prop · GU03114 · 2007-03-22 00:00:00 — Likaså är det angeläget att den svenska försvarsindustrins produkter inte hamnar i länder där de kan komma till nyttjande i aggressiva syften eller till förtryck av den egna befolkningen. ISP, , har till uppdrag att hantera svensk exportkontroll. Det ska ske på ett effektivt och ansvarsfullt sätt. I det följande redovisas de viktigaste tendenserna i den svenska och internationella exportkontrollen vad avser PDA och försvarsmateriel och ISPs roll i denna. Produkter med Dubbel Användning (PDA) Exportkontrollen av PDA - civila produkter med militär användning hanteras i princip på två sätt: med utgångspunkt i produkten alternativt med utgångspunkt i slutanvändningen. Ett produktspecifikt synsätt innebär att man arbetar med listor som omfattar produkter som bedömts ha signifikant militär betydelse. I den svenska exportkontrollen är utgångspunkten den lista som finns som bilaga 1 till Europeiska Rådets förordning (EG) 1334/2000 om upprättande av en gemenskapsordning för kontroll av export av produkter och teknik med dubbla Denna lista omfattar alla de överenskommelser som finns vad gäller kontroll av produkter inom Wassenaar Arrangement, MTCR, NSG, och . Om någon till ett land utanför EU m.fl. vill exportera en produkt som är listad i bilaga 1, krävs exporttillstånd. Att ta slutanvändningen till utgångspunkt innebär att man känner till eller misstänker att det finns militära projekt i mottagarlandet till vilka inte vill bidra. För att kunna hantera denna kontroll måste ISP och samverkande myndigheter bygga upp kunskap om de företag, organisationer och personer som fungerar som kanaler för upphandling till den icke önskade slutanvändningen. ISP har i enlighet med förordningen 1334/2000 Artikel 4, möjlighet att lägga icke listade produkter med dubbel användning under kontroll till en definierad mottagare om man kan misstänka att produkten kan komma att användas i ett massförstörelseprogram eller för ett missilprogram. ISP har utvecklat formerna för globala tillstånd. Globala tillstånd är breda tillstånd, som ges till företag som har ett väl utvecklat internt kontrollprogram. Tack vare nyttjandet av globala tillstånd frigörs resurser på ISP för de mer komplexa tillståndsfrågorna som det är resurseffektivt för de exporterande företagen. företagens interna kontrollprogram garanteras en fortsatt hög kvalitet i har samarbetet med , , , FRA och FOI vidareutvecklats och fördjupats. Fokus har legat på såväl produkter som Detta samarbete är en central förutsättning för ett effektivt och ansvarsfullt nyttjande av catch-all-instrumentet enl. Art. 4 i EU- förordningen 1334/2000. ISP har tagit fram en process och en utvärderingsmodell för catch-all ärenden i syfte att ytterligare kvali- tetssäkra hanteringen av denna ärendetyp. Antalet förfrågningar och catch-all har visat en tydlig ökning . Detta är en konsekvens av den ökade medvetenhet som är resultatet av de FN resolutioner som antogs : resolution , som ålägger samtliga medlemsländer att ha kontroll på produkter med koppling till massförstörelsevapen och missiler, samt 1696 och 1737 resp. 1695 och som riktar sig mot resp. nukleära- och Dessa resolutioner tar delvis sin utgångspunkt i produktlistor, men det som är av större intresse för den framtida utvecklingen, är den betoning av slutanvändningskontroll som görs. Med utgångspunkt i FN-resolutionen pågår inom EU ett arbete för uppdatering av förordningen 1334/2000. Här ställs krav på införande av kontroll av transitering, omlastning och förmedling. hantering av FN-resolutionen bör den svenska lagstiftningen ses över så att centrala element av denna kan inkorporeras i det svenska regelverket. Produktkontroll kommer även fortsättningsvis att utgöra basen i den svenska exportkontrollen med fokus på en ökande andel globala tillstånd för företag med väl utvecklade interna exportkontrollprogram och individuella tillstånd för övriga. finns en trend, som sätter ökande på