svag anknytning till arbetsmarknaden. Tabell 3.3 visar att marginaleffekterna totalt sett är något högre för män än för kvinnor. Detta beror främst på att männens genomsnittliga inkomster är högre än kvinnornas vilket ger högre marginalskatter. Marginalskatterna är också den största enskilda komponenten i de sammanlagda marginaleffekterna och utgör av de totala marginaleffekterna. Kvinnorna har däremot något högre marginaleffekter från socialbidrag och familjestöd, respektive mer än männen. Tabell 3.3 Marginaleffekter per kön och inkomstkälla 2006 Källa: SCB, HEK, beräkningar Vid arbetslöshet är de genomsnittliga ersättningsgraderna som högst för de allra lägsta inkomsterna, , och avtar därefter med stigande inkomster, se diagram 3.11. I den högsta inkomstklassen uppgår ersättningsgraden till . En anledning till de sjunkande nivåerna är att en större del av individerna i de högre inkomstklasserna har inkomster som ligger över arbetslöshetsförsäkringens inkomsttak, och därmed är oförsäkrade, jämfört med de lägre inkomstklasserna. Diagram 3.11 Ersättningsgrader i olika inkomstintervall, Disponibel inkomst () Källa: SCB, HEK, beräkningar 36 Notera att analysen endast inkluderar förvärvsarbetande. Andelen med inkomster i det högsta intervallet är lägre i befolkningen som helhet. Ersättningsgraderna vid sjukdom ligger relativt på en nivå kring utom för de högsta inkomstklasserna där nivåerna är lägre. Även här förklaras detta av att en högre andel av inkomsten överstiger inkomsttaket och därför inte täcks av den offentliga försäkringen. höjdes inkomsttaket i sjukförsäkringen vilket, för individer med högre inkomster, ger något högre ersättningsgrader vid sjukdom än vid arbetslöshet. För de lägsta inkomstklasserna är ersättningsgraden vid arbetslöshet högre än den vid sjukdom. Detta beror på att sjukpenningnivån har en starkare koppling till den historiska inkomsten än arbetslöshetsersättningen, där alla som kvalificerar sig får ett grundbelopp. Tabell 3.4 visar att den genomsnittliga ersättningsgraden är något högre vid sjukdom än vid arbetslöshet, respektive , något som delvis beror på den ovan nämnda höjningen av inkomsttaket. Tabellen visar också att män har något lägre ersättningsgrader än kvinnor. Skillnaderna är större vid arbetslöshet än vid sjukdom, beroende på att männen har högre inkomster än kvinnor och att ersättningsgraden vid arbetslöshet varierar mer mellan inkomstklasserna än vid sjukdom. 2006/07:1 BILAGA 3 Under vissa förhållanden kan socialbidragsnivån bli så hög att den ger dåliga incitament att ta arbete med låg lön. Det lönar sig att gå från socialbidrag till heltidsarbete för ett enpersonshushåll.37 Däremot är de kortsiktiga incitamenten att gå från socialbidragstagande till arbete för hushåll med två försörjare och flera barn inte är lika goda. Detsamma gäller vid övergången från försörjningsstöd till olika omfattning av deltidsarbete. Vidare gör kommunerna olika bedömningar när det gäller hur stora inkomster från eget arbete en underårig tillåts ha utan att detta påverkar hushållets rätt till ekonomiskt bistånd. Om endast en mindre del av inkomsten får behållas för egen del kan motivationen för att ta ett feriearbete minska.38 Tabell 3.4 Ersättningsgrader per kön, 2006 Källa: SCB, HEK, beräkningar eller sjukdom ingår inte i ovanstående beräkningar. Detta skulle höja ersättningsnivåerna avsevärt, framför allt i de högre inkomstskikten. Socialbidraget har en konstruktion som i vissa fall kan leda till inlåsning i långvarigt beroende. Försörjningsstödet är ett behovsprövat bidrag som ska garantera en skälig levnadsnivå. Behovsprövningen innebär att så länge något socialbidrag lämnas kommer alla inkomstökningar att avräknas i sin helhet och på så sätt leda till att den disponibla inkomsten inte ökar. Liknande effekter kan uppkomma för dem som har bostadstillägg för pensionärer (), även om avräkningen här inte görs krona för krona. 37Nilstierna, T (2004): Rätt nivå på socialbidraget. Är det lönsamt att inte arbeta? 38Frågan om hur man kan underlätta inträdet på arbetsmarknaden för personer med långvarigt socialbidragsberoende utreds f.n. Utredningen socialbidrag till arbete (Dir. 2005:10 och dir 2006:72) ska redovisa sitt uppdrag . 