prop · GU03128d3 · 2007-06-19 00:00:00 — Enligt Lagrådets mening framgår vad nu sagts redan av 1 kap. 3 § första stycket och 2 p i övergångsbestämmelserna till Flagen, varför 1 kap. 3 § andra stycket K-lagen och del av p 3 i övergångsbestämmelserna till K-lagen bör kunna utgå i förtydligande och förenklande syfte. 1 kap. 5 § Klagen och 1 kap. 14 § Flagen I 1 kap. 5 § Klagen föreslås att denna lag inte skall gälla för offentliga kontrakt som omfattas av andra förfaranderegler och tilldelas i enlighet med 1. ett internationellt avtal som i överensstämmelse med EG-fördraget har ingåtts mellan ett land som är bundet av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och ett eller flera länder utanför EES och som omfattar a)varor och byggentreprenader avsedda att utnyttjas i samband med att avtalsländerna gemensamt uppför eller driver en anläggning, eller b)tjänster avsedda att utnyttjas i samband med att avtalsländerna gemensamt genomför eller driver ett projekt, 2.ett internationellt avtal som slutits i samband med stationering av trupper, eller 3.en internationell organisations särskilda förfarande. Vidare föreslås i 1 kap. 14 § Flagen att denna lag inte skall gälla för kontrakt som omfattas av andra upphandlingsregler och som görs enligt 1.ett internationellt avtal som i överensstämmelse med EG-fördraget har ingåtts mellan ett EES-land och ett eller flera länder utanför EES och som omfattar varor, byggentreprenader, tjänster eller projekttävlingar för att de avtalsslutande staterna gemensamt skall genomföra eller driva ett projekt, 2.ett internationellt avtal om stationering av trupper, eller 3.en internationell organisations särskilda upphandlingsförfarande. Av lagrådsremissen (s. 421) framgår att de enda avsedda skillnaderna mellan paragraferna är att 1 kap. 5 § Klagen också omfattar vad som skall gälla dels vid upphandling av varor eller byggentreprenader avsedda att utnyttjas i samband med att avtalsländerna gemensamt uppför eller driver en anläggning, dels vid upphandling av tjänster avsedda att utnyttjas i samband med att avtalsländerna gemensamt genomför eller driver ett projekt. Vid föredragningen inför Lagrådet har vidare uppgetts att någon annan ändring än den här nämnda inte heller är avsedd i förhållande till gällande rätt, dvs. vad som föreskrivs i 1 kap. 3 § första stycket . Mot denna bakgrund kan man enligt Lagrådet fråga sig varför de båda föreslagna paragraferna utöver nämnda skillnader också innehåller flera andra skillnader i innehåll och uttryckssätt. Några av dessa skillnader är följande. offentliga kontrakt kontrakt, ingåtts mellan ett land som är bundet av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) ingåtts mellan ett EES-land, avtal som slutits i samband med stationering av trupper avtal om stationering av trupper, Här kan också nämnas att i gällande rätt (1 kap. 3 § ) används uttrycket stationering av militär personal, vilket enligt Lagrådets bedömning tydligare anger vad det konkret handlar om, jämfört med uttrycken stationering av trupper respektive i samband med stationering av trupper. Lagrådet anser det möjligt att ge paragraferna en enhetlig utformning och förordar, mot bakgrund av det anförda, att de båda föreslagna paragraferna ges följande, överensstämmande lydelse. 2006/07:128 Bilaga 14 Denna lag gäller inte upphandling som omfattas av andra bestämmelser och görs enligt 1.ett internationellt avtal mellan någon av staterna inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och någon annan stat om ett projekt som är gemensamt för de avtalsslutande staterna, 2.upphandlingsförfaranden som har överenskommits i ett internationellt avtal med anknytning till stationering av militär personal, eller 3.upphandlingsförfaranden som har överenskommits i en internationell organisation. 