prop · GU03107 · 2007-03-29 00:00:00 — 5.3.2Sökande med samlat betygsdokument från gymnasial vuxenutbildning Regeringens bedömning: Samlat betygsdokument från gymnasial vuxenutbildning bör tas bort som behörighetsgrundande dokument. Bedömningen i promemorian Förslag till ändrade regler för tillträde till högre utbildning: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker att samlat betygsdokument tas bort som behörighetsgrundande dokument. Några påpekar att det finns ett flertal olika poänggränser som uppställs för grundläggande behörighet för sökande från gymnasial vuxenutbildning, vilket resulterar i att systemet blir svåröverskådligt. välkomnar förslaget och menar att det inte har varit tillfredsställande att sökande från vuxenutbildningen haft ett eget regelverk för sin grundläggande behörighet. Verket för högskoleservice anser att det inte är motiverat med övergångsregler för sökande med samlat betygsdokument, eftersom det är ytterst få som berörs. Högskolan på anser att samma övergångsregler bör gälla för sökande med samlat betygsdokument som för sökande enligt 25:4-regeln. Valideringsdelegationen och avstyrker förslaget med argumenten att möjligheterna att påbörja högskoleutbildning för vuxna och personer från studieovan bakgrund försämras. () anser att ett slutbetyg från gymnasial vuxenutbildning inte säger mer om en persons möjlighet att tillgodogöra sig högre utbildning än vad ett samlat betygsdokument gör. Att ta bort det samlade betygsdokumentet som behörighetsgivande dokument begränsar enligt SFS bara tillgången till högre utbildning i onödan. Skälen för regeringens bedömning: Ett samlat betygsdokument är ett utdrag från betygskatalogen med en förteckning över vilka kurser en studerande har läst och betygen på dessa. En elev i gymnasieskolan får t.ex. ett samlat betygsdokument om eleven byter gymnasieskola eller avbryter sina gymnasiestudier. I gymnasial vuxenutbildning har den som slutfört kurser rätt att få ut ett samlat betygsdokument som visar vilka kurser som deltagaren slutfört och vilka betyg som deltagaren fått på kurserna. Deltagaren får själv bestämma vilka slutförda kurser som skall ingå i dokumentet. Till skillnad från slutbetyg från gymnasial vuxenutbildning finns det inga krav på att ett samlat betygsdokument skall innehålla kärnämneskurser. Syftet med det samlade betygsdokumentet är alltså inte att utgöra underlag för grundläggande behörighet till högre utbildning. Ett slutbetyg är ett bevis på att en deltagare i gymnasial vuxenutbildning har slutfört sin utbildning enligt fastlagda krav. Ett slutbetyg måste innehålla betyg från samtliga kärnämnen inom gymnasial vuxenutbildning. Betyg avseende idrott och hälsa samt estetisk verksamhet får inte ingå. En sökande från gymnasial vuxenutbildning kan dock förutom kärnämneskurserna välja vilka kurser som i övrigt skall ingå i slutbetyget. Detta är bl.a. en följd av att program eller motsvarande inte förekommer i gymnasial vuxenutbildning. Enligt nuvarande bestämmelser måste en sökande med samlat betygsdokument från gymnasial vuxenutbildning ha lägst betyget Godkänt i 2 115 gymnasiepoäng för att uppfylla kraven på grundläggande behörighet. En sökande med slutbetyg från gymnasial vuxenutbildning måste ha betyg i 2 350 gymnasiepoäng med lägst betyget Godkänt i minst 2 115 gymnasiepoäng. Regeringen anser att kraven på grundläggande behörighet bör vara lika för alla sökande från gymnasial vuxenutbildning. Därför bör enligt regeringens bedömning det samlade betygsdokumentet tas bort som behörighetsgrundande dokument. Det innebär att en sökande från gymnasial vuxenutbildning måste ha ett slutbetyg för att uppfylla kraven på grundläggande behörighet. Denna bedömning ligger också i linje med regeringens förslag om skärpta krav för sökande med slutbetyg från gymnasial vuxenutbildning. Att ta bort samlat betygsdokument som behörighetsgrundande dokument innebär att sökande från gymnasial vuxenutbildning, som före utgången