prop · GU03111 · 2007-04-12 00:00:00 — Regeringen är medveten om att många arbets- givare anser att företrädesrätt till återanställning inskränker arbets- givarens handlingsfrihet i anställningssituationer. En spärregel som den remissinstanserna föreslår komplicerar emellertid regelverket avsevärt. En arbetstagare har rätt till besked om han eller hon har företrädesrätt till återanställning. I samband med att en anställning upphör måste arbetsgivaren ta ställning till i vilken utsträckning arbetstagaren har företrädesrätt till återanställning. I varje återanställningssituation måste arbetsgivaren också ta ställning till om arbetstagaren har företrädesrätt till återanställning eller inte. En spärregel komplicerar detta. Mot bakgrund härav finns det enligt regeringens uppfattning inte skäl att införa en spärregel. För att minska risken för att arbetsgivare på grund av företrädesrätt till återanställning avhåller sig från att anställa bör den tid under vilken företrädesrätt till återanställning gäller inte vara alltför lång (se regeringens förslag nedan). I promemorian föreslås att även bestämmelsen om säsongsanställdas företrädesrätt till återanställning skall fortsätta att gälla. Förslaget till- styrks av och Kommuner och Landsting. Med hänsyn till att regeringen föreslår att avtal om tidsbegränsad anställning för säsongsarbete skall vara tillåtet, bör även regeln om företrädesrätt till ny säsongsanställning fortsätta att gälla. För en säsongsanställd arbets- tagare skall därmed företrädesrätt till ny säsongsanställning gälla när han eller hon har varit anställd . Säsongsanställda arbetstagare som varit anställda hos arbetsgivaren i sammanlagt mer än har dessutom företrädesrätt till återanställning till andra anställningar än säsongs- anställningar. Besked om att tidsbegränsad anställning inte kommer att fortsätta I promemorian föreslås att de regler som gäller , om rätt till besked om att en tidsbegränsad anställning inte kommer att fortsätta, skall fort- sätta att gälla. Förslaget tillstyrks av och Företagarna. Arbetsgivaralliansen och Kommunala Företagens är positiva till förslaget. Även Tidningsutgivarna delar arbetsgruppens upp- fattning, åtminstone vad avser tidsbegränsade anställningar som över- stiger en månad. Tidningsutgivarna anser att bestämmelsen, att besked skall lämnas vid anställningens början om anställningstiden är så kort att besked inte kan lämnas en månad i förväg, bör tas bort. Företagarna väl- komnar förslaget eftersom det minskar den administrativa bördan på företagen. Ombudsmannen mot etnisk diskriminering avstyrker förslaget eftersom personer med utländsk bakgrund inte i lika stor utsträckning är bekanta med svensk lagstiftning och därför inte är medvetna om sina rättigheter. Arbetsdomstolen anför att det är önskvärt att det tydligare framgår av lagtexten, eller åtminstone av författningskommentaren, att säsongsanställda omfattas av de förslagna bestämmelserna i både 15 § första och andra stycket. Det är enligt regeringen rimligt att kopplingen mellan företrädesrätt till återanställning och rätt till besked om fortsatt anställning behålls även i fortsättningen. De tidigare reglerna bör därför fortsätta att gälla. Det innebär att en arbetstagare som är tidsbegränsat anställd och som inte kommer att få fortsatt anställning när anställningen upphör skall få besked av arbetsgivaren om detta minst en månad före anställningstidens utgång om han eller hon varit anställd hos arbetsgivaren mer än . Är anställningstiden så kort att besked inte kan lämnas en månad i förväg, skall beskedet i stället lämnas när anställningen börjar. De tidigare bestämmelserna om säsongsanställda arbetstagares rätt till besked om att han eller hon inte kommer att få fortsatt anställning vid den nya säsongens början bör också, enligt regeringens mening, fortsätta att gälla. Det innebär att en säsongsanställd arbetstagare, som när anställningen upphör har varit säsongsanställd hos arbetsgivaren mer än , har