prop · GU03114 · 2007-03-22 00:00:00 — Detta bottnar i att en betydande del av de aktuella produkterna och teknologierna har dubbla användningsområden, dvs. de utgör produkter som kan användas för både civila och militära ändamål. För att underlätta det internationella samarbetet för icke-spridning av massförstörelsevapen har ett fyrtiotal länder slutit sig samman i ett antal multilaterala exportkontrollregimer: (), (), Australiengruppen (AG), Missilteknologikontrollregimen (MTCR) samt Wassenaararrangemanget (WA). Deltagande länder i dessa regimer redovisas i bilaga 5. Regimernas syfte är att identifiera varor och teknologier som kan användas för framställning av massförstörelsevapen, och vars utförsel således bör kontrolleras på ett samordnat sätt av medlemmarna, samt att utbyta information om spridningsrisker. Arbetet omfattar också kontakter med tredje land för att främja regimernas icke-spridningsmålsättningar. Exportkontrollregimerna skiljer sig från de ovannämnda internationella avtalen genom att de inte är baserade på några folkrättsligt bindande avtal. Grunden för samarbetet står närmast att finna i en gemensam vilja att förhindra spridning av massförstörelsevapen samt i nationell lagstiftning som möjliggör exportkontroll av de varor och teknologier som har identifierats såsom strategiska produkter. Deltagande i regimerna underlättar vidare uppfyllandet av de folkrättsliga förpliktelserna i de ovan nämnda internationella avtalen om att inte direkt eller indirekt bistå en annan stat att anskaffa massförstörelsevapen. Grundläggande begrepp inom regimerna Två nyckelbegrepp i det multilaterala samarbetet är avslag (eng. denials) och konsultationer (no undercut). Med begreppet avslag avses att en medlem i en regim som har nekat ett utförseltillstånd för en specifik transaktion med hänvisning till regimens målsättningar förväntas informera de övriga medlemmarna om sitt beslut. De övriga förväntas då konsultera den stat som utfärdade detta avslag om de avser besluta om utförseltillstånd för en motsvarande transaktion. Detta konsultationsförfarande brukar benämnas som principen om no undercut och syftar till att förhindra att ett annat land beviljar utförseltillstånd för samma produkt. Systemet med att meddela avslag tillämpas inom NSG, AG, MTCR samt WA. Proceduren med sådana konsultationer tillämpas inom NSG, AG och MTCR. Terroristattackerna i och förorsakade massförstörelse utan att massförstörelsevapen i traditionell bemärkelse kom till användning. Spridningen av mjältbrandsbakterier i visade att biologiskt material, som kan användas som biologiskt stridsmedel, hade kommit i orätta händer. Dessa händelser och risken för att terrorister får tillgång till massförstörelsevapen genom export har i hög grad bidragit till att samarbetet inom de multilaterala exportkontrollregimerna också kommit att inriktas på terroristhotet. Ett första steg har varit att uttryckligen fastslå i regimernas grunddokument att ett av syftena med verksamheten just är att förhindra spridning av produkter med dubbla användningsområden till terrorister. En sådan ändring genomfördes i Wassenaararrangemanget 2001, i Australien-gruppen och NSG 2002 samt i MTCR 2003. En annan åtgärd är att det informationsutbyte som äger rum inom regimerna även inriktas på spridningsriskerna till icke- statliga aktörer, som kan finnas i alla länder. Generalklausulen (catch-all) För att ytterligare stärka exportkontrollen har regimerna också infört en s.k. generalklausul i riktlinjerna för sin verksamhet (för ytterligare förklaring av begreppet, se Förklaringar i bilagedelen). Genom bestämmelser om en generalklausul ges en juridisk grund för att även kunna kontrollera export av sådana produkter och teknologier som inte är uppförda på regimernas kontrollistor, om det finns skäl att misstänka att de kan komma att användas för tillverkning av massförstörelsevapen och deras vapenbärare. AG införde en generalklausul 2002. I MTCR och WA skedde detta 2003 och i NSG 2004. EU, som redan