slutanvändningskontroll av icke listade produkter. komponenter förtjänar särskilt att framhållas vad avser exportkontrollen i ett Skr. 2006/07:114 framtidsperspektiv: En ökande betoning av industrins kunskap om sina kunder och produkter med ett utökat ansvar inom ramen för företagens interna exportkontrollprogram. ISPs roll i denna situation blir att fatta vägledande beslut, att ge breda tillstånd med ramar för verksamheten samt att ge utbildning, information och stöd till företagens exportkontrollansvariga. Ett medel i detta arbete är att utnyttja och styra företagens kvalitetsprocesser - t.ex. ISO 9000 - och att följa upp deras kontrollprocesser vid tillsynsbesök. Detta medför att den redan växande tillsynsverksamheten kommer att bli än mer omfattande och än viktigare. Förfrågningar om lämpligheten av viss export till viss slutanvändare och därmed potentiella catch all- tillämpningar kommer att öka. Ökningen har sin grund i ett större medvetande om spridningsproblematiken beroende på arbetet i FN och EU samt de informationssatsningar gentemot näringsliv och akademiska institutioner som genomförs av , och . har blivit mer aktivt på exportkontrollområdet. Det blir således allt vanligare att stoppar en försändelse för att kontrollera om denna kan tillåtas gå till viss mottagare. Detta ställer nya krav på ISP i form av kortare respons tider och högre tillgänglighet. Det ställer också krav på förbättrad kommunikation mellan berörda myndigheter. På liknande sätt som stoppar och kontrollerar en försändelse kommer också exportkontrollörerna inom de exporterande företagen att tvingas arbeta. Upptäcker de en planerad leverans som på ett eller annat sätt bryter mot det normala mönstret ska de stoppa denna. Exportkontrollören kan då söka råd, stöd och ev. beslut från ISP. Ett led i företagens ökande egenkontroll är också att all personal ska vara medveten om spridningsrisker och exportkontroll. För att nå detta mål har t.ex. och utvecklat utbildningsprogram för sina anställda. Sammanfattningsvis kan noteras att vi kan förvänta oss en stark ökning av slutanvändningskontroll när det gäller icke listade produkter. Detta ställer nya krav på ansvariga myndigheter vad gäller sättet att samarbeta och kommunicera. Vidare krävs en ökad medvetenhet och ett större ansvar hos de exporterande företagen. I vissa fall kanske inte ett slutanvändarintyg är tillfyllest utan företagen måste lämna garantier för att exporterade produkter verkligen nyttjas på avsett sätt i utpekade anläggningar. Denna utveckling är nödvändig p.g.a. ärendenas ökande komplexitet. Hur detta ska hanteras övervägs f.n. av ISP. Ökade krav på utbildning och stöd till företagen är också central. Uppföljning sker sedan tillsynsbesök. Krigsmateriel lagen (1992:1300) har varit i kraft . förarbetena till lagen angavs att utrikespolitiska hinder inte ansågs föreligga vid export av försvarsmateriel till länderna inom den Europeiska Gemenskapen, de nordiska länderna och de traditionellt neutrala länderna i består EU av 27 nationer jämfört med 12 då nuvarande lagstiftning trädde i kraft. Länder som , och å ena sidan samt , och å den andra har därmed blivit helt normala destinationer för svensk försvarsmaterielexport. I regeringens proposition 2004/05:5, Vårt framtida försvar med en försvarspolitisk inriktning för perioden 2007, konstaterades att internationella materielsamarbete ytterligare borde fokuseras på de länder som bäst kunde tillgodose vårt nationella behov av internationell kompetens för materielförsörjningen. De länder som här angavs var länderna inom LoI-samarbetet (, , , , och ), de nordiska länderna samt . Den svenska exporten av försvarsmateriel uppgick till , vilket är en ökning med (1,7 miljarder) jämfört med . Försvarsmaterielexporten till EU - inklusive och - svarade för av den totala exporten. är en annan viktig exportdestination och svarar för av totalexporten. Exporten utgörs främst av pansarskottet AT 4, luftvärnssystem, giraffradar, artillerilokaliseringsradar samt am- munition till tidigare levererade vapensystem. Även och hör till kretsen av väl etablerade mottagarländer för den svenska exporten. Kretsen största mottagarländer varierar från till ett annat. Detta kan förklaras av att enskilda stora order ger ett kraftigt utslag i statistiken. framgångar med export av till , och fick således ordentligt genomslag under de år leveranser pågick. 