rätt att få besked om att han eller hon inte kommer att få fortsatt säsongsanställning vid den nya säsongens början minst en månad innan den nya säsongen börjar. En säsongsanställd arbetstagare som varit anställd före anställningstidens utgång få besked om att han eller hon inte kommer att få fortsatt anställning när anställningen upphör. Någon ändring i förhållande till tidigare praxis är därmed inte avsedd. I promemorian föreslås att den tid under vilken företrädesrätt gäller skall utökas från . är positiv till förslaget eftersom det bidrar till att öka tryggheten för tidsbegränsat anställda. , Konst- närliga och , , , Kommuner och Landsting och TCO tillstryker förslaget. Även , och är positiva till förslaget. anser att förslaget bidrar till en enkel och tydlig reglering. LO, och anför att en förlängning av tiden på ett rimligt sätt tillgodoser arbetstagarnas behov av skydd i situationer när de blivit uppsagda på grund av arbetsbrist. Kommuner och Landsting menar att regeln om fri visstidsanställning i viss mån kan behöva balanseras med en förstärkning av företrädesrätten jämfört med vad som gäller . , Bankinstitutens , Kommunala Företagens , , Teknik- företagen och Tidningsutgivarna anför att det saknas skäl att förlänga tidsperioden från för företrädesrätt till återanställ- Svensk Scenkonst föredrar nio månaders företrädesrättstid. 2006/07:111 givaralliansen motsätter sig förslaget och anser att redan nio månaders företrädesrätt till återanställning är en mycket , som i praktiken kan medföra att en arbetstagare har företrädesrätt till återanställning ända upp till . Att förlänga företrädesrättstiden skapar även ett inte oväsentligt administrativt merarbete för arbetsgivaren menar Även och Hotell- och Restaurangföretagare påtalar att en förlängning av företrädesrättstiden komplicerar och tynger handläggningen och riskerar att öka de administrativa kostnaderna. Företagarna anser att förslaget alltför mycket inskränker företagens handlingsfrihet i anställnings- situationen och avstyrker därför förslaget. uttrycker farhågor om att en förlängning av företrädesrätten kan komma att leda till fler tids- begränsade anställningar som är kortare än eftersom det är möjligt att med företrädesrätt till återanställning skapar ytter- ligare incitament att hålla anställningstiden nere. För att minska risken för att bestämmelserna om företrädesrätt till åter- anställning skall avhålla arbetsgivare från att anställa anser regeringen att den tid under vilken företrädesrätt till återanställning gäller bör ligga kvar på dagens nivå. Företrädesrätt till återanställning bör därför enligt regeringen även fortsättningsvis gälla från den tidpunkt då uppsägningen skedde, eller besked lämnades eller skulle ha lämnats och därefter till dess förflutit från den dag då anställningen upphörde. Arbetsdomstolen anför att promemorians lagförslag saknar en regel som anger den tidpunkt från vilken företrädesrätten skall gälla när det är fråga om rätt till en ny säsongsanställning för en säsongsanställd arbets- tagare. Det finns skäl att förtydliga lagtexten. Regeringen föreslår därför att företrädesrätt till återanställning skall gälla från den tidpunkt då besked lämnades eller skulle ha lämnats enligt 15 § andra stycket och därefter till dess har förflutit från den nya säsongens början. Regeringens förslag: Till föräldralediga arbetstagare med tids- begränsad anställning skall information om lediga tillsvidareanställ- ningar och provanställningar lämnas direkt till arbetstagaren om han eller hon begärt det. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Av de remissinstanser som yttrat sig över för- slaget är ungefär lika många positiva som negativa till förslaget. Arbets- givarverket, Fastigo, Kommunala Företagens och Kommuner och Landsting tillstyrker förslaget. Även Rikspolis- styrelsen, , Arbetsgivaralliansen, Företagarna och är positiva till förslaget. Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, och avstyrker förslaget. och är kritiska och LO, och mot- sätter sig förslaget. Bakgrund: antog rådet direktiv /70/EG om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP (visstidsdirektivet) (EGT L 175, 10.7.1999, s. 43 [Celex 31999L0070]). innehåller bl.a. en regel om att arbetsgivare skall informera arbetstagare med tidsbegränsad anställning om anställningstillfällen. Klausul 6.1 i ramavtalet anger att arbetsgivare skall informera visstidsanställda om lediga tjänster som uppstår i företaget eller på arbetsplatsen, för att garantera att dessa arbetstagare har samma möjlighet som andra arbetstagare att få en tillsvidareanställning. Sådan information kan enligt ramavtalet tillkännages genom ett allmänt anslag på lämplig plats i företaget eller på arbetsplatsen. För att förtydliga genomförandet av visstidsdirektivet i svensk lagstiftning har fattat beslut om en ändring i anställningsskyddslagen som trädde i kraft (prop. 2005/06:185, bet. 2005/06:AU 8, rskr. 2005/06:282). Enligt den nya regeln skall arbetsgivare informera arbets- tagare med tidsbegränsad anställning om lediga tillsvidareanställningar och provanställningar. Informationsskyldigheten gäller alla nyanställningar, oavsett om den tilltänkta anställningen är på heltid eller deltid. Informationsskyldigheten gäller i förhållande till alla arbetstagare med tidsbegränsad anställning hos arbetsgivaren samt provanställda arbetstagare. Informationen skall lämnas oavsett om den som har en tidsbegränsad anställning arbetar heltid eller deltid. Den skall lämnas till tjänstlediga och sjukskrivna arbetstagare med tidsbegränsad anställning och visstidsanställda som av någon annan anledning inte regelmässigt befinner sig på arbetsplatsen, t.ex. den som arbetar på distans. Arbetsgivaren skall inte begränsa infor- mationen till de arbetstagare som arbetsgivaren med hänsyn till meriter och personliga förutsättningar bedömer kan komma i fråga för en aktuell tillsvidareanställning. Informationen får lämnas genom att den görs all- mänt tillgänglig på arbetsplatsen. Till föräldralediga arbetstagare med tidsbegränsad anställning skall informationen lämnas direkt till arbets- tagaren. Skälen för regeringens förslag: I promemorian föreslås att arbets- givare skall vara skyldiga att lämna information direkt till föräldralediga arbetstagare med tidsbegränsad anställning om lediga tillsvidareanställ- ningar och provanställningar endast på arbetstagarens begäran. anför att den föreslagna regleringen leder till minskad administration och därmed till lägre administrativa kostnader. och anser att förslaget är bra, men att informationsskyldigheten endast bör avse lediga anställningar där arbetstagaren uppfyller eventuella kvalifikations- och behörighets- krav. Företagarna anför att förslaget är ett steg i rätt riktning, men anser att informationen bör kunna lämnas genom att göras allmänt tillgänglig på arbetsplatsen såsom direktivet föreskriver. har inga invändningar mot förslaget, men anser att det vore bättre om arbets- tagaren stod i kontinuerlig kontakt med sin arbetsgivare. Ombudsmannen mot etnisk diskriminering anför att personer med ut- ländsk bakgrund är överrepresenterade bland arbetstagare med tids- begränsad anställning och att de inte i lika stor utsträckning är bekanta med den svenska lagstiftningen. Risken är därför stor att de inte får samma möjligheter att hävda sin rätt till en fastare anställningsform. inskränka rätten till information är därför, enligt Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, ett steg i fel riktning om man vill minska utanför- skap och diskriminering på den svenska arbetsmarknaden. Handikapp- ombudsmannen framför en liknande uppfattning. Personer med funktionshinder kan ha svårare att på egen hand finna information om vad som gäller för att de skall kunna kräva sina rättigheter. En regel som kräver en aktiv insats från den enskilde riskerar att medföra särskilda svårigheter för personer med funktionshinder. Jämställdhetsombuds- mannen och LO