prop · GU03133 · 2007-09-11 00:00:00 — Vad som sägs i första stycket om underrättelse till innehavare av den övervakade platsen gäller inte om allmänheten har tillträde till platsen. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om underrättelseskyldig- het vid hemlig kameraövervakning. Av första stycket framgår att det vid hemlig kameraövervakning gäller samma skyldighet att underrätta enskilda som vid exempelvis hemlig teleavlyssning. Kretsen av dem som skall underrättas har dock angetts på ett något annorlunda sätt. Förutom personer som är eller har varit miss- tänkta för brott omfattar underrättelseskyldigheten även innehavare av övervakade platser. I fråga om sådan underrättelse, tidpunkten för under- rättelsen och undantag från underrättelseskyldigheten är genom hänvis- ningar bestämmelserna i 27 kap. 31 § andra och tredje styckena, 32 och 33 §§ tillämpliga också vid hemlig kameraövervakning. I förevarande paragraf klargörs att underrättelsen i stället för uppgift om teleadress skall innehålla uppgift om platsen för åtgärden. Enligt andra stycket gäller inte underrättelseskyldighet i fråga om in- nehavare av platser till vilka allmänheten har tillträde. Med platser till vilka allmänheten har tillträde avses varje plats, utom- eller inomhus, som är upplåten för eller annars frekventeras av allmänheten. Som exem- pel på platser till vilka allmänheten har tillträde kan nämnas gator, torg och parker liksom för allmänheten tillgängliga delar av flygplatser och andra trafikområden, väntsalar, restauranger, affärer, biografer, idrotts- områden, bad- och campingplatser, kyrkogårdar samt tåg och andra all- männa kommunikationsmedel. Även skog och mark till vilka allmänhe- ten har tillträde på grund av allemansrätten är platser till vilka allmänhe- ten har tillträde. Allmänheten kan ha tillträde till en plats eller ett område endast under vissa tider, t.ex. men inte , nätter eller . sådana fall aktualiseras underrättelseskyldigheten endast då allmänheten inte har haft tillträde till den plats som övervakningen Prop. 2006/07:133 avser. Bestämmelserna har motiverats i avsnitten 5.1 till 5.6. Denna lag träder i kraft . Underrättelse enligt 31 § behöver dock inte lämnas beträffande hemlig kameraövervakning som har avslutats före ikraftträdandet. Bestämmelsen har motiverats i avsnitt 7. 9.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:000) om hemlig rumsavlyssning Den som är eller har varit misstänkt för brott skall underrättas om hemlig rumsavlyssning som han eller hon har utsatts för. Om avlyss- ningen har avsett en plats som innehas av någon annan än den miss- tänkte, skall även innehavaren underrättas. I fråga om sådan under- rättelse, tidpunkten för underrättelsen och undantag från underrättel- seskyldigheten tillämpas 27 kap. 31 § andra och tredje styckena, 32 och 33 §§ . Underrättelsen skall även innehålla uppgift om platsen för åtgärden. Vad som sägs i första stycket om underrättelse till innehavare av den avlyssnade platsen gäller inte om allmänheten har tillträde till platsen. Paragrafen är ny. I första stycket finns bestämmelser om underrättelse till enskild efter hemlig rumsavlyssning (enligt propositionen 2005/06:178 om hemlig rumsavlyssning). Förutom personer som är eller har varit brottsmiss- tänkta omfattar underrättelseskyldigheten innehavare av avlyssnade plat- ser. I fråga om sådan underrättelse, tidpunkten för underrättelsen och undantag från underrättelseskyldigheten är genom en hänvisning be- stämmelserna i 27 kap. 31 § andra och tredje styckena, 32 och 33 §§ rät- tegångsbalken tillämpliga också vid hemlig rumsavlyssning. I föreva- rande paragraf klargörs att underrättelsen i stället för uppgift om tele- adress skall innehålla uppgift om platsen för åtgärden. Enligt andra stycket gäller inte underrättelseskyldighet i fråga om in- nehavare av platser till vilka allmänheten har tillträde (se kommentaren till 8 § förslaget till lag om ändring i lagen [1995:1506] om hemlig kame- raövervakning). Bestämmelserna har motiverats i avsnitten 5.1 till 5.6. 