prop · GU03115 · 2007-04-27 00:00:00 — Eftersom frågan om hur man bör hänvisa till EG- rättsakter skall utredas vidare får bestämmelsen, trots det ställningstagande som vi gör i avsnitt 4.5, kvarstå oförändrad. Paragraferna ersätter 4 kap. 3 § i lagen om börs- och clearingverksamhet. I MiFID ställs inga uttryckliga krav på information om bud och avslutskurser beträffande andra finansiella instrument än aktier upptagna till handel på en reglerad marknad. Att ersätta dagens krav på genomlysning med enbart MiFID:s minimikrav skulle medföra en betydande avreglering vad gäller andra instrument än aktier, se avsnitt I 9 § ställs därför krav på information om handeln med sådana andra instrument och 10 och 11 §§ behandlar informationskraven avseende aktier upptagna till handel på en reglerad marknad. I 9 § ställs ett allmänt hållet krav på information om handeln avseende alla finansiella instrument, utom aktier, som är upptagna till handel på en reglerad marknad. Bestämmelsen är förenlig med minimikraven i artiklarna 44 och 45 i MiFID men är mindre detaljerad än gällande genomlysningskrav i lagen om börs- och clearingverksamhet. I praktiken har dock i stor utsträckning medgett undantag för vissa instrumenttyper. Bestämmelsen bör därför inte innebära någon större skillnad mot men i stället för undantag får inspektionen föreskriva särskilda regler för de instrumenttyper där det kan behövas ett mer preciserat krav på offentliggörande av information om handeln. Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. 10 och 11 §§ innehåller de krav på information om bud och transaktioner som följer av artiklarna 44 och 45 i MiFID. I genomförandeförordningen finns ytterligare regler om offentliggörande av denna information. Någon motsvarighet till regeln i 4 kap. 4 § lagen om börs- och clearingverksamhet, om börsmedlemmars skyldighet att till börsen rapportera affärer genomförda utanför börsen, har inte tagits in i den nya lagen, se avsnitt 11.4.3. Det innebär dock inte i sig något hinder för en börs att ha sådana regler i de avtal som reglerar deltagandet i handeln. I den mån en börs har sådana regler innebär detta att en transaktion som genomförts utanför det tekniska handelssystemet och sedan i enlighet med handelsreglerna har rapporterats in anses utförd på den reglerade marknaden. Information om denna transaktion skall därför offentliggöras i enlighet med 911 §§ (kan dock undantaget i genomförandeförordningen för offentliggörande av information om budpriser m.m. bli aktuellt för en sådan transaktion). I andra fall kan den nya bestämmelsen i 9 kap. 9 § andra stycket komma att innebära en skyldighet för värdepappersinstitutet att offentliggöra information om transaktionen. Paragrafen ersätter den tidigare bestämmelsen om börsers sidoverksamhet i 4 kap. 5 § lagen om börs- och clearingverksamhet. Enligt första stycket får en börs utan krav på ytterligare tillstånd bedriva sådan verksamhet som avses i artiklarna 44.2 och 45.2 i MiFID, dvs. låta värdepappersinstitut och utländska värdepappersföretag (t.ex. i sin egenskap av systematiska internhandlare) använda börsens system för att offentliggöra order- och transaktionsinformation. Liksom tidigare får börsen också driva annan verksamhet som har nära samband med den verksamhet som tillståndet omfattar. Enligt andra stycket första meningen får en börs också driva en handelsplattform (MTF). För detta krävs dock godkännande från . Ett sådant godkännande förutsätter att börsen uppfyller kraven för att driva en handelsplattform. När det gäller börsens bolagsordning, ledning, ägare m.m. behöver någon ytterligare prövning, utöver den som redan gjorts för tillståndet att driva en reglerad marknad, inte göras (se artikel 9.1 andra stycket i MiFID beträffande ledningen). För att inspektionen skall kunna bedöma om verksamheten kommer att drivas enligt lagen och andra författningar bör dock en verksamhetsplan bifogas ansökan om godkännande. Av planen bör framgå vilka typer av instrument som