1 kap. 6 § Klagen och 1 kap.19 § Flagen I paragraferna anges särskilda undantag från lagarnas tillämpningsområden. Bl.a. föreskrivs att lagarna inte gäller tjänstekontrakt som avser förvärv av fastighet, arrenderätt, hyresrätt, bostadsrätt, tomträtt, servitutsrätt eller annan rättighet till fastighet. I paragrafernas föreskrivs vidare att med fastighet i detta sammanhang avses vad som enligt jordabalken utgör eller tillhör fastighet samt befintliga byggnader som tillhör någon annan än ägaren till jorden. Tillägget att med fastighet avses befintliga byggnader som tillhör någon annan än ägaren till jorden har föranletts av att sådana byggnader enligt jordabalken normalt utgör lös egendom. Fråga uppkommer då om inte tillbehör till sådan byggnad av det slag som avses i 2 kap. 2 och 3 §§ jordabalken, också bör utgöra fastighet i detta sammanhang, om de tillhör byggnadens ägare. Härigenom uppnås att inte bara byggnad utan också sådana byggnads- och industritillbehör som tillhör byggnadens ägare kommer att anses som fastighet vid tillämpningen av ifrågavarande bestämmelser, även om byggnaden och tillbehören enligt jordabalkens regler utgör lös egendom. I 1 kap. 6 § 2 K lagen bör vidare uppmärksammas att direktivet (art. 16) inte torde uppställa krav på vem, eller vilken juridisk form den har, som utför sändningen för att anskaffning, utveckling, produktion eller samproduktion av programmaterial skall vara undantaget från direktivets tillämpningsområde. Detta framgår vid en jämförelse mellan direktivets olika språkversioner. Det i lagförslaget angivna kravet att sändningen skall utföras av radio- och TV-bolag synes således inte ha någon motsvarighet i direktivet och bör därför kunna utgå. Lagrådet föreslår i enlighet med det sagda att 1 kap. 6 § K lagen utformas enligt följande. Denna lag gäller inte upphandlingar som avser 1.förvärv av fastighet, arrenderätt, hyresrätt, bostadsrätt, tomträtt, servitutsrätt eller annan rättighet till fastighet, med undantag för upphandling som avser finansiella tjänster och som sker med anledning av annan upphandling som avses i denna punkt, 2.anskaffning, utveckling, produktion eller samproduktion av programmaterial avsett för radio- och TV-program samt upphandling av sändningstid, 3.skiljemanna- och förlikningsuppdrag, 4.finansiella tjänster i samband med utfärdande, försäljning, förvärv eller överlåtelse av värdepapper eller andra finansiella instrument, 6.forsknings- och utvecklingstjänster, med undantag för sådana vilkas resultat endast tillkommer en upphandlande enhet i den egna verksamheten och helt betalas av enheten, eller 7.verksamhet som rör förvaltning av statsskulden eller som avser tjänster från en centralbank. Med fastighet enligt första stycket 1 avses vad som enligt jordabalken utgör eller tillhör fastighet. Befintlig byggnad som tillhör någon annan än ägaren till jorden skall också anses utgöra fastighet. Detsamma gäller sådana tillbehör till byggnaden som avses i 2 kap. 2 och 3 §§ jordabalken, om de tillhör byggnadens ägare. Motsvarande ändringar bör göras på försörjningsområdet (jfr 1 kap. 19 § Flagen). 1 kap. 8 § Klagen I paragrafen föreslås att Klagen inte skall tillämpas på vissa kompletterande byggentreprenader i samband med byggkoncessioner när entreprenaderna har blivit nödvändiga respektive absolut nödvändiga för att nå vissa i lagtexten angivna syften. Det sistnämnda uttrycket finns också i 4 kap. 6 § första stycket 3 och 8 § första stycket 1 Klagen samt 4 kap. 2 § 4 och 6 Flagen. Även om uttrycket absolut nödvändigt redan förekommer i (jfr 5 kap. 17 § 2) ifrågasätter Lagrådet det lämpliga i att förstärka krav som är nödvändiga med absolut nödvändiga, särskilt när uttrycken förekommer i samma paragraf och det inte görs klart vilken betydelseskillnad som är avsedd. 