9.5Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) Hos i dess tillsyn enligt la- gen (2007:000) om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet gäller sekretess endast enligt andra fjärde styckena. Om nämnden i verksamhet, som avses i första stycket, från en myndighet får en uppgift som är sekretessbelagd där, gäller sekre- tessen också hos nämnden. Om nämnden i verksamhet, som avses i första stycket, får en upp- gift från en enskild, gäller 1.sekretess enligt 2 kap. i den mån det kan antas att riket lider betydande men om uppgiften röjs, 2.sekretess enligt 5 kap. i den mån det kan antas att verksamhet för att förebygga eller beivra brott allvarligt motverkas om uppgiften röjs, 3.sekretess till skydd för enskilds personliga förhållanden i den mån uppgiften skulle ha varit sekretessbelagd hos den myndighet som ärendet får anses avse. Om nämnden i verksamhet, som avses i första stycket, får en upp- gift från en utländsk myndighet eller mellanfolklig organisation, gäller sekretess i den mån uppgiften skulle ha varit sekretessbelagd hos den myndighet som ärendet får anses avse. Paragrafen, som är ny och har motiverats i avsnitt 6.8, föreskriver vilken sekretess som skall gälla för uppgift hos Säkerhets- och integritets- skyddsnämnden i dess tillsynsverksamhet enligt lagen (2007:000) om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet. I första stycket anges att paragrafen endast gäller i tillsynsverksamhe- ten och inte i annan verksamhet vid nämnden, t.ex. personaladministra- tion, samt att paragrafen uttömmande reglerar i vad mån sekretess gäller i tillsynsverksamheten. Om en uppgift som nämnden har fått inte kan hän- föras till tillsynsverksamheten, kan andra bestämmelser om sekretess vara tillämpliga. I fråga om uppgift som nämnden har fått av en myndighet föreskrivs i andra stycket att den sekretess som gäller vid myndigheten överförs till nämnden (s.k. sekundär sekretess). Något undantag av det slag som finns i 13 kap. 6 § gäller inte i detta fall, varför en svagare primär sekretessbe- stämmelse aldrig kan gälla framför en starkare sekundär sekretessbe- stämmelse. Vid valet mellan två sekretessbestämmelser, vare sig de är primära eller sekundära, gäller allmänt att den strängaste bestämmelsen skall tillämpas. Sekretess kan överföras från myndigheter som omfattas av tillsynen men gäller också uppgifter från andra myndigheter som har betydelse för verksamheten. Tredje stycket innehåller en bestämmelse om sekretess till skydd för uppgifter som nämnden i sin tillsynsverksamhet har fått från en enskild. Uppgifterna kan lämnas inom ramen för nämndens löpande tillsyn eller i ett särskilt kontrollärende på begäran av enskild. Utrikes- och försvarssekretess enligt 2 kap. gäller för sådan uppgift, Prop. 2006/07:133 dock endast i den mån det kan antas att riket lider betydande men om uppgiften röjs (punkten 1). Även sekretess enligt 5 kap. med hänsyn främst till intresset av att fö- rebygga eller beivra brott gäller för uppgift som nämnden har fått från en enskild, men endast om det kan antas att sådan verksamhet allvarligt motverkas om uppgiften röjs (punkten 2). När det gäller sekretess till skydd för uppgift om enskildas personliga förhållanden som lämnas av enskilda gäller dock sekretess utan någon särskild begränsning i fråga om skaderekvisitet (punkten 3). Sådana upp- gifter kan röra en enskild person, som nämnden har fått uppgiften från, eller t.ex. en anhörig till denne. Sekretess gäller under förutsättning att uppgiften skulle ha varit sekretessbelagd om den funnits hos myndighet som det aktuella tillsynsärendet får anses avse. Kan inte uppgifterna hän- föras till någon sådan myndighet, är uppgifterna således offentliga. Slutligen finns i fjärde stycket en bestämmelse om sekretess för uppgift som nämnden har fått direkt från en utländsk myndighet eller en mellan- folklig organisation. Även i detta fall gäller sekretess under förutsättning att uppgiften skulle ha varit sekretessbelagd om den funnits hos myndig- het som det aktuella tillsynsärendet får anses avse. Kan uppgifterna inte hänföras till någon sådan myndighet är de således offentliga. Det skall dock understrykas att om nämnden får uppgifter från svenska myndig- heter, enskilda, utländska myndigheter och mellanfolkliga organisationer utanför sin tillsynsverksamhet så är t.ex. bestämmelserna om utrikes- och försvarssekretess (2 kap. 1 och 2 §§) direkt tillämpliga på uppgifterna. 