prop · GU03112 · 2007-05-15 00:00:00 — Föreningens firma kommer alltså att framgå av registret. Vid kontoföring åsätts det finansi- ella instrumentet dock inte något nummer (se 4 kap. 19 §). Här kan en jämförelse göras med aktier, som i kupongbolag skall numreras men i av- stämningsbolag inte åsätts något nummer (se 5 kap. 5 § första stycket 1 aktiebolagslagen och 4 kap. 18 § första stycket kontoföringslagen). Regi- strerade förlagsandelar kommer alltså enligt det sagda inte att åsättas nå- got särskilt nummer. Någon numrering synes inte heller behövas. Av 5 kap. 4 § första stycket föreningslagen framgår vidare att det i för- lagsandelsbeviset skall anges insatsens storlek, den rätt till utdelning som insatsen medför och det sätt på vilket utdelning skall utbetalas och in- lösen ske (se punkterna 3, 4 och 5). Uppgift om insatsens storlek kommer även med stöd av kontoföringslagens regler att framgå av registreringen, eftersom skuldförbindelsernas nominella belopp skall anges (se 4 kap. 19 § 1). Enligt tidigare lagstiftning skulle också uppgifter om lånevillkor anges på avstämningskonto. I samband med att kontoföringslagen trädde i kraft togs den bestämmelsen bort (se prop. 1997/98:160 s. 175). De uppgifter som beträffande förlagsinsatser när- mast motsvarar lånevillkoren villkor om utdelning m.m. bör därför inte registreras på avstämningskontot, utan dessa villkor bör i stället bi- fogas till det anslutningsavtal som träffas mellan den ekonomiska före- ning som avser att registrera förlagsinsatser (emittenten) och den centrala värdepappersförvararen (jfr 4 kap. 4 §). Ett förlagsandelsbevis skall även innehålla uppgifter om eventuella begränsningar i fråga om rätt att till- skjuta förlagsinsats eller förvärva andelen och verkan av förvärv i strid med sådana (se 5 kap. 4 § punkterna 6 och 7 föreningslagen). I det föl- jande föreslås att förlagsandelar med sådana s.k. förvärvsbegränsningar inte skall kunna kontoföras (se nedan avsnitt 5.3). Några tillägg om för- värvsbegränsningar i kontoföringslagen behövs således inte. Den fråga som Rekonstruktör- & konkursförvaltarkollegiet i har tagit upp angående behovet av en anteckning i avstämningsregistret när en förlagsinsats med obestämd löptid har sagts upp behandlas nedan (se avsnitt 5.4) och föranleder ingen ändring i kontoföringslagen. En reform som innebär att förlagsandelar skall kunna registreras i ett avstämningsregister föranleder sammanfattningsvis inte några ändringar i kontoföringslagen. Förlagsandelar med s.k. förvärvsbegränsningar Regeringens förslag: Förlagsandelar med begränsningar i fråga om vem som har rätt att förvärva dem skall inte kunna registreras. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag (se promemorian s. 18). Remissinstanserna: Remissinstanserna har tillstyrkt eller inte haft nå- got att invända mot promemorians förslag. Skälen för regeringens förslag: Enligt föreningslagen kan stadgarna Prop. 2006/07:112 innehålla föreskrifter om begränsningar i fråga om vem som har rätt att tillskjuta förlagsinsatser och genom överlåtelse förvärva förlagsandelar (se 5 kap. 2 § första stycket första meningen, jfr ovan avsnitt 4.2). För- värvsbegränsningar kan, beroende på hur de är utformade, innebära att en förlagsandel inte kan anses vara utgiven för allmän omsättning och alltså inte vara ett fondpapper. Den frågan måste avgöras från fall till fall. Det förefaller inte rationellt att ha en ordning där den centrala värde- pappersförvararen i varje enskilt fall måste ta ställning till om en för- värvsbegränsning är av det slaget att andelen inte kan anses vara utgiven för allmän omsättning. Dessutom får det praktiska behovet av att ha in- skränkningar anses vara mycket begränsat för sådana förlagsandelar som avses bli föremål för handel på en marknad. Det bör därför inte vara möj- ligt att registrera förlagsandelar med förvärvsbegränsningar. Bestämmel- ser om detta bör tas in i föreningslagen och i lagen om medlemsbanker. Bestämd löptid och minsta bindningstid Regeringens förslag: Föreningar och medlemsbanker skall i stadgar- na kunna föreskriva att förlagsinsatser med bestämd löptid får före- Löptiden skall dock inte få vara kortare än . