prop · GU03117 · 2007-05-30 00:00:00 — Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar i avsnitt 2.2 är av en sådan karaktär att det i och för sig bör granskas av Lagrådet. Ändringen är dock av så enkel beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagrådets yttrande över förslaget har därför inte inhämtats. Revision av samordningsförbund inom finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser I syfte att uppnå en effektiv resursanvändning kan , länsarbetsnämnd, landsting och kommun bedriva finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser. Sådan verksamhet bedrivs genom samord- ningsförbund, vari de samverkande parterna är representerade. Statskontoret, som utvärderar finansiell samordning, har i läges- rapporten med Finsam målgrupper, insatser och arbets- former (2006:6) påpekat att revisionen av samordningsförbund är tids- och resurskrävande samt anses vara för omfattande i förhållande till för- bundens budget. Statskontoret har mot denna bakgrund föreslagit att regeringen ser över kraven på revision. Bestämmelserna om revision av samordningsförbund bygger på vad som gäller vid revision av kommunalförbund. Nya bestämmelser om sådan revision trädde i kraft , men motsvarande änd- ringar har inte gjorts för samordningsförbunden. Mot denna bakgrund har det inom utarbetats för- slag till ändring av bestämmelserna om revision. Förslaget har redovisats i promemorian Revision av samordningsförbund inom finansiell samord- ning av rehabiliteringsinsatser, som finns tillgänglig i Socialdeparte- mentet (dnr S2007/2498/SF). Promemorians lagförslag finns i bilaga 7. Promemorian har remissbehandlats. I bilaga 8 finns en förteckning över remissinstanserna. En sammanställning över remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr S2007/2498/SF). beslutade den dåvarande regeringen att ge Försäkrings- kassan i uppdrag att lämna förslag om den frivilliga sjukpenningförsäk- ringen (dnr S2006/1982/SF). har därefter i skrivelse (dnr S2006/4776/SF) föreslagit att den frivilliga sjukpenning- försäkringen som regleras i 21 kap. lagen (1962:381) om allmän försäk- ring (AFL) bör upphöra. föreslår också att den s.k. hemmamakeförsäkringen upphör. Inom har en arbetsgrupp tagit fram en promemoria (dnr S2007/3260/SF), vilken har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 9. Promemorians lagförslag finns i bilaga 10. Remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr S2007/3260/SF). Försäkringen mot vissa semesterlönekostnader Dåvarande (numera ) har i olika skrivelser (dnr S98/169/SF och dnr S2003/7058/SF) föreslagit att försäk- ringen mot vissa semesterlönekostnader bör avskaffas. Inom Socialde- partementet har en arbetsgrupp tagit fram en promemoria (dnr S2007/3260/SF), vilken har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 9. Promemorians lagförslag finns i bilaga 11. Remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr S2007/3260/SF). Förslaget till lag om upphävande av lagen (1993:16) om försäkring mot vissa semester- lönekostnader föranleder ett förslag till ändring i lagen (1993:645) om tillämplig lag för vissa försäkringsavtal. Den lagen är av sådan karaktär att den i sig bör granskas av Lagrådet. Lagrådets hörande skulle dock sakna betydelse på grund av frågans enkla beskaffenhet. Lagrådets ytt- rande över förslaget till ändring har därför inte inhämtats. Inhämtande av försäkringsläkarens bedömning i ärenden om aktivitets- har i en skrivelse till (dnr S2007/2210/SF) sammanfattningsvis anfört att det i vissa situationer är obehövligt att inhämta försäkringsläkarens bedöm- ning, innan beslut fattas om medicinsk utredning under tid som sjuk- ersättning eller aktivitetsersättning utges. Med ledning av denna skrivelse har ett förslag till lagändring utarbetats inom . För- slaget har beretts med . Beslut om pensionsgrundande inkomst inkom med en skrivelse (dnr S2006/3462/SF) med begäran om ändring i lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension avseende meddelande av beslut om pen- sionsgrundande inkomst och begäran om omprövning av pensions- grundande inkomst. Till skrivelsen var fogat ett lagförslag som enligt uppgift i skrivelsen hade utarbetats i samråd med Premiepensionsmyn- digheten och . och har beretts tillfälle att yttra sig över skrivelse. tillstyrker i sitt yttrande de föreslagna ändringarna. har inte inkommit med något yttrande men har muntligen meddelat att den inte har något att anföra i ärendet. Möten har hållits med företrädare för och Skatte- verket. förslag till lagtext har bearbetats inom och ett utkast till lagrådsremiss har härefter beretts under hand med de berörda myndigheterna. Utkastet till lagrådsremiss har också under hand beretts med represen- tanter för de fem riksdagspartierna som står bakom pensionsöverens- kommelsen Socialdemokraterna, samlingspartiet, liberalerna, och . Utkastet till lagrådsremiss har även under hand beretts med Justitie- ombudsmannen, i samt Länsrätten i . Ingen av dessa har haft några synpunkter. Lagförslagen i lagrådsremissen överensstämmer i huvudsak med det utkast som beretts enligt ovan. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över lagförslagen 2.12, 2.13 2.16 och 2.18. Lagrådet lämnade förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande finns i bilaga 12. De remitterade lagförslagen stämmer överens med förslagen i proposi- tionen. Endast några redaktionella ändringar har gjorts. Förslaget till lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483) är en följdändring m.a.a. lagförslag 2.12. På grund av ändringens enkla beskaffenhet har Lagrådets yttrande över denna inte inhämtats. (tidigare ) har i en framställan (dnr S2004/7465/SF) till lämnat olika förslag till ändringar i lagen (1993:737) om bostadsbidrag (BoL), i syfte att förenkla regelverket och administrationen. slopande av kravet i 21 a § BoL om att inkomsten för den som har inkomst av näringsverksamhet skall beräknas till minst samma belopp som vid senaste taxeringen och en ändring av 29 a § BoL så att också ett ändrat beslut om studiemedel i form av studiebidrag skall kunna medföra att ett nytt slutligt bostadsbidrag fastställs, om sökande begär det eller om tar upp frågan. Förslagen har beretts under hand med har också föreslagit ändringar i 19 § BoL om att i vissa situationer slopa kravet på att ansökan skall vara skriftlig även vid ändringar av bidrag samt vissa ändringar i 21 b § om hur det slutliga bostadsbidraget fast- Regeringen finner inte skäl att föreslå att det görs några lagänd- ringar när det gäller dessa frågor. 4Läkarintyg från och med första sjukfrånvarodagen Nuvarande reglering i lag En arbetstagare har enligt lagen (1991:1047) om sjuklön (SjLL) rätt till sjuklön vid sjukdom som sätter ned arbetsförmågan. I 8 § andra stycket SjLL finns en bestämmelse om läkarintyg. Enligt denna bestämmelse är arbetsgivaren skyldig att utge sjuklön för tiden från och med den sjunde dagen efter dagen för sjukanmälan endast om arbetstagaren styrker ned- sättningen av arbetsförmågan genom intyg av läkare eller tandläkare. Det är arbetsgivaren som bedömer arbetstagarens rätt till sjuklön. Läkarintyget utgör i förekommande fall därvid en del av det underlag som ligger till grund för denna bedömning. I 10 § SjLL finns bestämmelser om föreläggande att lämna läkarintyg. Om det finns särskilda skäl som talar för det, skall antingen ålägga arbetstagaren att i en pågående sjukperiod styrka ned- sättningen av arbetsförmågan med intyg från läkare eller tandläkare från en tidigare dag än sjunde dagen efter sjukanmälningsdagen eller ålägga arbetstagaren att styrka nedsättningen av arbetsförmågan med intyg från och med i varje kommande sjukperiod. Åläggandet kan ske på initiativ av eller efter en framställning från arbetsgivaren. Särskilda skäl för att ålägga en arbetstagare att lämna läkarintyg kan enligt förarbetena till SjLL (prop. 1990/91:181 sid. 76) föreligga