9.6Förslaget till lag om ändring i säkerhetsskyddslagen (1996:627) Om det finns synnerliga skäl, får utlämnandet omfatta även andra uppgifter än sådana som avses i 21 och 22 §§. beslutar i varje enskilt fall om utlämnande av uppgifter enligt denna paragraf. I paragrafens andra stycke har ersatt . Frågan har behandlats i avsnitt 6.1. 9.7Förslaget till lag om ändring i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål En ansökan om hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning av någon som befinner sig i handläggs av åklagare. Av ansö- kan skall det framgå åtgärden önskas och sådana uppgifter som behövs för att åtgärden skall kunna genomföras. Åkla- garen skall genast pröva om det finns förutsättningar för åtgärden och i sådant fall ansöka om rättens tillstånd till åtgärden. Upptagningar och uppteckningar behöver inte granskas enligt Prop. 2006/07:133 27 kap. 24 § . Upptagningar och uppteckningar får bevaras efter det att ärendet om rättslig hjälp har avslutats och återre- dovisning skett enligt 2 kap. 17 § endast om detta är tillåtet enligt 27 kap. 24 § . I fråga om underrättelse till enskild enligt 27 kap. 3133 §§ rätte- gångsbalken skall bestämmelserna i 27 kap. 31 § andra stycket och 33 § andra och tredje styckena samma balk inte tillämpas. Underrät- telse skall lämnas så snart det kan ske efter det att åtgärden enligt första stycket har avslutats. Underrättelsen skall, utöver vad som följer av 27 kap. 33 § första stycket , skjutas upp om sekretess gäller enligt 5 kap. 7 § sekretesslagen (1980:100). Om det på grund av sekretess inte har kunnat lämnas någon underrättelse från det att åtgärden avslutades, får underrättelsen un- derlåtas. Underrättelse skall inte lämnas om utredningen gäller brott som motsvarar brott som anges i 27 kap. 33 § tredje stycket rätte- gångsbalken. Paragrafen avser rättslig hjälp i med hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning på begäran av en annan stat. Enligt första stycket krävs alltid rättens tillstånd till åtgärden. Av 2 kap. 1 § följer att bestäm- melserna i 27 kap. skall tillämpas. I ett nytt tredje stycke anpassas de bestämmelser om underrättelse som införs i 27 kap. 3133 §§ , och som gäller också i dessa fall, till de förhållanden som gäller i det internationella rättsliga samar- betet. Skälen för detta har behandlats i avsnitt 5.10. Med hänsyn till att det här är fråga om en utländsk brottsutredning skall i fråga om tidpunkten för underrättelse bestämmelserna i 27 kap. 31 § andra stycket inte tillämpas. I stället knyts under- rättelseskyldigheten till den tidpunkt då den hemliga teleavlyssningen eller hemliga teleövervakningen avslutades. Underrättelsens innehåll följer bestämmelserna i 27 kap. 32 § . De undantag från underrättelseskyldigheten som gäller enligt 27 kap. 31 § tredje stycket och 33 § första stycket skall tilläm- pas även i dessa fall. Utöver de sekretessbestämmelser som omnämns i sistnämnda lagrum skall även sekretess enligt 5 kap. 7 § sekretesslagen medföra att underrättelsen skjuts upp. I likhet med vad som gäller i in- hemska ärenden skall en ettårsfrist tillämpas. Om någon underrättelse på grund av sekretess inte har kunnat lämnas inom denna frist får underrät- telsen underlåtas. I fråga om rättslig hjälp skall tiden dock räknas från det att avlyssningen eller övervakningen avslutades, vilket ersätter bestäm- melserna i 27 kap. 33 § andra stycket . Det är inte möj- ligt för svenska myndigheter att göra en sekretessprövning utan att kon- takta den utländska myndighet