2006/07:1 BILAGA 3 Lön: Överenskommen månadslön uppräknad till heltid. Disponibel inkomst: Hushållens sammanlagda inkomst från arbete, kapital och positiva transfereringar minus negativa transfereringar såsom skatt, betalt underhållsbidrag, återbetalda studielån och återbetalt socialbidrag. Erhållna studielån ingår som en positiv transferering. Justering för försörjningsbörda: För att kunna jämföra disponibla inkomster mellan olika typer av hushåll måste hänsyn tas till hur många personer som ska försörjas på inkomsten. Förekomsten av kollektiva nyttigheter och stordriftsfördelar hos hushåll med flera medlemmar medför att inkomst per person blir missvisande. För att justera för detta används därför en s.k. ekvivalensskala. använder den PEL-skalan som baseras på norm för socialbidrag, kompletterad med en schablonmässig boendekostnad enligt trångboddhetsnorm 2. Ekvivalensskalan skrivs på matematisk form enligt: Hushållets vikt=(antal vuxna+0, 7*antal barn)0,7 Ekonomisk standard (Justerad disponibel inkomst): Hushållets disponibla inkomst divideras med hushållets vikt enligt ovanstående formel. Genom att justera den disponibla inkomsten för försörjningsbörda skapas ett mått som är jämförbart mellan hushåll av olika storlek. Skillnaden mellan disponibel inkomst och ekonomisk standard kan illustreras i ett enkelt räkneexempel: Ex: Hushåll 1 består av ett sammanboende par med en disponibel inkomst på . För att beräkna ekonomisk standard för de sammanboende måste deras disponibla inkomst justeras för antalet hushållsmedlemmar. Detta sker genom att inkomsten divideras med tvåpersonhushållets vikt. I det här fallet: 260 000/ 1,62 = 160 500 (där 1,62 = 2 0,7) Hushåll 2 består av en ensamstående kvinna utan barn. För att den ensamstående kvinnan ska uppnå samma ekonomiska standard som de sammanboende behöver hon ha en disponibel in- komst på , då hennes ekvivalensvikt är ett. Diagram U.1 Antal konsumtionsenheter enligt PEL-skalan Individens ekonomiska standard: Hushållets ekonomiska standard påförs samtliga hushållsmedlemmar. Redovisningen sker sedan på individnivå. Kapitalvinst: Avser uppkommen vinst vid försäljning eller avyttring av värdepapper, utländsk valuta, personlig egendom, andel i handelsbolag, fastighet eller bostadsrätt. Information om kapitalvinster baseras på deklarationsuppgifter. En värdeökning registreras därför som en inkomst först när tillgången realiserats medan en orealiserad värdeökning inte registreras. Detta medför en asymmetri i inkomstbegreppet som gör förändringar i inkomstfördelningen svårtolkade. För att illustrera kapitalvinsternas betydelse redovisas utvecklingen med och utan kapitalvinster. Om inget annat anges avses justerad disponibel inkomst inklusive kapitalvinster. Deciler: Populationen delas in i tio lika stora grupper sorterade efter stigande inkomst. Det mittersta värdet, gränsen mellan den femte och sjätte decilen, utgör medianen i populationen. Percentiler: Som deciler, men populationen delas in i 100 lika stora delar. Hushållstyper: Populationen delas in efter hushållets sammansättning med avseende på antal barn och antal vuxna. Barn: Enligt SCB:s nya definition är barn individer i åldern . I denna bilaga definieras dock barn omväxlande som eller som . Vilken definition som gäller framgår av texten. Arbetstidsklasser: Ej förvärvsarbetande eller bortfall, Kort deltid av årsarbetstid, Lång deltid av årsarbetstid, Heltid av årsarbetstid. Löneskillnader mellan kvinnor och män kan delvis förklaras av skillnader avseende ålder, utbildningsnivå, arbetstid, sektor och yrke. SCB beräknar därför löneskillnader mellan kvinnor och män där dessa strukturella skillnader rensas bort genom s.k. standardvägning.39 Den återstående oförklarade löneskillnaden kan bero på diskriminering och/eller andra faktorer. ingår inte statlig sektor till följd av byte av yrkesklassificering. Inkomstandelar: För att beskriva utvecklingen för individer i olika delar av inkomstfördelningen används ofta inkomstandelar. Dessa inkomstandelar beräknas som den andel av de totala inkomsterna som en viss grupp förfogar över. Gini-koefficient: Det vanligaste måttet på ojämnheten i inkomstfördelningen, vilket kan anta ett värde mellan noll och ett. Koefficienten beräknas utifrån Lorenz-kurvan, vilken definieras utifrån den kumulativa inkomsten från den fattigaste till den rikaste individen i populationen. Om perfekt jämlikhet råder har alla exakt lika stora