2006 är det i stället , som med en export på 1,8 mdr kr blivit största mottagarland p.g.a. beställningen av JAS 39 . Exporten avser i detta läge främst komponenter och utrustning för de flygplan som senare kommer att levereras. Ett annat stort mottagarland 2006 är . Detta beror på att leveranser nu inletts av det flygburna övervakningssystem Erieye, som tecknade kontrakt . Det samlade exportvärdet uppgick till ca 1,2 mdr kr. var under 1970- och 1980-tal en betydande exportmarknad för svensk försvarsindustri. nyttjar således luftvärnssystemet , ledningssystem, torpeder och svenska Giraffradarer. Detta föranleder reservdelsleveranser. Även grannlandet har traditionellt varit en mottagare av svensk försvarsmateriel. Stora materielsystem som exporterats till är fältartilleri, fälthaubitsar och granatgeväret . har reservdelar till tidigare levererad materiel exporterats till ett värde av ca . Några nya kontrakt har inte tecknats . Även i övrigt kan ett ökat exportintresse mot länder i noteras; förutom mot och riktar den svenska försvarsindustrin sina ansträngningar mot , , , och Den försvarsmaterielexport som här är aktuell är i första hand övervakningssystem samt system såsom radarer, ledningssystem och luftvärnspjäser. Totalt exporterades 2006 ammunition och pansarskott för . Beträffande pansarskottet AT 4 var och de När det gäller ammunition och reservdelar till Skr. 2006/07:114 granatgevärssystemet var de största mottagarna I förarbetena till nuvarande krigsmateriel lagstiftning (prop.1991/92:174) konstaterade föredragande statsråd att det är angeläget att köparna har goda garantier för att kunna erhålla reservdelar och ammunition till inköpt materiel. Av propositionen framgår att Följdleveranser av reservdelar m.m. till tidigare inköpt materiel bör därför få ske oavsett förhållanden som jag har angivit som hinder för export, med undantag för de hinder som kan föranledas av internationella avtal, beslut av eller de folkrättsliga reglerna om export från neutral stat under krig, dvs de ovillkorliga hindren. (sid. 57) Inom ramen för förbudslagstiftningen har även viss export till andra destinationer kunnat godkännas i huvudsak av övrig krigsmateriel. Exportdestinationer med ett exportvärde överstigande mn var , , , , och . Exporten till dessa länder har främst avsett övrig krigsmateriel. Export av jakt- och sportskytteammunition har därtill skett till ett 20-tal länder såväl etablerade som icke etablerade exportdestinationer. En viktig utgångspunkt för svensk och internationell exportkontroll är den ökande multilateraliseringen av försvarsindustrin. är att den svenska försvarsindustrin till stora delar utlandsägd. ägs av tyska . och Defence är systerbolag under svenska ; ett helägt dotterbolag till det amerikanska . ägs till av . Inom ammunitionsindustrin har en omstrukturering ägt rum i , varvid Nammo bildats med ägarintressen i och . Inom sprängämnesindustrin har , och gemensamt bildat bolaget , där svenska och finska ägarintressen uppgår till medan de franska ägarintressena uppgår till . Parallellt med detta har svenska försvarsindustrier förvärvat bolag i utlandet, bl.a. i , , och . Till följd av den sydafrikanska anskaffningen av JAS 39 och det ökande industrisamarbetet mellan och har ISP med bemyndigande av regeringen ingått ett samarbetsavtal med på exportkontrollområdet. genomfördes konsultationer mellan den sydafrikanska och den svenska exportkontrollmyndigheten i och i . Tack vare dessa överläggningar ges möjlighet att skapa smidiga processer för det växande försvarsindustriella samarbetet och att kunna beakta tänkbar tredjelandsexport för att undvika att sådan kommer i konflikt med respektive lands exportlagstiftning. Vid sidan av de nya ägarstrukturerna sker också en nyutveckling av försvarsmateriel i samarbete mellan länder och företag. Följande fyra exempel förtjänar särskilt att framhållas: 1.Mellan svenska och brittiska myndigheter samt och det brittiska företaget pågår ett samarbete för utveckling av NLAW, ett pansarvärnsvapen. ISP medverkar i en gemensam arbetsgrupp med uppgift att fastställa acceptabla Skr. 2006/07:114 exportdestinationer. 