som har begärt åtgärden. En sådan sekre- tessprövning bör göras dels i samband med att åtgärden avslutas, dels i samband med att ettårsfristen löper ut. Därutöver bör svenska myndig- heter företa en ny prövning när de får sådan information från den ut- ländska myndigheten som ger anledning till omprövning av sekretessfrå- gan. Underrättelse skall inte lämnas om den utländska brottsutredningen av- Prop. 2006/07:133 ser brott som motsvarar brott som anges i 27 kap. 33 § tredje stycket rät- Detta föreskrivs särskilt i förevarande paragraf. Enligt 25 a § skall underrättelse inte heller lämnas när den rättsliga hjälpen verkställs genom omedelbar överföring av telemeddelanden eller uppgifter om telemeddelanden. Vid tekniskt bistånd som lämnas med stöd av 25 b § fattas inte något svenskt tvångsmedelsbeslut enligt 27 kap. och bestämmelserna om underrättelse blir därmed inte tillämpliga. Rättens beslut enligt 25 § att tillåta hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning får verkställas genom omedelbar överföring av tele- meddelanden eller uppgifter om telemeddelanden till den ansökande staten, om det kan ske under betryggande former. Verkställighet ge- nom omedelbar överföring får endast ske i förhållande till en stat som är medlem i Europeiska unionen eller till eller . Åklaga- ren prövar om förutsättningar för omedelbar överföring finns. Om omedelbar överföring av telemeddelanden sker, får upptagning eller uppteckning inte göras i och bestämmelserna i 27 kap. 31 33 §§ skall inte tillämpas. De bestämmelser om underrättelse som införs i 27 kap. 3133 §§ rätte- gångsbalken skall tillämpas endast när teleavlyssningen eller teleöver- vakningen faktiskt sker i , se avsnitt 5.10. I ett tillägg till paragra- fen undantas de fall då rättslig hjälp med en sådan åtgärd verkställs ge- nom omedelbar överföring av telemeddelanden eller uppgifter om tele- meddelanden till den ansökande staten. I den situationen får avlyssningen eller övervakningen anses ske i den ansökande staten. Av detta följer att inte heller bestämmelserna i 25 § skall tillämpas. Åklagare får ansöka hos en utländsk myndighet om rättslig hjälp eller tekniskt bistånd med hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervak- ning av någon som befinner sig i en annan stat eller i . Om den andra staten kräver att ansökan först skall prövas av dom- stol i , får rätten på begäran av svensk åklagare pröva frågan om att tillåta den hemliga teleavlyssningen eller hemliga teleövervak- ningen som ansökan enligt första stycket avser. Av ansökan enligt första stycket skall det framgå åtgärden önskas och sådana uppgifter som behövs för att åtgärden skall kunna genomföras. Om den andra staten kräver ett tillstånd en- ligt andra stycket, skall ansökan innehålla en bekräftelse på att ett så- dant tillstånd har meddelats. Befinner sig den person som åtgärden avser inte i den stat där rättslig hjälp eller tekniskt bistånd söks, skall det av ansökan framgå att ett sådant tillstånd som avses i 26 c § har lämnats av den stat där personen finns. Om tillstånd lämnas enligt andra stycket, skall bestämmelserna om underrättelse till enskild i 27 kap. 3133 §§ till- lämpas endast när upptagning eller uppteckning av avlyssningen el- ler övervakningen sker i . Enligt paragrafen får svensk domstol lämna tillstånd till hemlig teleav- lyssning eller hemlig teleövervakning utomlands om den anmodade sta- ten begär ett sådant beslut. Därvid skall reglerna i 27 kap. rättegångsbal- ken tillämpas. De bestämmelser om underrättelse som införs i 27 kap. 3133 §§ skall dock endast tillämpas när det finns ett svenskt domstolsbeslut och när avlyssningen eller övervakningen sker i . Frågan har behandlats i avsnitt 5.10. Särskilda bestämmelser om underrättelse till enskild finns i ett nytt fjärde stycke. Av bestämmelserna följer att ingen svensk underrättelse skall lämnas i fall då avlyssningen eller övervakningen sker utomlands, oavsett om det finns ett svenskt domstolsbeslut eller inte. En svensk