prop · GU031d9 · 2007-01-01 00:00:00 — Fattigdom är ett mångfacetterat fenomen, där frågor om makt, rättigheter och delaktighet har avgörande betydelse. Det råder inget tvivel om att resurstillväxt och effektiv resurshantering är nödvändiga, men inte tillräckliga, förutsättningar för minskad fattigdom. Fattigdomsminskning och beaktandet av fattigdomens många dimensioner står i fokus för svenskt utvecklingssamarbete. Även om kunskapen kring fattigdom och utveckling har utvecklats är det svårt att i varje enskilt land avgöra vilka specifika faktorer som minskar fattigdomen och främjar utvecklingen. Oavsett vad som främjar utvecklingen i enskilda fall bör minskad fattigdom vara ett självklart resultat av varje utvecklingsprocess. Fattigdomsminskande ekonomisk tillväxt är central för att nå en rättvis och hållbar utveckling. Sådan tillväxt förutsätter satsningar på produktiva sektorer inom ekonomin samt ett synliggörande och erkännande av den informella sektorns betydelse för fattiga människors försörjning. Näringslivet och staten har i det här sammanhanget viktiga, kompletterande roller och uppgifter. För ett lands utveckling krävs en politisk vilja att reducera fattigdomen och en idé om genom vilka processer den ekonomiska tillväxten kan komma. I det som kallats andra generationens fattigdomsbekämpningsstrategier har utvecklingsländer lagt ökad vikt vid tillväxt och produktiva investeringar. Ekonomisk tillväxt behöver gå hand i hand med social och mänsklig utveckling. De är beroende av varandra. I de regioner där fattigdomen är som störst, framför allt i söder om , är en mycket stor andel av befolkningen sysselsatt inom de areella näringarna och andra verksamheter på landsbygden. Utveckling av jordbrukssektorn genom produktivitetsökningar i samverkan med bredare landsbygdsutveckling framstår i dessa regioner som särskilt viktigt. Historiskt har det funnits kopplingar där jordbrukets utveckling varit ett första steg mot ekonomiers tillväxt i stort. Ekonomisk tillväxt, fattigdomsbekämpning och ett hållbart nyttjande av naturresurserna är tätt sammankopplade. Många av de fattigaste människorna, familjerna och samhällena är direkt beroende av naturresurser för sin försörjning. De fattigaste drabbas hårdast av effekterna av miljöförstöring, då de har minst kapacitet att undvika och anpassa sig till föroreningar i luft och vatten, överutnyttjande av ekosystem och naturresurser samt ett förändrat klimat. De perspektiv som genomsyrar svensk utvecklingspolitik, rättighetsperspektivet och fattigas människors perspektiv på utveckling, betonar demokrati som grund för utveckling. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Men det finns ingen enhetlig modell för hur demokratiska politiska system skall byggas. Fria och öppna val till beslutande politiska församlingar är en nödvändig, men inte tillräcklig, förutsättning. Demokratin behöver starka inhemska institutioner, som kan kanalisera och hantera intressemotsättningar och garantera lika värde, öppenhet, delaktighet, inflytande och likhet inför lagen oavsett ålder, kön, etnisk bakgrund, trosuppfattning, ursprung, sexuell läggning eller funktionshinder. Dialog, också med dem som har en avvikande syn, är en av demokratins viktigaste redskap. Dialog kan klarlägga reella meningsmotsättningar och vad de beror på, respektive vad som är missuppfattningar eller fördomar. Utvecklingspolitiken måste förhålla sig till globala utmaningar som klimatförändringar, fred och säkerhet, förvaltningen av våra naturresurser samt spridning av smittsamma sjukdomar. Dessa är av sådan omfattning att de inte enbart kan hanteras med konventionella politiska medel eller inom nationsgränser, det krävs nya samarbetsformer och sammanslutningar. Regeringen kommer att arbeta med dessa frågor. Biståndet är ett av de viktigaste instrumenten för att bekämpa fattigdomen och därmed bidra till en säkrare och mer demokratisk värld för alla. bör vara en ledande nation inom utvecklingssamarbetet. Den svenska