prop · GU031d32 · 2007-01-01 00:00:00 — Skatt på kapital motsvarade av BNP, vilket är den högsta andelen då kapitalskatterna motsvarade av BNP. Mervärdesskatten motsvarade och övriga skatter av BNP (se tabell 5.3). medför regeländringar ett skattebortfall på motsvarande av BNP. Det inkluderar att den nu föreslagna begränsningen av skatteuttaget på markvärdet för småhus ska gälla . Skatt på löner och transfereringar har sänkts med ca bland annat genom att den stegvisa kompensationen för den allmänna pensionsavgiften, som inleddes , fullföljts samt genom höjt grundavdrag. Skatt på löner och transfereringar minskar som andel av BNP mer än vad som följer av skattesänkningarna. Det beror främst på att lönesumman ökar med medan BNP i löpande priser ökar 28T T En jämförelse av transfereringarnas inverkan på skattekvoten för redovisas i Budgetpropositionen volym 1 kapitel 6. Sammantaget minskar skattekvoten till av BNP. Tabell 5.3 Skatter och avgifter Skatt på löner och Övrig skatt på kapital Summa inkl. skatt till EU Anm.: De totala skatteinkomsterna är enligt nationalräkenskaperna fördelade på olika kategorier enligt . är nationalräkenskapernas preliminära utfall lägre än Finansdepartements bedömning. Skillnaden som motsvarar av BNP har lagts på övriga skatter i tabellen. Källor: och . föreslås nu en kraftig sänkning av hushållens inkomstskatt. Skatt på arbete sänks genom skattereduktion på arbetsinkomster som medför ett skattebortfall på . Skattesänkningen finansieras delvis inom inkomstskatten genom reducerade avdrag. Arbetsgivaravgifterna föreslås sänkas för ungdomar och för äldre i syfte att öka sysselsättningen. Därtill aviseras sänkta arbetsgivaravgifter för vissa tjänstenäringar. halveras den nuvarande generella nedsättningen av arbetsgivaravgifter. Sammantaget medför regeländringarna att uttaget av arbetsgivaravgifter minskar. Skatt på kapital från hushåll har ökat till följd av ökade kapitalvinster och aktieutdelningar. Denna utveckling väntas fortsätta och hushållens kapitalskatt beräknas till av BNP, vilket kan jämföras av BNP 2000. förutses att kapitalvinsterna går ned mot en mer normal nivå och därmed minskar hushållens kapitalskatt till av BNP. Beslutet att räntebelägga företagens periodiseringsfonder har fått till följd att många företag återfört hela eller delar av sin fondavsättning till beskattning 2006/07:1 BILAGA 2 Det beräknas ha medfört tillfälligt höga skatteinkomster från företagen uppgående till 2004 och 2005. Bolagsrapporter för tyder på en fortsatt stark vinstutveckling. Dessutom reduceras företagens kostnader genom en tillfällig premienedsättning för pensionsförmåner. Vinstandelen i näringslivet ökar och därmed ökar skatt på företagsvinster i takt med BNP trots bortfallet av de ovan nämnda tillfälliga inkomsterna. väntas företagsskatterna minska något uttryckt som andel av BNP. föreslås nu en frysning av taxeringsvärdena nivå. Därigenom blir inkomsterna av fastighetsskatten i det närmaste oförändrade , vilket innebär att de minskar som andel av BNP. Mervärdesskatten som andel av BNP beräknas ligga kvar nivå på . På punktskatteområdet föreslås bl.a. höjd tobaksskatt. För att överföra kostnader för trafikskadades sjukpenning och sjukersättning till trafikskadeförsäkringen aviseras en skatt på trafikförsäkringspremier. Sammantaget minskar skattekvoten kraftigt till av BNP. Av minskningen på beror på regeländringar som träder i kraft . Ytterligare regeländringar träder i kraft eller får fullt genomslag 2008 och 2009, vilket bidrar till att skattekvoten fortsätter att minska. Vid sidan av skatter har den offentliga sektorn andra inkomster, vilka uppgick till motsvarande av BNP. Om- kring av dessa inkomster består av kapitalinkomster i form av räntor och utdelningar, varav ungefär hälften är direktavkastning på pensionsfonderna. översteg kapitalinkomsterna ränteutgifterna, vilket avspeglar den positiva finansiella förmögenheten. Kapitalinkomsterna ökar relativt kraftigt till följd av höjda aktieutdelningar. I övrigt består övriga inkomster huvudsakligen av tillräknade pensionsavgifter och kapitalförslitning. 