prop · GU03119 · 2007-06-01 00:00:00 — 1 Regeringens proposition 2006/07:119 En effektivare lag om elektronisk kommunikation Prop. 2006/07:119 Regeringen överlämnar denna proposition till . () Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen lämnas förslag till åtgärder för att förkorta handläggningstiden och effektivisera processen hos de allmänna förvaltningsdomstolarna i mål enligt lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation (LEK). Kammarrätten skall vara sista instans för prövning av mål enligt LEK. I syfte att stärka kompetensen hos de allmänna förvaltningsdomstolarna skall särskilda ledamöter i form av ekonomiska experter delta när länsrätten och kammarrätten avgör mål enligt LEK som avser konkurrensfrämjande åtgärder enligt lagen. Sådana mål skall handläggas skyndsamt. För att möjliggöra en skyndsam handläggning och för att skapa ordning i processen begränsas möjligheterna att åberopa nya omständigheter och bevis i länsrätten. I kammarrätten skall nya omständigheter eller bevis endast få åberopas om det finns synnerliga skäl. Vidare införs det en bestämmelse om att förvaltningsdomstolarna vid prövningen av inhibitionsfrågor när det gäller beslut enligt LEK särskilt skall beakta syftet med lagen. Vidare föreslås en skadeståndsskyldighet för operatörer med betydande inflytande på en marknad som inte följer skyldighetsbeslut enligt LEK. skall slutligen få rätt att förelägga en part att tillhandahålla de uppgifter och handlingar som behövs för att kunna pröva en tvist enligt 7 kap. 10 § LEK. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . 2006/07:119 2 Innehållsförteckning 1 Förslag till riksdagsbeslut..................................................................3 2 Lagtext ...............................................................................................4 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation ................................................4 2.2 Lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar .........................................................8 3 Ärendet och dess beredning.............................................................10 4 Gällande rätt ....................................................................................10 5 Vissa myndighetsfrågor m.m...........................................................13 6 En effektivare domstolsprocess för mål enligt lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation.......................................................14 6.1 Behovet av reformer .........................................................14 6.2 Särskilda ledamöter i förvaltningsdomstolarna ................17 6.3 Prövningen av inhibitionsfrågor .......................................21 6.4 Skyndsam handläggning av mål .......................................25 6.5 Färre domstolsinstanser ....................................................27 6.6 Preklusionsregler...............................................................31 7 Rätt att förelägga part att tillhandahålla uppgifter...........................35 8 Skyldighet för företag med betydande inflytande på en marknad att ersätta skada.................................................................37 9 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser...................................40 10 Omprövning av beslut .....................................................................41 11 Konsekvenser ..................................................................................42 12 Författningskommentar ...................................................................44 12.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation ..............................................44 12.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar........................................51 Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet Effektivare LEK (SOU 2006:88) ......................................................................53 Bilaga 2 Betänkandets lagförslag.........................................................63 Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna ......................................70 Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag .................................................71 Bilaga 5 Lagrådets yttrande .................................................................77 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ...........81 Rättsdatablad............................................................................................82 2006/07:119 3 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation, 2. lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. 