1 kap. 12 § Klagen I den föreslagna paragrafen talas om att utöva offentlig tjänsteverksamhet. I motsvarande bestämmelse i (jfr 2 kap. 19 §) är uttryckssättet att bedriva verksamhet i det allmännas intresse. Av författningskommentaren kan inte utläsas om någon saklig skillnad är avsedd med det ändrade uttryckssättet. Enligt Lagrådets mening bör under den fortsatta beredningen av lagstiftningsärendet klargöras om någon skillnad är avsedd i förhållande till gällande rätt. 2006/07:128 Bilaga 14 1 kap. 5 och 6 §§ F-lagen I de föreslagna paragraferna talas om omsättning beräknat på de tre närmast föregående årens genomsnitt, innevarande år medräknat. Lagrådet konstaterar att det varken av direktiven eller av lagrådsremissen kan utläsas hur det något dunkla uttrycket skall förstås. Ett alternativ kan vara att beräkningen skall bygga på de tre närmast föregående kalenderåren, varav ett av åren utgörs av innevarande år, där en prognos får göras för årsomsättningen. Ett annat alternativ är möjligen att räkna de tre närmast föregående kalenderåren plus den faktiska omsättningen . Ett tredje sätt kan vara att göra beräkningen från aktuellt datum och sedan räkna . Ytterligare tolkningar synes möjliga att göra. Här kan nämnas att också andra, liknande uttryckssätt förekommer i lagförslaget. T.ex. sägs i förslaget till 1 kap. 16 § första stycket Flagen omsättningen under de föregående tre åren. Lagrådet har inte kunnat utröna vad som avses med de båda uttryckssätten och om någon skillnad är avsedd. Under den fortsatta beredningen av lagstiftningsärendet bör därför enligt Lagrådets mening klargöras hur beräkningen skall göras och författningstexten anpassas därefter. 1 kap. 13 § Flagen Enligt remissen föreslås 1 kap. 13 § Flagen få följande lydelse. Denna lag gäller inte vid tilldelning av kontrakt som görs 1.för något annat ändamål än att utöva sådan verksamhet som avses i 1 kap. 4-10 §§, eller 2.för att i ett land som inte är bundet av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) utöva sådan verksamhet som omfattas av lagens tillämpningsområde enligt 4-10 §§ utan fysisk användning av något nät eller geografiskt område i ett eller flera EES-länder. En upphandlande enhet är skyldig att på begäran av Europeiska gemenskapernas kommission anmäla de verksamheter som den anser vara undantagna enligt första stycket. Den första punkten i första stycket synes överflödig, eftersom vad där sägs redan följer av 1 kap. 2 § första stycket i Flagen. I den andra punkten i samma stycke, som har sin förebild i artikel 20.1 i Fdirektivet, föreskrivs att upphandling för en verksamhet som bedrivs i ett land utanför EES-området inte omfattas av direktivets tillämpningsområde, om inte verksamheten har någon särskild anknytning till EES-området i form av fysiskt brukande av nät eller geografiskt område inom EES. En fråga är om denna begränsning är uttryck för en allmän princip om direktivens geografiska tillämpningsområde och därför möjligen skall gälla också inom K Detta bör klargöras under den fortsatta beredningen. 2006/07:128 Bilaga 14 1 kap. 16 § Flagen Lagrådet hänvisar till kommentaren till 1 kap. 5 och 6 §§ Flagen beträffande uttrycket de föregående tre åren i första stycket. 1 kap. 2527 §§ Flagen Enligt 1 kap. 25 § Flagen skall, om ett kontrakt gäller mer än en verksamhet, de bestämmelser tillämpas som gäller för den huvudsakliga delen av kontraktet. För motsvarande situationer används i 1 kap. 26 och 27 §§ Flagen uttrycket verksamhet som kontraktet huvudsakligen avser. Som en jämförelse kan nämnas att i 2 kap. 14 § Klagen och i 2 kap. 21 § Flagen talas om verksamhet underordnad i förhållande till kontraktets huvudändamål. Lagrådet förordar att uttrycken samordnas, om någon skillnad inte är avsedd, eller att det i författningskommentaren klargörs vari skillnaden består och vad som avses, t.ex. ekonomiskt värde, om det nu handlar om detta. 