av inte uppfyller kraven på grundläggande behörighet, måste styrka sin behörighet med slutbetyg från gymnasial vuxenutbildning. Som tidigare redovisats skall ett sådant slutbetyg omfatta minst 2 350 gymnasiepoäng, dvs. 235 gymnasiepoäng fler än vad som gäller nuvarande behörighetsgrundande samlade betygsdokument. Det motsvarar ytterligare ca 12 veckors studier och kan innebära ökade kostnader för den enskilde bl.a. i form av studiestöd. Antalet behöriga sökande med enbart samlat betygsdokument är dock ytterst få. Inför antagningen till sökte totalt 765 av 160 000 personer till högre utbildning med enbart samlat betygsdokument som behörighetsgrundande dokument. Verket för högskoleservice har påpekat att det varit oförsvarligt tids- och kostnadskrävande att i antagningsarbetet, såväl manuellt som tekniskt, hantera dessa relativt få sökande. För såväl sökande som studie- och yrkesvägledare liksom för dem som arbetar med antagning har reglerna blivit så komplexa att det är svårt att både förstå och förklara vad som gäller. Enligt regeringens mening begränsas inte tillgången till högre utbildning för vuxna sökande på det sätt som SFS gör gällande. Grundläggande behörighet kan uppnås på flera olika sätt. För många äldre sökande som har erfarenheter genom arbete och utbildning är bedömning av reell kompetens en alternativ väg att uppnå grundläggande och särskild behörighet till utbildning som påbörjas på Med reell kompetens avses de samlade kunskaper och Prop. 2006/07:107 färdigheter som den sökande tillägnat sig genom svensk eller utländsk utbildning, praktisk erfarenhet eller genom någon annan omständighet. Utgångspunkten för bedömningen skall vara att den sökande har förutsättningar att tillgodogöra sig en högskoleutbildning. Regeringen delar inte Verkets för högskoleservice och Högskolans på synpunkter att det inte bör finnas några övergångsbestämmelser för de som har ett samlat betygsdokument. Eftersom dessa sökande uppfyller kravet på grundläggande behörighet genom dokumenterade kunskaper är det enligt regeringens mening inte rimligt att dessa skall behöva ansöka om en individuell prövning av reell kompetens eller komplettera sina studier för att anses behöriga till högre utbildning. Därför bör enligt regeringens mening sökande med samlat betygsdokument som innan förändringarna träder i kraft uppfyller kraven på grundläggande behörighet även fortsättningsvis vara behöriga. 5.3.3Regeln om grundläggande behörighet på grund av ålder och arbetslivserfarenhet Regeringens förslag: Regeln om grundläggande behörighet på grund av ålder, arbetslivserfarenhet och kunskaper i svenska och engelska, den s.k. 25:4-regeln, skall tas bort. Förslaget i promemorian Förslag till ändrade regler för tillträde till högre utbildning: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna avstyrker förslaget om att 25:4-regeln skall tas bort. Bl.a. , , , och avstyrker förslaget och konstaterar att regeln är administrativt lätthanterlig, lättbegriplig och allmänt accepterad. Flera högskolor, såsom , betonar även att ett slopande av 25:4-regeln kommer att innebära merarbete för högskolorna genom ett ökat antal individuella prövningar, vilket kommer att leda till ökade kostnader och krav på ytterligare resurser för detta arbete. Många instanser, t.ex. , pekar på behovet av att säkerställa en rättvis bedömning såväl lokalt som nationellt och att metoder och tillvägagångssätt måste utvecklas för att på ett rättssäkert sätt avgöra om en sökande har reell kompetens eller inte. poängterar att en bedömning av den reella kompetensen innebär en mer omfattande prövning med ett osäkert utfall för den enskilde. Flera lärosäten, bl.a. , och , framhåller de positiva erfarenheter de har vad gäller studenter som antagits genom 25:4-regeln. , Verket för högskoleservice och är några av de instanser som tillstyrker förslaget. Högskolan på tillstyrker förslaget med motiveringen att skillnaden i de krav som ställs på sökande som