2006/07:119 4 2 Lagtext 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation dels att nuvarande 7 kap. 10 a § skall betecknas 10 b §, dels att 8 kap. 19 och 21 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas åtta nya paragrafer, 7 kap. 10 a och 13 a §§ och 8 kap. 2328 §§, samt närmast före 7 kap. 13 a § och 8 kap. 23, 25 och 28 §§ nya rubriker av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 kap. 10 a § får förelägga en part att tillhandahålla myndigheten de uppgifter och handlingar som behövs för att pröva en tvist enligt 10 § och som avser 1. allmänna skyldigheter som gäller enligt denna lag, 2. villkor som meddelats med stöd av lagen, eller 3. särskilda skyldigheter som beslutats med stöd av 4 kap. 4 § eller 5 kap. 13 eller 14 §. Föreläggandet får förenas med vite. Vid prövning av en ansökan om utdömande av vite får även vitets lämplighet bedömas. Skadestånd 13 a § Om ett företag som enligt 8 kap. 7 § skall anses ha ett betydande inflytande på en viss marknad uppsåtligen eller av oaktsamhet vidtar en åtgärd som strider mot en skyldighet som beslutats med stöd av 4 kap. 4 § eller 5 kap. 13 eller 14 § eller som följer av 5 kap. 12 §, skall företaget ersätta den skada som därigenom uppkommer. Detsamma gäller den som uppsåtligen eller av oaktsam Prop. 2006/07:119 5 het underlåter att vidta en åtgärd som är nödvändig för att efterkomma en sådan skyldighet. Rätten till sådan ersättning faller bort, om talan inte väcks från det att skadan uppkom. 8 kap. 19 § En myndighets beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Kammarrättens avgörande i ett mål enligt denna lag får inte överklagas. 21 §TPF 1 FPT Ett beslut om underrättelse enligt 7 kap. 4 § och ett beslut om att inte ta upp en tvist för avgörande enligt 7 kap. 10 a § första stycket får inte överklagas. Ett beslut om underrättelse enligt 7 kap. 4 §, ett beslut om föreläggande enligt 7 kap. 10 a § och ett beslut om att inte ta upp en tvist för avgörande enligt 7 kap. 10 b § första stycket får inte överklagas. Handläggning i domstol 23 § Mål i länsrätt och kammarrätt som avser överprövning av följande beslut skall handläggas skyndsamt: 1. beslut om särskilda skyldigheter med stöd av 4 kap. 4 § eller 5 kap. 13 eller 14 §, 2. beslut i ett tillsynsärende enligt 7 kap. 5 §, om tillsynen avsett efterlevnaden av ett beslut som anges i 1, 3. beslut vid prövning av en tvist enligt 7 kap. 10 §, om tvisten grundar sig på ett beslut som avses i 1, och 4. beslut om identifiering av företag med betydande inflytande på en marknad enligt 6 §. TP 1 PT Senaste lydelse 2006:26. 2006/07:119 6 24 § I mål som avses i 23 § får en part i länsrätten åberopa en ny omständighet eller ett nytt bevis efter det att gått från det att tiden för överklagande gått ut, endast om parten gör sannolikt att parten inte kunnat åberopa omständigheten eller beviset tidigare eller annars haft giltig ursäkt att inte göra det. I mål som avses i 23 § får en ny omständighet eller ett nytt bevis åberopas först i kammarrätten endast om det finns synnerliga skäl. Domstolarnas sammansättning 25 § Vid prövningen av mål som avses i 23 § skall länsrätten bestå av två lagfarna ledamöter och två ekonomiska experter. Om en av de ekonomiska experterna får förhinder sedan handläggningen har påbörjats, är rätten ändå domför. Första stycket första meningen gäller inte om något annat följer av 18 § lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. 26 § När kammarrätten prövar mål som avses i 23 § skall kammarrätten bestå av tre lagfarna ledamöter och två ekonomiska experter. Om en av de ekonomiska experterna får förhinder sedan handläggningen har påbörjats, är rätten ändå domför. Kammarrätten är domför utan ekonomiska experter i sådana fall som anges i 12 § andra stycket 13 lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar samt vid prövning av mål som är av enkel beskaffenhet. I övrigt gäller, även i mål som avses i första stycket, 12 § femte sjunde styckena lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomsto Prop. 2006/07:119 7 lar i fråga om kammarrättens sammansättning. Vid behandlingen av frågor om prövningstillstånd och frågor som behandlas därmed skall dock även en ekonomisk expert ingå i rätten, om inte målet är av enkel beskaffenhet. 