skall handlas på handelsplattformen och vilka som avses delta i handeln. Dessa uppgifter behövs för att kunna avgöra om planerade handels- och genomlysningsregler är tillräckliga. har ifrågasatt om ordalydelsen i lagtexten ger utrymme för en börs att driva flera handelsplattformar. Avsikten är att så skall vara fallet, dock skall varje handelsplattform kräva särskilt tillstånd. För handelsplattformsverksamheten gäller enligt andra meningen kravet på marknadsövervakning enligt 7 § samt de övriga handelsplattformsspecifika reglerna i 11 kap. Hänvisningen till 11 kap. omfattar även bemyndigandet att meddela föreskrifter om offentliggörande av information enligt 12 §. Tredje stycket motsvarar 4 kap. 5 § andra stycket lagen om börs- och clearingverksamhet. För en kommentar till bestämmelsen hänvisas till prop. 1991/92:113 s. 77. Paragrafen saknar motsvarighet i gällande rätt och ersätter bestämmelsen om tillstånd för s.k. organisationsförvärv i 4 kap. 6 § lagen om börs- och clearingverksamhet. En motsvarande bestämmelse har införts för värdepappersbolag (7 kap. 13 §) och clearingorganisationer (20 kap. 6 §). För kommentarer till bestämmelsen hänvisas till avsnitt 9.1.2 och kommentaren till 7 kap. 13 §. Paragraferna om disciplinnämnden har förts över huvudsakligen oförändrade från 4 kap. 810 §§ lagen om börs- och clearingverksamhet. Dock har ett mindre tillägg gjorts beträffande företag i samma koncern och anställda i sådana företag. I punkterna 1, 2 och 6 har tagits in bemyndiganden att meddela före- skrifter motsvarande dem i 4 kap. 2 § fjärde stycket (marknadsövervakning och handelsregler för aktiebolags handel med egna aktier) och 4 kap. 11 § (om disciplinnämnd och handläggningen där) lagen om börs- och clearingverksamhet. I punkten 3 finns ett bemyndigande att meddela föreskrifter om börsens skyldighet att offentliggöra information om handeln enligt 9 §. Information om handeln med aktier upptagna till handel på en reglerad marknad är uttömmande reglerad i 10 och 11 §§ samt i genomförandeförordningen. Föreskrifterna skall således avse information om andra instrument än aktier upptagna till handel på en reglerad marknad. Föreskriftsrätten motsvaras av rätt enligt 4 kap. 3 § lagen om börs- och clearingverksamhet att tillåta undantag från de högre ställda kraven på genomlysning i samma paragraf. Men i stället Prop. 2006/07:115 för att föreskriva undantag avses genom föreskrifterna att ange mer preciserade krav för vissa instrument. Enligt punkterna 4 och 5 bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om informationsskyldigheten beträffande handel med aktier upptagna till handel på en reglerad marknad. Liksom beträffande bemyndigandet i 11 kap. 12 § punkterna 2 och 3 avser föreskriftsrätten beviljande av undantag från och uppskjutande av skyldigheten att offentliggöra information och därtill hörande tillkännagivande, se kommentaren till den bestämmelsen. Bestämmelsen följer av artiklarna 44.2 och 45.2 i MiFID. De närmare förutsättningarna för undantag avseende 10 § finns i artiklarna i genomförandeförordningen, och avseende 11 § i artikel 28 i genomförandeförordningen. Deltagare i handeln på en reglerad marknad Paragrafen klargör att det åvilar den som driver en reglerad marknad att ha regler för vilka som får delta i handeln (se artikel 42.1 i MiFID). Att reglerna i enlighet med artikel 42.1 skall vara öppet redovisade, icke- diskriminerande och bygga på objektiva kriterier följer av kraven i 13 kap. 1 § på fritt tillträde, neutralitet och god genomlysning. har föreslagit att bestämmelsen skall placeras i 13 kap. eller 12 kap. 2 § i lagen mot bakgrund av att bestämmelsen innehåller en skyldighet för börsen medan 14 kap. enligt rubriken avser att reglera deltagarna i handeln. Mot bakgrund av att 14 kap. innehåller såväl förpliktelser för börser som krav på deltagarna i handeln har vi inte funnit skäl att placera den i något annat kapitel i lagen. 