kommer direkt från gymnasiet och på dem som uppnått en viss ålder upplevs som djupt orättvis och att det är svårt att motivera för de sökande varför kraven är så olika. välkomnar förslaget då den anser att 25:4-regeln är direkt hämmande för ungdomar. i tillstyrker förslaget och framhåller att den sökande bör bedömas utifrån sina faktiska meriter och inte utifrån en schablonmässig värdering. Kommuner och Landsting, som tillstyrker förslaget, menar att bör få i uppdrag att ansvara för en nationell kvalitetssäkring av universitets och högskolors metoder för validering. Vidare anser förbunden att det är orealistiskt att ta bort 25:4-regeln . För att göra det möjligt för högskolorna att utarbeta fungerande metoder för validering och för att granska dessa bör avskaffandet skjutas upp till 2010. Skälen för regeringens förslag: Kunskaper och erfarenheter som har inhämtats via exempelvis arbetslivet kan ge en god grund för att tillgodogöra sig högre utbildning. En viktig utgångspunkt i dagens behörighetskrav är att de sökande som inte har några formella meriter att redovisa men som har de reella kunskaper som krävs skall kunna uppfylla kraven på grundläggande och särskild behörighet. Högskolan gör en individuell bedömning av den sökandes meriter och avgör om den sökande har förutsättningar att tillgodogöra sig den sökta utbildningen. Vid en sådan bedömning kan exempelvis arbetslivserfarenhet som är relevant för utbildningen komma i fråga. 25:4-regeln innebär att en sökande uppfyller kraven på grundläggande behörighet på grund av sin ålder och kvantitativ arbetslivserfarenhet. Åldersgränsen är godtyckligt satt och kriterierna kring arbetslivserfarenheten är schablonmässiga. Regeringen anser att ålder och arbetslivserfarenhet inte per automatik skall ge grundläggande behörighet. En sökande skall i stället bedömas utifrån sina faktiska meriter, exempelvis arbetslivserfarenhet som är relevant för utbildningen. Flera remissinstanser, t.ex. , framhåller att 25:4- regeln är enkel, rättssäker och kostnadseffektiv. För regeringen är utgångspunkten att reglerna för grundläggande behörighet skall uppfattas som likvärdiga och rättvisa av de sökande. 25:4-regeln innebär i praktiken olika krav på förvärvade kunskaper för att uppfylla kraven på grundläggande behörighet. Det är principiellt svårt att motivera för olika grupper av sökande. Enligt regeringen skall likvärdiga krav på grundläggande behörighet ställas på alla sökande oavsett ålder. Mot denna bakgrund föreslår regeringen att 25:4-regeln skall tas bort. Ett slopande av 25:4-regeln innebär dock inte att vägarna till högskolan stängs för de personer som är behöriga genom regeln. Dessa kommer sannolikt till en betydande andel att uppfylla kraven på grundläggande behörighet genom en individuell bedömning av deras reella kompetens. Regeringen vill utveckla arbetet med bedömning av reell kompetens så att fler får möjlighet att antas till högre utbildning utifrån sina verkliga förkunskaper. Regeringen menar att bedömning av reell kompetens är ett mer rättvist system då bedömningarna baseras på faktisk kompetens och inte schabloner. Antalet sökande som hade grundläggande behörighet genom 25:4- regeln var 5 864 av totalt 160 000 sökande inför antagningen till . Huruvida dessa sökande hade andra behörighetsgrundande dokument att tillgå eller inte är det svårt att få fram uppgifter om. Genom att ta bort möjligheten att få grundläggande behörighet enligt 25:4-regeln ökar universitetens och högskolornas ansvar att utveckla metoder för bedömning av reell kompetens. Vidare finns det anledning att anta att fler sökande kommer att begära att få sin reella kompetens bedömd. Flera remissinstanser anser mot den bakgrunden att resursförstärkning till universitet och högskolor krävs. Regeringen anser i likhet med flera remissinstanser att det är angeläget att universitet och högskolor samverkar för att utveckla kvalitativa metoder och rutiner för bedömning av reell