såväl när det finns speciella rehabiliteringssynpunkter att beakta som när kontrollsynpunkter talar för tidigareläggning av kravet på intyg. Ett beslut om läkarintygsföreläggande får inte avse än . Har beslutat om åläggande enligt 10 § SjLL är arbetsgivaren enligt 8 § tredje stycket inte skyldig att utge sjuklön, om Prop. 2006/07:117 arbetstagaren inte iakttar vad som har ålagts honom eller henne. Genom kollektivavtal kan det med stöd av 2 § SjLL göras avvikelser från vissa bestämmelser i lagen. Detta gäller bl.a. arbetstagarens skyldigheter i fråga om intyg från läkare. Sådan skyldighet kan bli mer omfattande än kraven enligt SjLL. På det sättet kan rätten till sjuklön göras beroende av att arbetstagaren styrker nedsättningen av arbetsförmågan genom intyg som avser en tidigare dag än sjunde kalenderdagen efter sjukanmälnings- dagen. Genom kollektivavtal kan det även avtalas fram att läkarintyget skall innehålla närmare uppgift om arbetstagarens sjukdom. Det finns ingen fullständig information om i vilken omfattning dagens kollektivavtal innehåller föreskrifter om att arbetsgivarna av sina arbets- tagare kan begära läkarintyg, som avser förhållanden en tidigare dag än sjunde kalenderdagen efter sjukanmälningsdagen. Det är emellertid ganska vanligt att sådan möjlighet lämnas genom kollektivavtal, vilket också några remissinstanser bekräftar. Det saknas vidare statistiskt underlag för en säker bedömning av i vilken utsträckning arbetsgivarna efterfrågar ett s.k. förstadagsintyg med stöd i kollektivavtal. Denna möj- lighet lär emellertid vara relativt sparsamt utnyttjad. Uppfattningen får visst stöd genom uppgifter från om att arbetsgivarna i mycket begränsad omfattning vänder sig till myndigheten med begäran om att en arbetstagare skall föreläggas att visa läkarintyg från en tidigare tidpunkt. I kollektivavtalen har bestämmelserna om förstadagsintyg utformats på olika sätt. Som skäl för att med stöd av bestämmelser i kollektivavtal begära ett läkarintyg som avser förhållanden före den sjunde dagen efter sjukanmälningsdagen åberopas bl.a. upprepad sjukfrånvaro, misstanke om att den anställde har missbruksproblem, misstanke om att andra orsa- ker än sjukdom ligger bakom frånvaron eller misstanke om att frånvaron är ett uttryck för någon form av missnöjesyttring. Inom hälso- och sjukvården utfärdas ett mycket stort antal intyg och utlåtanden för en mängd skilda ändamål och på begäran av olika intressenter. Vad gäller hälso- och sjukvårdens skyldigheter att utfärda läkarintyg kan nämnas att det i 10 § patientjournallagen (1985:562) före- skrivs att den som enligt 9 § samma lag är skyldig att föra patientjournal skall på begäran av patienten utfärda intyg om vården. Patientavgiften för läkarbesök betalas vanligtvis antingen av den försäkrade eller den- nes arbetsgivare. I kollektivavtalen har föreskrifter om detta utformats på olika sätt. betalar vanligtvis inte ersättning för läkar- intyg. 4.2Förslag till utökade möjligheter för arbetsgivare att begära läkarintyg Regeringens förslag: I lagen (1991:1047) om sjuklön skall det införas en bestämmelse som ger arbetsgivare rätt att, om det finns särskilda skäl, begära att en arbetstagare lämnar intyg från läkare eller tand- läkare för att styrka nedsättning av arbetsförmågan före den sjunde dagen efter sjukanmälningsdagen i en pågående sjukperiod eller från och med i varje kommande sjukperiod som infaller från tiden för begäran. Någon sjukdoms- diagnos behöver inte framgå av intyget. Arbetsgivarens begäran skall vara skriftlig. Underlåter arbetstagaren utan godtagbart skäl att lämna intyg i enlighet med en sådan begäran är arbetsgivaren inte skyldig att betala ut sjuklön för den del av sjuklöneperioden för vilken det saknas sådant intyg. De nya bestämmelserna om begäran att lämna intyg och dess kon- sekvenser skall inte tillämpas, i de fall en arbetsgivares möjlighet att begära intyg har reglerats i ett kollektivavtal. De nya bestämmelserna skall träda i kraft och tillämpas på en sjuklöneperiod som börjar efter ikraftträdandet. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser har helt eller delvis till- styrkt förslaget. De fackliga organisationerna samt Kommuner och Landsting har avstyrkt förslaget. anser att det är bra att arbetsgivarna får rätt att avgöra om läkarintyg behöver infordras tidigare än sjunde dagen efter sjukanmälningsdagen. Det finns enligt dock en risk för att primärvårdens resurser överutnyttjas om arbetsgivarna får rätt att begära läkarintyg, vilket bör följas upp. Enligt bör myndighetens egen möjlighet att fatta beslut om läkarintygsföreläggande enligt lagen om sjuklön slopas. Kommuner och Landsting (SKL) anser att vad som skall gälla rörande läkarintyg är en fråga för arbetsmarknadens parter. Förbundet anför att förslaget riskerar att leda till en orimlig situation på vårdcentra- ler och andra öppenvårdsmottagningar, där tillgängligheten redan kan vara ett problem. Denna typ av intygsbesök skulle enligt förbundet innebära att de som är svårt sjuka och de med kroniska sjukdomar skulle trängas undan, vilket går stick i stäv med de prioriteringar som hälso- och sjukvården skall göra enligt Hälso- och sjukvårdslagen. Dessa negativa effekter uppvägs enligt förbundet inte av några säkra positiva effekter inom vare sig sjukskrivningsprocess eller vårdkvalitet. är positivt till förslaget men anför att det är svårt att bedöma i vilken utsträckning detta kan kräva utökade insatser från sjukvården, var- för det bör göras en utvärdering . Arbetsdomstolen anför att det saknas behov av den föreslagna bestäm- melsen i 10 a § tredje stycket lagen (1991:1047) om sjuklön med hänsyn till att avvikelser från 10 a § får göras genom kollektivavtal med stöd av 2 §. Kammarrätten i anser att möjligheten att begära läkarintyg för första sjukfrånvarodagen bör finnas för alla arbetsgivare. Länsrätten i anför att möjligheten att begära läkarintyg bör gälla även intyg av tandläkare och att bestämmelsen i 10 a § sista stycket bör tas bort. Enligt länsrätten bör det i 8 § tredje stycket, såvitt gäller Försäk- ringskassans beslut om läkarintygsföreläggande, införas en motsvarighet till den föreslagna bestämmelsen i 10 a § andra stycket om att skyldig- heten att utge sjuklön inte upphör, om det finns godtagbart skäl för att inte efterkomma arbetsgivarens begäran om läkarintyg. , som tillstyrker förslaget, anser att det bör vara obli- gatoriskt med uppgift om sjukdom i både sjukförsäkran och läkarintyg. I annat fall bör enligt verket dessa ärenden i stället föras över till Försäk- ringskassan som får betala sjukpenning och ansvara för utredning av eventuellt rehabiliteringsbehov. och Företagarna, som också tillstyrker förslaget, föreslår att det införs en rätt för arbets- givare att anvisa läkare. i (LO), som avstyrker förslaget, anser att arbetsgivarnas nuvarande möjligheter att kräva förstadagsintyg är fullt tillräckliga. LO menar att förslaget kan innebära godtycke och onödiga konflikter samt en risk för att fler arbetsgivare slentrianmässigt kommer att kräva läkarintyg vilket innebär ett ökat tryck på hälso- och sjukvår- dens resurser. Enligt LO medför förslaget en osäkerhet om vem som skall stå för kostnaden för ett sådant intyg. Vidare menar LO att det är orimligt att arbetstagaren, på egen bekostnad, skall styrka sjukdom med intyg för den första sjukdagen, som är en karensdag för vilken det inte betalas någon sjuklön. () och Tjänstemannaför- bundet HTF, som också avstyrker förslaget, anser att det redan finns till- räckliga möjligheter att motverka den kortvariga sjukfrånvaron och att förslaget kan medföra en felaktig disponering av läkarresurserna. De anser att förslaget förskjuter maktförhållandena på arbetsplatserna, efter- som arbetsgivarens begäran om läkarintyg inte kan överklagas, vilket kan medföra ökad rättsosäkerhet och fler konflikter på arbetsplatserna. Enligt TCO krävs garantier för att varje