hade denna mekanism i förordningen (EG) nr 1334/2000, var drivande i arbetet på området, liksom . FN:s säkerhetsråds resolution (2004) antog resolution , vilken syftar till att förhindra att icke statliga aktörer får tillgång till massförstörelsevapen och vapenbärare för dem. I resolutionens inledning fastslås att spridning av kärnvapen, kemiska och biologiska vapen, liksom deras vapenbärare, utgör ett hot mot internationell fred och säkerhet. Resolutionen är bindande för FN:s medlemsländer och ålägger dessa enligt kapitel VII att vidta en serie åtgärder för att förhindra spridning. Avseende exportkontroll fastslås att alla stater skall upprätta, utveckla, granska och upprätthålla lämpliga effektiva nationella kontroller, inklusive lämpliga lagar och förordningar för att kontrollera export, transittrafik, omlastningar och vidareexport samt kontroller över tillhandahållande av finansiella medel och tjänster som är förknippade med sådan export och omlastningar. Slutanvändarkontroller skall också införas. Alla stater skall vidare införa lämpliga straffrättsliga eller administrativa åtgärder för brott mot lagar och förordningar om exportkontroll. Resolutionen innehåller också bestämmelser om bistånd för att genomföra den. Stater som har möjlighet härtill ombeds att som svar på specifika förfrågningar erbjuda lämpligt bistånd till de stater som saknar nödvändig infrastruktur för lagstiftning och övervakning, erfarenhet av genomförande och/eller resurser för att uppfylla resolutionens Skr. 2006/07:114 bestämmelser. Genom resolution beslöts också att för en period om högst upprätta en kommitté knuten till säkerhetsrådet, den s.k. 1540- kommittén, med uppgift att rapportera till rådet för dess granskning om genomförandet av resolutionen. Vidare uppmanades FN:s medlemsländer att rapportera till kommittén om åtgärder som de vidtagit eller avsåg vidta för att genomföra resolutionen. I kommittén ingår företrädare för alla medlemmar i säkerhetsrådet. Det stora flertalet av FN:s medlemsländer, däribland , har rapporterat till 1540-kommittén. Europeiska kommissionen har rapporterat i sådana frågor på området som faller under EU:s första pelare. 1540-kommittén har också inhämtat kompletterande information från FN:s medlemmar under arbetets gång. Genom resolution , som antogs , beslöt att förlänga 1540- kommittens mandat med , till . I resolutionen uppmanades alla stater som ännu inte lämnat en första rapport om åtgärder de vidtagit eller avser vidta för att genomföra resolution att avge en sådan rapport till kommittén utan dröjsmål. Vidare beslöt säkerhetsrådet att 1540-kommittén skall intensifiera sina ansträngningar för att främja ett fullständigt genomförande av resolution av alla stater genom ett arbetsprogram som skall inkludera sammanställning av information om staters genomförande av resolutionens alla aspekter och om kontakter utåt, dialog, bistånd och samarbete. FN:s resolution innebär förpliktelser som många länder , inklusive , inte uppfyller helt och hållet. I fall gäller att exportkontrollen för produkter med dubbla användningsområden styrs av förordningen (EG) nr 1334/2000, som saknar reglering avseende kontroll av förmedlande verksamhet, transiteringar och omlastning. En översyn av EG- förordningen pågår . planeras en översyn av det svenska genomförandet av resolution vad avser resolutionens delar om icke-spridning och exportkontroll, med syfte att kunna bedöma om EU-reglerna bör kompletteras med svenska nationella bestämmelser på dessa områden. FN:s säkerhetsråds resolution (2006) Till följd av kärnvapenprov antog resolution om sanktioner under FN- stadgan kapitel VII, artikel 41. Sanktionerna, som bl.a. innefattar förbud mot export av krigsmateriel, produkter med dubbla användningsområden som kan missbrukas för massförstörelsevapen, missilteknologi samt lyxvaror, kommer att genomföras gemensamt av EU:s medlemsstater genom en gemensam ståndpunkt som antogs av rådet samt genom en kompletterande rådsförordning. Den gemensamma ståndpunkten