2.SAAB ingår i det franska teknikdemonstratorprojektet (obemannat beväpnat flygplan). Den teknikutveckling som bedriver här har betydelse för vidareutvecklingen av JAS systemet. 3.Utveckling av intelligent ammunition pågår i samarbete mellan och i ett projekt som drivs av och . är den största underleverantören med ansvar för utveckling och konstruktion av delsystem, ballistik samt test och integration. 4.Diskussioner pågår med för eventuell gemensam utveckling av den nya generationen pansarfordon (SEP/FRES) Svensk partner är FMV och . 5.I samarbete med försvarsmyndigheter och försvarsindustrier i LOI- kretsen pågår utveckling av två framtida robotsystem, som den svenska försvarsmakten har för avsikt att utnyttja i Gripen-systemet. Dessa är och . Av hänsyn till det ökande antalet internationella materielsamarbetsprojekt, kan det här vara motiverat att citera riktlinjerna: avtal med utländsk part om gemensam utveckling eller tillverkning av krigsmateriel skall tillståndsbedömningen utgå från de angivna grundläggande kriterierna. Utförsel till samarbetslandet, som följer av avtalet, bör medges om inte ovillkorligt hinder uppstår. Om ett samarbetsavtal med utländsk part förutsätter export från samarbetslandet till tredje land bör fråga om sådan export, i den mån slutprodukten i fråga har en övervägande svensk identitet, bedömas i enlighet med riktlinjerna för sådan export från . Beträffande materiel som har övervägande utländsk identitet bör export från samarbetslandet till tredje land medges inom ramen för samarbetslandets exportregler. Föreligger ett starkt svenskt försvarspolitiskt intresse av att samarbetet kommer till stånd, och det är en förutsättning från samarbetspartnerns sida att viss utförsel får ske från samarbetslandet kan efter omständigheterna export till tredje land även i övrigt medges inom ramen för samarbetslandets exportregler. Även med sker ett samarbete på olika plan. Förutom ovannämnda utveckling av ny intelligent ammunition sker i även licenstillverkning av luftvärnspjäser och signaturanpassad teknologi. För är importen från central. T.ex. JAS 39 är helt beroende av amerikanska komponenter för att systemet skall fungera operativt. Inom ramen för samarbetet med undertecknades en och fick också tillgång till det s.k. Defense Trade and Security Initiative, DTSI. En särskild har också etablerats som ett forum för att förbättra samarbetet inom exportkontrollen. Diskussioner om slutanvändarintyg förs med i syfte att skapa en grund vad avser eventuella amerikanska önskemål att vidareexportera svensk försvarsmateriel. När ISP bildande kom myndigheten att hantera alla de ärenden som tidigare handlagts av . Chefen för myndigheten bemyndigades fatta de beslut som tidigare åvilade ansvarig minister. I syfte att säkerställa den politiska insynen ersattes dåvarande av , , med representation från samtliga i representerade politiska partier. cirka 15 ärenden till Skr. regeringen för beslut. Dessa ärenden handlade om utländska företagsförvärv samt några ärenden avseende ärenden som avsåg försvarsmateriel som produkter med dubbel Regeringsbeslut i dessa ärenden bidrog till att befästa praxis. har inga ärenden överlämnats till regeringen. Tillämpningsutvecklingen har i stället hanterats av EKR. EKR får insikt i alla löpande ärenden vad avser export till etablerade ges i rådet möjlighet att diskutera mindre frekventa mottagarländer eller