un- derrättelse skall inte heller lämnas när det inte finns något svenskt till- ståndsbeslut, eftersom ett sådant beslut inte har begärts av den anmodade staten, och det oavsett hur den utländska tvångsmedelsåtgärden verk- ställs. I det fallet sker åtgärden enbart med stöd av det tvångsmedelsbe- slut som meddelas i den anmodade staten. Däremot skall underrättelse lämnas om svensk domstol har lämnat till- stånd till tvångsmedelsanvändningen enligt andra stycket och åtgärden sker här i landet. Detta omfattar fall då utländsk rättslig hjälp med hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning genomförs genom omedelbar överföring till av telemeddelanden eller uppgifter om telemed- delanden. Det omfattar även utländsk rättslig hjälp i form av tekniskt bistånd med en sådan åtgärd. I båda dessa fall sker upptagning eller upp- teckning av avlyssningen eller övervakningen rent faktiskt här i landet och bestämmelserna om underrättelse i 27 kap. 3133 §§ rättegångsbal- ken gäller fullt ut. Om hemlig kameraövervakning skall äga rum av någon som befinner sig i en annan stat och den andra staten kräver att ansökan först skall prövas av domstol i , får tingsrätten på begäran av svensk åklagare besluta att tillåta kameraövervakningen. Underrättelse enligt 8 § lagen (1995:1506) om hemlig kamera- övervakning skall inte lämnas. När svensk domstol på den anmodade statens begäran lämnar tillstånd till hemlig kameraövervakning utomlands skall bestämmelserna i lagen (1995:1506) om hemlig kameraövervakning tillämpas. De nya bestäm- melserna om underrättelse i 8 § den lagen skall dock inte tillämpas i detta fall. Detta framgår av ett nytt andra stycke i paragrafen. Frågan har be- handlats i avsnitt 5.10. 9.8Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:000) om ändring i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål En ansökan om hemlig kameraövervakning av någon som befinner sig i handläggs av åklagare. Åklagaren skall genast pröva om det finns förutsättningar för åtgärden och i sådant fall ansöka om rät- tens tillstånd. Upptagningar behöver inte granskas enligt 7 § första stycket lagen (1995:1506) om hemlig kameraövervakning. Upptagningar får bevaras efter det att ärendet om rättslig hjälp har avslutats och återredovisning har skett enligt 2 kap. 17 § endast om detta är tillåtet enligt 7 § andra stycket lagen om hemlig kameraöver- vakning. I fråga om underrättelse till enskild enligt 8 § lagen om hemlig kameraövervakning skall bestämmelserna i 4 kap. 25 § tredje stycket denna lag tillämpas. Paragrafen, som är utformad enligt det förslag som har lämnats i prop. 2005/06:178, innehåller bestämmelser om rättslig hjälp i med hemlig kameraövervakning. Rättens tillstånd krävs och reglerna i lagen (1995:1506) om hemlig kameraövervakning skall tillämpas. Det gäller även de bestämmelser om underrättelse som införs i 8 § lagen om hemlig kameraövervakning och som skall tillämpas även i dessa fall. Genom ett nytt fjärde stycke har reglerna om underrättelseskyldighet anpassats på samma sätt som i fråga om rättslig hjälp med hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning enligt 4 kap. 25 §, se kommentaren till den para- grafen. De tvångsmedelsåtgärder som här är aktuella genomförs dock alltid i och det behövs därmed inte något undantag av det slag som införs i 4 kap. 25 a §. Frågorna har redovisats i avsnitt 5.10. En ansökan om hemlig rumsavlyssning av någon som befinner sig i handläggs av åklagare. Åklagaren skall genast pröva om det finns förutsättningar för åtgärden och i sådant fall ansöka om rättens tillstånd. Upptagningar och uppteckningar behöver inte granskas enligt 13 § första stycket lagen (2007:000) om hemlig rumsavlyssning. Upptagningar och uppteckningar får bevaras efter det att ärendet om rättslig hjälp har avslutats och återredovisning skett enligt 2 kap. 17 § endast om detta är tillåtet enligt 13 § lagen om hemlig rumsav- lyssning. I fråga om underrättelse till enskild enligt 15 § lagen om hemlig rumsavlyssning skall