2 kap. Klagen och 2 kap. Flagen 2 kap. 1 § Klagen och 2 kap. 1 § Flagen I paragraferna anges att det i respektive kapitel finns definitioner av vissa begrepp som används i lagarna. Redan av rubrikerna till kapitlen, "Definitioner", framgår dock att kapitlen innehåller definitioner. Lagrådet föreslår därför att paragraferna utgår och att vad som i författningskommentaren sägs om att kapitlen inte innehåller samtliga definitioner i stället tas in i inledningen till 2 kap. 3 § Klagen och 2 kap. 3 § Flagen I bestämmelserna definieras begreppet anknutet företag. utgår från olika fall av bestämmande inflytande i ett företag. I 2 kap. 3 § Klagen anges vad som avses med "anknutet företag" i förhållande till innehavaren av en byggkoncession. sålunda endast att definiera begreppet i förhållande till en sådan I motsvarande bestämmelse i Flagen (2 kap. 3 §) återfinns en definition av "anknutet företag" som avser att ange vad som avses med begreppet i förhållande till en upphandlande enhet. I båda bestämmelserna anges i ett antal angivna fall att det skall föreligga ett bestämmande inflytande för att ett företag skall anses anknutet. lagen anges direkt i paragrafen i fråga vad som avses med bestämmande inflytande, medan det i 2 kap. 3 § Flagen hänvisas till 22 § andra 2006/07:128 Bilaga 14 stycket samma kapitel. Definitionerna av bestämmande inflytande överensstämmer. I 2 kap. 3 § Flagen har dessutom angetts att med anknutet företag avses företag som enligt 1 kap. 4 och 5 §§ årsredovisningslagen (1995:1554) är dotterföretag eller intresseföretag till den upphandlande enheten. Anledningen till detta torde vara att det i Fdirektivet anges att med anknutet företag avses alla företag vars årsräkenskaper konsolideras med den upphandlande enhetens årsräkenskaper enligt kraven i rådets sjunde direktiv /349/EEG av , grundat på art. i fördraget om sammanställd redovisning (artikel 23.1). Alla dotterföretags och intresseföretags årsräkenskaper behöver dock inte konsolideras med moderbolagets. Detta gäller t.ex. då företaget är av ringa betydelse med hänsyn till kravet på att redovisningen skall ge en rättvisande bild av koncernens ställning (jfr 7 kap. 5 och 16 §§ årsredovisningslagen). Att här använda kriterierna för dotterbolag och intressebolag i årsredovisningslagen för att uppnå överensstämmelse med direktivet är därför inte lämpligt. Lagrådet anser att det skulle vara till fördel för rättstillämpningen om begreppet "anknutet företag" så långt det är möjligt ges en enhetlig innebörd. Dock måste definitionen för Fdirektivets tillämpningsområde omfatta även företag vars årsräkenskaper konsolideras med den upphandlande enhetens enligt kraven i direktiv /349/EEG. Lagrådet föreslår att den för de båda direktivområdena gemensamma delen av definitionen utformas enligt följande. Med anknutet företag avses 1.företag över vilket ett företag/en upphandlande enhet har ett bestämmande inflytande, 2.företag som kan utöva ett bestämmande inflytande över ett företag/en upphandlande enhet, och 3.företag som tillsammans med ett företag/en upphandlande enhet står under bestämmande inflytande av ett annat företag/en annan upphandlande enhet på grund av ägande eller finansiellt deltagande eller på grund av de regler företaget lyder under. Ett bestämmande inflytande skall anses finnas om ett företag/en upphandlande enhet direkt eller indirekt, i förhållande till ett företag, innehar mer än hälften av andelarna i företaget eller kontrollerar majoriteten av röstetalet på grund av aktieägande eller motsvarande eller kan utse mer än halva antalet ledamöter i företagets styrelse eller motsvarande ledningsorgan. Uttrycket "företagets styrelse eller motsvarande ledningsorgan" har hämtats från 1 kap. 11 § aktiebolagslagen (2005:551) för att det klart skall framgå att här avses styrelsen respektive ett styrelsen motsvarande ledningsorgan och inte något organ för övervakning och förvaltning i mer inskränkt mening. Det tillägg till definitionen som måste göras för Fdirektivets tillämpningsområde bör enligt Lagrådets mening överensstämma med direktivets lydelse i denna del enligt följande. 