biståndspolitiken skall effektiviseras och samordningen av EU-länderna bistånd förbättras. Kraven på insatser för demokrati, säkerhet och ekonomisk tillväxt skall vara tydliga. skall också öka fokus på fattigdomsbekämpning i För att stärka möjligheterna att nå målet för svenskt utvecklingssamarbete identifierar regeringen ett antal ämnesområden där politiken behöver utvecklas och skärpas. Demokrati och mänskliga rättigheter FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna och de efterföljande konventionerna om mänskliga rättigheter utgör en 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 gemensam och global värdegrund. De mänskliga rättigheterna är universella. De mänskliga rättigheterna bidrar till och är i stor utsträckning en förutsättning för demokratisering. Utan ett demokratiskt styrelseskick kan inte de mänskliga rättigheterna respekteras till fullo. Ett demokratiskt styrelseskick och respekt för mänskliga rättigheter är nyckelfrågor för utveckling. Grundläggande i demokratibegreppet är alla människors lika värde, manifesterat i principerna om en person en röst och likhet inför lagen. I stora delar av världen utsätts homo- och bisexuella samt transpersoner (HBT-personer) för brutalt förtryck. Det är angeläget att stärka FN:s arbete i detta sammanhang. Erfarenheterna visar att det finns en nära koppling mellan demokrati, rättsstat och välstånd. Rättstaten är en förutsättning för hållbar demokrati och ekonomisk utveckling. I många länder har biståndet inte i tillräckligt hög grad fokuserat på reform av statsförvaltningen. Utvecklingssamarbetet skall tydligt länkas till samarbetsländernas demokratiska system och pågående demokratiseringsprocesser som de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna skyddas, respekteras och främjas. Kraven på insatser för demokrati måste göras tydliga. Mänskliga rättigheter är en universell värdegrund och ett mål. Demokrati är det samhällssystem och de strukturer vi bygger denna värdegrund på. Demokrati ger människor möjligheter till information, insyn, ansvarsutkrävande samt delaktighet och inflytande i samhällets utveckling på lika villkor. Den är ett redskap för konfliktlösning mellan olika intressen och för att nå beslut utan att tillgripa våld. Demokratin möjliggör för den enskilde individen oavsett t.ex. ålder, kön, etnisk bakgrund, trosuppfattning, ursprung, sexuell läggning eller funktionshinder att bevaka sina intressen och förverkliga sina visioner och drömmar och för att kunna komma i åtnjutande av de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Demokrati och mänskliga rättigheter är centrala element för en fredlig, rättvis och hållbar utvecklingsprocess. Fokuseringen på demokrati och mänskliga rättigheter bygger på erfarenheter från såväl framsteg som svårigheter som demokratiutveckling kännetecknats av . förhållningssätt är att understödja nationellt drivna demokrati- seringsprocesser, inklusive stärkandet av fria media och reformer av statsförvaltningen. Demokratiarbetet skall inriktas på uppbyggande av demokratiska institutioner. Regeringen avser utveckla metoder för ett ökat demokratistöd till det civila samhället i utvecklingsländerna, inklusive stöd till uppbyggnad av intresseorganisationer, politiska partier, demokratiska politiska system och parlament. Regeringen har för avsikt att i EU och FN verka för ett fastare och mer förpliktigande samarbete vad gäller de mänskliga rättigheterna och demokrati. I bör detta ske i samarbete med Afrikanska Unionen och med med sin parlamentariska dimension, sina normer och domstol som förebild. Säkerhet är grundläggande för en demokratisk utveckling och välståndsutveckling. Situationen i och i i visar att avsaknaden av säkerhet allvarligt försvårar humanitära insatser och omöjliggör utveckling. Bland finns en insikt om behovet av en bredare ansats för långsiktig och hållbar utveckling tillsammans med fattigdomsbekämpning, där även utveckling av säkerhetsrelaterade insatser är föremål för