prop · GU03115 · 2007-04-27 00:00:00 — 2004/39/EG. Enligt den definitionen omfattas dock rekommendationer som inte utgör investeringsanalyser, som definieras i detta direktiv, av bestämmelserna i direktiv /125/EG med avseende på saklig presentation av investeringsrekommendationer och offentliggörande av intressekonflikter. (29)De åtgärder och insatser som värdepappersföretaget har vidtagit för att hantera intressekonflikter som kan uppstå till följd av utarbetande och spridning av material som presenteras som investeringsanalys bör vara lämpliga för att skydda finansanalytikernas objektivitet och oberoende och de investeringsanalyser som de utarbetar. Åtgärderna och insatserna bör säkerställa att finansanalytikerna har en lämplig grad av oberoende i förhållande till de personers intressen vars ansvar eller affärsintressen rimligtvis kan anses strida mot intressena hos de personer till vilka investeringsanalysen sprids. (30)De personer vars ansvarsområden eller affärsintressen rimligtvis kan tänkas strida mot intressena hos de personer till vilka investeringsanalyserna sprids bör anses inbegripa personer som arbetar med företagsfinansiering och per- soner som är engagerade i försäljning och handel för kunders eller företagets räkning. (31)Till de undantagsfall då finansanalytiker och andra personer, som är knutna till värdepappersföretaget och som är engagerade i utarbetandet av investeringsanalyser, med skriftligt förhandstillstånd får genomföra privata transaktioner med instrument som analyserna berör, bör räknas fall då en analytiker eller en annan person på grund av personliga ekonomiska problem är tvungen att avveckla en position. (32)Mindre gåvor eller mindre uppvaktningar som understiger en nivå som anges i företagets riktlinjer för intressekon- flikter och som nämns i den kortfattade beskrivningen av riktlinjerna som tillhandahålls kunderna bör inte betraktas som incitament vid tillämpning av bestämmelserna om investeringsanalyser. (33)Begreppet spridning av investeringsanalyser till kunder eller allmänhet bör inte inbegripa spridning enbart till personer inom den företagsgrupp som värdepappersföretaget tillhör. (34)De rekommendationer som ingår i investeringsanalyserna och som inte har dragits tillbaka eller löpt ut bör betraktas som gällande rekommendationer. (35)Samma krav som gäller för utarbetande av investerings- analyser bör gälla för betydande ändringar av investerings- analyser som utarbetats av tredje part. (36)Finansanalytiker bör inte delta i annan verksamhet än utarbetande av investeringsanalyser, om deltagandet i sådan verksamhet inte gör det möjligt för den berörda personen att förbli objektiv. Deltagande i följande typer av verksam- het bör normalt anses oförenligt med bibehållande av den berörda personens objektivitet: investmentbanktjänster såsom företagsfinansiering och garantiverksamhet, delta- gande i erbjudanden (pitches) för nya företag eller presentationer (road shows) för nyemissioner av finansi- ella instrument eller andra former av deltagande i marknadsföringen av en emittent. (37)Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i detta direktiv om utarbetande eller spridning av investe- ringsanalyser rekommenderas det att de som utarbetar investeringsanalyser och som inte är värdepappersföretag bör överväga att anta interna strategier och förfaranden för att säkerställa att även de följer de principer som anges i direktivet vad gäller skydd av analysernas oberoende och objektivitet. (38)Kraven i detta direktiv, däribland de krav som avser privata transaktioner, handel med kännedom om investerings- analyser och utarbetande eller spridning av investerings- analyser, gäller utan att påverka tillämpningen av andra krav i direktiv /39/EG och och rådets direktiv /6/EG av om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (marknads- missbruk) (1) och deras respektive tillämpningsföreskrifter. (39)Vid tillämpning av bestämmelserna om incitament i detta direktiv