2006/07:128 Bilaga 14 Med anknutet företag avses även alla företag vars årsräkenskaper konsolideras med den upphandlande enhetens enligt kraven i rådets direktiv /349/EEG. 2 kap. 12 § Klagen och 2 kap.11 § Flagen Paragraferna inleds enligt följande. "Med (offentligt) kontrakt avses ett skriftligt kontrakt med ekonomiska villkor som" etc. Eftersom man med kontrakt vanligen avser ett skriftligt avtal förordar Lagrådet att bestämmelsen ges följande inledning. Med kontrakt avses ett skriftligt avtal med ekonomiska villkor som 2 kap.13 § Klagen och 2 kap.13 § Flagen Paragraferna innehåller likalydande definitioner av begreppet offentligt styrda organ. Till en början anges att med sådana organ avses bolag, föreningar, samfälligheter och stiftelser som är inrättade för att tillgodose behov i det allmännas intresse. I denna del vill Lagrådet erinra om den på s. 149 i lagrådsremissen kommenterade domen från (mål C-470/99) enligt vilken avseende inte skall fästas vid om en enhet tillkommit i ett visst syfte utan vid vilka uppgifter som efter bildandet anförtrotts enheten. Av den anledningen bör inte anges att bolagen, föreningarna etc. är "inrättade för att tillgodose behov" utan i stället att dessa "tillgodoser behov". Vidare bör inte begreppet samfälligheter användas här utan i stället "delägarförvaltningar eller särskilt bildade samfällighetsföreningar" [jfr 4 § lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter]. Slutligen bör i punkt 3 i stället för "förvaltningsorgan, styrelseorgan eller övervakande organ" också här det i aktiebolagslagen använda uttrycket "styrelse eller motsvarande ledningsorgan" användas för att det klart skall framgå att här avses styrelsen eller organ med motsvarande ledningsuppgifter och inte något organ för övervakning och förvaltning med ett mer begränsat uppdrag. Lagrådet förordar, i enlighet med det anförda, att bestämmelsen ges följande utformning. Med offentligt styrda organ avses sådana bolag, föreningar, delägarförvaltningar, särskilt bildade samfällighetsföreningar och stiftelser som tillgodoser behov i det allmännas intresse, under förutsättning att behovet inte är av industriell eller kommersiell karaktär, och 1.som till största delen är finansierade av staten, en kommun, landsting eller en upphandlande enhet, eller 2.vars verksamhet står under kontroll av staten, en kommun, ett landsting eller en upphandlande enhet, eller 3.i vars styrelse eller motsvarande ledningsorgan mer än halva antalet ledamöter är utsedda av staten, en kommun, ett landsting eller en upphandlande enhet. I författningskommentaren bör vidare anges att med kontroll i detta sammanhang avses något mer än den gängse tillsyn och kontroll i olika former som alla i hemmahörande juridiska personer är underkastade. 2006/07:128 Bilaga 14 2 kap.14 § Klagen och 2 kap. 21 § Flagen I bestämmelserna behandlas situationen att ett kontrakt som avser A- eller B-tjänster också omfattar verksamhet som hänförs till byggentreprenadverksamhet. I ett sådant fall är avsikten att kontraktet skall behandlas som ett tjänstekontrakt, om byggentreprenadverksamheten är underordnad i förhållande till kontraktets huvudändamål. Det framgår inte och måste klargöras om och hur denna bedömning skiljer sig från den som skall göras enligt paragrafernas andra stycken, som innehåller bestämmelser om klassificering av kontrakt som avser både varor och tjänster. I ett sådant fall skall klassificeringen ske med utgångspunkt i de ekonomiska värden som de olika delarna av kontraktet har. 2 kap. 15 § Klagen och 2 kap. 26 § Flagen 2 kap. 15 § Klagen har följande lydelse i det remitterade förslaget. Med offentligt varukontrakt avses ett offentligt kontrakt som gäller köp, leasing, hyra eller hyrköp av varor under förutsättning att kontraktet inte skall anses utgöra ett byggentreprenadkontrakt enligt 11 §. Ett kontrakt skall behandlas som ett varukontrakt även om det omfattar ett underordnat inslag av monterings- och installationsarbeten avseende varorna. För att skilja varukontrakt från blandade varu- och tjänstekontrakt som skall behandlas som tjänstekontrakt (jfr 2 kap.14 § andra stycket K lagen) bör följande tillägg göras till första stycket. "eller ett tjänstekontrakt enligt 14 § andra stycket. Vidare bör andra stycket utformas så att det framgår hur bedömningen av om monterings- och installationsarbetena är ett underordnat inslag skall göras. Om avsikten är att bedömningen skall göras med ledning av värdet på varorna respektive på monterings- eller installationsarbetena bör enligt Lagrådets mening stycket i fråga utformas enligt följande. Ett kontrakt skall behandlas som ett varukontrakt även om det omfattar monterings- och installationsarbeten avseende varorna, om värdet av arbetena är mindre än värdet av varorna. Motsvarande ändringar bör göras i regleringen för försörjningsområdet. 