inkomster och Ginikoefficienten antar värdet noll. Vid maximal ojämnhet antas värdet ett. Ett annat sätt att beskriva måttet är att det anger den del av inkomstsumman som måste omfördelas för att total jämnhet i fördelningen ska uppnås.40 Mått på ekonomiska drivkrafter Marginaleffekt: Den andel av en marginell inkomstökning som faller bort till följd av ökad 2006/07:1 BILAGA 3 skatt, ökade avgifter och minskade bidrag.41 Beräkning av marginaleffekter har utförts med hjälp av FASIT-modellen, efter en tänkt inkomstökning på . För personer med socialbidrag antas att bidraget minskas när löneinkomsten ökar. Förtidspensionärer antas kunna öka sin arbetstid i den utsträckning som här är aktuell utan att pensionen reduceras. Ersättningsgrad: Den andel av den disponibla inkomsten som hushållet får behålla när individen går från arbete till arbetslöshet eller sjukskrivning. Ersättningsgraden visar hur hushållets ekonomiska standard förändras och är beroende av hushållets alla inkomster.42 Fördelningspolitiska nyckeltal Förmögenhetskoncentration: Andel av hela nettoförmögenhetssumman, värderad till marknadsvärde, som ägs av de en procent rikaste hushållen. Andel med svag ekonomi: Andelen av samtliga individer som har en ekonomisk standard understigande av medianen. Nyckeltalet Andel barn med svag ekonomi definieras på samma sätt men gäller för barn . Barn relativ standard: Medianen för ekonomisk standard för barn dividerat med medianen för ekonomisk standard för samtliga. Ekonomiskt marginaliserade: Personer som under i rad har fått av sin disponibla inkomst från arbetsmarknadsstöd, sjukförsäkring, förtidspension, bostadsbidrag eller socialbidrag. HEK är en urvalsundersökning som genomförs i huvudsakligt syfte att ge en tydlig bild av den disponibla inkomstens fördelning bland olika hushåll samt för att belysa inkomststrukturen. HEK bygger på årliga tvärsnitt av befolkningen, vilket innebär att det inte är samma individer som studeras . Urvalet består av individer som är eller äldre bland 39 För mer läsning om standardvägning vid undersökning av löneskillnader mellan kvinnor och män se SCB Information om utbildning och arbetsmarknad 2004:2, Löneskillnader mellan kvinnor och män i , ansatser till beskrivning med hjälp av den officiella statistiken. 40 Fördelningspolitikens mål och medel, Bilaga 8 till LU 2003, SOU 2003:20. 41 För en djupare beskrivning se (1998), Marginaleffekter i . 42 För vidare läsning se Bilaga 14 till LU 2003/04, Vem tjänar på att arbeta?, (SOU 2004:2). 2006/07:1 BILAGA 3 samtliga hushåll och individer som var folkbokförda i landet under undersökningsårat. Både urvalspersonen och tillhörande hushållsmedlemmar ingår i undersökningen. Uppgifterna i HEK samlas in från deklarationsuppgifter, telefonintervju och olika administrativa register.43 Den senaste versionen av HEK avser 2004 och i fördelningspopulationen ingår ca 17 000 hushåll. För en analys av senare år görs en framskrivning av de ekonomiska och demografiska förhållanden som gäller för det aktuella året. LINDA44 är en panelurvalsundersökning vilket möjliggör observationer för samma individer över tiden. 1994 drogs ett slumpmässigt urval om av samtliga personer i under inkomståret. Dessa urvalspersoner följs både bakåt till 1968 samt framåt i tiden. För att urvalet ska motsvara befolkningen kompletteras det med nya personer . De nya urvalspersonerna ersätter de som har lämnat databasen, t.ex. genom dödsfall eller emigration. Detta görs på ett sätt som säkerställer att databasen är representativ för det enskilda året. På så sätt är även användbar för tvärsnittsstudier. Utöver urvalsindividerna ingår även eventuella hushållsmedlemmar. I finns uppgifter avseende bl.a. individernas inkomster, transfereringar och skatter. Sammanlagt omfattar databasen drygt tusen variabler. Uppgifterna samlas in främst från den totalräknade inkomststatistikens årsregister samt från registret över totalbefolkningen, RTB. Fördelen med är att databasens storlek och dess longitudinella struktur tillåter att såväl tvärsnittssom panelstudier kan genomföras med en hög grad av statistisk säkerhet. I den här bilagan används databasen främst i kapitel 3.5 om inkomströrlighet. För att analysera fördelningseffekterna av en regeländring använder mikrosimuleringsmodellen FASIT. Till grund för beräkningarna ligger HEK-databasen och 43Inkomstfördelningsundersökningen 2004, HE 21SM 0601. 