diskussion. Omprövningen är välkommen eftersom det är nödvändigt med en tydligare koppling mellan demokrati, säkerhet och ekonomisk tillväxt för att med kraft bekämpa fattigdomen i världen. Regeringen kommer därför att stärka engagemang och kapacitet för konflikthantering. Konflikthantering innefattar hela bredden av civila insatser, konfliktförebyggande, krishantering, konfliktlösning och insatser efter det att våldshandlingar upphört. Att förebygga potentiella konflikter liksom att förhindra en eskalering av våld i en postkonfliktsituation skall prioriteras. Svenska insatser kan bl.a. vara enskilda medlingsuppdrag, dialogprojekt, utbildningsinsatser, rådgivning och utsändande av poliser, experter och annan svensk civil personal till konfliktdrabbade regioner. Ytterligare en fråga som bör uppmärksammas är processen att avväpna, demobilisera och återintegrera stridande parter för att underlätta övergången till hållbar fred. Vidare kommer regeringen att arbeta med säkerhetssektorsreformer, dels genom det internationella policyutvecklande arbetet, dels genom ett brett spektrum av konkreta insatser. De fredsbevarande operationerna, har alltmer kommit att få multifunktionella mandat vilket kräver integrerade missioner där såväl militära som civila komponenter ingår. Arbetet med att förbättra civil-militär samverkan i fredsfrämjande insatser är av stor vikt och regeringen kommer att verka för att stärka såväl FN:s som EU:s arbete inom området. deltagande i civila insatser är prioriterat och skall även bidra i diskussioner om utformandet av nya instrument för konflikthantering. Civila bidrag och insatser som poliser, observatörer, politiska rådgivare, domare, åklagare och kriminalvårdspersonal, biståndsrådgivare, räddningstjänstpersonal, logistiker och sjukvårdspersonal - är en allt viktigare komponent i fredsfrämjande verksamhet. I detta arbete efterfrågas en större bredd av civila kompetenser som kraven ökar på såväl kvalitet och kvantitet, som på snabbhet i rekrytering och utbildning av personal. Verksamheten väntas fortsätta öka i omfattning. Därför vill regeringen utveckla den svenska kapaciteten att sända ut civil personal och den svenska samlade förmågan att bidra med policy, kompetens, forskning och erfarenheter inom området. , tillsammans med andra svenska myndigheter och organisationer, har viktiga roller i detta sammanhang. Regeringen har en hög ambitionsnivå för kvinnors deltagande i alla led av konfliktförebyggande, fredsfrämjande och återuppbyggnad. Uppföljningen av 1325 om kvinnor, fred och säkerhet utgör grunden i detta sammanhang. Särskilda ansträngningar behövs för att integrera ett jämställdhetsperspektiv i FN:s fredsbyggande kommissions arbete. Regeringen avser praktiskt stödja arbetet med att identifiera och genomföra konkreta insatser i konflikt- eller postkonfliktområden för att stärka kvinnors roll och deltagande i postkonflikt- och fredsbyggande processer. Ett utvecklingsprojekt har påbörjats för att utveckla nätverk, metoder och praktiskt engagemang från sida för att bidra till konfliktlösning och att därigenom kunna bidra mer till det internationella arbetet med konfliktlösning och stärka utrikesförvaltningens kompetens på området. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Regeringens arbete med konflikthantering i ett brett perspektiv drivs på flera olika plan. bidrar finansiellt, personellt och tekniskt med stöd till FN, EU, Organisationen för samarbete och säkerhet i (), och andra internationella, regionala och nationella organisationer. Regeringen kommer att lägga särskild vikt vid de multilaterala organisationernas arbete med att anpassa utvecklingsarbetet till de särskilda förutsättningar för att kunna bistå länder som genomgått väpnade konflikter i övergången till hållbar fred. Vidare kommer att bidra till att stärka FN och EU:s arbete genom aktivt deltagande i policyutvecklingen och genom kapacitetsstärkande stöd. FN:s fredsbyggande kommission har en viktig roll i detta