2 och 3 §§ Paragraferna motsvarar 3 kap. 1 och 1 a §§ i lagen om börs- och clearingverksamhet. I bestämmelserna ställs krav på vilka som får delta i handeln på en reglerad marknad. Bestämmelserna utgör de minimikrav som en börs enligt 1 § skall ställa upp för deltagande. I 2 § finns de generella krav som skall ställas på alla deltagare och motsvarar artikel 42.2 d och 42.3 i MiFID. En nyhet är att även fysiska personer får delta i handeln. Enligt 3 § kan alla deltagare som uppfyller kraven i 2 § handla för egen räkning. För att kunna handla för annans räkning krävs dock att ett företag har tillstånd enligt 2 kap. 1 § 2 dvs. tillstånd till utförande av order på kunders uppdrag eller om det är fråga om en utländsk deltagare, tillstånd för motsvarande verksamhet i sitt hemland. Första stycket motsvarar 3 kap. 2 § första stycket lagen om börs- och clearingverksamhet. Det andra stycket har i förhållande till dess motsvarighet i 3 kap. 2 § lagen om börs- och clearingverksamhet ändrats så att det klart framgår att det är börsen som har bestämmanderätten över vilka transaktioner m.m. som en före detta deltagare får göra för att skydda investerare mot förlust (jfr prop. 1991/92:113 s. 181). Dessutom har ett tillägg gjorts som innebär att det inte bara är skyddet av investerarna som är relevant vid bedömningen utan även säkerställandet av en ordnad avveckling av den före detta deltagarens förpliktelser. Paragrafen motsvarar 3 kap. 3 § lagen om börs- och clearingverksamhet. Paragrafen motsvarar i huvudsak 3 kap. 3 a § lagen om börs- och clearingverksamhet. Om inspektionen riktat ett föreläggande att komma in med uppgifter till en deltagare som står under tillsyn av en annan behörig myndighet inom EES, så skall inspektionen i enlighet med artikel 57.1 i MiFID underrätta den myndigheten. Paragrafen motsvarar 3 kap. 4 § första stycket i lagen om börs- och clearingverksamhet. Bestämmelsen innebär tillsammans med 13 kap. 2 § ett införlivande av artikel 43.1 i MiFID, se avsnitt 14.7.1. I paragrafen bemyndigas regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om övervakningen av deltagarna vid en reglerad marknad. Ett motsvarande bemyndigande finns i gällande rätt i 3 kap. 4 § andra stycket i lagen om börs- och clearingverksamhet. Upptagande av finansiella instrument till handel Paragrafen klargör att det åvilar den som driver en reglerad marknad att ha regler för upptagande av finansiella instrument till handel. Av bestämmelsen framgår också att reglerna i enlighet med artikel 40.1 i MiFID skall vara tydliga och öppet redovisade. har föreslagit att den territoriella räckvidden av kap. 15 tydliggörs. De föreslagna bestämmelserna avser liksom dagens motsvarighet upptagande till handel på en reglerad marknad i . Detta framstår som klart mot bakgrund av något Europapass inte förekommer beträffande reglerade marknader. Något förtydligande om territoriell räckvidd har därför inte bedömts nödvändigt. Paragrafen ersätter 5 kap. 1 § andra stycket och 6 kap. 1 § andra stycket lagen om börs- och clearingverksamhet. En förutsättning för att finansiella instrument skall få tas upp till handel är enligt MiFID att handeln med instrumenten kan ske på ett rättvist, välordnat och effektivt sätt. Överlåtbara värdepapper skall dessutom vara fritt överlåtbara. Beträffande derivatinstrument gäller att derivatavtalet skall möjliggöra en korrekt prissättning och garantera effektiva avvecklingsvillkor. De närmare kraven för att dessa förutsättningar skall anses uppfyllda anges i artikel 35 i genomförandeförordningen för överlåtbara värdepapper, i artikel 36 för fondandelar och i artikel 37 för derivatinstrument. Det kan nämnas att utredningen inte lämnat något förslag beträffande möjligheten för medlemsstaterna att enligt artikel 36.2 i genomförandeförordningen tillåta avsteg från villkoren i artikel 36.1. Remissinstanserna har inte haft något att invända mot detta och denna möjlighet föranleder inte heller något regeringens förslag i frågan. Innehållet i 2 § och i artiklarna 3537 i genomförandeförordningen utgör