2006/07:1 BILAGA 2 komster är kalkylmässiga och motsvaras på utgiftssidan av lika stora kostnader, som inräknas i den offentliga konsumtionen. Den offentliga sektorns utgifter uttryckt som andel av BNP, utgiftskvoten, steg kraftigt under den ekonomiska krisen . Besparingarna i konsolideringsprogrammet tillsammans med en snabb ekonomisk tillväxt bidrog till att utgiftskvoten minskade . När förtroendet för svensk ekonomi återvanns föll räntorna och därmed minskade ränteutgifterna. Reformer i kombination med konjunkturnedgången medförde att utgiftskvoten ökade 2002 och 2003. har utgiftskvoten åter minskat och uppgick till . Utgiftskvoten beräknas minska successivt (se diagram 5.3). Transfereringarna till hushållen, som svarade för av utgifterna , ökar långsammare än BNP (se tabell 5.4). De sociala förmånernas utveckling bestäms av regelverken och utnyttjandegraden. I diagram 5.4 framgår antalet personer uttryckt som helårsekvivalenter som uppbär ersättning från de viktigaste socialförsäkringssystemen. Källor: och . Pensionsutbetalningarna svarar för nära hälften av transfereringarna till hushållen och av de offentliga utgifterna. Som framgår av diagram 5.4 har antalet ålderspensionärer varit relativt oförändrat och börjat öka först . Ökningstakten tilltar och ökar antalet ålderspensionärer med 117 000 personer. Denna volymökning och att nytillkommande pensionärer kommer in med högre pensioner medför att pensionsutbetalningarna ökar relativt kraftigt . Därtill kommer den nu föreslagna höjningen av bostadstillägget. Diagram 5.4 Antalet personer i socialförsäkringssystem Ohälsa (vänster axel) Arbetslösa och programåtgärder (vänster axel) Ålderspensionärer (höger axel) Anm.: Med ohälsa avses personer med sjukpenning och sjukersättning. Den kraftiga ökningen av antalet sjukskrivna som inleddes har brutits. Antalet sjukpenningdagar minskar och minskningen väntas fortsätta 20062007. därefter görs endast en beräkningsteknisk framskrivning, innebärande att antalet sjukpenningdagar 20082009 sätts till samma nivå som 2007. Den högsta ersättningsnivån (taket) i sjukförsäkringen höjdes till 10 basbelopp men föreslås nu återställas till 7,5 basbelopp. Minskningen av antalet sjukskrivna har dock inte inneburit att ohälsan totalt sett minskat i samma utsträckning. Detta beror på att antalet personer med aktivitets- och sjukersättning (tidigare förtidspension) ökat mycket kraftigt. Denna ökning bedöms brytas och för perioden 20072009 beräknas att antalet personer med aktivitets- och sjukersättning minskar. Ut- gifterna för assistansersättningen som ökat från 2000 till 2005 förutses öka i något lägre takt . Sammantaget beräknas utgifterna för ersättning vid ohälsa öka med för att sedan minska 2007. Antalet arbetslösa inklusive personer i arbetsmarknadspolitiska program ökar sammantaget något . De personer som omfattas av sysselsättningsprogrammen (t.ex. anställningsstöd och plusjobb) får sin ersättning i form av lön och arbetsgivaren erhåller en subvention. Transfereringarna till hushåll omfattar endast er- sättningen till arbetslösa och personer i arbetsmarknadspolitiska utbildningsprogram. Flera förändringar i arbetslöshetsförsäkringen föreslås nu som medför lägre utgifter. De arbetsmarknadspolitiska programmen dras ned, vilket bidrar till att antalet öppet arbetslösa väntas öka för att sedan minska. Sammantaget minskar antalet öppet arbetslösa och i arbetsmarknadspolitiska program under hela prognosperioden. Denna volymutveckling tillsammans med sänkt ersättningsnivå leder till kraftigt sänkta utgifter för arbetsmarknadsrelaterade transfereringar. Transfereringar relaterade till familjer och barn ökar kraftigt till följd av att högsta ersättningsnivån i föräldraförsäkringen höjdes till 10 basbelopp . Antal personer som uppbär ekonomiskt bistånd (f.d. socialbidrag) väntas minska . Tabell 5.4 Den offentliga sektorns utgifter Procentuell utveckling i löpande priser -1,5 -0,3 -3,9 -17,4 -11,3 -0,6 -3,1 -2,3 -2,0 -3,3 -2,5 -3,4 -2,6 -1,4 -3,9 -3,2 -0,7 -2,8 -0,3 1P P Andel i procent. Källor: och . Transfereringar och subventioner till näringslivet och till utlandet ökade kraftigt och ökar starkt även . Biståndet som ökade 2005 ökar till , vilket motsvarar av BNP. Avgiften till EU inkluderat den del av skatterna som går till EU uppgår också till av BNP . reduceras EU-avgiften till följd av att ett beslut om nedsättning av avgiften väntas träda i kraft. 