länder där den politiska situationen över åren fluktuerat på ett sådant sätt att det finns särskilda skäl att pröva förutsättningarna för export av ett visst materielsystem. materielspecifika aspekter komma att diskuteras som de risker som eventu- ellt föreligger för att den aktuella materielen kan komma till användning för icke avsedda ändamål. Normalt behandlas 15 20 ärenden i Utgångspunkten vid beredning av ärenden är de svenska riktlinjerna för krigsmaterielexport, men hänsyn tas även till den 1998 politiskt antagna europeiska uppförandekoden, EU Code of Conduct Rådets rekommendationer är vägledande för generaldirektörens beslut. Med ett positivt förhandsbesked kan företaget påräkna godkännande av en framtida leverans givet att inga drastiska försämringar inträffar i det aktuella mottagarlandet eller andra omständigheter tillkommit. avsikt att lämna anbud som att föra ut materielen kräver dock ISPs I anslutning till det andra diskuterades huruvida exporten skulle avbrytas till de länder som deltog i angreppet, då detta saknade FN- Vid beredningen konstaterades från rådets sida att en fortsatt case-by-case hantering av aktuella exportärenden skulle tillämpas, allt i enlighet med gällande förbudslagstiftning på området. redovisade även den sin uppfattning i ärendet. Av denna redovisning framgår att Ett väpnat angrepp som sådant, med eller utan FN-mandat, reser alltid frågan om krigsmaterielexporten från bör stoppas. Bland de prövningar som görs ingår folkrättsliga överväganden vilka också måste balanseras mot den stora vikt regeringen fäster vid ett långtgående internationellt försvarsindustriellt samarbete för att trygga egen framtida materielförsörjning. I balansen mellan olika riktlinjer för krigsmaterielexporten har nationens eget intresse förtur. Ytterst måste det handla om att slå vakt om långsiktiga säkerhet. En leveranssäkerhet byggd på långsiktighet är av vitalt säkerhetspolitiskt intresse för . Den praxis som utvecklats inom exportkontrollen är att bejaka den växande exporten och försvarsmaterielsamarbetet med övriga EU, samt med länder som , , , och . dessa länder går normalt också huvuddelen av den svenska exporten. Handel med andra länder förekommer, men hanteras på ett ansvarsfullt sätt i en case-by-case prövning. Det handlar då främst om s.k. övrig krigsmateriel, d.v.s. produkter som inte kan nyttjas i aggressiva syften såsom flygburen spaningsradar och vissa system. handla om följdleveranser till vapensystem som tidigare levererats (ibland så långt tillbaka som 1960- eller 1970-tal) och där det finns krav på leveranssäkerhet. Tillämpningen har gått i riktning mot ett mer materielspecifikt synsätt. Således kan till vissa länder godkännas export av eller flygburna övervakningssystem, fartyg för kustbevakning eller uppgifter som Skr. 2006/07:114 därmed kan utrustas med självskyddsutrustning, radarer och sensorer. Sådana kan bidra till att öka mottagarlandets kunskaper om vad som händer till sjöss och i luften. Detta underlättar i sin tur bevakning av viktiga handelsleder, oljeplattformar eller förbättrar gränsövervakning i kampen mot organiserad brottslighet och internationell terrorism. Export av och flygburna system till ett visst land skulle sålunda kunna godkännas som export av armémateriel till samma land stoppas har en försvarsindustri vars exportandel utvecklas i takt med att världen förändras och att den svenska försvarsmaktens beställningar minskar. Även om i den svenska exportportföljen ingår artilleripjäser, stridsfordon och missiler, sker en utveckling där krigsmaterielklassade produkter i allt större utsträckning kommer till nytta i nationella säkerhetssystem till gagn för polis, räddningstjänst, tull och kust- bevakning. Medan exporten bestod till ungefär lika delar krigsmateriel för strid (KS) och övrig krigsmateriel (ÖK), faller den till inom kategorin ÖK. Svenska försvarsindustriföretag som utnyttjar amerikanska komponenter i sin produktion ställs ofta inför