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se promemorian s. 19 f.). Remissinstanserna: Rekonstruktör- & konkursförvaltarkollegiet i har uttalat att förlagsinsatser med obestämd löptid är mindre lämpliga att registrera i kontosystemet samt att någon minsta bindnings- tid för förlagsinsatser med bestämd löptid inte bör införas. missinstanser har tillstyrkt eller inte haft något att invända mot prome- Bakgrund: Enligt föreningslagen har den som innehar en förlagsandel rätt att få förlagsinsatsen inlöst tidigast från tillskottet, om han eller hon skriftligen säger upp beloppet i förväg. ningen å sin sida får lösa in en förlagsinsats tidigast från till- skottet, om föreningen skriftligen säger upp beloppet i förväg (se 5 kap. 7 §). LRF har i sin skrivelse föreslagit att det införs en möjlighet att ha för- lagsinsatser med bestämd löptid utan något krav på föregående uppsäg- Med dagens ordning är det enligt LRF svårt för marknadens aktörer att sätta pris på förlagsandelar. Detta gör i sin tur andelen mindre attrak- tiv från kapitalplaceringssynpunkt, vilket försämrar möjligheten för eko- nomiska föreningar att anskaffa kapital. LRF:s uppfattning är att bestämd löptid i praktiken är en förutsättning för att köpare och säljare skall kun- na bestämma ett pris på förlagsandelen. Frågan om löptid övervägdes av i dess hu- vudbetänkande Kooperationen i samhället (SOU 1981:60). ningen kunde den som satsat kapital i form av förlagsinsatser (i betänk- andet betecknade B-insatser) inte ges rätt att utan vidare få tillbaka sitt kapital när han så önskar. Av hänsyn både till föreningen och till före- ningens borgenärer måste kapitalet vara långsiktigt bundet. omöjliggöra anskaffning av insatskapital borde det dock enligt utred- ningen finnas en möjlighet för den som har tillskjutit sådant kapital att säga upp det . För att föreningens verksamhet inte skall äventyras borde tiden vara relativt lång. Utredningen föreslog att förlags- insatskapitalet skulle vara bundet (betänkandet s. 294). Också regeringen ansåg att kapitalet borde vara långsiktigt bundet (se prop. 1983/84:84 s. 47). En så lång minsta löptid som kunde dock enligt regeringen föranleda farhågor om att förlagsinsatserna inte blir tillräckligt attraktiva. Det fick anses tillräckligt med en bindningstid om (se prop. 1983/84:84 s. 47 f.). antog förslaget (se bet. NU 1983/84:24, rskr. 1983/84:241). Bakgrunden till lagens krav på uppsägning från innehavare av förlags- insats är att föreningen kan behöva tid för att förbereda en återbetalning (se prop. 1983/84:84 s. 47). Också föreningen borde enligt vad regering- en anförde i nämnda proposition ha rätt att säga upp och betala tillbaka förlagsinsatser . När det gällde återbetalning på initiativ av föreningen fanns det dock inte anledning att föreskriva lika lång uppsäg- ningstid. Uppsägningstiden bestämdes, som nämnts ovan, till sex måna- der. Företagskooperativa utredningen (se ovan avsnitt 4.4) behandlade i sitt betänkande bestämmelserna om löptid och kravet på uppsägning. Utred- ningen uttalade att det, med tanke på storleken och långsiktigheten i investeringarna, är nödvändigt att förlagsinsatskapitalet kan bindas i före- ningen under en väsentligt än . Med hänsyn härtill och då det enligt utredningen rådde en viss osäkerhet när det gällde möjlig- heten att binda andra än de ursprungliga parterna , föreslog utredningen att det skulle förtydligas att förlagsinsatser skall kunna förfalla till betalning utan uppsägning (se SOU 1996:31 s. 200). De remissinstanser som yttrade sig över förslaget i denna del tillstyrkte det eller hade inte någon invändning mot det. Som har angetts ledde förslaget dock inte till lagstiftning (se ovan avsnitt 4.4). Skälen för regeringens förslag: Den nuvarande ordningen med krav på uppsägning innebär att