2006/07:1 BILAGA 2 Den offentliga konsumtionen som andel av BNP uppgick till 2005 och svarade för av utgifterna (den offentliga konsumtionens utveckling beskrivs i avsnitt 3.5). ökar den offentliga konsumtionen i löpande priser långsammare än BNP, men den ökar som andel av utgifterna. De offentliga investeringarna ökar relativt starkt och . Ränteutgifterna har minskat med och svarade 2005 för av utgifterna. Den förutsedda uppgången i räntorna medför en kraftig ökning av ränteutgifterna . De planerade försäljningarna av statens aktieinnehav bidrar till att minska statsskulden och därigenom ränteutgifterna. Finanspolitiken styrs av två medelfristiga mål. För det första skall den offentliga sektorns finansiella sparande uppgå till av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel. För det andra ska statens och ålderspensionssystemets utgifter sammantagna rymmas inom ett utgiftstak som normalt beslutas i förväg. För den kommunala sektorn finns ett krav om balanserade budgetar, balanskravet. Utgiftstaken gäller och överskottsmålet och balanskravet . Överskottsmålet motiveras i första hand av behovet av att stärka den offentliga sektorns finansiella ställning inför de framtida demografiska påfrestningarna på de offentliga välfärdssystemen. innebär målet att det skapas ett utrymme för att undvika alltför stora underskott i en lågkonjunktur. Utgiftstaket för staten är ett viktigt verktyg i budgetprocessen och förhindrar att tillfälligt högre inkomster leder till varaktigt högre utgifter. Utgiftstaken är dessutom det centrala instrumentet för att säkerställa överskottsmålet. En utvärdering av måluppfyllelse för överskottsmålet bör förhålla sig till det faktum att längden på en konjunkturcykel är osäker och kan variera över tiden. I det följande redovisas två typer av indikatorer för bedömning av måluppfyllelsen, dels genomsnitt över tidsperioder och dels strukturella saldon. 2006/07:1 BILAGA 2 Genomsnitt av finansiellt sparande Överskottsmålet formuleras som ett genomsnitt över konjunkturcykeln. Decennierna efter var längden på en typisk svensk konjunkturcykel . Efter den ekonomiska krisen talet tycks konjunkturcyklerna ha förlängts. Det är därför rimligt att som en indikator för måluppfyllelse mäta ett genomsnitt av överskotten över perioder något längre än . beräknas genomsnittet av det finansiella sparande uppgå till av BNP. För perioden 20072009 bedöms genomsnittet överstiga av BNP (se tabell 5.5). De offentliga finanserna påverkas av variationer i skatteinkomster och utgifter över konjunkturcykeln. Detta tillsammans med den osäkerhet som normalt råder om konjunkturcykeln gör att kan överskottet avvika från av BNP utan att det medelfristiga målet äventyras. Detta är ett uttryck för en avvägning mellan kortsiktig flexibilitet och långsiktig hållbarhet, vilket är ett skäl till att överskottsmålet är angivet som ett genomsnitt över en konjunkturcykel. För att bedöma huruvida det finansiella sparandet enskilda år ligger i linje med målet kan också sparandet justeras för konjunkturberoende variationer i offentliga inkomster och utgifter samt för andra tillfälliga effekter. Det justerade sparandet speglar den underliggande eller strukturella nivån på sparandet. Det strukturella sparandet i offentlig sektor bör normalt ligga av BNP. Vid risk för hög arbetslöshet, eller överhettning i ekonomin med hög inflation som följd, kan finanspolitiken behöva lättas upp eller stramas