prop · GU031d8 · 2007-01-01 00:00:00 — För vissa av förbanden som enligt tabellen inte med någon del har en beredskapstid som understiger kan någon pluton vara förberedd för t.ex. internationella insatser. Vidare bidrar grundorganisationesresurser till viss insatsförmåga (jfr helikopterbataljon) Skälen för regeringens förslag: Kraven på operativ förmåga utgår från beslutet om försvarspolitisk inriktning 20052007. I budgetunderlaget gav Försvarsmakten ett förslag på insatsorganisationens utveckling som dels beskrev insatsorganisationens utveckling som helhet, dels beskrev behovet av förband med beredskap som understiger . Mot bakgrund av att förutsättningarna är desamma som överensstämmer regeringens förslag till insatsorganisationsutveckling i huvudsak med det förslag som lämnades i budgetpropositionen . Enligt regeringens uppfattning kan förslaget till insatsorganisationens inriktning tills vidare ligga till grund för planeringen . Den bedömning av det säkerhetspolitiska läget som låg till grund för beslutet om försvarspolitisk inriktning medförde att inte längre ställde krav på att Försvarsmakten skulle kunna möta ett ökat hot i femårsperspektivet. En slutsats var därför att det av hotskäl inte fanns något behov av att ha förband med lång beredskap (). Skulle ett hot växa upp på ansågs det troligt att det borde mötas med andra typer av förband och resurser än dagens. Som en följd av detta fick Försvarsmakten i uppgift att se över beredskapssystemet och myndigheten lämnade i budgetunderlaget ett förslag på beredskapssystem som i huvudsak bestod av insatsförband och resursförband. Insatsförbanden gavs varierande beredskapstid, dock . För att möjliggöra insatsförbandens beredskap och uthållighet krävs ytterligare resurser i form av personal och materiel. Dessa resurser organiserades i resursförband men eftersom de endast var tänkta som en förutsättning för insatsförbanden gavs dessa, i enlighet med ovanstående resonemang, ingen beredskap. Ovanstående system skapade en osäkerhet, inte minst inom Försvarsmakten, om vad resursförbanden var och vilken status de skulle ha. För att skapa en ökad tydlighet föreslår Försvarsmakten i budgetunderlaget att de tidigare resursförbanden nu ges en 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 beredskapstid och benämns insatsförband. Det är naturligt att ett införande av beredskapskrav för alla förband skapar en större tydlighet och likformighet om krav och utbildningsmål för förbanden i insatsorganisationen. Särskilt för långvariga internationella insatser kan det vara rimligt med ett betraktelsesätt där olika förband avlöser varandra och där de förband som lämnar en insats ges ett beredskapskrav innan det skall kunna sättas in igen. Regeringen bejakar därför att Försvarsmakten ger de tidigare resursförbanden en beredskapstid men vill understryka att beredskapssättningen av resursförband inte får leda till ökade krav på personal eller materiel. Regeringen vill framhålla att det centrala är dimensioneringen av insatsförbanden (beredskapstid ). Det är dessa förband som skall kunna sättas in och som därmed direkt svarar för att kravet på operativ förmåga tillgodoses. För att tydliggöra skillnaden med avseende på beredskapstid, är det dessutom lämpligt att använda beteckningarna insatsförband respektive övriga förband. Regeringens bedömning: Den totala sammansättningen av anmälda förband i internationella styrkeregister bör vara sådan att den medger det mest effektiva sättet att bidra till internationella insatser. anmälningar till internationella styrkeregister bör således beakta både de behov och den sammansättning som är mest sannolik att kan komma att bidra med och kostnaderna för att åstadkomma och upprätthålla beredskap för detta. Anmälda bidrag och dessas beredskapstider bör kontinuerligt omprövas. Skälen för regeringens bedömning: Ambitionerna bör höjas för vår förmåga till internationella insatser, när det gäller såväl numerär som tillgänglighet och uthållighet. Den tidigare regeringen beslutade om