har publicerats i EUT L 322, 22.11.2006, s. 32. FN:s säkerhetsråds resolution (2006) Bl.a. med anledning av att enligt inte uppfyllt de krav som säkerhetsrådet ställt i resolution (2006) beslöt rådet den att skärpa kraven på . resolution (2006) om sanktioner i enlighet med kapitel VII, artikel 41. I resolutionen beslutas att skall upphöra med en rad känsliga nukleära aktiviteter. Avseende exportkontroll skall alla stater genomföra nödvändiga åtgärder för att förhindra export till av produkter som kontrolleras av () och Missile Technology Control Regime (MTCR). Alla stater skall vidare förhindra export av övriga produkter om staten bedömer att produkterna skulle kunna bidra till anrikningsverksamhet, upparbetning och tungvatten-relaterade aktiviteter eller till utveckling av vapenbärare för I EU har arbete inletts för att genomföra resolution genom en gemensam ståndpunkt och en kompletterande särskild förordning. Genomförandet i av sanktionerna mot resp. När EG-förordningarna om sanktioner mot resp. mot antagits av kommer de att få ställning som svensk lag. Det ankommer sedan på berörda myndigheter att genomföra sanktionerna och de ökade kontrollerna. (), som bildades , behandlar frågor om exportkontroll avseende det nukleära icke-spridningsfördraget (NPT). Kommittén fastställer vad som menas med utrustning och materiel som särskilt konstruerats för tillverkning av särskilt klyvbart material enligt fördragets artikel III. NPT föreskriver att export av sådan utrustning och materiel till en icke-kärnvapenstat, liksom atområbränsle och särskilt klyvbart material, endast får ske om det klyvbara materialet underställs Utrustningen och materielen anges i kommitténs kontrollista, som kontinuerligt uppdateras i ljuset av den tekniska Listan finns återgiven i informationscirkulär nr 209 (INFCIRC/209/Rev.2). övertog ordförandeskapet i . Vidare fortsatte arbetet syftande till en översyn av kommitténs fortsatta roll och verksamhet, bl.a. i ljuset av det liknande arbete som bedrivs av i sin kontrollista inkludera sådana ventiler som särskilt utformats och framställts för användning i anrikningsanläggningar. finns på webbplatsen <HTwww.zanggercommittee.orgTH>. () har sitt ursprung i den s.k. "", som bildades bl.a. mot bakgrund av den kärnsprängning som genomförde . NSG:s arbete avser exportkontroll av dels sådana produkter som kan användas för framställning av kärnämne för vapenbruk och dels produkter med dubbla användningsområden som kan användas vid tillverkning av kärnvapen. Produkterna finns återgivna i informationscirkulär nr 254, som innehåller en kontrollista för respektive varugrupp (INFCIRC/254/Rev.8/Part 1 och INFCIRC/254/Rev.7/Part 2). NSG:s arbete innefattade bl.a. informationsutbyte och analys av aktuella spridningshot. Regimen uppmanade alla stater att utöva yttersta vaksamhet för att tillse att ingen export av varor och teknologier bidrar till kärnvapenprogram. NSG:s medlemsländer erkände att FN:s säkerhetsråds resolution spelar en avgörande roll för att utveckla en effektiv mekanism för att förhindra spridning av massförstörelsevapen, deras vapenbärare och därtill hörande materiel till eller från stater och icke-statliga aktörer, samt välkomnade förlängningen av 1540-kommitténs mandat för ytterligare en tvåårsperiod. NSG beslöt vidare att fortsätta arbetet syftande till att stärka regimens riktlinjer ifråga om exportkontroll av särskilt känslig utrustning liksom arbetet om icke- medlemsländers anslutning till NSG:s riktlinjer för att säkra bredare genomförande av allomfattande och effektiva kontrollsystem. beslöt NSG också att i kontrollistan över kärntekniska produkter inkludera sådana ventiler som är särskilt utformade och framställda för användning i anrikningsanläggningar. (FOI) utsågs att leda arbetet i en teknisk arbetsgrupp som skall rapportera till plenarmötet . Information om NSG finns på webbplatsen HT .nuclearsuppliersgroup.org>TH . Australiengruppen (AG) bildades på initiativ av . Dess verksamhet syftar till att harmonisera deltagarländernas exportkontroll för att förhindra spridning av kemiska och biologiska vapen till såväl stater som terroristgrupper. Ursprungligen omfattade gruppens verksamhetsområde endast kemikalier och kemisk tillverkningsutrustning. 