prop · GU031d6 · 2007-01-01 00:00:00 — Utvecklingen inom det forensiska området förbättrar kontinuerligt förutsättningarna för det brottsutredande arbetet. En väl utvecklad samverkan mellan myndigheterna är viktig för att verksamheterna skall kunna bedrivas så kostnadseffektivt som möjligt. och bedriver ett arbete för att åstadkomma en lämplig och ändamålsenlig samverkan i sina verksamheter. Därutöver har det genomförts en utredning (dir. 2005:104) med uppdrag att ingående kartlägga och beskriva de verksamheter som bedrivs inom och . Utifrån denna beskrivning skulle utredaren överväga för- och nackdelar med att lägga samman verksamheterna i en myndighet. Utredningen har presenterat delbetänkandet myndighet för kriminalteknik, rättsmedicin och rättspsykiatri (SOU 2006:63). Som framgår av namnet på delbetänkandet föreslår utredaren att och slås samman till en myndighet. Betänkandet bereds i . Enligt direktiven återstår det för utredaren att göra en översyn av den rättsmedicinska verksamheten och bl.a. överväga och presentera förslag till hur tillsynen över den rättsmedicinska verksamheten bör utformas. Utredningen skall lämna sitt slutbetänkande . Av regleringsbrevet för avseende och övriga myndigheter inom polisorganisationen framgår att skulle redovisa vilka åtgärder som vidtagits för att säkerställa att den utveckling som sker inom det kriminaltekniska området tas tillvara både inom det brottsförebyggande och inom det brottsutredande arbetet. Av redovisningen framgår att ett ambitiöst arbete pågår inom området som omfattar utbildningsåtgärder för olika personalkategorier, spårsäkring på brottsplatser, undersökning och analys av tillvaratagna spår, etablering av ett IT- forensiskt råd och utveckling av en metod för forensisk kriminalunderrättelseverksamhet. En viktig åtgärd är också framtagande av en för polisen nationell kriminalteknisk strategi. Regeringen kommer att noggrant följa den vidare utvecklingen på området. Bekämpningen av den grova och gränsöverskridande brottsligheten har blivit en allt viktigare uppgift för rättsväsendets myndigheter. Förändringar i omvärlden i kombination med den organiserade brottslighetens utveckling till en mer entreprenörsliknande verksamhet ställer ökade krav på de brottsbekämpande myndigheternas arbetsmetoder och förmåga till internationellt samarbete. Narkotikabrottslighet, människohandel, terrorism, penningtvätt eller kombinationer av dessa (s.k. multikriminalitet) är exempel på brottslighet där en utveckling mot ökande gränsöverskridande aktiviteter blir alltmer tydlig. Det är enligt regeringens mening därför av grundläggande betydelse att kunskap om de internationella rättsinstrumenten och de närmare förutsättningarna för internationellt samarbete kommer alla som arbetar med brottsbekämpning såväl på central som på lokal nivå till del. Exempel på beslutade samverkansformer för brottsbekämpande ändamål inom EU är Europol, Eurojust, Schengen samt det Europeiska rättsliga nätverket. Samarbete sker också genom . Därtill kommer det gränsöverskridande regionala samarbetet bl.a. inom ramen för Ak- tionsgruppen mot organiserad brottslighet i och dess operativa kommitté samt med de övriga nordiska länderna. Samarbete förekommer också i form av direktkontakter mellan svenska och utländska brottsbekämpande myndigheter. Polisen har en viktig uppgift i att aktivt bidra till en fortsatt utveckling av det internationella brottsbekämpande samarbetet, inte minst i närområde. Regeringen eftersträvar att skapa goda förutsättningar för detta. Informationsutbyte direkt mellan polismyndigheter i olika länder intar en central plats för ett effektivare internationellt samarbete. Samarbetsfrågor kring terrorism och det utökade gränskontrollsamarbetet inom EU är två andra områden som fordrar en aktiv medverkan från svensk sida. och bedriver internationellt samarbete på såväl central som lokal nivå och har vidareutvecklat åklagarverksamheten för att ännu bättre kunna bekämpa den grova, gränsöverskridande