bör en kommission till värdepappersföretaget i samband med investeringsrådgivningen eller den allmänna rekommendationen, om rådet eller rekommendationen inte påverkas av att kunden betalar kommission, betraktas som en åtgärd för att förbättra kvaliteten på investeringsrådgiv- ningen till kunden. (40)Enligt detta direktiv får värdepappersföretagen bara ge eller ta emot vissa incitament på särskilda villkor, och förutsatt att kunden har informerats eller att de ges till eller av kunden eller en annan person på kundens vägnar. (41)Enligt detta direktiv krävs det att värdepappersföretag som tillhandahåller andra investeringstjänster än investerings- rådgivning till nya icke-professionella kunder skall ingå ett skriftligt grundavtal med kunden, där företagets och kundens huvudsakliga rättigheter och skyldigheter anges. Direktivet ställer dock inte några andra krav i fråga om form, innehåll och fullgörande av avtal om tillhandahål- lande av investeringstjänster eller sidotjänster. (42)Genom detta direktiv fastställs krav på marknadsförings- material endast med avseende på skyldigheten enligt artikel 19.2 i direktiv /39/EG att säkerställa att information som är riktad till kunder, däribland marknads- föringsmaterial, är rättvisande, tydlig och inte vilseledande. (43)Detta direktiv innehåller inte några krav på att de behöriga myndigheterna skall godkänna marknadsföringsmaterialets form och innehåll. Det hindrar dem dock inte heller från att göra det, så länge som ett sådant förhandsgodkännande bara är baserat på uppfyllande av kravet i direktiv /39/ (1) EUT L 96, , s. 16. L 241/30 Europeiska unionens officiella tidning EG om att information till kunder, däribland marknadsfö- ringsmaterial, bör vara rättvisande, tydlig och inte vilsele- dande. (44)Man bör fastställa lämpliga och välavvägda informations- krav som är anpassade till kundens status som antingen icke-professionell eller professionell kund. Ett syfte med direktiv /39/EG är att säkerställa jämvikten mellan investerarskyddet och värdepappersföretagens skyldighet att tillhandahålla information. Vad gäller de professionella kunderna är det därför lämpligt att mindre strikta särskilda informationskrav inbegrips i detta direktiv än de som gäller för icke-professionella kunder. Professionella kunder bör med begränsade undantag själva kunna konstatera vilken information som är nödvändig för att de skall kunna fatta ett välgrundat beslut och begära denna information från värdepappersföretaget. Om en sådan begäran om informa- tion är rimlig och proportionerlig bör ett värdepappers- företag lämna ytterligare information. (45)Värdepappersföretag bör tillhandahålla kunder eller pre- sumtiva kunder lämplig information om de finansiella instrumentens art och riskerna i samband med invester- ingar i dessa så att kunderna kan fatta välgrundade beslut för varje investering. Informationens detaljeringsgrad får variera med hänsyn till kundens ställning som icke- professionell eller professionell kund och till de erbjudna finansiella instrumentens art och riskprofil, men den bör aldrig vara så allmän att viktiga element utesluts. Det är möjligt att det för vissa finansiella instrument räcker med information om instrumentets typ, medan informationen om andra instrument måste vara produktspecifik. (46)De villkor som värdepappersföretagens information till kunder och presumtiva kunder bör uppfylla för att vara rättvisande, tydlig och inte vilseledande, bör på ett lämpligt och proportionerligt sätt gälla för material som är avsett för icke-professionella kunder, till exempel med hänsyn till kommunikationsmedel och det budskap som materialet är avsett att överföra till kunder och presumtiva kunder. Det skulle i synnerhet inte vara lämpligt att tillämpa dessa villkor på marknadsföringsmaterial som endast innehåller något eller några av följande inslag: företagets namn, en logotyp eller annan bild med anknytning till företaget, en kontaktpunkt och en hänvisning till de