anmälningar till EU:s 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 styrkeregister och om anmälningar till FN (UNSAS) och NATO (PARP) i enlighet med förteckningen nedan. ledningsresurs (stabsofficerare med bl.a. kompetens för civilmilitär samverkan) med 730 dagars beredskap, militära observatörer med 30 dagars beredskap, specialförband med 30 dagars beredskap, mekaniserad bataljon med 30 dagars beredskap, mekaniserat kompani med 30 dagars beredskap från 2007-01-01, ingenjörkompani med ammunitions- och minröjningsförmåga med 30 dagars beredskap, militärpolisförband med 30 dagars beredskap, NBC-insatsstyrka med 30 dagars beredskap, artillerilokaliseringsradargrupp med 30 dagars beredskap, jägarpluton med 30 dagars beredskap, korvettförband med 30 dagars beredskap, sjöminröjningsförband med 30 dagars beredskap, ubåtsförband med 30 dagars beredskap, flygförband JAS 39 med 30 dagars beredskap, transportflygenhet TP 84 om fyra flygplan med 30 dagars beredskap, ett signalspaningsflygplan S102B med 30 dagars beredskap, mekaniserad bataljon med 90 dagars beredskap stridsvagnskompani med transportpluton från 2008-01-01 med 90 dagars beredskap, luftvärnspluton från 2008-01-01 med 90 dagars beredskap samt flygbasförband från 2007-01-01 med 90 Regeringen anser att de krav som hänger samman med förmågan att delta i internationella insatser bör påverka planeringsprocessen i ett tidigt skede. En ökad internationell förmåga bör ses som en integrerad och prioriterad del av Försvarsmaktens fortsatta reformering. Mot bakgrund av detta anser regeringen att det är viktigt att det finns flexibilitet avseende förbandsanmälningar och beredskapstider. T.ex. har uppsättande av den nordiska snabbinsatsstyrkan redan påverkat anmälningarna till internationella styrkeregister. Anmälningarna bör återspegla de behov och den sammansättning som är mest sannolik att kan komma att bidra med i de internationella insatserna. Den viktigaste utgångspunkten för denna utveckling bör vara EU:s behovskatalog baserad på och Headline 2010. Behovskatalogen betonar ökade kvalitativa krav på de styrkor som anmäls, snabbinsatsörmåga, ökad förmåga till samverkan, strategisk transportförmåga samt ökad uthållighet. De förband som är anmälda till olika styrkeregister skall kunna användas i olika internationella insatser, t.ex. inom ramen för FN, Nato och andra organisationer, samt även kunna förstärka EU:s snabbinsatsförmåga. Regeringen vill betona vikten av ett flexibelt synsätt på hur vi skall kunna nyttja resurser. Exempelvis bör förband kunna växla mellan att vara insatta i långvariga internationella insatser och att vara förstärkningsförband till snabbinsatsstyrkan när den är insatt. Strävan bör vara att behålla en så stor nationell handlingsfrihet som möjligt för att åstadkomma en rationell och efterfrågad internationell förmåga. Den slutliga utformningen av den nordiska snabbinsatsstyrkan förväntas ha fastställts . För att kunna uppnå de av EU satta kraven på snabbinsatsstyrkor måste dock behovet av strategiska transporter ha täckts. Beroende på uppgiftens komplexitet och missionsområdets karaktär kan ytterligare behov av förmågor komma att identifieras. Dessa resurser skall så långt som möjligt inte åsättas förhöjd beredskap förrän behov uppstår. När den nordiska snabbinsatsstyrkan är färdig kommer den att bestå av underenheter ur flera insatsförband som genom bl.a. anställning av beredskapssoldater och beredskapskontrakt givits hög nationell och internationell tillgänglighet och beredskap. kommer övningar att genomföras med de enheter som kan komma att ingå i den nordiska snabbinsatsstyrkan. Certifiering av den nordiska snabbinsatsstyrkan och dess ingående enheter kommer att genomföras och skall vara avslutad senast en månad före beredskapsperiodens början. Vidare kommer organisations- och metodförsök fullföljas för förband avsedda för logistikenheten. Materiel för drivmedelshantering, fältförplägnad, vattenrening, förvaring och transportering anskaffas för att uppnå förmåga för