1990 beslutades dock att utöka gruppens kontrollistor till att även omfatta mikroorganismer, toxiner samt viss tillverkningsutrustning för biologiska stridsmedel. I centrum för AG:s arbete stod bl.a. informationsutbyte om utveckling av nya teknologier som potentiellt kan utgöra hot på icke- spridningsområdet. I det fortlöpande arbetet rörande uppdatering av regimens kontrollistor beslöts att inkludera kemisk produktions- och upparbetningsutrustning tillverkad av niobium och niobiumlegeringar. Vidare beslöts att uppföra tre nya ämnen på den biologiska kontrollistan. Beslut fattades också om ett gemensamt förhållningssätt bland AG:s medlemmar till kontroll av export till återförsäljare samt att genomföra ett seminarium gällande kontroll av förmedlande verksamhet. I arbetet fastställdes också strategier för AG:s kontakter med tredje land samt beslöts att fortsatt granska frågor avseende kontroll av immateriella överföringar av teknologi och programvara. Information om AG finns på webbplatsen HT .australiagroup.netTH>. Missilteknologikontrollregimen (MTCR) grundar sig på ett amerikanskt initiativ . Dess verksamhet gäller exportkontroll av fullständiga missilsystem (inklusive ballistiska missiler, raketer och missiler för rymduppskjutningar samt sondraketer) och andra obemannade luftfarkoster (inklusive kryssningsmissiler, mål- och spaningsplattformar) med en räckvidd eller mer. Därutöver kontrolleras komponenter till sådana system samt andra produkter som kan användas för produktion av sådana missiler. fortsatte arbetet med att se över innehållet i listorna med kontrollerade produkter, utbyta information om känslig spridning av missilutrustning och bedriva utåtriktad verksamhet till en rad länder, bl.a. i . Vid plenarmötet noterade medlemmarna den ökande risken för spridning av massförstörelsevapen och missiler. Speciellt är spridningen i nordöstra och södra , liksom i alarmerande. Medlemmarna bekräftade på nytt sin vilja att stärka exportkontrollen av utrustning som kan få sådan användning. Man uttryckte starkt stöd för FN:s säkerhetsråds resolution (2006) om . Medlemmarna kom överens om åtgärder för att stärka sitt informationsutbyte och begärde att alla länder skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att genomföra åtgärderna i 1695 (2006). Medlemmarna betonade vikten av att kontrollera immateriella överföringar av teknologi och programvara via Internet och enades om att MTCR:s riktlinjer gäller för både fysiska och immateriella överföringar. , som valdes som ordförande i /2007, avser att genomföra en internationell konferens om missilspridning i i samband med 20-års jubileet av regimens bildande. Information om MTCR finns på webbplatsen HT .mtcr.info>TH . Wassenaararrangemanget (WA) bildades som en efterträdare till det multilaterala exportkontrollsamarbete, som tidigare hade bedrivits inom ramen för (). Syftet med regimens verksamhet är att bidra till regional och internationell säkerhet och stabilitet genom att främja transparens och ett ansvarsfullt agerande rörande överföringar av konventionella vapen och produkter med dubbla användningsområden och därigenom undvika destabiliserande ansamlingar. WA baserar sin verksamhet på föresatsen att handel med de varor som återfinns på kontrollistorna skall vara tillåten, men måste ske under kontrollerade former. WA har en bredare produktinriktning än övriga exportkontrollregimer. Två kontrollistor är fogade till regimens grunddokument: Munitions List, omfattande konventionell krigsmateriel, samt List of Dual-Use Goods and Technologies, omfattande produkter och teknologi med civila och militära användningsområden som inte återfinns på övriga regimers riktlinjer för dels exportkontroll av immateriella överföringar av teknologi