de minimikrav som en börs skall ställa för att finansiella instrument skall få tas upp till handel. Bestämmelserna behandlas i avsnitt 14.2. Som nämnts i kommentaren till definitionen av begreppet finansiella instrument och fondandelar (1 kap. 4 §) överlappar definitionerna av överlåtbara värdepapper och fondandelar varandra i vissa fall. En fondandel kan också vara ett överlåtbart värdepapper. För sådana fondandelar skall specialregeln i artikel 36 i genomförandeförordningen, tillämpas för att fondandelen skall få tas upp till handel. En fondandel som också är ett överlåtbart värdepapper behöver inte, utöver kraven i artikel 36, också uppfylla kraven för överlåtbara värdepapper i artikel 35 i genomförandeförordningen. Under definitionen av överlåtbara värdepapper kan också vissa andra rättigheter och förpliktelser avsedda för handel på värdepappersmarknaden, t.ex. derivatinstrument, inrymmas. Om ett instrument är ett sådant derivatinstrument som anges i någon av punkterna 410 i avsnitt C i bilaga I till MiFID och ett överlåtbart värdepapper skall, på samma sätt som för fondandelar, specialkraven i artikel 37 i genomförandeförordningen tillämpas och inte kraven i artikel 35. De särskilda reglerna i genomförandeförordningen för fondandelar och derivatinstrument har i egenskap av specialreglering företräde framför reglerna i samma förordning om överlåtbara värdepapper. Paragrafen motsvarar i sak 6 kap. 1 § första stycket lagen om börs- och clearingverksamhet. Paragrafen möjliggör att ett finansiellt instrument tas upp till handel utan att emittenten av instrumentet har ansökt om detta. Bestämmelsen genomför artikel 40.5 i MiFID och har kommenterats i avsnitt 14.2. Som framgår av lydelsen i artikel 40.5 anges emittentens samtycke som det i sammanhanget relevanta. Någon materiell skillnad i förhållande till MiFID innebär inte paragrafen. Som framgår av MiFID är det förhållandet mellan emittentens göranden och dennes informationsplikt som är det viktiga. Emittenten skall inte utan egen förskyllan åläggas de skyldigheter att offentliggöra information som följer av gemenskaps- lagstiftningen. Huvudsaken är således att bestämmelsens räckvidd i detta avseende stämmer överens med 6 §. Hänvisningen till emittentens samtycke har utgått efter lagrådsföredragningen. För att ett överlåtbart värdepapper skall få tas upp till handel utan utgivarens ansökan krävs enligt punkten 1 att värdepapperet redan har tagits upp till handel på en annan reglerad marknad. I dessa fall följer utgivarens skyldigheter att lämna information (t.ex. enligt bestämmelser som antagits i enlighet med prospektdirektivet och artikel 6.1 i marknadsmissbruksdirektivet) av primärnoteringen. I enlighet med artikel 40.5 i MiFID omfattas utgivaren i så fall inte av de krav på att lämna information till börsen m.fl. som gäller de utgivare som själva ansökt om upptagande till handel. Av punkten 2 följer att något krav på primärnotering inte gäller för att ta upp andra finansiella instrument än överlåtbara värdepapper till handel utan emittentens ansökan. För sådana emittenter finns inte några krav på offentliggöranden motsvarande dem som gäller för en utgivare av överlåtbara värdepapper. Även om ett upptagande till handel i dessa fall inte leder till att något krav på offentliggörande kan ställas på utgivaren innebär detta således inte att investerarna går miste om någon information som de annars skulle ha fått. Paragrafen motsvarar kravet i artikel 40.5 i MiFID på att den som driver den reglerade marknaden skall informera emittenten när ett instrument har tagits upp till handel utan dennes samtycke. Paragrafen motsvarar i sak 5 kap. 3 § och 6 kap. 2 § lagen om börs- och clearingverksamhet och reglerar i punkterna 1 och 2 utgivarens skyldigheter att informera börsen och i punkten 3 utgivarens skyldighet att offentliggöra kurspåverkande information. Dessa skyldigheter åvilar endast sådana utgivare som ansökt om upptagande till handel. Paragrafen motsvarar 5 kap. 