internationella insatser. Vissa förmågor för avancerad sjukvård utvecklas för att ingå i den nordiska snabbinsatsstyrkan som delar i den norska sjukvårdsenheten. Försvarsmakten har enligt regeringens planeringsanvisningar inarbetat utvecklingen av den nordiska snabbinsatsstyrkan i ordinarie försvarsmaktsplanering. Kostnaderna för utvecklingen av det svenska bidraget till den nordiska snabbinsatsstyrkan och eventuella insatser skall rymmas inom tillgängliga ekonomiska ramar för det militära försvaret. Det är regeringens ambition att tillsammans med andra länder skall erbjuda en snabbinsatsstyrka till EU för en beredskapsperiod som ligger bortom den närmast förestående (). Regeringen avser i första hand att söka fortsätta samarbetet med nuvarande samarbetsländer i den nordiska snabbinsatsstyrkan. Försvarsmakten har föreslagit att styrkan ställs i beredskap . Regeringen delar Försvarsmaktens uppfattning och avser att vidta nödvändiga förberedelser för detta ändamål. Taktiska transporter är en flygsjö- och/eller landtransport för att flytta personal och materiel inom eller mellan insatsområden. Transporterna kännetecknas av relativt korta transportavstånd och av en leverans av last i ett insats- eller målområde med högt eller oförutsägbart hot. Förmågan till taktiska transporter kan även merutnyttjas för insats med förband i områden med begränsad 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 (Se under avsnitt för respektive stridskraft avseende taktiska transporter) Utgående från inriktningen att Försvarsmakten skall kunna verka i internationella insatser ökar behovet av transportförmåga. har inte egen förmåga att genomföra strategisk flygtransport av tung materiel direkt och utan omlastning till ett insatsområde med militär hotmiljö. Utvecklingen av EU:s snabbinsatsförmåga understryker behovet av en strategisk flygtransportförmåga. Den strategiska transportförmågan är därför en fråga som samtliga stater engagerade i uppbyggandet av snabbinsatsförmågan nu ser över. Regeringen bedömer att huvudalternativet är att tillsammans med andra aktörer åstadkomma tillgång till sådan kapacitet. () är ett samarbete där ett antal länder har slutit avtal med en transportör som tillhandahåller stor transportkapacitet . Syftet är att säkerställa och koordinera en multinationell förmåga avseende strategiska flygtransporter. beslutade den tidigare regeringen att skall ansluta sig till . undertecknade (Memorandum of Understanding). Inriktningen är att fortsatt skall verka för fullföljande av svenskt medlemskap och deltagande inom . samarbetet ger möjlighet att förhandsboka rampfraktflygplan (AN 124 100) till ett förutbestämt pris. förväntas delvis täcka transportbehovet för den nordiska snabbinsatsstyrkan. Ut- nyttjandet vad gäller nationella behov och inom samma prioriteringsnivå sker enligt principen först till kvarn. beslutade den tidigare regeringen att skall underteckna operation Agreement vilket skedde . Försvarsmakten framställde om att få ingå som fullvärdig medlem i MSG. Målet med MSG är koordinering och delad 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 samordning av sjötransportkapacitet. Anslutning till samarbetet säkerställer dels delaktighet i utvecklingen av det internationella samarbetet vad avser samordning av strategiska transportresurser och dels åtnjutande av de samordningsvinster vid sjötransporter som kan genereras genom samarbete. beslutade regeringen att skall ansluta sig till MSG och underteckna MoU med SCC (Sealift Co-ordination Center). Syftet med EAC är att optimera nyttjandet av existerande flygtransport- och lufttankningskapacitet inom deltagande nationer, avseende såväl resurser som finansiellt. EAC avser att koordinera och poola allokerade resurser från medlemsnationerna och finansieras av dessa nationer. Den tidigare regeringen tog beslut om att bemyndiga Försvarsmakten att förhandla avtal för medlemskap i (). MCCE (Movement Co-ordination Center Europe) Regeringen anser att bör stödja tillskapandet av ett multinationellt