och programvara och dels för licensiering av produkter på WA:s kontrollistor gällande produkter med dubbla användningsområden. Vidare beslöts om ett antal uppdateringar av regimens kontrollistor. Kontakter genomfördes med ett antal tredjeländer för att främja regimens målsättningar. Plenarmötet uppmanade regimens medlemsländer att visavi tredje land främja WA:s riktlinjer för exportkontroll av bärbara luftvärnsmissiler, s.k. MANPADS. Inför en planerad översyn 2007 av WA:s verksamhet fastställdes ett ramverk för utvärdering av regimens arbete samt upprättades särskilda arbetsgrupper för översynsarbetet. innehade ordförandeskapet i för frågor om licensering och lagövervakning.T upptogs som regimens fyrtionde medlem. Information om Wassenaararrangemanget finns på webbplatsen HT .wassenaar.org>TH . 19Samarbetet inom EU avseende produkter med dubbla användningsområden Arbetet inom EU på området exportkontroll av produkter med dubbla användningsområden är nära förbundet med det internationella arbete som utförs inom exportkontrollregimerna, se avsnitt 15. I sker samordningen närmast i rådsarbetsgrupperna CONOP (Council Working Party on Non-proliferation) som handhar icke-spridningsfrågor generellt samt WPDU (Working Party on Dual-use Goods) som bl.a. arbetar med policyfrågor och hanterar uppdatering av den kontrollista som faller under rådets förordning (EG) nr 1334/2000 av om upprättande av en gemenskapsordning för kontroll av export av produkter och teknik med dubbla användningsområden. I det följande behandlas arbetet i WPDU. Årets arbete med kontrollistorna De förändringar som görs i regimernas kontrollistor lyfts in i EG-förordningens bilaga och görs på så sätt juridiskt bindande för EU:s medlemsstater. Ändringar i regimlistorna och har införts i EU:s kontrollista genom rådets förordning (EG) nr 394/2006 av om ändring och uppdatering av förordning (EG) nr 1334/2000, som trädde i kraft i . Europeiska rådets handlingsplan mot spridning av massförstörelsevapen och strategi mot sådan spridning inkluderar ett åtagande att stärka effektiviteten i exportkontrollen avseende produkter med dubbla användningsområden i ett utvidgat . Den översyn av de nationella exportkontrollsystemen som genomfördes granskades av rådet. Rådet uttalade då att översynens rekommendationer skulle genomföras utan dröjsmål. Ett grundläggande skäl för kravet att förbättra exportkontrollen är att EU är en stor tillverkare av känsliga produkter och teknologier som skulle kunna missbrukas för framställning av massförstörelsevapen. De exportkontrollåtgärder som krävs inom EU måste vara proportionella mot spridningsrisken och inte onödigt störa framväxten av den inre marknaden eller de europeiska företagens konkurrenskraft. Inom ramen härför har verksamheten inom WPDU omfattat: -en databas med medlemsländernas notifieringar av avslag på ansökningar om exporttillstånd enligt förordning (EG) nr 1334/2000 har utformats. En pilotversion används f.n. Den innehåller medlemsländernas avslag i Australiengruppen och i ; -medlemsländerna har notifierat sina ändringar i interna regelverk till kommissionen; -den etablerade panelen med teknisk expertis från medlemsländerna för att ge råd i varuklassificeringsfrågor har fortsatt sitt arbete; -samordningen mellan medlemsländerna har ökat vad gäller hanteringen av kontroll av produkter utanför kontrollistor. Främst har det gällt utformning av djupare samarbete för att förhindra spridning av nukleära produkter och missilprodukter till ; -utåtriktad verksamhet till näringslivet har förstärkts; -mellan medlemsländerna och kommissionen har kontakterna fördjupats i samband med att kommissionen utarbetat förslag till ändrad förordning om produkter med dubbla användningsområden. EU-arbetet avseende exportkontroll av produkter med dubbla användningsområden har en politisk dimension. Enligt mot spridning av massförstörelsevapen skall medlemsstaterna arbeta för att bli en ledande samarbetspartner när det gäller exportkontrollregimerna och detta bör