den som har tillskjutit en förlagsinsats inte i förväg kan veta hur placeringen kommer att vara eftersom före- ningen från tillskottet får säga upp insatsen till betalning. Detta kan vara en nackdel ur ett kapitalplaceringsperspektiv. En ordning där förlagsinsatsen förfaller till betalning utan upp- sägning medför att det blir lättare för köpare och säljare av förlagsandelar att göra en bedömning av vad andelen är värd på marknaden. En sådan ordning torde, som LRF har påpekat, i praktiken vara en förutsättning för att förlagsandelarna skall kunna bli föremål för handel. Som har konsta- terats ovan (se avsnitt 5.1) kan ökad handel med förlagsandelar förväntas leda till ökad kapitalanskaffningsförmåga för föreningen. Några nackde- lar med bestämd löptid har inte framkommit. Det finns därför skäl att införa en möjlighet för en ekonomisk förening att ha förlagsinsatser med bestämd löptid. En bestämmelse om detta bör tas in i föreningslagen. En fråga som uppkommer när möjligheten att ge förlagsinsatser be- stämd löptid införs är om det finns skäl att ta bort dagens regel om att minsta bindningstid är . För ett borttagande av bestämmelsen talar, som också Rekonstruktör- & konkursförvaltarkollegiet i har på- talat, att föreningen då kan anpassa villkoren för kapitaltillskotten efter de egna behoven och att möjligheten att anskaffa kapital kan påverkas negativt av att parterna inte själva fritt kan avtala om en lämplig löptid. Med en ordning som innebär att förlagsinsatserna har bestämd löptid har föreningen också full kontroll över när olika förlagsinsatser skall lösas in och följaktligen överblick över kapitalbehovet. Hänsynen till föreningens borgenärer tillgodoses bl.a. genom att förlagsinsatskapitalet redovisas öppet i den förteckning över förlagsinsatser som föreningen skall föra (se 5 kap. 6 §, jfr ovan avsnitt 5.1). En ekonomisk förening skall också i för- valtningsberättelsen lämna upplysningar om summan av de förlagsin- satser som har sagts upp och skall inlösas under de nästföljande två rä- kenskapsåren (se 6 kap. 3 § första stycket 4 årsredovisningslagen). Det kan i sammanhanget nämnas att Företagskooperativa utredningens för- slag, enligt vilket förlagsinsatser med bestämd löptid skall få förekomma, inte innehöll någon bestämmelse om minsta bindningstid (se SOU 1996:31 s. 307). Förslaget godtogs av remissinstanserna. Mot att ta bort regeln om minsta bindningstid talar dock att det blir svårare att säkerställa att kapitalet förblir bundet i föreningen . De skäl som har åberopats när bestämmelsen infördes, nämligen att förlagsinsatskapitalet för att nå sitt syfte bör vara långsiktigt bundet (se prop. 1983/84:84 s. 47, jfr ovan), gör sig alltså alltjämt gällande. Övervä- gande skäl talar därför enligt vår mening för att inte ta bort regeln om minsta bindningstid. Sammanfattningsvis föreslår vi således att en förening i stadgarna skall kunna föreskriva att förlagsinsatser med bestämd löptid skall få före- komma men att löptiden inte får bestämmas till mindre än . En förutsättning för att en förening skall få tillämpa en ordning med förlagsinsatser med bestämd löptid bör vara att detta framgår av före- ningens stadgar (jfr 2 kap. 2 § första stycket 12 föreningslagen). En be- stämmelse med denna innebörd bör införas i föreningslagen. En förening bör inte kunna besluta om bestämd löptid för redan tillskjutna förlagsin- satser, eftersom detta skulle rubba bestående rättsförhållanden. Även detta bör av tydlighetsskäl anges i lagen. Motsvarande ändringar bör göras i lagen om medlemsbanker. Om en förening i sina stadgar har tagit in bestämmelser om att det får förekomma förlagsinsatser med bestämd löptid, torde det normalt ligga inom styrelsens behörighet att i det enskilda fallet besluta att en förlags- insats skall ha bestämd löptid. Det bör dock stå föreningen fritt att reglera i stadgarna vem som skall besluta i detta hänseende. Frågan fordrar inte någon lagreglering. En särskild fråga som har berörts under remissbehandlingen