arbetstagare kan få läkarintyg för dagen för insjuknandet. För att förebygga ett slentrianmässigt utnyttjande av möjligheten att begära läkarintyg bör enligt förbundet arbetsgivaren stå för kostnaden för intyg. Akademikers anser att frågan om arbets- givares rätt att begära läkarintyg för första sjukfrånvarodagen löses bäst genom kollektivavtal och att det inte finns behov av ytterligare lagstift- ning. avvisar förslaget, eftersom förbundet anser att frågan tillhör arbetsmarknadens parters ansvar. Läkarför- bund tillägger att ett läkarintyg för första sjukdagen inte blottlägger något rehabiliteringsbehov. Enligt förbundet finns det risk för att en rätt för arbetsgivare att begära intyg kommer att öka trycket på vårdcentralerna och att patienter med större behov kan få stå tillbaka. Ordföranden i Delegationen mot felaktiga utbetalningar från trygg- hetssystemen (FUT) har inga invändningar mot förslaget men anser att möjligheterna till omprövning av ett krav från arbetsgivaren på läkar- intyg bör regleras. Ordföranden anser att reglerna om läkarintyg blir enklare om de gäller för samtliga anställda och arbetsgivare oberoende av kollektivavtal. förslaget utan erinringar och Prop. har inte några invändningar. Skälen för regeringens förslag Problem kopplade till sjukfrånvaron Sjukfrånvarons omfattning utgör ett stort problem för såväl staten, med- borgarna som arbetsgivarna. För den enskilde innebär upprepad eller utdragen sjukfrånvaro att delaktighet i förvärvslivet försvåras. I förläng- ningen medför frånvaro av denna karaktär risk för utanförskap. Det är av hänsyn inte minst till arbetstagarna, angeläget att det vidtas åtgärder som skapar förutsättningar för snabba insatser i syfte att underlätta den enskildes återgång till arbetslivet. Det bör finnas instrument för tidig upptäckt av uppkommande behov av åtgärder, såsom rehabiliterings- insatser, för att undvika ett negativt nyttjande av sjuklönesystemet. Utöver de problem det kan innebära för den enskilde, genererar en arbetstagares sjukfrånvaro i regel kostna- der för arbetsgivaren i form av sjuklön jämte sociala avgifter. Vid sjuk- frånvaro tillämpas visserligen en karensdag, som utgörs av den första frånvarodagen i en sjukperiod och för vilken det inte betalas sjuklön. Oaktat detta kan det dock redan för den första sjukdagen uppkomma vissa merkostnader för arbetsgivaren, t.ex. för vikarie eller ändrad arbetsplanering. Det ligger i såväl arbetsgivarnas som i samhällets intresse att det finns goda förutsättningar för att bedriva näringsverksam- het. Sjukfrånvaro och kostnader för sjuklön är i detta sammanhang av betydelse. Från det allmännas sida finns det ett stort intresse av att i möjligaste mån försöka säkra att sjuklönesystemet nyttjas på ett adekvat sätt så att endast de som är berättigade till sjuklön erhåller sådan. Det är viktigt att se till att inte arbetstagare obehörigen uppbär sjuklön eftersom sjuklöne- perioden kan bli inledningen till , som i regel medför uttag av sjukpenning alternativt sjuk- eller aktivitetsersättning. Kostna- derna för sjukfrånvaron belastar i många fall både arbetsgivare och trygghetssystemen. Det finns således en stark och utbredd ambition att hålla sjukfrånvaron nere och tillse att systemen nyttjas enligt intentio- nerna. En arbetsgivare kan av flera skäl vara i behov av ett läkarintyg som visar nedsättning av den anställdes arbetsförmåga redan den första sjuk- dagen i en sjukperiod. Ett läkarintyg kan underlätta för en arbetsgivare att ta ställning till en anställds behov av rehabilitering eller behovet av arbetsplatsanpassning. I synnerhet när arbetstagaren vid upprepade till- fällen är frånvarande från arbetet på grund av sjukdom kan ett läkarintyg som avser den tidigare delen av sjuklöneperioden vara behövligt. Detta gäller särskilt i fall där det inte har förekommit någon läkarkon- takt. I andra fall kan det röra sig om misstanke om att den anställde har andra problem, såsom