ske bl.a. genom samordning av EU:s ståndpunkter inom regimerna. Ett gemensamt agerande från EU- ländernas sida i de olika regimerna har i linje med detta blivit allt vanligare och är nu en central del av arbetet i och vid regimernas olika möten. Kretsen av EU-länder brukar ha samordnande möten i anslutning till regimmöten. har EU-initiativ bl.a. resulterat i att medlemmarna i respektive regim kunnat ena sig om att upprätthålla exportkontroll även för produkter utanför kontrollistorna (catch-all), om dessa antas kunna komma att användas i samband med massförstörelsevapen. Ett annat område där EU haft Skr. 2006/07:114 framgång är att medlemmarna i regimerna enats om att stärka riktlinjerna för exportkontroll för att förhindra att terrorister får tillgång till känsliga produkter på regimernas kontrollistor. EU har även verkat för att stärka informationsutbytet mellan medlemsländerna i regimerna. EU:s uppfattning är att alla EU:s medlemsstater skall erbjudas medlemskap i alla regimer, vars beslut ligger till grund för kontrollistorna i förordningen (EG) nr 1334/2000. Huvudskälet är strävan att upprätthålla en för alla EU-länder harmoniserad och effektiv nationell exportkontroll baserad på regimernas kontrollistor, riktlinjer för exportkontroll och informationsutbyte om spridningsrisker. EU har därför med kraft verkat för att uppnå att alla EU:s medlemsstater kan bli medlemmar i alla regimer. Genom beslut i NSG och AG är samtliga EU-länder numera medlemmar i dessa regimer. I MTCR har motsvarande beslut ännu inte fattats beträffande , , , , , , och . Avseende Wassenaararrangemanget gäller detsamma för . 20Att sprida exportkontrollpolitiken outreach En EU-samordnad verksamhet för information och tekniskt bistånd på exportkontrollområdet En stor del av det svenska nationella informationsarbetet om exportkontroll sköts av ISP. Internationellt genomförs en omfattande informationsverksamhet av en rad länder och organisationer. Denna verksamhet syftar till att förstärka det internationella exportkontrollsystemet genom att höja förståelsen för behovet av exportkontroll och de krav denna ställer. Arbetet inriktas främst på de länder och regioner som inte deltar aktivt i den multilaterala verksamheten inom regimerna och på krigsmaterielområdet. Dessa länder har ofta ett etablerat nationellt exportkontrollsystem, men saknar ett internationellt kontaktnät. Förutom den rena informationsverksamheten under möten och seminarier ges även tillfälle att ha en öppnare diskussion om olika problemområden och spridningsrisker. På så sätt ges möjlighet att utvidga det internationella samarbetet i frågor som engagerar de flesta ansvarstagande exporterande länder. Inom EU har medlemsländerna bedrivit informationsverksamhet och gjort uppvaktningar i länder utanför EU för samtal om exportkontrollpolitiken. Fokus på krigsmaterielområdet har legat på EU:s uppförandekod för vapenexport och hur den fungerar i praktiken. Arbetet beskrivs närmare under avsnitt 10. På området för produkter med dubbla användningsområden har fokus legat på att informera om rådets förordning (EG) nr 1334/2000 av om upprättande av en gemenskapsordning för kontroll av export av produkter och teknik med dubbla användningsområden och hur den tillämpas i enskilda medlemsländer. Inom ramen för mot spridning av massförstörelsevapen har igångsatts ett arbete syftande till att stärka nationell exportkontroll i tredjeland genom seminarier och tekniskt bistånd från EU:s sida. Detta arbete bygger också på 1540 (2004). Projekten ifråga har berört , , , och , , , och . bidrar aktivt med teknisk expertis, framför allt genom ISP. ISP har medverkat i tre EU-projekt vars syften har varit att byta erfarenheter inom området exportkontroll av produkter med dubbla användningsområden. De tre projekten leds av BAFA (Bundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle), motsvarighet till ISP; -med och har efter ländernas delning blivit två projekt. ISP har i länderna redovisat hur myndigheten arbetar i .