sammanhang, särskilt vad gäller att förhindra återgång till väpnad konflikt. Vidare prioriterar regeringen stöd till svenska och internationella och kapacitetsuppbyggnad inom ramen för konflikthantering, samt till organisationer som verkar för att stärka demokratin och rättsstaten. Inom ramen för det konfliktförebyggande och säkerhetsfrämjande arbetet uppmärksammas också det säkerhetshot som terrorism utgör. Det internationella samarbetet mot terrorism är under stark utveckling och utgår från en bred ansats. Ökande tonvikt bör läggas vid insatser för att förebygga grogrunder för rekrytering till terrorism, bl.a. inom ramen för FN och EU. FN:s antagna globala strategi mot terrorism utgår från denna breda ansats. kommer aktivt att bidra till genomförandet av strategin. Det är angeläget att stödja såväl kapacitetshöjande insatser som långsiktiga insatser för att förebygga att grogrunder för terrorism uppstår. Främjandet av fattigdomsminskande ekonomisk tillväxt bör prägla det svenska utvecklingssamarbetet. Eftersom tillväxt är beroende av en rad ekonomiska, sociala och politiska faktorer förutsätter detta ett brett angreppssätt. Tillväxtfrågor bör spela en central roll i dialog med samarbetsländerna om deras strategier för fattigdomsminskning. Som konstaterats ovan är jordbrukets utveckling och dess länkar till ekonomin i övrigt av avgörande betydelse för tillväxt i låginkomstländer, särskilt i . 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 Vidare spelar näringslivet en avgörande roll för resurstillväxt och produktiv sysselsättning. Detta gäller såväl stora som små (inklusive s.k. mikroföretag) och medelstora företag. Statens roll bör vara att skapa förutsättningar och goda spelregler för ekonomiska aktörer inom såväl den formella som den informella sektorn av ekonomin. En viktig del i detta är att se till att alla medborgare får möjlighet att delta i, och bidra till, den ekonomiska utvecklingen. Sysselsättning är en avgörande och i viss mån försummad länk mellan tillväxt och fattigdomsminskning. Produktiva arbetstillfällen för fattiga kvinnor och män är centralt för att dessa skall kunna lyfta sig själva ur fattigdomen. Dessutom bidrar fler och mer produktiva jobb till högre tillväxt. Särskilt angeläget är att kvinnor får möjlighet att försörja sig och arbeta under rimliga villkor. Jämställdhetsmålen i politiken för global utveckling är att kvinnor och män, flickor och pojkar skall ha lika levnadsvillkor, lika möjlighet att ta sig ur fattigdom och lika möjligheter att vara drivkrafter i och få nytta av utvecklingen. I flertalet utvecklingsländer tar kvinnor ett oerhört stort ansvar i vardagen. Det är viktigt att satsa på främjande av kvinnligt företagande och mikrokrediter. Ytterligare förutsättningar för fattigdomsminskande tillväxt är bl.a. krediter och investeringar i mänskligt kapital (utbildning och hälsovård). Säkra och utvidgade brukningsrätter av jordbruksmark samt förbättrad äganderätt kopplad till bättre fungerande rättssystem är andra viktiga faktorer som kan leda till ökad investeringsvilja bland fattiga kvinnor och män och därmed till ökat välstånd. Ohållbara skuldnivåer har länge varit ett problem för några av de fattigaste mest skuldtyngda länderna (s.k. HIPC-länder). Skulden är ohållbar när den växer sig så stor att statsfinansiell kris hotar eller räntor och amorteringar tränger ut utvecklingsfrämjande utgifter och produktiva investeringar. I detta läge är skuldavskrivningar ett viktigt instrument i utvecklingssamarbetet som kan bidra till tillväxt och fattigdomsbekämpning. Skuldavskrivningar får dock aldrig vara villkorslösa, utan måste kopplas till krav på politiska och ekonomiska reformer samt till att frigjorda resurser ur statsbudgeten används till fattigdomsbekämpande åtgärder. Förslaget från G8-mötet i och IMF:s, och Afrikanska påföljande beslut om att skriva av i stort sett samtliga utestående fordringar på HIPC-länderna (Multilateral Debt Relief Initiative - MDRI), är ett