27 § Regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, förordnar dem som skall tjänstgöra som ekonomiska experter enligt 25 och 26 §§. Inträffar medan en ekonomisk expert deltar i behandlingen av ett mål en omständighet som medför att förordnandet skall upphöra att gälla, skall förordnandet ändå anses fortsätta att gälla i det pågående målet. Den som skall tjänstgöra som ekonomisk expert skall vara svensk medborgare och får inte vara underårig eller i konkurstillstånd eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Inhibition 28 § När en domstol enligt 28 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) tar ställning till om ett beslut som fattats med stöd av denna lag tills vidare inte skall gälla skall domstolen särskilt beakta det som i 1 kap. 1 § anges om lagens syfte. Denna lag träder i kraft . För skada som orsakats före ikraftträdandet gäller inte de nya bestämmelserna i 7 kap. 13 a §. För avgöranden som kammarrätten träffat före ikraftträdandet gäller 8 kap. 19 § i sin äldre lydelse. För överklagade avgöranden som träffats före ikraftträdandet gäller inte de nya bestämmelserna i 8 kap. 23 och 24 §§. 2006/07:119 8 2.2 Lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar Härigenom föreskrivs att 11, 12 och 17 §§ lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolarTPF 1 FPT skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 11 §TPF 2 FPT En kammarrätt får vara indelad i avdelningar. Regeringen får bestämma att en avdelning skall vara förlagd till någon annan ort än den där domstolen har sitt säte. Chef för en avdelning är presidenten eller en . Om särskild sammansättning av kammarrätt vid behandling av vissa mål finns bestämmelser i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) och lagen (1990:886) om granskning och kontroll av filmer och videogram. Bestämmelser om särskild sammansättning vid behandling av mål enligt 10 kap. kommunallagen (1991:900) och 22 kap. kyrkolagen (1992:300) finns i 13 a §. Om särskild sammansättning av kammarrätt vid behandling av vissa mål finns bestämmelser i fastighetstaxeringslagen (1979:1152), lagen (1990:886) om granskning och kontroll av filmer och videogram och lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. Bestämmelser om särskild sammansättning vid behandling av mål enligt 10 kap. kommunallagen (1991:900) och 22 kap. kyrkolagen (1992:300) finns i 13 a §. 12 §TPF 3 FPT Kammarrätt är domför med tre lagfarna ledamöter. Fler än fyra lagfarna ledamöter får ej sitta i rätten. När det är särskilt föreskrivet att nämndemän skall ingå i rätten, är kammarrätt domför med tre lagfarna ledamöter och två nämndemän. Fler än fyra lagfarna ledamöter och tre nämndemän får i sådant fall ej sitta i rätten. Kammarrätt är dock domför utan nämndemän 1. vid prövning av överklagande av beslut som ej innebär att målet avgöres, 2. vid förordnande rörande saken i avvaktan på målets avgörande samt vid annan åtgärd som avser endast måls beredande, 3. vid beslut varigenom domstolen skiljer sig från målet utan att detta prövats i sak. Handlägges mål som avses i andra stycket gemensamt med annat mål, får nämndemän deltaga vid handläggningen även av det senare målet. Om domförhet vid behandling av vissa mål finns bestämmelser i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) och lagen (1990:886) om granskning och kontroll av Om domförhet vid behandling av vissa mål finns bestämmelser i fastighetstaxeringslagen (1979:1152), lagen (1990:886) om granskning och kontroll av filmer TP 1 PT Lagen omtryckt 1981:1323. TP 2 PT Senaste lydelse 1998:1801. TP 3 PT Senaste lydelse 1998:373. op. 2006/07:119 9 och videogram och lagen Pr (2003:389) om elektronisk kommunikation . Bestämmelser om domförhet vid behandling av kommunalbesvärsmål finns i 13 a §. filmer och videogram. Bestämmelser om domförhet vid behandling av kommunalbesvärsmål finns i 13 a §. Vid behandling av frågor om prövningstillstånd är kammarrätten domför med två ledamöter, om de är ense om slutet. Detsamma gäller vid behandling av andra frågor i mål där prövningstillstånd krävs för prövning av överklagande, om frågorna behandlas före eller i samband med frågan om prövningstillstånd. Vid behandling av en fråga om avvisning av ett överklagande på grund av att det har kommit in för sent är kammarrätten domför med två ledamöter, om de är ense om slutet. Vid beslut om avskrivning av mål efter återkallelse är kammarrätten domför med en lagfaren domare. Åtgärder som avser endast beredandet av ett mål får utföras av en lagfaren ledamot i kammarrätten eller, om de inte är av sådant slag att de bör förbehållas lagfarna ledamöter, av en annan tjänsteman i kammarrätten som har tillräcklig kunskap och erfarenhet. Närmare bestämmelser om detta meddelas av regeringen. 