är om förlagsinsatser med obestämd löptid är lämpliga att registrera. har framhållit att samtliga investerare vid inlösen via hanteras på samma sätt och att det inte finns någon teknisk möjlighet att medverka vid individuell inlösen av förlagsinsatser. har vidare angett att det ankommer på att i varje enskilt fall granska stadgarna och villkoren för varje förlagsinsats för att säkerställa att förlagsandelarna i ett tekniskt och operationellt perspektiv kan kontoföras och att, om så inte är fallet, anslutning av förlagsandelarna kan komma att vägras. Som vi ovan har uttalat torde bestämd löptid i praktiken vara en förut- sättning för att förlagsandelarna skall kunna vara föremål för handel. fall där en emittent önskar registrera förlagsandelar med obestämd löptid Prop. 2006/07:112 kan antas bli få. Om ett sådant fall uppkommer, får den centrala värde- pappersförvararen bedöma om förlagsandelarna kan registreras. Tillräck- liga skäl att i lagen generellt begränsa möjligheterna att registrera för- lagsandelar där förlagsinsatsen har obestämd löptid har enligt vår mening inte framkommit. Med hänsyn till att registrering av förlagsandelar med obestämd löptid kan antas bli sällsynt anser vi att det inte heller finns skäl att införa en bestämmelse i 4 kap. 19 § kontoföringslagen om att det bör antecknas i avstämningsregistret när en förlagsinsats med obestämd löptid har sagts upp, vilket efterlysts av Rekonstruktör- & konkursför- valtarkollegiet i (se ovan avsnitt 5.2). 5.5Inskränkt återbetalningsskyldighet vid konkurs Regeringens förslag: Reglerna i föreningslagen och lagen om med- lemsbanker om återbetalning vid konkurs skall inte gälla för det nya slaget av förlagsinsatser med bestämd löptid. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se promemorian s. 21 f.). Remissinstanserna: Remissinstanserna har tillstyrkt eller inte haft nå- got att invända mot promemorians förslag. Bakgrund: Om en ekonomisk förening i konkurs efter det att en förlagsinsats har lösts in, blir en före detta förlagsandels- innehavare återbetalningsskyldig till föreningen (se 5 kap. 7 §, jfr 4 kap. 2 §). Förarbetena innehåller inte några särskilda motiv till bestämmelsen i 5 kap. 7 § (jfr prop. 1983/84:84). Förebilden till bestämmelsen är en motsvarande bestämmelse om inlö- sen av medlemsinsatser (se 4 kap. 2 §). Denna bestämmelse infördes ur- sprungligen lag om registrerade föreningar för ekonomisk verksamhet och har sedan överförts till senare lagstiftning. Regeln moti- verades då med att rätten att träda ut ur föreningen och därigenom återfå sin insats kunde missbrukas så att borgenärernas rätt kränktes (se NJA II 1895 s. 127). LRF har framhållit att regeln om återbetalning vid konkurs gör syste- met med förlagsinsatser oattraktivt för investerare. LRF har vidare angett att behovet av regeln om återbetalningsskyldighet minskar om det införs en möjlighet att ge förlagsinsatser en fast löptid. Skälen för regeringens förslag: Ett finansiellt instrument till vilket är kopplat en återbetalningsskyldighet vid konkurs är, som LRF har fram- hållit, svårt att värdera på en marknad. Ett skäl för att avskaffa den aktu- ella bestämmelsen är därför att det skulle underlätta prissättningen av förlagsandelar, vilket i sin tur skulle göra dem mer attraktiva på kapital- marknaden. Om en förlagsinsats har en fast löptid och inte kan sägas upp finns det, som LRF också har framhållit, inte heller någon risk för att förlagsin- satser sägs upp och blir inlösta så att det drabbar borgenärerna. Det är en annan sak att en förlagsinsats i det enskilda fallet kan förfalla till betal- ning nära inpå föreningens konkurs. Men det kan knappast hävdas att bestämmelsen i 5 kap. 7 § föreningslagen är avsedd att förhindra inlösen Prop. 2006/07:112 i ett sådant fall. I det fallet kan det inte sägas föreligga något missbruk. Ändamålet med den aktuella bestämmelsen gör sig alltså inte gällande för sådana förlagsinsatser som har bestämd löptid. Vad som har anförts om