åt. I ett sådant läge kan det vara rimligt att det strukturella sparandet tillfälligt avviker från av BNP. Ett högre eller lägre strukturellt sparande kan också vara nödvändigt ett visst år om sparandet föregående år avviker markant från av BNP. En snabb anpassning av de offentliga finanserna kan då ge upphov till en alltför stark effekt på efterfrågan i ekonomin och bidra till instabilitet i den reala ekonomin. Justeringen av sparandet för konjunkturen bygger på en bedömning av konjunkturläget samt dess effekter på de offentliga finanserna. Ett sätt att beskriva konjunkturläget är det s.k. BNP-gapet, som utgör den procentuella skillnaden mellan faktisk och potentiell BNP. bedömning är att en förändring av BNP-gapet påverkar det finansiella sparandet i offentlig sektor med i genomsnitt av BNP. Det ska slutligen understrykas att beräkningen av strukturellt sparande är osäker eftersom bedömningen av framför allt den potentiella produktionens nivå och sammansättning är osäker. har det strukturella sparandet både över- och underskridit av BNP. beräknas det strukturella sparandet till . bedöms BNP-gapet, i stort vara oförändrat. Båda åren är BNP-gapet nära noll. Det strukturella saldot uppgår också till 2007 av BNP. Bedömningen är att det strukturella sparandet därefter ökar något 2008 och 2009 (se tabell 5.5). Tabell 5.5 Indikator för överskottsmålet: Strukturellt sparande och genomsnitt av sparande -0,4 -0,3 -0,4 -1,0 -0,1 -0,1 -0,2 Anm.: Engångseffekten 2005 utgörs av tillfälliga skatteintåckter då bolagen avvecklade periodiseringsfonder. Källor: och . Finanspolitiken i linje med överskottsmålet Sammantaget visar indikatorerna att finanspolitiken ligger i linje med målet om ett överskott motsvarande av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel. Utgiftstaken ska normalt fastställas framåt. Det är en viktig princip för att värna långsiktigheten i de offentliga finanserna. Ut- giftstaket har klarats samtliga år sedan det infördes . har emellertid budgeteringsmarginalen varit relativt liten. I denna proposition föreslås utgiftstaket sänkas med till . Även utgiftstaket föreslås sänkas med till . görs bedömningen att är ett lämpligt tak för de takbegränsade utgifterna (se tabell 5.6.). Regeringens förslag för utgiftstak redovisas i Budgetpropositionen volym 1 kapitel 4. Tabell 5.6 Utgiftstak för staten Miljarder kronor, om ej annat anges Effekterna på den privata sektorns efterfrågan av förändringar i de offentliga finanserna är svårbedömda av flera skäl. Skatteförändringar som riktar sig till hushåll har sannolikt en annan effekt än de som riktar sig mot företag. På samma sätt kan hushåll med olika konsumtionsbenägenhet reagera på olika sätt på finanspolitiska stimulanser. Därutöver har offentlig konsumtion och offentliga investeringar direkta effekter på efterfrågan, medan förändringar i det finansiella sparandet till följd av förändringar i utlandstransfereringar, som biståndet och EU-avgiften, inte påverkar efterfrågan i den svenska ekonomin överhuvudtaget. För att finanspolitiken ska ha önskade effekter krävs trovärdighet för de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Hushållen blir mer försiktiga och sparar mer om de offentliga underskotten är stora eftersom dessa förr eller senare måste finansieras med skattehöjningar eller besparingar. Omvänt kan konsumentförtroendet påverkas positivt när de offentliga finanserna uppvisar stora överskott. Av dessa skäl mäter förändringen av det offentliga sparandet den offentliga sektorns impuls till den privata sektorns efterfrågan, men är endast en grov indikator för de offentliga finansernas effekter på efterfrågan i ekonomin. 