kompetens. Detta kan organiseras på olika sätt. tillsatte exempelvis en arbetsgrupp i syfte att samordna formerna för valideringsprocessen när bestämmelsen om reell kompetens infördes . Att utveckla sådana metoder och rutiner är inte minst viktigt sett ur ett internationellt perspektiv med ökad rörlighet av arbetskraft och kompetens. Detta ligger även i linje med EU:s utbildningsmål som bl.a. markerar nödvändigheten i att utveckla former för bedömning och erkännande av informellt lärande. Effektiva metoder för bedömning av en persons reella kunskaper är nödvändiga, inte minst mot bakgrund av ambitionerna om livslångt lärande och Lissabonstrategins mål att medborgarna skall kunna vidareutbilda sig och anpassa sig till en föränderlig arbetsmarknad med nya kompetenskrav. Valideringsdelegationen påpekar bl.a. att bedömning av reell kompetens måste kunna göras skild från antagningsomgångarna och resultera i ett förhandsbesked för den enskilde. Regeringen ser självfallet positivt på att en presumtiv student kan få ett besked om behörighet när som helst så att vederbörande skall kunna planera inför framtida högskolestudier. Några instanser understryker att beslut om reell kompetens bör äga nationell giltighet. Regeringen anser, som har redovisats, att det är väsentligt att kvalitativa metoder för bedömning av reell kompetens utvecklas genom nationell samverkan. Det är dock viktigt att bedömningen av reell kompetens är individuell. Såsom Kommuner och Landsting har påpekat bör det enligt regeringens mening även finnas system för nationell kvalitetssäkring av metoder och bedömningskriterier för bedömning av reell kompetens. Regeringen avser därför att ge i uppdrag att kvalitetssäkra sådana metoder samt att följa och stödja arbetet med reell kompetens och lyfta fram goda exempel på området. Regeringen kommer noggrant att följa hur metoderna med och tillämpningen av bedömning av reell kompetens utvecklas och utifrån detta bedöma behovet av ytterligare insatser för att främja arbetet med validering hos lärosätena. Regeringen vill också understryka att en sökande som fått avslag på sin ansökan om behörighet har rätt att överklaga till . Flera remissinstanser har kommenterat att tidpunkten för borttagande av 25:4-regeln bör skjutas fram till för att högskolorna skall hinna utarbeta kvalitativa metoder för bedömning av reell kompetens. Regeringen delar inte remissinstansernas uppfattning men bedömer som ovan redovisats att ytterligare åtgärder för att främja arbetet med bedömning av reell kompetens behövs. Vuxenutbildningen har en viktig roll utifrån de vuxnas individuella behov av utbildning och personlig utveckling. fyller den kommunala vuxenutbildningen en viktig funktion för dem som Prop. 2006/07:107 inte uppfyller kraven på grundläggande behörighet, vilket också kommit till uttryck i budgetpropositionen (prop. 2006/07:1, utg.omr. En av vuxenutbildningens främsta uppgifter är att anpassa utbildningen utifrån de vuxnas behov och att sörja för att vuxna som inte har haft möjlighet att få tillräcklig utbildning kan få det. Det senare kan förutom innehållet handla om att utveckla metoder och modeller för lärande, som bygger på vuxnas förutsättningar. Den som behöver läsa in grundläggande eller särskild behörighet för högskolestudier kan komplettera tidigare utbildning eller läsa in en gymnasieutbildning inom vuxenutbildningen. Denna väg kommer alltid att vara öppen för dem som saknar grundläggande eller särskild behörighet. Vuxna i högskolan medför heterogena studentgrupper, vilket leder till en ökad kvalitet i den högre utbildningen. Det är av vikt att äldre med yrkeserfarenhet kan studera vid universitet och högskolor så att arbetslivet kan förses med rätt kompetens. Detta innebär också att de medel som samhället anslår för vuxenutbildning skall komma dem till del som inte har haft möjlighet att skaffa sig högskolebehörighet. finns en rättighet för vuxna att få en utbildning som motsvarar . Regeringen har i budgetpropositionen fört fram att regeringen avser att återkomma till hur en liknande rättighet på gymnasial nivå kan införas. Enligt 4 kap. 3 § högskolelagen (1992:1434) skall urval göras bland de sökande, om inte alla behöriga sökande kan tas emot. Vid urval skall, enligt 7 kap. 12 § högskoleförordningen (1993:100), hänsyn tas till de sökandes meriter. 