avgörande steg för att komma tillrätta med ländernas tidigare ohållbara skuldnivåer. Tillsammans med avskrivningarna under HIPC- initiativet så ökar MDRI förutsättningarna för en effektiv fattigdomsbekämpning, och att FN:s millenniemål kan uppfyllas. Det återstår dock betydande utmaningar på skuldområdet. Bland annat måste finansieringen för såväl HIPC- som MDRI-initiativen säkras på ett sådant sätt att avskrivningarna inte i praktiken bekostas av de låginkomstländer som skött sin upplåning på ett ansvarsfullt sätt. För att de förväntat positiva effekterna av HIPC och MDRI förverkligas är det viktigt att IMF och får de nödvändiga förutsättningarna för att spela sina respektive roller inte minst inom det sk skuldhållbarhetsramverket. Detta ramverk syftar till att undvika uppbyggnaden av nya ohållbara skulder hos de fattigaste länder. Ländernas egen upplånings- och skuldhanteringskapacitet måste stärkas. Det s.k. free riderproblemet - där långivare använder det upplåningsutrymme som skattebetalare subventionerat genom HIPC och MDRI till att ge lån till alltför höga räntor - måste bekämpas. Den svenska skuldpolitiken syftar till att stödja de låginkomstländer som bedriver en sund ekonomisk politik att återfå en hållbar skuldsituation. Det svenska stödet till skuldtyngda länder karaktäriseras till större delen av ett finansiellt stöd till och särskilda skuldlättnadsinitiativet för de allra fattigaste länderna (HIPC-initiativet) samt till MDRI. Givet skuldproblemens omfattning måste samarbeta med andra länder. medverkar i multilateralt beslutade skuldavskrivningar inom ramen för som stipulerar avskrivningar av flera av våra bilaterala fordringar. Det handlar oftast om avskrivningar som ett led i åtagandena under i HIPC-initiativet. Skuldavskrivningar riktade mot de fattigaste länderna klassificeras som bistånd enligt /DAC:s statistiska riktlinjer. Som nämns under avsnitt 3.1.2 kommer regeringen att från biståndsramen avräkna bilaterala skuldavskrivningar som baseras på multilaterala avtal och där bilateralt avtal om avskrivningen undertecknas av båda parter till ett belopp beräknat till . En miljömässigt hållbar utveckling Regeringen avser att ge miljö- och energifrågorna större utrymme i utvecklingssamarbetet. Skogsförstöring, jorderosion och brist på vatten är växande problem för hundratals miljoner fattiga i , och . Klimatförändringar riskerar att ytterligare förvärra dessa problem. Att främja investeringar i naturkapitalet genom skogsplanteringar, jordförbättringsprogram samt program för bättre vattenhushållning är bland det mest effektiva som kan göras för att bistå fattiga människor på landsbygden och möjliggöra för dem att själva förbättra sina livsvillkor. Klimatfrågan kräver effektiva ekonomiska styrmedel för att snabbt kunna minska utsläppen av växthusgaser. För fattiga människor på landsbygden är tillgången till naturresurser av olika slag av avgörande betydelse för livsmedelssäkerhet och livskvalitet. Ökad konkurrens om naturresurser som olja och vatten kan leda till konflikter och därmed också utgöra en säkerhetspolitisk fråga. Regeringens satsning på en miljömässigt hållbar utveckling skall genomföras inom områden där och svenskt näringsliv står starkt och kan ge värdefulla bidrag till utvecklingen i samarbetsländerna och därmed bidra till tillväxt i såväl samarbetsländerna som i . Miljöfrågor är gränsöverskridande och kräver därför gemensamma strategier och lösningar. EU är här en central aktör. Genom bindande överstatliga beslut har EU varit pådrivande för skärpta miljökrav. EU har också varit pådrivande för Kyotoprotokollet, för handeln med utsläppsrätter samt en rad andra miljökonventioner. Särskilt viktiga frågor, förutom klimatfrågan, är arbetet med att stoppa skogsskövlingen, skydda den biologiska mångfalden och stoppa utfiskningen. En stor del av världens fattiga människor saknar tillgång till elektricitet. Beroendet av traditionella bränslen som kol och olja får negativa effekter på miljön och