brottsligheten. Inom sker arbetet vid de internationella åklagarkamrarna. Vid integreras de internationella frågorna i den operativa verksamheten. Åklagarna vid de internationella kamrarna och vid har ett nära samarbete med Eurojust. Eurojust ger goda förutsättningar för ett effektivt samarbete i förundersökningar som leds av åklagare. Regeringen anser att det är angeläget att åklagarsamarbetet inom Eurojust vidareutvecklas för att ytterligare kunna förstärka den operativa brottsutredningsverksamheten. Eurojust bör vara ett organ som regelmässigt tas i anspråk av nationella brottsbekämpande myndigheter för att driva brottsutredningar om gränsöverskridande brottslighet framåt. På så sätt kan kvaliteten och effektiviteten höjas ytterligare i sådana utredningar. De enskilda myndigheterna inom rättsväsendet har ett långtgående eget ansvar för det operativa gränsöverskridande arbetet. Av detta följer också krav på att den internationella verksamheten integreras i det lokala brottsbekämpande arbetet inom varje myndighet. Den nationella arbetsmetodik som polisen tillsammans med åklagarna utvecklat för brottsutredningar förutsätter att goda möjligheter finns att redan vid ingripandet på platsen för en händelse vidta och dokumentera alla de åtgärder som är möjliga att genomföra. Det viktigaste skälet till detta är att kvaliteten på utredningsarbetet generellt sett främjas av att inhämtning och dokumentation av relevant information sker i direkt anslutning till händelsen. En mer utvecklad mobilitet skulle möjliggöra att polispersonal redan från den aktuella platsen med digital teknik skulle kunna skicka både bild och ljud till t.ex. en polisiär förundersökningsledare eller åklagare vilket skulle bidra till ännu bättre initiala utredningsåtgärder. Högre grad av mobilitet skapar förutsättningar för en mer sammanhållen utredningsprocess, högre kvalitet och rättssäkerhet samt ett ännu bättre resursutnyttjande genom minskat behov för polispatrullen av att åka till en polisstation för att där informera förundersökningsledaren och dokumentera händelsen. Av stor betydelse för den enskilde är också att man i många fall skulle kunna undvika att de i brottsutredningen berörda personerna skulle behöva infinna sig hos polisen för att till exempel bli förhörd, något som ofta orsakar den enskilde både besvär och kostnader, vilket kan göra sig särskilt gällande i sam- 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 band med händelser som inträffar i glesbygdsområden. Ett effektivare ärendeflöde i rättskedjan De verksamheter som bedrivs av rättsväsendets myndigheter skall utgå från ett individperspektiv. Detta innebär bl.a. att tiden från en brottsanmälan till dom och straffverkställighet skall förkortas och att myndigheternas resurser skall användas effektivt. För att säkerställa att de totala handläggningstiderna för brottmålsärenden förkortas krävs aktiv samverkan mellan myndigheterna i rättskedjan. Ett överlämnande från en myndighet eller aktör till en annan t.ex. från polis till åklagare eller från åklagare till domstol bör i sig inte få medföra effektivitetsförluster i ärendehanteringen. I stället skall myndigheterna se sin roll i rättskedjan och fortsätta vidta konkreta åtgärder för att ta tillvara och underlätta de andra myndigheternas arbete. Den verksamhetsutvecklingen skall givetvis ske med bibehållande av höga rättssäkerhetskrav. Utveckling av arbetsmetodik och samverkan Inom polisorganisationen pågår en nationell satsning mot mängdbrottsligheten. Syftet med satsningen är att öka kvaliteten och effektiviteten i polisens brottsbekämpande arbete. Detta skall bl.a. ske genom att Polisens nationella utredningskoncept skall vara infört vid samtliga polismyndigheter senast vid utgången av 2007. Konceptet innebär ett nytt förhållningssätt till ledning och styrning, arbetsmetodik vid brottsutredning samt till kompetensutveckling och rekrytering. Personuppklaringen skall öka genom att främst förundersökningsledningen, kriminaltekniken och den operativa