transportkoordineringscenter i , där MSG/SCC och EAC avses ingå som centrala beståndsdelar. Syftet med MCCE är att skapa kostnadseffektiva transportlösningar för alla typer av transporter för medlemsländerna . Regeringens bedömning: Försvarsmaktens sjukvårdscentrum bör omorganiseras genom att Flygmedicincentrums verksamhet inordnas i Sjukvårdscentrum. Försvarsmaktens sjukvårdscentrum bör byta namn till Försvarsmedicincentrum. bör byta namn till Ledningsregementet och trängregemente bör byta namn till Trängregementet. Förändringarna bör genomföras . Flygmedicincentrum bör läggas ned . Skälen för regeringens bedömning: Den tidigare regeringen redovisade i föregående års budgetproposition att grundorganisationen skall anpassas och utvecklas mot att innehålla den förmåga som krävs för att kunna organisera, vidmakthålla och stödja insatsorganisationen (prop. 2005/06:1, utg.omr. Den dåvarande regeringen behandlade frågor om Försvarsmaktens sjukvårdscentrum (FSC) och Flygmedicincentrum (FMC) i propositionen Försvarsmaktens grundorganisation (prop. 2004/05:43). framställde Försvarsmakten hos regeringen att FSC skall omorganiseras genom att verksamheten vid FMC inordnas i FSC, varefter FMC läggs ned. Regeringen delar Försvarsmaktens uppfattning att försvarsmedicinen är en splittrad funktion i förhållande till insatsorganisationens krav. Verksamheten bör därför omorganiseras för att bättre svara mot de krav som ställs på den medicinska funktionen inom Försvarsmakten. Försvarsmakten måste ha en god förmåga att rekrytera och utbilda personal som skall delta i den internationella verksamheten. Detta gäller också på det försvarsmedicinska området. Genom att samla den försvarsmedicinska kompetensen till ett centrum skapas enligt regeringen bättre utvecklingsmöjligheter och förutsättningar för kompetensutveckling av den medicinska personalen. Försvarsmakten redovisar att det i det korta perspektivet finns risk för ett kompetensbortfall beroende på personalens villighet att flytta med. bedömer myndigheten att på utgör en god bas för att kunna rekrytera de specialister som behövs. Regeringen gör ingen annan bedömning. Regeringen anser att verksamheten bör omorganiseras på det sätt att Försvarsmakten har föreslagit. Vid omstruktureringen inordnas samtliga Försvarsmaktens försvarsmedicinska utvecklingsdelar i FSC. Vissa delar av Dyknavalcentrum vid Marinbasen i och FMC:s Linköpingsbaserade verksamhet bibehålls på nuvarande orter. Verksamheterna skall dock ledas av FSC. FSC bör enligt regeringen även fortsättningsvis vara lokaliserat till . Regeringen bedömer att omorganiseringen kommer att innebära att ca 25 befattningar flyttas till . För att bättre spegla den samlade verksamheten bör Försvarsmaktens sjukvårdscentrum byta namn till Försvarsmedicincentrum. Förändringarna bör genomföras . Organisationsenheten Flygmedicincentrum bör läggas ned . Beslut om inrättande, nedläggning eller omlokalisering av FSC fattas av . Motsvarande beslut om FMC fattas av regeringen. Det är nu en fråga om att inordna annan medicinsk verksamhet i FSC. Detta, liksom frågan om en organisationsenhets benämning, ligger inom regeringens beslutskompetens. En del i inriktningen avseende grundorganisationen i föregående års budgetproposition var enligt regeringen att utveckla ett försvarsmaktsgemensamt ledningsregemente och ett försvarsmaktsgemensamt underhållsregemente. redovisade Försvarsmakten förslag till regeringen i dessa delar. Regeringen anser att de försvarsmaktsgemensamma enheterna nu bör utformas. Detta bör göras genom att (S 1) utvecklas till ett försvarsmaktsgemensamt ledningsregemente. Verksamheten bör i huvudsak utgöras av den verksamhet som redan bedrivs vid S 1. För att markera att det är fråga om en försvarsmaktsgemensam enhet bör byta namn till Ledningsregementet. På motsvarande sätt bör trängregemente (T 2) utvecklas till ett försvarsmaktsgemensamt trängregemente. Verksamheten bör i huvudsak utgöras av den verksamhet som redan bedrivs vid T 2. För att markera att det är fråga om en