skälen för en bestämd löptid (se ovan avsnitt 5.4) talar för att det san- nolikt främst är sådana förlagsandelar som kommer att registreras och bli föremål för handel. En inskränkning av möjligheten att återkräva inlösta förlagsinsatser in- nebär visserligen en viss förändring av riskfördelningen mellan eget och främmande kapital. Det bedöms dock inte leda till någon märkbar för- ändring av förutsättningarna för att skaffa främmande kapital eller i nå- gon högre grad påverka tredje mans rätt. Det finns därför skäl att inte låta bestämmelserna om återbetalning av redan inlösta förlagsinsatser gälla för det nya slaget av förlagsinsatser med bestämd löptid. Frågan är därefter hur övriga förlagsinsatser, dvs. de med obestämd löptid, bör hanteras i nu aktuellt hänseende. Det kan å ena sidan göras gällande att det finns behov av att kunna prissätta även sådana förlagsan- delar. Den förhållandevis långa uppsägningstiden gör vidare att det i praktiken knappast är möjligt för en förlagsandelsinnehavare att snabbt få sin insats inlöst inför en förestående konkurs. Risken för miss- bruk som drabbar konkursborgenärerna synes därför vara mycket liten. Det kan å andra sidan hävdas att det inte inträtt några ändrade förhållan- den som talar för ett fullständigt upphävande av bestämmelsen om åter- betalning av inlösta förlagsinsatser. Intresset av att skydda föreningens borgenärer gör sig gällande med samma styrka nu som när bestämmelsen infördes . Det kan alltjämt sägas finnas en viss risk för missbruk på konkursborgenärernas bekostnad. Eftersom dessa förlagsandelar knap- past kommer att bli föremål för registrering och därmed inte heller han- del, kan det inte heller sägas att möjligheten till prissättning blir lidande av om återvinningsregeln behålls för dessa fall. Vid en samlad bedöm- ning kan det inte anses ha framkommit tillräckliga skäl för att föreslå att den aktuella bestämmelsen bör avskaffas vid inlösen av förlagsinsatser med obestämd löptid. Bestämmelsen om återbetalning av inlösta förlagsinsatser bör således inte omfatta förlagsinsatser med bestämd förfallotidpunkt. Detta föranle- der ändringar i föreningslagen och lagen om medlemsbanker. En reform av det slag som har föreslagits här leder till ökade kostnader för vissa aktörer. Hos den centrala värdepappersförvararen kommer det att uppstå kostnader för att anpassa befintliga system. Detta är en en- gångskostnad. Det kan också uppstå kostnader för banker och av ett papperslöst system för förlagsandelar. För dessa aktörer kommer en ökad handel med förlagsandelar även att innebära en ökning av lämnandet av kontrolluppgifter till och därmed en ökning av de kostnader som är förenade med kontrolluppgiftslämnandet. kostnader bedöms bli marginella och ryms inom befintliga Prop. 2006/07:112 anslag. Det kan vidare bli aktuellt med avgifter för registrering av Det kan förväntas att den centrala värdepappersförvararen, banker och värdepappersinstitut kommer att övervältra dessa kostnader på de före- ningar som ger ut förlagsandelar och på investerare. Föreningarna och in- vesterarna kan antas få fördelar genom att handeln med för- lagsandelar underlättas. Fördelarna måste antas mer än väl motivera de ökade kostnaderna. Den centrala värdepappersförvararen står under tillsyn av Finansin- spektionen. Reformen påverkar endast i begränsad omfattning inspektio- nens tillsynsarbete. Kostnaderna bedöms bli marginella och ryms inom befintliga anslag. En central värdepappersförvarare kommer att behöva för att an- passa sina system till de nya reglerna om registrering av förlagsandelar. Med hänsyn härtill bör de nya bestämmelserna i föreningslagen och la- gen om medlemsbanker träda i kraft . Övriga lagförslag bör träda i kraft . Några övergångsbestämmelser behövs inte. 8.