analysen utvecklas. En ytterligare avsikt är att brottsoffren skall ägnas ökad uppmärksamhet. Som ett led i strävandet att ytterligare utveckla samverkan mellan polis och åklagare på både strategisk och operativ nivå tar också åklagarna aktiv del i detta arbete. I sammanhanget vill regeringen särskilt understryka vikten av att brottsofferkompetensen vid polismyndigheterna och inom åklagarväsendet stärks. För att säkerställa detta och för att brottsoffer skall kunna få relevant information dygnet runt bör enligt regeringens uppfattning 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 en brottsofferinriktad funktion finnas vid varje polismyndighet. Regeringen kommer att noggrant följa utvecklingen av bekämpningen av mängdbrotten och särskilt bemötandet av brottsoffer och avser att vid behov återkomma till frågan. införde nya rutiner för handläggningen av den ekonomiska mängdbrottsligheten som bl.a. innebär att åklagare snabbare än tidigare beslutar om förundersökning skall inledas eller inte. Den förenklade hanteringen av mängdbrottsligheten har lett till att resurser har frigjorts för de mer komplicerade brottsutredningarna. Dessa utredningar handläggs som s.k. projektärenden. arbetar nu med att vidareutveckla även projektärendehanteringen. Av andra åtgärder som vidtagits från myndigheternas sida kan som exempel nämnas att polis och åklagare på vissa platser har inrättat särskilda utredningsenheter där polispersonal och specialiståklagare är samlokaliserade. Med dessa verksamheter som förebild avser regeringen att ta initiativ till att s.k. familjevåldsenheter inrättas i sådan omfattning att de finns tillgängliga för hela befolkningen. Rättsväsendets behov av att ha tillgång till effektiva rutiner och hjälpmedel för sin informationshantering blir allt tydligare. Tillgång till rätt information är en avgörande faktor för ett effektivt brottsbekämpande arbete. Genom en effektiv informationshantering kan också de långtgående krav som rättskedjeperspektivet ställer på myndigheternas förmåga till samordning och effektiv samverkan tillgodoses. Det redan pågående arbetet med dessa frågor bl.a. inom Rådet för rättsväsendets informationsförsörjning måste därför intensifieras ytterligare. Regeringens uppfattning är att den långsiktiga inriktningen bör vara att informationshanteringen inom rättskedjan skall ske med stöd av gemensamma elektroniska hjälpmedel (IT-system). Regeringen kommer att noggrant följa utvecklingen på detta område. 4.4.5Verksamhetsområde 3 Dömande verksamhet För att förtroendet för rättsstaten skall upprätthållas krävs väl fungerande och oberoende domstolar. Målet för verksamhetsområdet är att mål och ärenden skall handläggas på ett rättssäkert och effektivt sätt. skall skapa förutsättningar för domstolarna att uppfylla målet för verksamhetsområdet bl.a. genom en ändamålsenlig resursfördelning. Inom verksamhetsområdet verkar de allmänna domstolarna, de allmänna förvaltningsdomstolarna, hyres- och arrendenämnderna, samt . är central förvaltningsmyndighet för samtliga myndigheter inom Domstolar. Det övergripande syftet med att vidareutveckla Domstolar är att säkerställa att mål och ärenden avgörs med högt ställda krav på rättssäkerhet och effektivitet. Tyngdpunkten i den dömande verksamheten skall ligga i första instans och organisationen vara ändamålsenligt utformad. Förutsättningarna för allmänheten att få tvister och andra rättsliga angelägenheter prövade skall, med utgångspunkt i rättssäkerhet och effektivitet, vara lika över hela landet. Verksamheten skall i möjligaste mån renodlas till dömande uppgifter. Internationaliseringen och de alltmer komplexa målen ställer ökade krav på kompetensutveckling och specialisering. En viktig del i ett väl fungerande domstolsväsende är att handläggningen av mål och ärenden inte onödigt uppehålls utan kan avgöras i den takt de kommer in. Det är i det sammanhanget viktigt att arbetsuppgifterna och arbetsmomenten fördelas på bästa sätt mellan de olika personalkategorierna på