17 §TPF 2 FPT Länsrätt är domför med en lagfaren domare och tre nämndemän, om inte annat följer av 17 a eller 18 §. Om en av nämndemännen får förhinder sedan handläggningen har påbörjats, är rätten domför med en lagfaren domare och två nämndemän. Om det finns särskilda skäl med hänsyn till målets omfattning eller svårighetsgrad, får antalet lagfarna domare utökas med en utöver vad som följer av första stycket. Detsamma gäller i fråga om antalet nämndemän. Om någon eller några av ledamöterna får förhinder sedan handläggningen har påbörjats gäller första stycket andra meningen i fråga om domförhet. Om domförhet vid behandling av mål om fastighetstaxering finns, förutom i 18 §, bestämmelser i fastighetstaxeringslagen (1979:1152). Om domförhet vid behandling av mål om fastighetstaxering och av vissa mål om elektronisk kommunikation finns, förutom i 18 §, bestämmelser i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) respektive lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall fastställa hur många nämndemän som skall finnas i varje län för tjänstgöring i länsrätten. Länsrätten fördelar tjänstgöringen mellan nämndemännen efter samråd med dem. U Denna lag träder i kraft . TP 2 PT Senaste lydelse 1997:392. 2006/07:119 10 3 Ärendet och dess beredning beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att undersöka behovet av ändrade regler för samutnyttjande av m.m. som ingår i allmänna kommunikationsnät för elektronisk kommunikation. överlämnade utredningen delbetänkandet När en räcker mastdelning för miljön (SOU 2005:97). Regeringen beslutade om tilläggsdirektiv till utredningen. I tilläggsdirektiven fick utredningen i uppdrag att utvärdera beslutsprocessen enligt lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation och att lämna förslag till åtgärder som, med beaktande av rättssäkerhetsaspekter och relevanta EG-direktiv, kan effektivisera processen. Utredaren skulle också utföra en avstämning med analys av myndighetsorganisationen och, vid behov, föreslå nödvändiga förändringar. Utredningen antog för denna del av uppdraget namnet Utredningen om översyn av lagen om elektronisk kommunikation. Utredningen överlämnade sitt slutbetänkande Effektivare LEK (SOU 2006:88). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandets lagförslag finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning över remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr N2006/8580/ITP). Lagrådet Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 6.2, 6.3, 6.5 och 6.6 samt i författningskommentaren. Vissa redaktionella ändringar har därutöver gjorts i lagtexten. 4 Gällande rätt Inledning Lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation (LEK) syftar till att enskilda och myndigheter skall få tillgång till säkra och effektiva elektroniska kommunikationer och största möjliga utbyte vad gäller urvalet av elektroniska kommunikationstjänster samt deras pris och kvalitet. Syftet skall uppnås främst genom att konkurrensen och den internationella harmoniseringen på området främjas. Samhällsomfattande tjänster skall dock alltid finnas tillgängliga på för alla likvärdiga villkor i hela landet till överkomliga priser. Vid lagens tillämpning skall särskilt beaktas elektroniska kommunikationers betydelse för yttrandefrihet och informationsfrihet. 2006/07:119 11 Genom LEK har i huvudsak det EG-rättsliga regelverket för elektronisk kommunikation genomförts. Det EG-rättsliga regelverket består av fem harmoniseringsdirektiv, varav ett ramdirektiv och fyra särdirektiv, samt ett beslut om radiospektrumpolitik. Åtgärder som vidtas med stöd av LEK får inte vara mer ingripande än som framstår som rimligt och skall vara proportionella med hänsyn till lagens syfte och de övriga intressen som lagen skall skydda. LEK gäller elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster med tillhörande installationer och tjänster samt annan radioanvändning. Med elektroniska kommunikationsnät avses system för överföring och i tillämpliga fall utrustning för koppling eller dirigering samt andra resurser som medger överföring av signaler, via tråd eller radiovågor, på optisk väg eller via andra elektromagnetiska överföringsmedier oberoende av vilken typ av information som överförs. Exempel på nät är telenät, kabel-TV-nät och andra bredbandsnät. Med elektroniska kommunikationstjänster avses tjänster som vanligen tillhandahålls mot ersättning och som helt eller huvudsakligen utgörs av överföring av signaler i elektroniska kommunikationsnät. Lagen omfattar sålunda den tekniska infrastrukturen, men inte själva innehållet i tjänsterna. Bestämmelserna i ersätter inte föreskrifter om prövning enligt annan lag. Förutom bestämmelserna i denna lag finns det i radio- och TV-lagen (1996:844) bestämmelser om sändningar av ljudradio- och TVprogram som är riktade till allmänheten och avsedda att tas emot med tekniska hjälpmedel. Om utrustning finns det bestämmelser i lagen (2000:121) om radio- och teleterminalutrustning. () är den myndighet som tar emot anmälningar, prövar ansökningar, beslutar om skyldigheter