komplicerade tillståndskrav vid export av den färdiga produkten till tredje land. har motsvarande krav rests även av och . I vissa fall krävs slutanvändarintyg för komponenter eller delsystem som i ska integreras i ett komplett system inte bara av det aktuella företaget utan även av köparländerna. Den här utvecklingen medför att inte bara kräver slutanvändarintyg för ett system som svensk industri exporterar till ett visst land utan att även enskilda komponent- eller delsystemleverantörer ställer motsvarande krav på köparlandet. Resultatet kan bli att köparlandet tvingas utfärda ett stort antal slutanvändarintyg. Den här utvecklingen riskerar medföra onödig byråkrati utan att exportkontrollen nödvändigtvis blir mer effektiv. Utveckling står också i skarp kontrast till det arbete som bedrivs inom EU samt inom samarbetet där förenklade förfaranden för exportlicenser diskuteras. En orsak till denna skilda utveckling kan sökas i att ansvaret för exportkontrollen i många EU länder är uppdelat på olika ministerier, som inte nödvändigtvis är väl koordinerade. Med utgångspunkt i Wassenaar arrangemangets (WA) Elements for Export Controls av bärbara luftvärnssystem (MANPADS) 2003 sker en ökad kontroll av dessa system genom krav på striktare nationella regler. som producent av RBS 70 har ett ansvar för en sådan utökad slutanvändarkontroll, vilket kan komma att ske såväl genom pre-shipment- som genom post-shipment verification. Det utvidgade kontrollarbetet är ISPs ansvar, men det måste samordnas med FMVs arbete med sä- kerhetskyddsavtal. WAs arbete med MANPADS är ett intressant nytt angreppssätt för att i den internationella exportkontrollsamarbetet hantera särskilt farliga vapenssystem. Den samlade svenska exporten av försvarsmateriel utgör mindre än en procent av den totala varuexporten. För den svenska försvarsmakten är emellertid exporten av stor betydelse. Tack vare sitt höga teknikinnehåll Skr. 2006/07:114 bidrar den också till utveckling av svenskt högteknologiskt kunnande. är ett av få länder med högteknologisk bredd i sin försvarsindustri. har förmåga att utveckla inte bara delsystem utan även kompletta försvarssystem. Det är tack vare denna kompetens har möjlighet att genom export byta egen spetsteknologi mot sådan teknologi vi själva inte kan utveckla. Detta leder till ett ömsesidiga beroenden - ett perspektiv som blir väsentligt också i exportkontrollen. Givetvis är det av central betydelse att dessa beroenden utvecklas gentemot länder med vilka vi söker ett långsiktigt samarbete. Dessa länder har identifierats av regeringen. I övrigt är det angeläget att pröva varje exportärende case-by-case. Vi ser hur leveranser av vapensystem alltfort binder vid följdleveranser av reservdelar och ammunition också till destinationer som kanske inte hade godkänts med nuvarande lagstiftning. Ett led i en ansvarsfull exportkontroll är därför att noga pröva varje nytt mottagarland och varje ny leverans av ett materiels- system. Den relation som inleds vid en leverans kan bestå många decennier framåt, vilket kan ha såväl positiva som negativa konsekvenser. För såväl PDA- som för försvarsmaterielföretagen gäller ett ökande inslag av självkontroll som en konsekvens av ett ökat nyttjande av generella licenser (KM), globala tillstånd (PDA) och medgivna undantag från anbudsunderrättelse (KM). Detta ställer krav på att företagen utvecklar väl fungerande interna kontrollrutiner och att ISP utvecklar såväl företagsdialogen som tillsynsverksamheten. För företagen innebär ut- vecklingen en förenkling och en minskad byråkrati. För ISP innebär den att mer resurser kan ägnas de svåra ärendena. 25 Bilaga 3: Vapenförmedling Den gemensamma ståndpunkten 2003/468/GUSP om kontroll av vapenförmedling antogs av rådet för att angripa problemet med okontrollerad vapenförmedling. Enligt den gemensamma ståndpunkten åtar sig medlemsländerna att vidta nödvändiga åtgärder för att kontrollera vapenförmedlingsverksamheten inom deras territorium.