domstolarna. Vidare förutsätter en väl fungerande domstolsverksamhet en professionell och effektiv administrativ styrning. Regeringen avser att återkomma till om hur domstolarna skall kunna möta den ökade belastningen. bör utvecklas vidare i takt med att kraven från samhället ökar. Regeringen kommer att initiera en utvärdering av de senaste årens organisationsförändringar. Därefter kommer regeringen att ta ställning till den framtida domstolsorganisationen. Inga genomgripande förändringar skall göras utan helhetsperspektiv, debatt och politisk förankring. Domstolarna skall i allt större utsträckning avgöra hur det inre arbetet i domstolen skall organiseras. En utgångspunkt är att dömande verksamhet huvudsakligen skall utföras av domare och att huvuddelen av arbetet med att bereda mål och ärenden skall skötas av andra anställda. Beredningsåtgärder av kvalificerat slag bör dock även utföras av domare. roll i förhållande till domstolarna bör övervägas. Det är viktigt att säkerställa att en strävan efter effektivitet inte äventyrar rättssäkerheten. Domstolarnas informations- och kvalitetsarbete Det är angeläget att Domstolars information till medborgarna förbättras. Även domar som är helt oklanderliga ur ett strikt juridiskt perspektiv utsätts ibland för kritik i den allmänna debatten eftersom domskälen inte alltid framstår som helt lättförståeliga. Inom Domstolar arbetar en grupp domare i ett nätverk med att informera media om den närmare innebörden av meddelade domar. Detta är viktigt för förtroendet för domstolarna. Regeringen avser att arbeta vidare med förtroende- och kvalitetsfrågor och kommer att återkomma i dessa delar. Skyddet och säkerheten i domstolarna Arbetet med att förbättra säkerheten i domstolarna och ett ökat hänsynstagande till brottsoffer bedrivs kontinuerligt av och de enskilda domstolarna. Huvuddelen av domstolarna har i säkerhetsfrågor någon form av samverkan med lokal polis, åklagare, annan domstol m.fl. Det allt hårdare samhällsklimatet innebär dock att säkerheten för rättsväsendets personal och den allmänhet som besöker domstolarna måste prioriteras ytterligare. Inom departementet pågår ett arbete med att se över lagen om säkerhetskontroll i domstol. I säkerhetshöjande syfte föreslår regeringen som framgår av avsnitt 4.7, anslaget 4:5 Domstolar att domstolarna redan nu får möjlighet att besluta att en part eller annan skall 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 delta vid ett sammanträde genom videokonferens även om han eller hon motsätter sig detta. Det är angeläget att säkerställa att domstolarna även kan rekrytera domare som tillhör de allra skickligaste och mest lämpade juristerna i landet. Rekryteringsbasen bör breddas och ett mer aktivt rekryteringsförfarande skapas. För att åstadkomma en mer öppen domarrekrytering krävs att den verksamhet som enligt nuvarande ordning utförs av utvecklas vidare. Även förfarandet vid utnämning av högre domare bör ses över. Nämndemännens ersättningar ses över För att underlätta arbetet med att rekrytera en allsidigt sammansatt nämndemannakår är det angeläget att utforma ersättningsvillkoren så att de nämndemän som är yrkesverksamma likställs med dem som inte förlorar arbetsinkomst och att sammanträdesarvodet höjs. Regeringen avser att återkomma i dessa frågor. Det processuella regelverket förbättras Det processuella regelverket skall vara anpassat till tidens krav. Rättegångsreglerna skall vara så flexibla att handläggningen av ett mål kan anpassas till vad som behövs i det enskilda fallet. bör parternas ansvar för att målen drivs framåt betonas. Inställda huvudförhandlingar i brottmål Nästan var fjärde huvudförhandling i brottmål ställs in. Problemet med inställda huvudförhandlingar beror främst på svårigheter med delgivning av kallelser och att tilltalade uteblir trots att de har delgetts kallelsen. I har ett arbete inletts med att se över delgivningsbestämmelserna. Det övervägs dessutom om de bestämmelser som reglerar när en huvudförhandling får hållas i den