försvarsmaktsgemensam enhet bör trängregemente byta namn till Trängregementet. Utvecklingen till försvarsmaktsgemensamma enheter kommer inte att innebära några större personalkonsekvenser. Förändringarna bör genomföras . lades militärdistriktsorganisationen ned, överfördes ansvaret för dåvarande militärdistriktsgrupper till olika utbildningsförband samt inrättades säkerhets- och samverkanssektioner för säkerhetstjänst inom Högkvarteret. Den tidigare regeringen uppdrog i regleringsbrevet åt Försvarsmakten att i årsredovisningen redovisa hur 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 planering och samordning gentemot länsstyrelser, kommuner, landsting och andra samhällsorgan skall lösas i fortsättningen. Regeringen vill i denna proposition understryka betydelsen av att Försvarsmakten fortsätter att utveckla sin förmåga att samverka med de civila organen. Operativ ledning och logistik Inriktning 2007 för ledning och logistik Regeringen anser att det är av vikt att den omorganisation av de operativa lednings- och logistikförbanden där i stort sett samtliga enheter förändras för att möta de krav som ställs på insatsförmåga, fortsätter. För ledningsförbanden innebär det att förmågan att leda gemensamma insatser (mark, sjö, luftinfo) nationellt och internationellt utvecklas. Detta ställer krav på såväl materielåtgärder som anpassning av ledningsmetod och doktrin. Den logistikfunktion som utformats för att stödja invasionsförsvaret var anpassad till svenska civila logistiksystem. ställer internationell verksamhet krav på att logistiken kan anpassas efter insatsernas operativa uppgift, områdets infrastruktur och andra deltagande nationer. För både lednings- och logistikfunktionen medför de förändrade kraven att förbandsutvecklingen främst fokuserar på modularitet och interoperabilitet. Förmågan att skapa och leda behovssammansatta förband skall säkerställas. De logistikenheter som används vid insatser kan vara logistikförband eller andra aktörer, t.ex. leverantörer av olika slag i mottagarlandet, förutsatt att insatsförbandens behov tillgodoses. Regeringen bedömer att det är av vikt att Försvarsmakten kan hantera internationella logistikfrågor på strategisk, operativ och taktisk nivå. Detta inte minst med hänsyn till utformningen av framtida system och eventuell ombyggnad av nuvarande system för att nå målen avseende interoperabilitet inom logistiken. Prioriterad verksamhet är att vidta nödvändiga åtgärder inom ledning och logistik så att den nordiska snabbinsatsstyrkan kan stå i beredskap 2008. Det innebär bl.a. att uppnå interoperabilitet i enlighet med EU och Nato-standarder och 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 att materiel anskaffas för drivmedelshantering, fältförplägnad, vattenrening, förvaring och transport. Utveckling av ledning och logistik 20072009 kommer ledningssystem m.m. att harmoniseras med motsvarande utveckling inom EU och Nato/PFF i syfte att uppnå bättre effekt och interoperabilitet. Prioriterade verksamheter inom ledningsfunktionen 2009 är, förutom den nordiska snabbinsatsstyrkan även införande av NBF-konceptet samt tillvaratagande av erfarenheter från det internationella samarbetet inom Multinational Experiment Series (MNE-4). Prioriterad materielutveckling inom funktionen är bl.a. multifunktionssensor (MFS), igenkänningssystem och mobil kommunikation. Specialförbandens förmåga vidareutvecklas avseende bl.a. taktik och stridsteknik. Vidare fortsätter utvecklingen vid helikopterflottiljen för att öka förmågan till understöd vid specialförbanden. I början av perioden skall logistikförband avsedda för förnödenhetsförsörjning fullfölja organisations- och metodförsök. Förmågan att flytta insatsförband till och från insatsområden skall utvecklas. Förmågan till egen avancerad sjukvård är otillfredsställande i dagens insatsorganisation. Regeringen anser att förmågan är viktig och att den bör utvecklas bl.a. genom att sjukvårdsenhet Role 2 tillförs insatsorganisationen 2009. Fram tills dess kommer delförmågor att