2.resultat från högskoleprovet som avses i 20 §, i vissa fall i kombination med arbetslivserfarenhet, och 3.urvalsgrunder som avses i 23 §. Vid i övrigt likvärdiga meriter får urval också göras dels genom prov eller intervjuer, dels med hänsyn till kön i syfte att förbättra rekryteringen av studenter från det underrepresenterade könet. Urval genom prov eller intervjuer får dock inte göras efter det att urval har gjorts med hänsyn till kön. Vid i övrigt likvärdiga meriter får vidare lottning användas, om urval med hänsyn till kön inte kan göras. Platserna i högskolan skall enligt 7 kap. 13 § högskoleförordningen fördelas enligt följande: 1.minst en tredjedel på grundval av betyg, 2.minst en tredjedel på grundval av resultat från högskoleprovet, varav hälften fördelas på grundval av poäng för enbart högskoleprovet och hälften på grundval av poäng för högskoleprovet i kombination med Prop. 2006/07:107 arbetslivserfarenhet, och 3.högst en femtedel på grundval av de av högskolan bestämda urvalsgrunderna. Enligt 7 kap. 22 § högskoleförordningen skall sökande som i merithänseende åberopar arbetslivserfarenhet i kombination med resultat från högskoleprovet ges poäng för arbetslivserfarenhet arbete på minst halvtid och med en fjärdedel av maximal poäng för högskoleprovet. Urval av högskolan bestämda urvalsgrunder Enligt 7 kap. 23 § högskoleförordningen får en högskola, i den utsträckning som anges i 13 §, bestämma urvalsgrunder bestående av 1.andra särskilda prov än högskoleprovet, 2.kunskaper, arbetslivserfarenhet eller annan erfarenhet som är särskilt värdefull för den sökta utbildningen, och 3.andra för utbildningen sakliga omständigheter. Regeringens förslag: Universitet och högskolor skall få bestämma vilka urvalsgrunder som skall gälla för högst en tredjedel av platserna på en utbildning som påbörjas på grundnivå och som vänder sig till nybörjare. Urvalsgruppen för sökande med resultat från högskoleprovet i kombination med arbetslivserfarenhet skall tas bort. Förslagen i promemorian Förslag till ändrade regler för tillträde till högre utbildning: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslagen. ser positivt på att urvalsgruppen av högskolan bestämda urvalsgrunder utökas från en femtedel till en tredjedel, eftersom det innebär att den lokala urvalsgrunden blir mer likvärdig med betygsurval och urval på högskoleprovsresultat. anser att det finns betydande möjligheter för alternativa urvalsgrunder och att ett beslut att utöka platsandelen inte bör fattas utan redovisning av hur detta utnyttjas . avstyrker förslaget då förbundet anser att systemet riskerar att urholka den nationella likvärdigheten. ställer sig bakom förslaget om att slopa poängtillägg för arbetslivserfarenhet i kombination med högskoleprovsresultat. håller med om att provresultatet ensamt bör få slå igenom i meritvärderingen, eftersom det har ett gott prognosvärde för framgångsrika studier. anser inte att arbetslivserfarenhet schablonmässigt bör ge fördel i kombination med högskoleprovet, eftersom äldre personer skriver bättre resultat på högskoleprovet och därmed gynnas även utan att poäng läggs till för Prop. 2006/07:107 arbetslivserfarenhet. menar att gruppen bör finnas kvar, eftersom den kan stimulera studieovana grupper att söka en högre utbildning. motsätter sig förslaget och anför att det är viktigt med studenter i olika åldrar för att högre utbildning skall hålla hög kvalitet. Skälen för regeringens förslag Av högskolan bestämda urvalsgrunder Inför antagningen till införs nya bestämmelser om urval till utbildning som påbörjas på grundnivå och som