3 a § och 6 kap. 3 § i lagen om börs- och clearingverksamhet med den justeringen att fondpapper bytts ut mot överlåtbara värdepapper enligt 1 kap. 4 § första stycket 2 a eller b. Paragrafen motsvarar i huvudsak 5 kap. 3 b § och 6 kap. 3 a i förslaget till ändring i lagen om börs- och clearingverksamhet i prop. 2006/07:65. Paragrafen har dock justerats för att nå överensstämmelse med de nya begreppen och definitionerna i lagen om värdepappersmarknaden. Genom dessa ändringar anpassas även lydelsen till öppenhetsdirektivets terminologi (se vidare ovan nämnda proposition s. 92 ff.). Till skillnad från vad som anges i bestämmelserna i den nämnda propositionen skall den nu föreslagna paragrafen tillämpas bara om det är emittenten själv som har ansökt om upptagande till handel. Denna ändring är en konsekvens av att det enligt den förevarande lagen är möjligt för någon annan än emittenten att ansöka om upptagande till handel om värdepapperen redan är upptagna till handel på en reglerad marknad (15 kap. 4 §). Om någon annan än emittenten begär att värdepapperen skall sekundärnoteras, bör inte det medföra att emittenten drabbas av ytterligare informationskrav. Som framgår av kommentaren till 1 § omfattar bestämmelsen bara värdepapper som är upptagna till handel på en reglerad marknad i . Paragrafen ålägger börsen de skyldigheter som följer av artikel 40.3 första stycket och 40.4 i MiFID att löpande kontrollera dels de finansiella instrument som tagits upp till handel, dels utgivare av sådana instrument. Börsen skall beträffande de instrument som tagits upp till handel kontrollera att de fortgående lever upp till kraven på spridning, fri överlåtbarhet osv. som följer av 2 § och tillämpliga artiklar i genomförandeförordningen. När det gäller utgivarna skall börsen kontrollera att dessa fullgör sina skyldigheter att lämna och offentliggöra information enligt lagen. Dessa löpande kontroller skall skötas av börsens oberoende övervakningsfunktion enligt 13 kap. 2 §. Bestämmelsen, som saknar motsvarighet i gällande rätt, innebär ett genomförande av artikel 40.3 andra stycket i MiFID och behandlas i avsnitt 14.2. Paragrafen ersätter 6 kap. 4 § lagen om börs- och clearingverksamhet och genomför tillsammans med bestämmelser i 22 kap. artikel 41.1 i MiFID. Första stycket har utformats så att det uttryckligen framgår att Prop. 2006/07:115 avnotering också kan ske på begäran av den som ansökt om upptagande Utredningen föreslog att avnotering skulle kunna ske på ansökan av emittenten förutsatt att instrumentet tagits upp till handel på dennes ansökan. har påpekat att vid fall av upptagande till handel på ansökan av annan än emittenten (unsponsored listing) bör avnotering kunna ske efter begäran av den som en gång ansökt om upptagande till handel. I annat fall blir t.ex. noterade depåbevis inkonsekvent behandlade i förhållande till noterade aktier genom att den emittent vars aktier utgör underliggande tillgång för depåbevis och som begärt upptagande till handel av depåbevisen inte kan begära avnotering av desamma. Vi delar bedömning att avnotering skall kunna ske på begäran av den som ansökt om upptagande till handel även om denne inte är emittenten själv. Förutsättningarna för börsen att besluta om att avslå en begäran om upptagande till handel eller att avnotera har utvidgats. Ett sådant beslut kan i enlighet med artikel 41.1 i MiFID grundas på att instrumentet inte längre uppfyller kraven på spridning, överlåtbarhet m.m. som följer av 2 §. Beträffande brister hänförliga till utgivaren är det inte bara brister i förhållande till kraven på informationslämnande enligt denna lag som kan utgöra grund för ett beslut om avnotering. I likhet med vad som gäller för utgivare av inregistrerade värdepapper skall även allvarliga åsidosättanden av förpliktelser enligt andra lagar och författningar kunna utgöra skäl för avnotering. Skyldigheten att i vissa situationer upprätta prospekt följer t.ex. av lagen om handel med finansiella instrument och