olika slags investe- ringstjänster som företaget tillhandahåller eller till före- tagets avgifter eller kommissioner. (47)Vid tillämpning av bestämmelserna i direktiv /39/EG och detta direktiv bör information anses vara vilseledande om den tenderar att vilseleda den eller de personer som den är riktad till eller som sannolikt kommer att nås av den, oavsett om den person som tillhandahåller informationen betraktar den som vilseledande eller har haft för avsikt att lämna vilseledande information. (48)För att kunna avgöra vad som utgör tillhandahållande av information före en viss tidpunkt, som anges i detta direktiv, bör ett värdepappersföretag med hänsyn till hur brådskande situationen är och den tid som kunden behöver för att tillgodogöra sig och reagera på den specifika informationen beakta kundens behov av tillräcklig tid för att läsa och förstå informationen före ett eventuellt investeringsbeslut. Det är troligt att en kund behöver mindre tid för att gå igenom information om en enkel eller standardiserad produkt eller tjänst, eller en produkt eller tjänst som han eller hon köpt tidigare, än vad som skulle behövas för en mer komplex eller okänd produkt eller tjänst. (49)Detta direktiv innehåller inte några krav på att värde- pappersföretag och skall tillhanda- hålla all den information som krävs om värdepappersföretaget, finansiella instrument, kostnader och avgifter, eller avseende skydd av kunders finansiella instrument eller kundmedel, förutsatt att de uppfyller det allmänna kravet att tillhandahålla relevant information före den tidpunkt som anges i detta direktiv. Förutsatt att informationen lämnas till kunden innan tjänsten tillhandahålls har företagen inga skyldigheter att lämna den antingen separat, som en del av ett marknadsföringsmaterial, eller genom att införliva den i ett kundavtal. (50)I de fall då ett värdepappersföretag är skyldigt att tillhandahålla en kund information innan tjänsten till- handahålls bör inte varje transaktion som avser samma typ av finansiellt instrument betraktas som tillhandahållande av en ny eller en annan tjänst. (51)Om ett värdepappersföretag som tillhandahåller portfölj- förvaltningstjänster är skyldigt att tillhandahålla icke- professionella kunder eller presumtiva icke-professionella kunder information om de olika slags finansiella instru- ment som kan ingå i kundportföljen och om de olika slags transaktioner som kan utföras i dessa instrument bör denna information visa separat om värdepappersföretaget har befogenhet att investera i finansiella instrument som inte har tagits upp till handel på en reglerad marknad, i derivat eller i icke-likvida eller mycket volatila instrument eller att genomföra blankning, förvärv med lånade medel, trans- aktioner för värdepappersfinansiering, eller någon annan transaktion som inbegriper marginalbetalningar, ställande av säkerheter eller valutarisker. (52)Om värdepappersföretaget tillhandahåller en kund en kopia av ett prospekt som har utarbetats och offentliggjorts i enlighet med och rådets direktiv / 71/EG av om de prospekt som skall offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel och om ändring av direktiv /34/ EG (1) bör detta inte betraktas som om företaget till- handahåller kunden information med avseende på villkoren för verksamheten enligt direktiv /39/EG som avser kvaliteten på och innehållet i denna information, om företaget enligt det direktivet inte är ansvarigt för den information som ges i prospektet. (1) EUT L 345, 31.12.2003, s. 64. Europeiska unionens officiella tidning L 241/31 (53)Den information som ett värdepappersföretag bör lämna till en icke-professionell kund när det gäller kostnader och avgifter inbegriper information om sättet för betalning eller fullgörande av avtalet om tillhandahållande av investerings- tjänster och alla andra avtal avseende det finansiella instrument som erbjuds. Därvid är betalningssättet i allmänhet relevant om ett avtal om ett finansiellt instrument avslutas