2006/07:1 BILAGA 2 Förändringen av den offentliga sektorns finansiella sparande mellan åren kan beskrivas med utgångspunkt i två saldopåverkande faktorer: automatiska stabilisatorer och förändringen i det strukturella sparandet. De s.k. automatiska stabilisatorerna ger ett viktigt bidrag till stabiliseringspolitiken. När BNP-tillväxten överstiger den trendmässiga förstärks de offentliga finanserna och inkomsttillväxten dämpas i den privata sektorn. Det bidrar till att begränsa den inhemska efterfrågan och minskar risken för överhettning. Omvänt stimuleras ekonomin när tillväxten är lägre än den trendmässiga. De automatiska stabilisatorerna har därmed en dämpande effekt på konjunktursvängningarna. Förändringen i det strukturella sparandet, dvs. den förändring av sparandet som inte beror på de automatiska stabilisatorerna, utgör en indikator på finanspolitikens inriktning. Denna indikator omfattar inte enbart beslut om reformer och besparingar i statsbudgeten utan även andra saldopåverkande faktorer förutom den ekonomiska konjunkturen. Det kan gälla t.ex. förändringar i kommunsektorns sparande och förändringar i det offentliga sparandet som beror på strukturella förändringar i ekonomin. Förändringen i den offentliga sektorns finansiella sparande utgörs således av summan av de två komponenterna ovan. Förändringen av sparandet mäter den offentliga sektorns impuls till efterfrågan. Det strukturella sparandet försvagas något , vilket innebär att finanspolitiken ändras i svagt expansiv riktning. Konjunkturuppgången innebär att BNP-gapet krymper vilket medför att finanspolitikens stimulerande inriktning motverkas av de automatiska stabilisatorerna. Sammantaget förändras inte det offentliga sparandet (se tabell 5.7). försvagas det strukturella sparandet endast marginellt vilket innebär att finanspolitiken i stort bedöms vara neutral. Det offentliga sparandet försvagas emellertid något vilket beror på att de tidigare extraordinärt höga kapitalvinsterna bedöms minska till en normal nivå. 2006/07:1 BILAGA 2 bedöms både det finansiella och det strukturella sparandet förstärkas något. Tabell 5.7 Indikatorer för impuls till efterfrågan Förändring i procent av BNP -0,5 -0,4 -0,4 -0,3 -0,1 BNP-gap, förändring i -0,1 I NR omfattar den statliga sektorn all verksamhet som huvudsakligen är finansierad av skatter och kontrollerad av staten oberoende av organisationsform. Affärsverksamhet i statliga bolag och affärsverk ingår inte i staten utan i näringslivet. Statsbudgeten omfattar alla transaktioner som påverkar statens lånebehov. Statens finansiella sparande var positivt 2005 efter att ha varit negativt . beräknas åter ett underskott på motsvarande av BNP. Tabell 5.8 Statens finanser Miljarder kronor, om ej annat anges -0,7 Källor: och . Underskottet beror på att staten belastas av dubbel överföring av premiepensionsmedel från den tillfälliga förvaltningen i till de fonder som förvaltas av . Exklusive denna överföring visar staten ett positivt sparande även . beräknas ett överskott i det finansiella sparandet på som ökar till 20 miljarder och till 2009 (se tabell 5.8). Statens finansiella sparande visar förändringen av den finansiella förmögenheten exklusive värdeförändringar. Budgetsaldot visar statens lånebehov, och avspeglar därmed förändringen av statsskulden. Det finansiella sparandet påverkas inte av att staten säljer eller köper finansiella tillgångar, t.ex. aktier, eller ökar utlåningen, t.ex. studiemedel, eftersom sådana transaktioner inte förändrar förmögenheten. Däremot påverkas budgetsaldot och statsskulden av dessa finansiella transaktioner. Tabell 5.9 Statens finansiella sparande och budgetsaldo Periodisering av räntor, Källor: och . Förutom denna principiella skillnad avviker redovisningen i statsbudgeten i flera avseenden från redovisningen i NR. Budgetsaldot redovisas kassamässigt medan NR tillämpar periodiserad redovisning. Denna skillnad påverkar framför allt redovisningen av skatter och ränteutgifter. De ovannämnda skillnaderna i redovisningsprinciper medför att budgetsaldo och finansiellt sparande skiljer sig åt. Därutöver finns stora saldoneutrala skillnader i redovisningen av inkomster och utgifter mellan statsbudgeten och NR. beräknas ett budgetunderskott på , vilket kan jämföras med ett underskott i det finansiella