även allvarliga åsidosättanden i detta hänseende bör kunna leda till avnotering. Ett beslut om avnotering kan dock skada investerarnas intressen antagligen är det så i de allra flesta fall. I vissa fall kan dessutom ett sådant beslut komma att hindra att marknaden fungerar korrekt. Risken för att investerarnas intressen skadas allvarligt och för störningar i marknadens funktion anges i artikel 41.1 i MiFID som två skäl då avslag på en ansökan om upptagande eller avnotering inte skall ske. Bestämmelsen bör inte tolkas som att t.ex. en avnotering över huvud taget inte skall ske utan att beslutet inte skall verkställas om något av dessa skäl är för handen. Att avnotering skall ske om t.ex. ett finansiellt instrument inte längre uppfyller kraven för att vara upptaget till handel är dock klart. Verkställigheten bör dock skjutas upp så att investerarna och marknaden kan anpassa sig till den nya situationen. Andra stycket motsvarar 6 kap. 4 § andra stycket lagen om börs- och clearingverksamhet. Bestämmelsen i tredje stycket om att ett beslut om avnotering skall offentliggöras av börsen motsvarar 6 kap. 4 § tredje stycket lagen om börs- och clearingverksamhet. Enligt bestämmelsen skall börsen underrätta som i sin tur i enlighet med artikel 41.1 andra stycket och artikel 41.2 i MiFID skall informera övriga behöriga myndigheter inom EES. Enligt den svenska regeln är det i första hand börsen som skall fatta beslut om avnotering. Om en börs skulle underlåta detta, har dock möjlighet att enligt 25 kap. 1 § andra stycket förelägga börsen att avnotera ett instrument. Paragraferna motsvarar i sak dagens bestämmelser om inregistrering av fondpapper i 5 kap. 1 § första och andra styckena samt 2 och 4 §§ lagen om börs- och clearingverksamhet. Eftersom begreppet fondpapper utmönstrats ur lagstiftningen avser inregistrering enligt 12 § första stycket i stället överlåtbara värdepapper enligt 1 kap. 4 § första stycket 2 a eller b. Som konstaterats i avsnitt 8.1 överlappar definitionen av överlåtbara värdepapper i viss mån definitionen av t.ex. penningmarknadsinstrument. Det finns ingen specialreglering som förbjuder inregistrering av ett överlåtbart värdepapper som kan falla in under definitionen av penningmarknadsinstrument. I den mån förutsättningarna i övrigt föreligger för inregistrering, se nedan, kan således ett överlåtbart värdepapper som också är ett penningmarknadsinstrument inregistreras. Lydelsen har justerats i huvudsak enligt Lagrådets förslag. Vi har emellertid valt formuleringen att en börs erbjuder inregistrering för att tydliggöra att det är själva tillhandahållandet av ett inregistrerings- förfarande som avses i bestämmelsens inledning. Dessutom har vi beträffande instrument som kan inregistreras vid en reglerad marknad valt att behålla endast hänvisningen till överlåtbara värdepapper enligt 1 kap. 4 § första stycket 2 a eller b. En förutsättning för inregistrering är att de aktuella värdepapperen har tagits upp till handel. Det kan i praktiken vara antingen så att värdepapperen redan är upptagna till handel på marknaden och inregistrering härefter blir aktuell eller att utgivaren ansöker om såväl upptagande till handel som inregistrering i ett sammanhang. Det praktiska kring beslutsfattandet ankommer på marknadsplatsoperatören att hantera. I 12 § andra stycket anges övriga förutsättningarna för inregistrering. Enligt ordalydelsen kan det se ut att inte vara så stor skillnad mellan förutsättningarna för inregistrering och förutsättningarna för upptagande till handel. Genom bestämmelserna om inregistrering i lagen och föreskrifter (1995:43) om inregistrering av fondpapper m.m. har dock direktivet 2001/34/EG införlivats i svensk rätt, se prop. 1991/92:113 s. 87 ff. De närmare kraven för att ett värdepapper skall kunna inregistreras, som anges i nämnda föreskrifter, är andra och högre ställda än de som följer av kraven för upptagande till handel enligt genomförandeförordningen. Punkten 1 saknades i utredningens förslag.