menar att förslaget till större delen kommer att drabba kvinnor negativt eftersom det främst är kvinnor som har tidsbegränsade anställningar och som tar ut föräldraledighet. Arbetsgivaren bör därför enligt åläggas att upplysa arbetstagaren om att han eller hon själv måste anmäla sitt intresse av lediga tillsvidare- anställningar när arbetstagaren utnyttjar sin rätt till föräldraledighet. och anför att förslaget inne- bär ett missgynnande av föräldralediga arbetstagare som går stick i stäv mot det skydd mot diskriminering som införts för föräldralediga. Även är inne på samma linje. , och menar dessutom att informationsskyldigheten inte kan vara särskilt betungande eftersom arbetsgivaren bör kunna ge informa- tionen t.ex. via e-post. påtalar därtill att arbetsgivarens administ- ration knappast underlättas av ett system där arbetsgivaren har skilda informationsskyldigheter gentemot de föräldralediga arbetstagarna att hålla reda på. TCO anser att den aktuella informationen bör lämnas skriftligt även till den lokala arbetstagarorganisationen. När det gäller föräldralediga arbetstagare med tidsbegränsad anställ- ning har lagstiftaren gått längre än vad visstidsdirektivet kräver och bestämt att informationen skall lämnas direkt till arbetstagaren. Bestäm- melsen ålägger arbetsgivare en omfattande informationsskyldighet mot alla föräldralediga arbetstagare som är tidsbegränsat anställda. Det bör, enligt regeringens mening, vara tillräckligt att arbetsgivaren lämnar in- formation direkt till föräldralediga arbetstagare med tidsbegränsad anställning om arbetstagaren begärt det. Arbetstagaren bör därvid även kunna ange att han eller hon endast begär att information som är av intresse lämnas direkt till honom eller henne. Regeringens förslag: En arbetstagare skall inte få tillgodoräkna sig extra anställningstid efter det att han eller hon fyllt i samband med beräkning av anställningstid vid turordning vid uppsägning, företrädsrätt till återanställning eller företrädesrätt till en anställning med högre sysselsättningsgrad eller skadestånd enligt 39 § anställ- Vid skadeståndsberäkningen enligt 39 § anställ- ningsskyddslagen skall inte heller en arbetstagare som fyllt få tillgodoräkna sig extra skadestånd. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet av de remissinstanser som yttrat sig över förslaget tillstyrker förslaget, bl.a. , , , , Arbetsgivaralliansen, Fastigo, organisationer, Kommunala Företagens och Kommuner och Landsting. och tillstyrker förslaget, men av andra skäl än de som arbetsgruppen anfört. föreningen och är positiva till förslaget. budsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO), det lämpligt och önskvärt att frågan analyseras ytterligare. Skälen för regeringens förslag: I promemorian föreslås att arbets- tagare inte skall få tillgodoräkna sig extra anställningstid i vissa situatio- ner, i huvudsak eftersom bestämmelserna kan diskriminera yngre arbets- tagare i förhållande till äldre arbetstagare. Flertalet av de remissinstanser som yttrat sig över förslaget tillstyrker förslaget, bl.a. , , , , Arbetsgivaralliansen, Fastigo, organisationer, Kommunala Företagens Samorga- nisation och Kommuner och Landsting. riges tillstyrker förslaget. att bestämmelserna kan ha negativa effekter på arbetsmarknaden efter- som de innebär att det kan komma att kosta mer för en arbetsgivare att anställa en person som har fyllt . Det finns därför, enligt och , risk för att bestämmelserna försvårar för äldre att få en anställning eftersom arbetsgivare finner det mindre attraktivt att anställa äldre arbetskraft. Även för äldre arbetskraft som har en anställning och som vill söka sig till nya arbetsplatser kan bestämmel- serna enligt och verka hämmande, vilket i sin tur kan få negativa effekter för rörligheten på är positiva till förslaget. LO och anser det lämpligt och önskvärt att frågan analyseras ytterligare. TCO motsätter sig förslaget och hävdar att bestämmelserna inte på ett otillåtet sätt innebär diskrimi- nering av yngre arbetstagare. Regeringen delar uppfattningen att bestämmelserna kan ha negativa Prop. 2006/07:111 effekter på arbetsmarknaden, kan påverka rörligheten på arbetsmark- naden negativt och på olika sätt kan försvåra för äldre arbetskraft att få anställning. Reglerna kan dessutom vara diskriminerande mot yngre arbetstagare. Det saknas därför, enligt regeringens mening, skäl att behålla dessa regler. Reglerna bör därför avskaffas. 