tilltalades utevaro bör ändras. Möjligheten att införa alternativa tvistlösningsmetoder, särskilt förlikning och medling, har varit en prioriterad fråga i olika internationella sammanhang. Regeringen bedömer att det finns behov av ett fristående förenklat alternativ till det traditionella förfarandet, sär- 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 skilt för sådana tvister där privatpersoner eller små och medelstora företag med begränsade ekonomiska resurser är inblandade. En utredning skall överväga dessa frågor samt om det bör vidtas några åtgärder i syfte att få till stånd en ökad användning av medlingsinstitutet. Uppdraget skall redovisas . och kommer det att antas en EG-förordning om ett europeiskt betalningsföreläggande och en EG-förordning om ett europeiskt småmålsförfarande. Genom den förstnämnda förordningen införs ett förfarande vid domstol eller annan myndighet för indrivning av fordringar där motparten inte förväntas bestrida kravet. Förordningen om ett europeiskt småmålsförfarande skapar ett domstolsförfarande för tvister om mindre värden. Förfarandena är avsedda att förenkla handläggningen av gränsöverskridande tvister. Detta kommer att vara till nytta särskilt för konsumenter och småföretag. Förordningarna börjar gälla efter det att de har antagits. Reglerna om forum i tvistemål bör ses över i syfte att skapa en ordning som är flexibel och anpassad till vår tids krav. Några utgångspunkter i en sådan översyn är att målen bör tas upp vid den domstol där den smidigaste och mest processekonomiska handläggningen kan uppnås för de inblandade samt att dessa bör fördelas någorlunda jämnt mellan domstolarna. Reglerna bör också utformas så att medborgarna utan svårigheter kan avgöra vilken som i det enskilda fallet är behörig domstol. Möjligheten att få en kvalificerad bedömning i immaterialrättsliga mål är av mycket stor betydelse för näringslivet. De immaterialrättsliga målen ställer särskilda krav på specialistkunskaper. För att upprätthålla sådan kompetens även i fortsättningen bör frågan om ordningen för prövningen av immaterialrättsliga mål övervägas. Bland annat denna fråga kommer att behandlas i en departementspromemoria som är planerad till början av 2007. Det är viktigt att skapa stöd för ett ökat elektroniskt informationsutbyte mellan domstolarna och parter m.fl. Det kan röra sig om ett struktu- rerat informationsutbyte mellan domstolarna och andra myndigheter och helt nya sätt att expediera handlingar från domstolarna till bl.a. parter och vittnen. bör detta arbete ha en roll i utvecklingen av domstolarna i riktning mot 24-timmarsmyndigheter. Mot denna bakgrund bör den rättsliga regleringen av domstolarnas informationshantering och behandlingen av personuppgifter ses över. En departementspromemoria är planerad . Enligt regeringens mening är det av stor vikt att rättshjälpssystemet är ändamålsenligt och rättvist utformat. Regeringen avser därför att utvärdera systemet på nytt. Utvärderingen, som kommer att påbörjas , skall bl.a. uppmärksamma behovet av utökad rätt till rättshjälp för småföretagare. Inom har ett arbete inletts som rör ett antal frågor om offentliga försvarare. Arbetet har till syfte att förbättra och modernisera nuvarande regler. 4.4.6Verksamhetsområde 4 Verkställighet av påföljd Verkställigheten av utdömda påföljder spelar en central roll inom kriminalpolitikens område. Målen för verksamhetsområdet är att påföljder skall verkställas på ett både säkert och humant sätt och att antalet återfall i brott skall minska. De båda målen för verksamhetsområdet skall inte ställas mot varandra utan ses som jämställda och kompletterande. Ett aktivt återfallsförebyggande arbete förutsätter att de dömda avhåller sig från kriminalitet och droger under verkställigheten, att de inte avviker från anstalt eller annan placering och att de regler som gäller för verkställigheten respekteras. Det är självfallet också en förutsättning att varje person behandlas på ett respektfullt sätt. Inom verksamhetsområdet