och i övrigt prövar frågor och handlägger ärenden samt utövar tillsyn enligt lagen och enligt föreskrifter meddelade med stöd av lagen. Grundtanken i LEK är att ha en flexibel reglering. Lagen innehåller färre generella skyldigheter för operatörer än den tidigare lagstiftningen. I stället innehåller lagen verktyg som skall användas om konsumenternas behov inte tillgodoses av marknaden eller om inte konkurrensen fungerar. Lagstiftningen är uppbyggd så, att PTS skräddarsyr skyldigheter i beslut om det behövs. Det innebär att det krävs att PTS fattar beslut i ett enskilt fall, för att en sådan skyldighet skall gälla. Skyldigheter för operatörer PTS skall fortlöpande fastställa vilka produkt- och tjänstemarknader som har sådana särdrag att det kan vara motiverat att införa skyldigheter för operatörer. Vid fastställandet skall Europeiska kommissionens rekommendation om relevanta produkt- och tjänstemarknader samt riktlinjer för marknadsanalys och bedömning av ett företags betydande inflytande på marknaden beaktas. PTS skall fortlöpande analysera de relevanta marknader som har fastställts. För varje marknad skall det fastställas om det råder effektiv konkurrens. Om det konstateras att det inte råder effektiv konkurrens på en fastställd marknad, skall företag med betydande inflytande på den markna Prop. 2006/07:119 12 den identifieras (s.k. SMP-operatör) och beslut meddelas om skyldigheter. Ett företag skall anses ha ett betydande inflytande på en fastställd marknad om det, antingen enskilt eller tillsammans med andra, har en ställning av sådan ekonomisk styrka att det i betydande omfattning kan uppträda oberoende av sina konkurrenter, sina kunder och i sista hand av konsumenterna. Om det konstateras att det råder effektiv konkurrens på en fastställd marknad, skall skyldigheter som har beslutats upphävas. Den som kontrollerar tillträde till slutanvändare får förpliktas att mot marknadsmässig ersättning bedriva samtrafik eller vidta annan åtgärd som krävs för att säkerställa att slutanvändare kan nå varandra. En operatör som har ett betydande inflytande på en viss marknad, skall åläggas en eller flera skyldigheter. Ett sådant skyldighetsbeslut skall syfta till att skapa effektiv konkurrens. Skyldigheterna kan till exempel avse att upplåta tillträde till nät och tillhörande installationer, ge insyn i form av referenserbjudanden, verka för icke-diskriminering och att tillämpa särredovisning. En typ av prisreglering som en operatör kan åläggas är att inte ta ut mer än kostnadsorienterat pris för en viss tjänst. Tillsyn och tvistlösning PTS har tillsyn över efterlevnaden av lagen och de beslut om skyldigheter eller villkor samt de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. PTS får förelägga den som bedriver verksamhet som omfattas av lagen att tillhandahålla myndigheten upplysningar och handlingar som behövs för att kunna utöva tillsyn enligt lagen bl.a. avseende efterlevnaden av de skyldigheter som ålagts en operatör. Sådana förelägganden får förenas med vite. Uppkommer det en tvist mellan operatörer t.ex. i fråga om skyldigheter som följer av lagen, får en part hänskjuta tvisten för avgörande av PTS. Myndigheten skall besluta i de frågor som tvisten gäller. Beslutet skall som huvudregel meddelas från det att begäran om tvistlösning kom in till myndigheten. Om en part hänskjutit en tvist för avgörande får PTS i stället avgöra tvisten inom ramen för den allmänna tillsynen eller hänskjuta tvisten till medling om det bedöms som lämpligare. Överklagande Beslut enligt LEK eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av LEK får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Därvid gäller bestämmelserna i förvaltningsprocesslagen (1971:291) och lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut som avser identifiering av företag med betydande inflytande på andra marknader än den som anges i 5 kap. 12 § får överklagas endast i samband med att beslut att införa, upphäva eller ändra en skyldighet överklagas. Ett beslut om att inte ta upp en tvist för avgörande enligt 7 kap. 10 a § första stycket får inte Prop. 2006/07:119 13 överklagas. Beslut enligt LEK eller enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen skall gälla , om inte annat har bestämts. Av forumbestämmelserna i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar följer att PTS beslut överprövas av Länsrätten i . Länsrättens avgöranden kan överklagas till Kammarrätten i , vars avgöranden i sin tur kan överklagas till Regeringsrätten. 5 Vissa myndighetsfrågor m.m. () är enligt förordningen (1997:401) med instruktion för central förvaltningsmyndighet med ett samlat sektorsansvar inom området för elektronisk kommunikation.