genom kontantavräkning. Sättet för fullgörande är i allmänhet relevant om det finansiella instrumentet vid avslut kräver tillhandahållande av aktier, obligationer, en warrant, omyntat guld eller ett annat instrument eller en råvara. (54)Vad gäller företag för kollektiva investeringar som omfattas av rådets direktiv /611/EEG av om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepap- per (fondföretag) (1) syftar detta direktiv inte till att reglera innehållet i det förenklade prospekt som definieras i artikel 28 i direktiv /611/EEG. Ingen information bör tillföras det förenklade prospektet till följd av att detta direktiv genomförs. (55)Det förenklade prospektet ger bland annat tillräcklig information om kostnader och sammanhängande avgifter avseende själva fondföretaget. Värdepappersföretag som förmedlar andelar i fondföretag bör dock därutöver informera sina kunder om alla övriga kostnader och sammanhängande avgifter i samband med att de till- handahåller investeringstjänster avseende andelar i fond- företag. (56)I fråga om bedömningen av lämplighet enligt artikel 19.4 i direktiv /39/EG och bedömningen av om tjänsten är passande för kunden enligt artikel 19.5 i samma direktiv är det nödvändigt att göra klar skillnad mellan hur de olika bedömningarna skall tillämpas. Dessa bedömningar har olika syfte med hänsyn till vilka investeringstjänster de avser och har olika funktioner och egenskaper. (57)Vid tillämpningen av artikel 19.4 i direktiv /39/EG kan en transaktion vara olämplig för en kund eller en presumtiv kund på grund av riskerna med det berörda finansiella instrumentet, transaktionens typ, orderns natur eller handelns frekvens. Ett antal transaktioner som var för sig är lämpliga kan vara olämpliga om rekommendationen eller beslutet att handla ges eller fattas med en frekvens som inte ligger i kundens bästa intresse. När det gäller portföljför- valtning kan en transaktion också vara olämplig om den skulle leda till en portfölj med olämplig sammansättning. (58)Enligt artikel 19.4 i direktiv /39/EG krävs att ett företag bedömer om investeringstjänsterna och de finansi- ella instrumenten är lämpliga för kunden endast när företaget tillhandahåller investeringsrådgivning eller port- följförvaltning för denne. När det gäller andra investerings- tjänster skall företaget enligt artikel 19.5 i det direktivet bedöma om en tjänst eller en produkt är passande för kunden, men bara om produkten inte erbjuds uteslutande (1) EGT L 375, 31.12.1985, s. 3. Direktivet senast ändrat genom och rådets direktiv /1/EG (EUT L 79, 24.3.2005, s. 9). med avseende på att utföra ordern enligt artikel 19.6 i det direktivet (vilket gäller för okomplicerade produkter). (59)Vid tillämpning av bestämmelserna i detta direktiv som anger att värdepappersföretag skall bedöma om erbjudna eller efterfrågade investeringstjänster eller produkter är passande bör en kund som har inlett en serie transaktioner som berör ett särskilt slags produkt eller tjänst, och som inletts innan direktiv /39/EG skall börja tillämpas, antas ha nödvändig erfarenhet och kunskap för att förstå riskerna i samband med den produkten eller investerings- tjänsten. Om en kund inleder en serie transaktioner av detta slag med hjälp av ett värdepappersföretags tjänster efter det att direktivet skall börja tillämpas är företaget inte skyldigt att göra en ny bedömning för varje enskild transaktion. Företaget uppfyller kraven i artikel 19.5 i det direktivet förutsatt att det gör den nödvändiga bedömningen av om tjänsten är passande innan den tillhandahålls. (60)Om en portföljförvaltare riktar en rekommendation, en anmodan eller ett råd till en kund som innebär att kunden bör ge portföljförvaltaren en befogenhet eller förändra den befogenhet som utgör avgränsningen av portföljförvalta- rens diskretionära bedömning, bör detta betraktas som en rekommendation i den mening som avses i artikel 19.4 i direktiv /39/EG. (61)För att fastställa om en andel i ett företag för