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar 5 kap. 4 § För varje förlagsinsats skall föreningen förlagsandelsbevis. Beviset skall ställas till viss man, till innehavaren eller till viss man eller order och innehålla uppgift om 2.nummer eller annan beteckning för beviset, 4.den rätt till utdelning som insatsen medför, 5.det sätt på vilket utdelning skall utbetalas och inlösen ske, 6.föreskrifter som avses i 2 § första stycket, samt 7.erinran enligt 2 § andra stycket. Förlagsandelsbeviset skall undertecknas av föreningen. Styrelseleda- möters eller firmatecknares namnteckning får återges genom tryckning eller på liknande sätt. I stadgarna kan det bestämmas att föreningen får registrera förlags- andelar hos en central värdepappersförvarare enligt lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument i stället för att utfärda förlags- andelsbevis. Detta gäller dock inte förlagsandelar för vilka det gäller förvärvsbegränsningar enligt 2 § första stycket första meningen. Av 4 kap. 5 § lagen om kontoföring av finansiella instrument följer att förlagsandelsbevis inte får utfärdas för förlagsandelar som har registre- rats enligt den lagen. Ett beslut som innebär att en förlagsandel inte längre skall vara regi- strerad hos en central värdepappersförvarare blir giltigt endast om den som har panträtt i förlagsandelen skriftligen har samtyckt till beslutet. (Jfr 5 kap. 4 § i promemorians förslag.) Paragrafen innehåller bestämmelser om förlagsandelsbevis. Tredjefemte styckena är nya. Skälen för den valda lösningen har behandlats i avsnitt 5.1. Av tredje stycket framgår att föreningen i stadgarna kan bestämma att en förlagsandel får registreras hos en central värdepappersförvarare en- ligt kontoföringslagen. Till grund för registreringen ligger ett avtal mel- lan den ekonomiska föreningen och en central värdepappersförvarare (se 4 kap. 4 § kontoföringslagen). I avtalet anges de villkor som skall gälla för registreringen. I avsnitt 5.2 ovan har konstaterats att kontoföringslagens bestämmelser om skuldförbindelser i tillämpliga delar kommer att gälla för förlagsan- delar. Det innebär bl.a. att bestämmelsen i 4 kap. 19 § kontoföringslagen om vad som skall anges på ett avstämningskonto kommer att vara till- lämplig på registrerade förlagsandelar. Om det i stadgarna har tagits in bestämmelser som möjliggör registre- ring, torde det normalt falla inom styrelsens kompetens att i det enskilda fallet besluta att förlagsinsatser skall få tillskjutas och att en förlagsandel skall registreras (jfr 6 kap. 6 § föreningslagen). I föreningens stadgar kan dock tas in bestämmelser av annan innebörd. I tredje stycket sista meningen finns en regel som innebär ett undantag från möjligheten att registrera förlagsandelar. Sådana förlagsandelar som är förenade med förvärvsbegränsningar får inte registreras hos en central värdepappersförvarare (jfr 5 kap. 2 § första stycket). Den frågan har be- handlats i avsnitt 5.3. Fjärde stycket innehåller en erinran om bestämmelsen i kontoförings- lagen, enligt vilken skuldebrev eller motsvarande handling, t.ex. förlags- andelsbevis, inte får utfärdas för finansiella instrument som har registre- rats enligt den lagen. Femte stycket blir tillämpligt för det fall att en förening väljer att föra tillbaka en förlagsandel från det kontobaserade systemet till ett pappers- baserat system. För att ett sådant beslut skall vara giltigt krävs att de som har panträtt i förlagsandelen skriftligen har samtyckt till åtgärden. Frågan har behandlats i avsnitt 5.1. 5 kap. 7 § Den som innehar en förlagsandel har rätt att få förlagsinsatsen inlöst tidi- gast från tillskottet, om han skriftligen säger upp beloppet i förväg. Föreningen får lösa in en förlagsinsats tidigast från till- skottet, om föreningen skriftligen säger upp beloppet i förväg. I stadgarna kan bestämmas att det får förekomma förlagsinsatser som skall lösas in utan föregående uppsägning, dock tidi- gast från tillskottet. En sådan bestämmelse får inte avse re- dan tillskjutna förlagsinsatser. (Jfr 5 kap. 7 § i promemorians förslag.) Paragrafen innehåller bestämmelser om löptid och uppsägning. Tredje stycket är nytt. Skälen för den valda lösningen har behandlats i avsnitt 5.4.