44SCB:s beskrivning av statistiken, , se eller och (2000). modellen tillåter undersökningar av hur disponibel inkomst m.m. påverkas av en regeländring. Det är även möjligt att undersöka hur en regeländring påverkar hushållens inkomster på marginalen. Effekterna kan undersökas för olika grupper (inkomstgrupper, hushållstyper etc.) eller aggregerat till samhällsnivå. Det bör påpekas att FASIT är en statisk modell vilket innebär att den inte tar hänsyn till eventuella beteendeförändringar vid en regeländring. I denna bilaga används modellen främst vid marginaleffektsberäkningar avsnitten 1.6 och 3.6. Beräkning av årsnorm och antal helårsekvivalenter Vid beräkningen av helårsekvivalenter skapar SCB en årsnorm för olika hushållstyper. Årsnormen innehåller: riksnorm för personliga kostnader, gemensamma hushållskostnader, hyra exklusive bostadsbidrag, elförbrukning, hemförsäkring, möbler samt tandvård. Beloppen varierar med antalet vuxna, antalet barn och barnens ålder. I viss utsträckning varierar de efter ensamförsörjares kön, då ensamstående kvinnor i genomsnitt har en något högre hyreskostnad än ensamstående män. Vid beräkningen tas ingen hänsyn kostnadsskillnader mellan olika kommuner. Årsnormen avseende 2005 för olika hushållstyper redovisas i tabellen nedan.45 Tabell U.1 Årsnorm för olika hushållstyper vid ekvivalensberäkningar 2005 Källa: SCB, beräkningar 45 Genom att uppgifterna beror på barnens ålder och de ensamståendes kön är siffrorna beroende av strukturen bland socialbidragshushållen. Helårsekvivalenterna avser åldersgruppen . Hushåll som enbart har fått introduktionsersättning för flyktingar räknas bort. Således ingår inte vissa flyktinghushåll och hushåll där registerledaren är pensionär eller under i beräkningarna. Antalet helårsekvivalenter beräknas genom att summera uppgifter för de N aktuella socialbidragshushållen enligt: Ekviv = N ((Årsbeloppi /Årsnormi) * Vuxnai) Årsbelopp = Socialbidragsbelopp exkl. introduktionsersättning Årsnorm = Årsnorm för det aktuella hushållet Vuxna = Antal vuxna i hushållet För ett enskilt socialbidragshushåll är resultatet en kvot som anger hur stor del av årsnormen som hushållet varit i behov av. Om andelen blir 0,5 innebär det att hushållet bidrar med en halv helårsekvivalent. Ju lägre kvot hushållet har, desto mindre bidrar hushållet till antalet helårsekvivalenter. Socialbidragsbeloppet som betalats ut till ett specifikt hushåll beror dels på antalet månader som hushållet fått bidrag, dels på bidragssumman som betalats ut . Fler bidragsmånader eller ett högre bidragsbelopp medför att kvoten per hushåll ökar och att det blir fler helårsekvivalenter. I nedanstående exempel illustreras hur antalet helårsekvivalenter för ett hushåll med ett gift par med tre barn beräknas: Bidragstid: 10 månader Genomsnittligt månadsbidrag: Årsnorm: Antal vuxna: 2 Antal barn: 3 (5 000*10/204 228)*2 = 0,49 görs en prognos baserad på de kvartalsvisa kostnadsutfallen och sysselsättningsutvecklingen (samt en dummy för införandet av äldreförsörjningsstödet 2003). och framåt används en årsmodell där socialbidragen skattas med hjälp av 2006/07:1 BILAGA 3 sysselsättningsprognos (och socialbidragens utveckling föregående år). Modellen finns dokumenterad mer i detalj i underbilagan till /06:100, bilaga 3. 2006/07:1 BILAGA 3 Tabell U.2 Nyckeltal 19952006 Lönespridning (Decil9/Decil5) Lön (D5kvinnor/D5män) Kvinnors lön som andel av männens Andel med svag ekonomi () Andel barn med svag Barn relativ standard (%) Marginaleffekt (%) Ekonomiskt marginaliserade (%) Anm. Förklaringar till nyckeltalen finns tidigare i underbilagan. Källa: SCB, beräkningar Tabell U.3 Sociala ersättningar och bidrag i åldrarna 19902004 1Arbetsgivarperiodens längd har ändrats . 920101 infördes den och var då lång. Mellan 970101 och 980401 var arbetsgivarperioden och 030701 ändrades den . T.o.m 2002 ingår 16-19-åringar. 3Anställningsstöd och Aktivitetsstöd inkl. KUP (Kommunalt ungdomsprogram) och UG (Ungdomsgarantin). Inklusive generationsväxlingsersättning tom då denna åtgärd upphörde. (OSA, lönebidrag, ingår inte i SCB:s siffror) Källa: SCB med undantag av: a) Sjuklön/karensdag alla år - . b) Sjukpenning och sjuk- och aktivitetsersättning 2005 c) Arbetslösket och arbetsmarknadsåtgärder 2005 - AMS.