kollektiva investeringar, som inte uppfyller kraven i direktiv /611/ EEG, som har auktoriserats att erbjudas till allmänheten, bör betraktas som okomplicerad, bör det, när värderings- systemet är oberoende i förhållande till emittenten, tas hänsyn till de situationer, då det övervakas av ett förvalt- ningsinstitut, som med avseende på nationell lagstiftning tillhandahåller depåtjänster i en medlemsstat. (62)Detta direktiv innehåller inga krav på att de behöriga myndigheterna skall godkänna innehållet i grundavtalet mellan ett värdepappersföretag och dess icke-professionella kunder. Direktivet förhindrar dem dock inte från att godkänna detta, i den utsträckning som ett godkännande enbart är baserat på företagets uppfyllande av skyldighe- terna enligt direktiv /39/EG om att handla hederligt, rättvist och professionellt i enlighet med sina kunders bästa intresse och att dokumentera uppgifter om värdepappers- företagens och deras kunders rättigheter och skyldigheter, och på de övriga villkor som gäller när företagen tillhandahåller tjänster till sina kunder. (63)De uppgifter som ett värdepappersföretag är skyldigt att bevara bör vara anpassade till verksamhetens typ och de olika investeringstjänster och investeringsverksamheter som utförs, förutsatt att dokumenteringskraven i direktiv / 39/EG och i detta direktiv är uppfyllda. Vid tillämpning av rapporteringskraven med avseende på portföljförvaltning avses med eventualförpliktelsetransaktion en transaktion som innebär en faktisk eller potentiell förpliktelse för kunden som överstiger kostnaden för att förvärva instru- mentet. L 241/32 Europeiska unionens officiella tidning (64)Vid tillämpning av bestämmelserna om rapportering till kunder bör en hänvisning till orderns typ tolkas som en hänvisning till dess status som limiterad order, marknads- prisorder eller en annan specifik ordertyp. (65)Vid tillämpning av bestämmelserna om rapportering till kunder bör en hänvisning till orderns beskaffenhet tolkas som en hänvisning till en order att teckna sig för värdepapper eller att utnyttja en option eller liknande kundorder. (66)När ett värdepappersföretag fastställer sina riktlinjer för utförande i enlighet med artikel 21.2 i direktiv /39/EG bör företaget bedöma den relativa betydelsen av de faktorer som nämns i artikel 21.1 i det direktivet, eller åtminstone fastställa ett förfarande genom vilket det bestämmer dessa faktorers relativa betydelse, så att företaget kan uppnå bästa möjliga resultat för sina kunder. För att riktlinjerna skall få effekt bör värdepappersföretaget välja handelsplatser som gör det möjligt för företaget att stadigvarande uppnå bästa möjliga resultat för utförande av kundorder. Ett värde- pappersföretag bör tillämpa riktlinjerna för utförande på varje kundorder som det utför med avseende på att uppnå bästa möjliga resultat för kunden i enlighet med riktlin- jerna. Skyldigheten enligt direktiv /39/EG att vidta alla rimliga åtgärder för att uppnå bästa möjliga resultat för kunden bör inte tolkas som ett krav på värdepappersföre- taget att inbegripa alla tillgängliga handelsplatser i riktlinjerna för utförande. (67)För att säkerställa att ett värdepappersföretag uppnår bästa möjliga resultat för kunden när det utför en icke- professionell kundorder där kunden inte har lämnat några specifika instruktioner, bör företaget beakta alla faktorer som gör det möjligt för företaget att uppnå bästa möjliga resultat med hänsyn till den totala ersättningen, dvs. priset för det finansiella instrumentet och kostnaderna i samband med utförandet. Snabbheten, sannolikheten för utförande och avslut, orderns storlek och art, marknadseffekten och alla övriga implicita transaktionskostnader bör bara ges företräde framför det omedelbara priset och de omedelbara kostnaderna när de bidrar till att uppnå bästa möjliga resultat med hänsyn till den totala betalningen för den icke- professionella kunden. (68)Om ett värdepappersföretag utför en order enligt specifika