2 kap.16 och 17 §§ Klagen och 2 kap.15 och 25 §§ Flagen I lagrådsremissen föreslås 2 kap.16 § Klagen få följande lydelse. Med offentlig upphandling avses de åtgärder som vidtas av en upphandlande myndighet som leder till att myndigheten tilldelar ett offentligt kontrakt eller ingår ett ramavtal avseende byggentreprenad, varor eller tjänster. 2006/07:128 Bilaga 14 Eftersom begreppen offentlig upphandling respektive upphandling är centrala begrepp i lagarna måste paragraferna, enligt Lagrådets mening, formuleras så att det klart framgår att alla åtgärder som vidtas i syfte att tilldela ett kontrakt eller ingå ett ramavtal avseende varor, tjänster eller byggentreprenader omfattas av begreppen, även om åtgärderna inte i det enskilda fallet leder till att ett kontrakt tilldelas eller att ett ramavtal ingås. Lagrådet förordar därför en utformning enligt följande. Med upphandling avses de åtgärder som vidtas av en upphandlande enhet i syfte att tilldela ett kontrakt eller att ingå ett ramavtal avseende varor, tjänster eller byggentreprenader. På motsvarande sätt bör det i 2 kap. 17 § Klagen, som anger vad som avses med en projekttävling, framgå att syftet skall vara att förvärva en ritning eller en projektbeskrivning. Detta för att fråga inte skall kunna uppkomma om tävlingar, som inte i det enskilda fallet gjort det möjligt att förvärva en ritning eller en projektbeskrivning, av denna anledning skall anses falla utanför begreppet. Motsvarande bör gälla inom försörjningsområdet 3 kap. Klagen och 3 kap. Flagen En utgångspunkt för tillämpning av direktivens bestämmelser om upphandlingsförfarandet är att värdet av kontraktet uppgår till minst ett visst angivet belopp. Detta s.k. tröskelvärde varierar mellan olika kategorier av varor och tjänster. Tröskelvärden är angivna i 3 kap. i respektive lag. Där finns också bestämmelser om hur tröskelvärden skall beräknas. Enstaka bestämmelser om tröskelvärden finns även i några andra kapitel. Lagrådet vill först ta upp en fråga av mera allmän karaktär. Denna fråga gäller vilken lagteknisk lösning som är den lämpligaste för att reglera tröskelvärdena. Enligt art. 78 Kdirekivet och art. 69 Fdirektivet skall kommissionen kontrollera och vid behov revidera de i direktiven angivna tröskelvärdena. Utgångspunkten för denna kontroll är, förenklat uttryckt, kursutvecklingen för euron . Resultatet av kommissionens åtgärder kommer till uttryck i en förordning om tröskelvärden som är bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. För de medlemsstater som inte är med i den monetära unionen fastställs och revideras på motsvarande sätt motvärden i nationella valutor till de i EGförordningen angivna tröskelvärdena i euro. Dessa motvärden offentliggörs genom meddelanden i EGT, /C 325/09. De av kommissionen meddelade motvärdena i svenska kronor återges i förordningen (2000:63) om tröskelvärden vid offentlig upphandling, senast ändrad genom SFS 2005:1119. Avsikten är att denna förordnings bestämmelser fortlöpande skall anpassas till de ändringar av tröskelvärdena som sker genom kommissionens förordningar. 2006/07:128 Bilaga 14 Direktivens tröskelvärden har redan två gånger reviderats genom kommissionsförordningar. De tröskelvärden som anges i det remitterade förslaget motsvarar de som gäller efter den andra revisionen av direktivens tröskelvärden, kommissionens förordning (EG) nr 2083/2005. Den teknik som valts för att reglera tröskelvärden i det remitterade förslaget kan, enligt Lagrådets mening, av olika skäl ifrågasättas.