vänder sig till Bestämmelserna innebär att universitet och högskolor inom viss ram får bestämma vilka urvalsgrunder som skall användas för högst av platserna på en utbildning som påbörjas på grundnivå och som vänder sig till nybörjare. Ett syfte är att vid sidan om betyg och högskoleprov ge möjlighet att ta till vara meriter och erfarenheter som är särskilt betydelsefulla för utbildningen. Ett lärosäte får inom ramen för urvalsgrunden använda sig av andra särskilda prov än högskoleprovet, arbetslivserfarenhet eller annan erfarenhet som är särskilt värdefull för den sökta utbildningen användas som urvalsgrund. som är relevant för den sökta utbildningen premieras på så sätt vid urval. Regeringen anser att universitet och högskolor bör få större frihet att själva besluta vilka urvalsgrunder som skall tillämpas. högskolorna bestämda urvalet föreslås därför utökas till högst en tredjedel av platserna på en utbildning som påbörjas på grundnivå och som vänder sig till nybörjare. Därigenom får lärosätena, inom ovan angivna ramar, ökade möjligheter att ge sina utbildningar lokala profiler och använda sig av de urvalsgrunder som kan attrahera sökande med vissa kunskaper och erfarenheter samt att anpassa urvalsgrunderna till olika utbildningars behov och förutsättningar. Det kan handla om såväl intervjuer som antagningsprov eller andra metoder för att göra urval som anses relevanta för den sökta utbildningen. ifrågasätter att en ökad andel av platserna fördelas på annan grund än prestationer i gymnasieskolan. vikten av att tillämpa flera urvalsmetoder, bl.a. därför att olika grupper gynnas av olika urvalsgrunder. Olika urvalsgrunder bidrar till heterogena studentgrupper vad gäller både ålder och yrkesbakgrund. möjligheterna till lokala profileringar till specifika högskoleutbildningar. Däremot medger inte de lokala urvalsgrunderna kvotering i någon form, platserna på en högskoleutbildning får inte reserveras för sökande från en viss grupp eller med en viss bakgrund. etnisk tillhörighet eller andra liknande omständigheter som urvalsgrund är således inte möjligt. Enligt regeringens mening föreligger det inte risk för att förslaget urholkar den nationella likvärdigheten såsom Lärarnas Tvärtom bör det innebära möjligheter för lärosätena att stärka kvaliteten genom den utökade möjligheten att påverka att urvalskriterierna så att de anpassas till vad som bedöms vara relevanta förkunskaper för att klara utbildningen. Regeringen vill understryka Prop. 2006/07:107 vikten av att bestämmelserna om de av högskolan bestämda urvalet följs upp på liknande sätt som sker genom uppdrag i regleringsbrev. Därför bör lärosätena även fortsättningsvis redovisa i vilken omfattning och till vilka utbildningar bestämmelsen har använts. Urvalsgruppen för sökande med resultat från högskoleprovet i kombination med arbetslivserfarenhet I syfte att öka direktövergången från gymnasieskola till högskola och att anta studenter som genomgår högskoleutbildning inom föreskriven tid föreslår regeringen att urvalsgruppen för sökande med resultat på högskoleprovet i kombination med arbetslivserfarenhet (HA-gruppen) tas bort. Eftersom sökande som har arbetat på minst halvtid kan få 0,5 poäng för arbetslivserfarenhet, bidrar urvalsgruppen till att fler äldre antas. Av de platser som avser sökande med resultat från högskoleprov skall nämligen hälften fördelas till HA-gruppen. Den arbetslivserfarenhet som tillgodoräknas inom ramen för HA-gruppen beräknas utifrån kvantitet. Arbetslivserfarenheten behöver således inte ha någon relevant anknytning till den högskoleutbildning den sökande avser att gå. Nuvarande bestämmelser innebär också att en person som antas genom HA-gruppen tar en plats från en person med enbart resultat från högskoleprovet. Studier visar att äldre personer får bättre resultat på högskoleprovet än yngre. Således gynnar provet äldre redan innan poäng arbetslivserfarenhet läggs till. framöver ökar ungdomskullarna i radikalt.