instruktioner från en kund bör företaget bara anses ha uppfyllt sina skyldigheter i fråga om bästa utförande med avseende på den del eller aspekt av ordern som kundinstruktionerna avser. Det faktum att kunden har gett specifika instruktioner som omfattar en del eller en aspekt av ordern bör inte anses lösa värdepappersföretaget från dess skyldigheter i fråga om bästa utförande med avseende på andra delar eller aspekter av kundordern som inte omfattas av dessa instruktioner. Ett värdepappersföretag bör inte ge en kund incitament att ge det instruktioner om att utföra en order på ett särskilt sätt genom att det antingen uttryckligen anger eller underförstått antyder innehållet i instruktionen för kunden, om företaget rimligen bör vara medvetet om att en instruktion med ett sådant innehåll troligen kommer att hindra företaget från att uppnå bästa resultat för den kunden. Detta bör dock inte hindra ett företag från att uppmana en kund att välja mellan två eller flera angivna handelsplatser, förutsatt att dessa handelsplatser är förenliga med företagets riktlinjer för utförande. (69)Om ett värdepappersföretag utför transaktioner för egen räkning med kunder bör detta betraktas som utförande av kundorder, och omfattas därför av kraven i direktiv / 39/EG och i detta direktiv, särskilt kraven med avseende på bästa utförande. Om dock ett värdepappersföretag lämnar ett bud till en kund, och detta bud skulle uppfylla värdepappersföretagets skyldigheter enligt artikel 21.1 i direktiv /39/EG om företaget utförde transaktionen som budet lämnades, uppfyller företaget samma skyldigheter om det utför transaktionen efter det att kunden har godtagit budet, förutsatt att det, med hänsyn till de föränderliga marknadsvillkoren och den tid som löpt från det att budet lämnades till dess att det accepterades, inte är uppenbart föråldrat. (70)Kravet på att uppnå bästa möjliga resultat när kundorder utförs gäller med avseende på alla typer av finansiella instrument. Med tanke på olikheterna i marknadsstruktu- rerna och i de finansiella instrumentens struktur kan det dock vara svårt att fastställa och tillämpa en enhetlig standard och ett enhetligt förfarande för bästa utförande som är gångbart och effektivt för alla kategorier av instrument. Kraven på bästa utförande bör därför tillämpas på ett sådant sätt att hänsyn tas till de olika omständighe- terna i samband med utförande av order som avser särskilda typer av finansiella instrument. Till exempel är transaktioner med ett kundanpassat OTC-instrument som innebär ett unikt avtalsförhållande som är skräddarsytt efter kundens och värdepappersföretagets behov inte jämförbart, med avseende på bästa utförande, med transaktioner som avser aktier som handlas med på centraliserade handels- platser. (71)Vid fastställandet av bästa utförande, när det gäller order från icke-professionella kunder, bör i kostnaderna för utförandet ingå värdepappersföretagets egna kommissioner eller avgifter som debiteras kunden för begränsade prestationer, då mer än en handelsplats finns angiven i företagets riktlinjer för utförande som kan utföra en viss order. I sådana fall skall företagets egna kommissioner och kostnader för att utföra ordern på var och en av de platser som kan komma i fråga för utförandet beaktas vid bedömningen och jämförelsen av de resultat som kunden skulle uppnå på var och en av handelsplatserna. Avsikten är dock inte att kräva att företag skall jämföra de resultat som skulle uppnås för kunden med dess riktlinjer för utförande och kommissioner och avgifter med resultat som ett annat värdepappersföretag skulle kunna uppnå för kundens räkning med andra riktlinjer för utförande eller en annan Europeiska unionens officiella tidning L 241/33 struktur på kommissionerna och avgifterna. Avsikten är inte heller att kräva att företagen skall jämföra de skillnader i deras egna kommissioner som är hänförliga till skillnader i arten av de tjänster som företaget tillhandahåller sina kunder.