blir allt kostsammare för fattiga människor. En hållbar och effektiv energiförsörjning skulle ge ett värdefullt bidrag till ekonomisk 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 verksamhet samt skapa arbetstillfällen i utvecklingsländer. Säker och effektiv tillgång till ren och förnybar energi är därför ett viktigt villkor för att minska fattigdomen och miljöförstöringen samt för att nå millenniemålen. En satsning på förnybar energi bidrar till hållbar utveckling och minskad klimatpåverkan, och därigenom till att Klimatkonventionens och Kyotoprotokollets syfte uppfylls. De globala förhandlingarna under Klimatkonventionen och Kyotoprotokollet utgör en plattform för insatser när det gäller att minska utsläppen av växthusgaser och anpassning till de pågående klimatförändringarna. Regeringen avser att återkomma om hur det svenska miljöbiståndet kan stärkas. Att stödja utvecklingsländernas möjlighet att dra nytta av internationell handel är en prioriterad fråga för . Insikten om den nära kopplingen mellan handel och utveckling har ökat . Många utvecklingsländer har, trots ökat formellt tillträde till de industrialiserade ländernas marknader, inte förmått dra fördel av den ökande världshandeln genom produktion och försäljning av varor och tjänster. Även i regionala handelsavtal, både mellan utvecklingsländer och med EU som part, har ett särskilt engagemang. De förhandlingar om ekonomiska partnerskapsavtal som EU för med AVS-länderna innebär en stor utmaning för dessa länder. Regeringen ser det som viktigt att resultatet leder till verkliga utvecklingseffekter. För att så skall kunna ske avser regeringen bidra till ansträngningarna att utveckla AVS-ländernas handelskapacitet. har de internationella diskussionerna om handelsrelaterat bistånd intensifierats. De rekommendationer om principer för Aid for Trade som lades fram innebär ett genombrott på internationell nivå för frågor som länge drivit. Samsynen om vad Aid for Trade bör innehålla är stor bland givarländer, utvecklingsländer och berörda multilaterala institutioner. kommer att fortsätta ha en framskjuten roll i dessa diskussioner. Regeringen avser att tillvarata det breda internationella momentum som finns och stärka det långsiktiga svenska engagemanget 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 7 inom handelsrelaterat bistånd. Den ökning av det handelsrelaterade biståndet som inleddes kommer att fortsätta. I detta bistånd ingår insatser för att stärka utvecklingsländernas förhandlingskapacitet såväl som deras förutsättningar att attrahera investeringar, åstadkomma god samhällsstyrning och bekämpa korruption samt dra fördel av internationell handel. Därigenom finns en beredskap att hantera den ökade betydelse som fästs vid tillväxt och produktiva investeringar i andra generationens fattigdomsbekämpningsstrategier. Som en del av detta avser regeringen att genomföra ett åtgärdsprogram för att stärka det svenska arbetet med handelsrelaterat bistånd och säkerställa en fortsatt hög ambitionsnivå på detta område. Sambandet mellan hiv och hållbar utveckling är tydligt. Ett kraftfullt agerande krävs för att bromsa spridningen av hiv och bistå de som redan är drabbade. Detta är ett viktigt led i kampen mot fattigdomen och strävandena mot millenniemålen i stort. fortsätter därför att ha hiv och aids som en central komponent inom utvecklingssamarbetet. Den svenska satsningen har inneburit kraftigt ökade insatser i vårt bilaterala samarbete och till det multilaterala systemet. Målet är att använda den uppmärksamhet och position som besitter i frågan för att påverka den internationella dagordningen, både vad gäller policy och operativ verksamhet. I och med ordförandeskap för under 2006-2007 har möjligheterna att få genomslag ökat ytterligare. Det finns en större enighet än tidigare om komplexiteten i hiv. Kvinnor och flickor utgör över hälften av dem som lever med hiv och risken att smittas är två till större för flickor och kvinnor än för pojkar och män.