6 Ändringar i semesterlagen Regeringens förslag: Ledighet för vård av allvarligt sjukt barn då till- fällig föräldrapenning betalas ut skall vara semesterlönegrundande i den mån frånvaron under intjänandeåret inte överstiger eller för ensamstående förälder . En följdändring görs i fråga om möjligheten att vid kortvarig tids- begränsad anställning träffa avtal om att arbetstagaren inte skall ha rätt till semesterledighet. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. I promemorian föreslås att det endast beträffande den som är säsongsanställd skall vara möjligt att träffa avtal om att arbetstagaren inte skall ha rätt till semesterledighet. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som uttalat sig om promemorians förslag i den del som avser ledighet för vård av allvarligt sjukt barn tillstyrker förslaget eller har inget att erinra mot det. Bank- institutens tillstyrker dock under förutsättning att förslaget kompletteras med en bortre gräns. Endast ett fåtal remissinstanser har yttrat sig i fråga om 5 § semester- lagen. Kommuner och Landsting samt Teknikföretagen är kritiska till promemorians förslag, då det inskränker nu gällande möjligheter att träffa avtal om att arbetstagare inte skall ha rätt till semesterledighet till att avse endast säsongsanställda. Skälen för regeringens förslag: Bestämmelserna i semesterlagen (1977:480) om semesterlönegrundande frånvaro i samband med för- äldraledighet anknyter direkt till föräldraledighetslagen (1995:584) och till reglerna om föräldrapenning i lagen (1962:381) om allmän försäk- Rätten till tillfällig föräldrapenning utvidgades på så sätt att föräldrar till ett svårt sjukt barn fick rätt till ett obegränsat antal dagar med tillfällig föräldrapenning, när de behöver av- stå från förvärvsarbete för att vårda barnet. svarande rätt till ledighet i föräldraledighetslagen. semesterlagens bestämmelse om semesterlönegrundande frånvaro gjordes däremot inte. Några skäl för detta anfördes inte. utvidgades rätten till tillfällig föräldrapenning något genom att svårt sjukt barn ändrades till allvarligt sjukt barn. Enligt regeringens mening bör ledighet med tillfällig föräldrapenning för vård av allvarligt sjukt barn, i likhet med föräldraledighet med övriga former av tillfällig föräldrapenning, vara semesterlönegrundande. som tillfällig föräldrapenning vid vård av allvarligt sjukt barn, till skill- nad från övriga former av tillfällig föräldrapenning, kan betalas ut gör regeringen dock bedömningen att det är nödvändigt att begränsa den semesterlönegrundande frånvaron. Tiden för varje in- tjänandeår bör bestämmas eller för ensamstående förälder . Det överensstämmer med den semesterlönegrundande ledigheten då föräldrapenning betalas ut med anledning av barns födelse. Bestämmelsen om semesterlönegrundande frånvaro i semesterlagen är konstruerad så att en förälder som är ledig från sitt förvärvsarbete med tillfällig föräldrapenning kan ha rätt till ett stort antal semesterlöne- grundande frånvarodagar. Med regeringens förslag skulle föräldrar med ett allvarligt sjukt barn kunna vara berättigade till ytterligare 120 semesterlönegrundande frånvarodagar var (eller för ensam- stående förälder) under ett intjänandeår. Regeringen vill dock i sammanhanget framhålla att det är ytterst få föräldrar som är berättigade till föräldrapenning för vård av allvarligt sjukt barn. Enligt var det totalt 184 barn vars föräldrar hade rätt till tillfällig föräldrapenning på den grunden att de vårdade ett svårt sjukt barn. Förslaget bedöms