utvecklas och ingå i den nordiska snabbinsatsstyrkan som delar i den norska sjukvårdsenheten. Utvecklingen av sjukvårdsförband utgår från insatsförbandens hela behov inklusive behovet av förebyggande och omhändertagande sjukvård. Förmågan att leda gemensamma insatser nationellt och internationellt ökas genom utveckling av ett stödsystem för taktisk och operativ ledning. Systemet, som benämns SWECCIS, kommer bl.a. att medge lägespresentation av förbanden. Vidare skall systemet kunna hantera hemlig information och stabsarbetsprocessen avseende planering, genomförande och uppföljning. I Försvarsmakten finns ett stort antal radiosystem som har anskaffats . Dessa system har genom sin konstruktion begränsningar i frekvensomfång m.m. som t.ex. kan omöjliggöra kommunikation mellan vissa förbandstyper från olika stridskrafter. För att skapa ett kommunikationssystem som inte bara är gemensamt för hela Försvarsmakten utan även kan användas tillsammans med andra försvarsmakter, kommer ett radiosystem (GTRS), vars egenskaper kan förändras av mjukvara, successivt att anskaffas. Radiosystemet är avsett för överföring av tal, data och video på VHF- och UHF-banden. Inriktning 2007 för markstridskrafterna Regeringen prioriterar följande tre områden för inriktningen av markstridskrafterna . Det första området gäller att den pågående förändringen av utbildningssystemet fullföljs och utvecklas, inte minst mot bakgrund av ökade ambitioner när det gäller internationella insatser. Treterminssystemet har enligt regeringens uppfattning en bra potential för en sådan utveckling. Regeringen bedömer att förändringarna kommer att ge en högre kvalitet på insatsförbanden och bättre tillgänglighet hos dessa. Insatsförbanden skall organiseras på så sätt att förbanden skapas och vidmakthålls sammanhållet för personal och materiel över tiden. Detta görs för att samma förband i ökad utsträckning skall kunna användas nationellt och internationellt. Systemet skall dessutom ge väl sammanhållna förband i och med att soldater och officerare i de förband som kan bli aktuella för internationell insats får ökad utbildningstid tillsammans. För det andra skall förmågan till strid i urban i miljö ges särskilt fokus. Tyngdpunkten i förbandsutbildningen skall förändras så att alla relevanta insatsförband ges en grundläggande förmåga att strida i urban miljö. Vissa förband skall dessutom utveckla spetsförmåga avseende strid i urban miljö. Utbildningsanläggningar som stöd för utbildning och övning av förbandsenheter i bebyggelse kommer att vara prioriterade. Ett tredje viktigt område är förmågan till strid i subarktisk miljö. Försvarsmakten skall fullfölja den utveckling som inletts inom förmågeområdet. De kunskaper och färdigheter som utvecklas måste också få spridning i insatsorganisationen som helhet, inte minst i samband med större övningar i subarktisk miljö. Utveckling av markstridskrafterna 20072009 avser Försvarsmakten att åtgärda de brister som redovisats inom luftvärnet . Främst gäller åtgärderna renovering och modifiering () av robot 77-systemet i syfte att skapa robotsystem 97 (RBS 97). Bristerna inom luftvärnsbataljon 97/70 avses att åtgärdas . Regeringen bedömer att förmågan är återtagen för att luftvärnsbidraget till snabbinsatsstyrkan 2008 kan nå ansatta krav. Försvarsmakten överväger dessutom att organisera robotsystem 23 i luftvärnsförbanden med redan anskaffad materiel. Försvarsmakten ser över hur detta skall ske. Avseende artilleriförbanden påbörjas , i enlighet med beslut, en renovering och modifiering av Haubits 77B (prop. 2005/06:132, bet. 2005/06:FöU10, rskr. 2005/06:264). Huvudanledningen är att pjäserna är slitna och att ljudtrycket personalen utsätts för begränsar användningen. Efter kommer förbandet bl.a. att ha splitterskyddad miljö för personalen. Ur ett operativt perspektiv uppgraderas pjäsenheten för att ge bättre skjutprestanda, längre räckvidder och bättre kompatibilitet gentemot internationell ammunition. Systemet ges också en ökad taktisk och strategisk rörlighet.