bestämmelserna i 4 kap. 25 § tredje stycket denna lag tillämpas. Paragrafen, som bygger på ett förslag i prop. 2005/06:178, innehåller bestämmelser om rättslig hjälp i med hemlig rumsavlyssning. Rättens tillstånd krävs och reglerna i lagen om hemlig rumsavlyssning skall tillämpas. De bestämmelser om underrättelse som införs i 15 § lagen om hemlig rumsavlyssning och som skall tillämpas även i dessa Prop. 2006/07:133 fall anpassas genom ett nytt tredje stycke till de förhållanden som gäller i det internationella rättsliga samarbetet. Det är fråga om samma ändringar som de som görs i fråga om rättslig hjälp med hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning enligt 4 kap. 25 §, se kommentaren till den para- grafen. Eftersom det här alltid är fråga om en tvångsmedelsåtgärd som genomförs i , behövs det inte något undantag från underrättelse- skyldigheten för åtgärder som sker utomlands (jfr 4 kap. 25 a §). Frå- gorna har behandlats i avsnitt 5.10. Om hemlig rumsavlyssning skall äga rum av någon som befinner sig i en annan stat och den andra staten kräver att ansökan först skall prö- vas av domstol i , får rätten på begäran av svensk åklagare be- sluta att tillåta rumsavlyssningen. Underrättelse enligt 15 § lagen (2007:000) om hemlig rumsav- lyssning skall inte lämnas. När en svensk domstol på den anmodade statens begäran lämnar tillstånd till hemlig rumsavlyssning utomlands, skall bestämmelserna i lagen om hemlig rumsavlyssning tillämpas. Underrättelse enligt 15 § i den lagen skall dock inte lämnas när åtgärden genomförs utomlands, se avsnitt 5.10. Ett uttryckligt undantag från bestämmelserna om underrättelse har därför införts i ett nytt andra stycke i förevarande paragraf. 9.9Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:000) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott Den som har varit utsatt för en åtgärd enligt 1 § 6 skall underrättas om åtgärden. Om åtgärden har avsett en teleadress eller en plats som innehas av någon annan, skall även denne underrättas. Vid hemlig kameraövervakning behöver dock innehavaren av en sådan plats till vilken allmänheten har tillträde inte underrättas. Underrättelsen skall lämnas så snart det kan ske efter det att det ärende i vilket åtgärden vidtogs avslutades. En underrättelse behöver inte lämnas till den som redan har fått del av eller tillgång till uppgifterna. En underrättelse behöver inte heller lämnas om den med hänsyn till omständigheterna uppenbart är utan betydelse. Paragrafen är ny. I första stycket finns bestämmelser om underrättelse till enskild efter hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraöver- vakning i preventivt syfte (enligt propositionen 2005/06:177 om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott). Den som har utsatts för åtgärder enligt 1 § 6 i den föreslagna lagen är således en person mot vem det har meddelats tillstånd till hemlig teleavlyssning, hemlig teleöver- vakning eller hemlig kameraövervakning eftersom det med hänsyn till omständigheterna har funnits anledning att anta att personen kommer att utöva brottslig verksamhet som innefattar mord, dråp, grov misshandel, människorov eller olaga frihetsberövande enligt 3 kap. 1, 2 eller 6 § eller 4 kap. 1 § eller 2 § första stycket i avsikt att påverka offent- liga organ eller den som yrkesmässigt bedriver nyhetsförmedling eller annan journalistik att vidta eller avstå från att vidta en åtgärd eller att hämnas en åtgärd. Dessutom omfattar underrättelseskyldigheten inneha- vare av avlyssnade eller övervakade teleadresser och platser (se andra meningen). Såsom framgår av tredje meningen behöver det vid hemlig kamera- övervakning inte lämnas någon underrättelse till innehavare av platser till vilka allmänheten har tillträde. Det överensstämmer med vad som föreslås gälla enligt 8 § lagen (1995:1506) om hemlig kameraövervak- ning. Med hänsyn till att det här inte är fråga om en förundersökning skall inte bestämmelserna i 27 kap. 31 § om tidpunkten för underrättelsen tillämpas.