därför få marginella konsekvenser för arbetsgivarna generellt. Även för den arbetsgivare som träffas av förslaget bedöms konsekvenserna bli begränsade. Förslaget innebär att arbetsgivaren som mest måste betala ett par veckors semesterlön till en arbetstagare som varit frånvarande. Rätten till ledighet finns redan i dessa situationer enligt föräldraledighetslagen. För den enskilde arbetstagaren innebär förslaget klara förbättringar. En förälder som är frånvarande från arbetet för att vårda ett allvarligt sjukt barn bör ha rätt till betald semester på samma sätt som andra föräldrar som på andra grunder varit lediga för att vårda sitt barn. menar att förslaget kan antas innebära för- bättringar för föräldrar med funktionshindrade barn och menar att detta måste ses som en jämställdhetsfråga då merparten av dem som vårdar sjukt barn är kvinnor. Bankinstitutens anser att förslaget bör kompletteras med en bortre gräns motsvarande den som finns i 17 § andra stycket semesterlagen. Den bestämmelsen innebär att oavbruten frånvaro på grund av sjukdom eller arbetsskada är semesterlöne- grundande i högst två intjänandeår. Därefter infallande dag i frånvaro- perioden är inte längre semesterlönegrundande. För att denna begräns- ning skall brytas krävs att arbetstagaren återgår till arbetet i minst . Regeringen delar inte Bankinstitutens uppfattning. Den nu aktuella tillfälliga föräldrapenningen avser situatio- ner där det föreligger ett påtagligt hot mot barnets liv eller där ett allvar- ligt sjukt barn genomgår behandling mot sitt sjukdomstillstånd. Det finns inga indikationer på att föräldrar som tagit ut sådan föräldra- penning varit frånvarande från sitt arbete under längre sammanhängande perioder. Regeringen bedömer därmed att det inte finns behov av att in- föra en sådan bortre gräns som Bankinstitutens föreslår. Regeringen föreslår mot denna bakgrund att 17 § semesterlagen ändras i enlighet med det anförda. Följdändring i 5 § semesterlagen Regeringen föreslår i denna proposition nya regler om tidsbegränsad an- ställning i bland annat 5 § anställningsskyddslagen (se avsnitt 5). Dessa ändringar föranleder en följdändring i 5 § andra stycket semesterlagen i fråga om möjligheten att vid kortvarig tidsbegränsad anställning träffa avtal om att arbetstagaren inte skall ha rätt till semesterledighet. Någon ändring i sak avses inte. Regeringen delar sålunda den uppfattning som framförts av Bankinstitutens , Svenskt Närings- liv, Kommuner och Landsting samt Teknikföretagen. 7 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: De nya reglerna i anställningsskyddslagen och semesterlagen skall, med ett undantag, träda i kraft . Bestämmelsen om när en tidsbegränsad anställning för vikariat skall övergå till en tillsvidareanställning skall träda i kraft . För arbetstagare som har sagts upp före och vid bestämmande av skadestånd med anledning av en dom som har med- delats före samma datum skall bestämmelserna i anställningsskydds- lagen om beräkning av anställningstid och beräkning av skadestånd gälla i den äldre lydelsen. Den av beslutade ännu inte ikraftträdda övergångs- bestämmelsen, att även anställningstid före skall beaktas vid beräkning av anställningstid i samband med företrädesrätt till återanställning och vid rätt till besked om att en tidsbegränsad an- ställning inte kommer att fortsätta, utgår. För anställningsavtal som vikarie som ingåtts före ikraftträdandet skall den sammanlagda anställningstiden som vikarie uppgå till sammanlagt för att anställningen skall övergå till en tillsvidareanställning. Vid beräkning av anställningstid som vikarie skall även anställningstid som vikarie före beaktas. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med re- geringens. I promemorian förslås inte någon övergångsbestämmelse till bestämmelserna i anställningsskyddslagen om beräkning av anställ- ningstid och beräkning av skadestånd. Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser har yttrat sig över förslaget.