sparandet på . Skillnaden på beror bl.a. på att de kostnadsmässiga ränteutgifterna är lägre än de I motsatt riktning går att de periodiserade skatterna som avser är lägre än de inbetalda. Budgetsaldot, men inte det finansiella sparandet, förstärks av extraordinära aktieutdelningar och andra finansiella transaktioner m.m. planeras försäljningar av aktier med , vilket påverkar budgetsaldot, men inte det finansiella sparandet. Övriga finansiella transaktioner, som studielån, har en negativ effekt på budgetsaldot, men påverkar inte det finansiella sparandet. Därtill kommer att nedsättningen av EU- avgiften periodiseras i nationalräkenskaperna medan den kassamässiga effekten kommer först (se tabell 5.9). Tabell 5.10 Budgetsaldo och statsskuld Miljarder kronor, om ej annat anges -0,3 Källor: och . motsvarande av BNP vid utgången av 2005. Statsskulden ökade med trots budgetöverskottet på . Ökningen berodde på att skulden i utländsk valuta steg till följd av försvagningen av kronan samt av att tillfälligt ökade sina placeringar. Dessa två faktorer får motsatt effekt på skulden , som beräknas minska med , trots ett budgetunderskott. Den förväntade förstärkningen av kronan bidrar även 2007 och 2008 till att skulden minskar något mer än budgetöverskottet. Som andel av BNP minskar statsskulden till 2009 (se tabell 5.10). 2006/07:1 BILAGA 2 Ålderspensionssystemet består av en fördelningsdel och en premiereservdel. Under uppbyggnadsfasen av det reformerade pensionssystemet är inkomsterna större än utbetalda pensioner. Därigenom uppstår ett sparande i såväl fördelningssom i premiereservdelen av pensionssystemet. I fördelningsdelen fungerar AP- fonderna som en buffert. Vid sidan av AP- fonderna sker en förmögenhetsuppbyggnad inom premiepensionssystemet. De medel som avsätts motsvarar intjänad premiepensionsrätt och placeras först i () och sedan hos den fondförvaltare som den enskilde själv väljer. Under den tillfälliga förvaltningen i RGK ingår avsättningarna i statens sparande och reducerar därmed statsskulden. överfördes medel motsvarande premiepensionsrätten till () andra året efter inkomståret. överförs medlen redan året efter inkomståret, vilket medför att innevarande års överföringar inkluderar intjänade pensionsrätter. uppgick det finansiella sparandet i pensionssystemet, dvs. AP-fonderna och PPM, till motsvarande av BNP. Därtill ökade placeringstillgångarna i pensionssystemet med till följd av värdeökningar på aktier, som svarar för större delen av tillgångarna både i AP-fonderna och i de fonder som förvaltas av PPM. Värdeförändringar påverkar inte det finansiella sparandet. Där inräknas endast direktavkastningen i form av räntor och utdelningar. Den ovan nämnda dubbla överföringen av intjänade pensionsrätter medför att ett tillfälligt högt sparande redovisas i PPM-fonder och hela pensionssystemets sparande beräknas till motsvarande av BNP . Ökade pensionsutbetalningar medför att AP-fondernas sparande minskar och trots en viss ökning i premiepensionssystemet minskar överskottet i hela pensionssystemet (se tabell 5.11). beslutade att hela det reformerade svenska pensionssystemet skulle klassificeras till den offentliga sektorn. Beslutet motiverades bl.a. med att deltagandet är obligatoriskt och att staten kontrollerar regelverket för både avgifter och förmåner. 2006/07:1 BILAGA 2 Detta beslut har ändrats av till att avgiftsbestämda fonderade pensionssystem inte skall klassificeras till den offentliga sektorn i nationalräkenskaperna. För medlemsländer som klassificerar sådana allmänna pensionssystem i den offentliga sektorn har medgett en övergångstid att ändra redovisningen till . För svensk del innebär det att den offentliga sektorns finansiella sparande kommer att reduceras med av BNP i nationalräkenskapernas redovisning. Miljarder kronor, om ej annat anges Räntor, utdelningar m.m. 1P P Med AP-fonderna avses fördelningsdelen av ålderspensionssystemet. Källor: , och . Den kommunala sektorns finanser stärktes kraftigt .