av påföljder verkar Kriminalvården. Den verksamhet som ingår är verkställighet av påföljderna fängelse, skyddstillsyn och villkorlig dom med samhällstjänst samt övervakningen av de villkorligt frigivna och de som står under intensivövervakning med elektronisk kontroll. Verkställigheten skall vara säker och human Att verkställigheten skall vara säker innebär att brott under verkställigheten, vare sig de riktar sig mot allmänheten, Kriminalvårdens personal eller andra intagna inte är acceptabelt. Aktiviteter i kriminella nätverk, rymningar och ordningsstörningar i allmänhet skall också förhindras. Verkställigheten av en påföljd utgör i de flesta fall ett väsentligt intrång i den personliga integriteten. Ett fängelsestraff innebär att individen berövas sin frihet. Detta gör att höga krav på ett humant bemötande av klienter och deras anhöriga måste ställas på Kriminalvården och de tjänstemän som ansvarar för verkställigheten. En verksamhet som präglas av ett individperspektiv ställer också höga krav på en rättssäker tillämpning. Det är självklart att den skall präglas av en human människosyn, god omvårdnad och respekt för den enskildes integritet och rättssäkerhet. Men det är också självklart att den dömde har att underkasta sig de restriktioner som följer av den utdömda påföljden och verkställighetsformen. Regeringen avser att återkomma med förslag som tydliggör drivkrafter och möjligheter för intagna att förändra sina liv. Kriminella nätverk och aktiviteter inom anstalterna utgör ett hot inte bara mot enskilda individer och grupper utan mot rättssystemet som helhet. Det är också uppenbart att avvikelser från anstalterna och förekomsten av brottslig verksamhet under verkställigheten är oförenlig med det återfallsförebyggande arbetet. Det är nödvändigt att Kriminalvården har effektiva verktyg att motverka de kriminella nätverkens aktiviteter i anstalterna och kan hantera intagna som utgör säkerhetsrisker eller annars har en negativ inverkan på sin närmiljö. En viktig del av säkerhetsarbetet på anstalterna handlar om att förhindra kriminella aktiviteter. måste den enskildes integritet och rättssäkerhet respekteras. För detta krävs ett dynamiskt säkerhetstänkande vilket innebär att personalen genom en tydlig, närvarande och professionell relation till de intagna kan påverka dem samt få kunskap om och förhindra planerade och pågående otillåtna aktiviteter. Det krävs emellertid också ett regelverk som ger Kriminalvården möjlighet att vidta kontrollåtgärder och att hantera de situationer som kan uppstå. lämnar i sitt betänkande, Framtidens kriminalvård (SOU 2005:54), förslag till en samlad reglering av verkställighetslagstift- 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 ningen, en ny kriminalvårdslag. Betänkandet bereds i . De brister i Kriminalvårdens säkerhet som tydliggjordes genom flera rymningar från några av landets säkraste anstalter visade att det är angeläget att de befintliga säkerhetssystemen och kontrollmöjligheterna används fullt ut, men också att det krävs ytterligare åtgärder. Dessa händelser tydliggjorde att de säkerhetsplatser som fanns vare sig till antalet eller strukturellt tillgodosåg det behov som fanns. Kriminalvården uppför därför en ny säkerhetsanstalt vid anstalten Saltvik i samt ytterligare säkerhetsplatser vid anstalterna och . Det är viktigt att all nybyggnation av platser utformas så att platserna i största möjliga utsträckning medger en flexibel användning i fråga om säkerhet och beläggning. Förbud mot innehav av mobiltelefoner bör efterlevas och narkotikahundar bör kunna användas i större utsträckning . Vidare bör utredas om intagnas möjligheter att inneha pass bör inskränkas efter avvikelse. Regeringen avser att noga följa det intensifierade arbetet med säkerhetsfrågor inom . Behovet av ytterligare åtgärder kommer att övervägas kontinuerligt. Personalen den främsta resursen En engagerad och kompetent personal är Kriminalvårdens främsta resurs. Den har ett mycket viktigt och komplicerat uppdrag.