missbruksproblem, och att han eller hon behöver hjälp för att ta sig ur dessa. Behov av intyg för första sjukdagen kan även föreligga om den anställde ofta anmäler sig sjuk på en viss veckodag eller om det inte har framkommit någon rimlig förklaring till sjukskrivningsmönstret. misstanke om att den anställde nyttjar rätten till sjuklön felaktigt bör det finnas möjlighet att snabbt och enkelt kunna konstatera om så är fallet. Enligt 22 kap. 3 § AFL skall arbetsgivaren svara för att åtgärder vidtas som behövs för en effektiv rehabilitering. Enligt arbetsmiljölagen (1977:1160) skall arbetsgivaren se till att det i verksamheten finns en på lämpligt sätt organiserad arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksam- het. Med hänsyn till arbetsgivarens ansvar för sina anställda kan det vara av väsentlig betydelse att en arbetsgivare vid en arbetstagares sjukfrån- varo får vetskap om rådande förhållanden och om arbetstagaren är i behov av någon särskild insats för att kunna återgå i arbete. Enligt uppfattning strider inten- tionerna med ett förslag om läkarintyg för första sjukfrånvarodagen mot tidigare förslag som regeringen lämnat och som rör begränsning av arbetsgivares ansvar. Regeringen har tidigare i propositionen Vissa socialförsäkringsfrågor m.m., 2006/07:59 föreslagit att arbetsgivares skyldighet att genomföra rehabiliteringsutredning skall avskaffas. Enligt det förslaget skall arbetsgivaren till i stället lämna de upplysningar som behövs för att den försäkrades behov av rehabilitering skall kunna klarläggas. Enligt den angivna propositionen skall dock arbetsgivaren även fortsättningsvis svara för att de åtgärder vidtas som behövs för en effektiv rehabilitering. Vad gäller det nu aktuella för- slaget anser regeringen därför att detta ligger väl i linje med regeringens övriga föreslagna åtgärder för att minska sjukfrånvaron och motverka utslagning från arbetslivet. Det är mycket angeläget att säkra att trygghetssystemen inte över- utnyttjas. I slutänden är det kollektivet av försäkrade och anställda som får bära kostnaden för ett sådant överutnyttjande. Arbetsgivarna bör där- för få bättre möjligheter att kunna motverka ett felaktigt nyttjande av rätten till sjuklön och grundlös sjukfrånvaro. Möjligheten för arbets- givare att kunna begära läkarintyg redan för den första sjukfrånvarodagen kan ha en viktig preventiv effekt så till vida att redan vetskapen om denna möjlighet kan påverka enskildas benägenhet att försöka nyttja sjuklönesystemet på ett felaktigt sätt. I egenskap av utbetalare av sjuklön är det också rimligt att samtliga arbetsgivare i särskilda fall har möjlighet att begära att arbetstagaren genom läkarintyg styrker nedsättningen av arbetsförmågan från en tidigare dag än vad som annars gäller. Rätten för arbetsgivare att begära intyg Mot bakgrund av det anförda bör det finnas möjlighet för en arbetsgivare att direkt av arbetstagaren begära ett läkarintyg eller tandläkarintyg som avser förhållandena än den som följer av huvud- regeln i 8 § SjLL. Det finns möjlighet för flera arbetsgivare att med stöd av bestämmelser i kollektivavtal begära sådant intyg. Emellertid bör samtliga arbetsgivare ha denna möjlighet, om inte arbets- marknadens parter i kollektivavtal har kommit överens om annat avseende intyg. Några remissinstanser har ifrågasatt behovet av den före- slagna ordningen med hänvisning bl.a. till att frågan om läkarintyg bör lösas av arbetsmarknadens parter. Det finns emellertid inte någon heltäckande reglering, som ger samtliga arbetsgivare rätt att begära läkar- intyg tidigare. kan ålägga en arbetstagare att lämna läkarintyg för att styrka nedsättning av arbetsförmågan under tid före sjunde kalenderdagen efter sjukanmälningsdagen. Sådant föreläggande kan meddela bl.a. på framställning av en arbetsgivare. Det är emellertid angeläget att om möjligt förenkla och snabba på sjuk- skrivningsprocessen. Det bör därför införas en möjlighet för arbetsgivare att direkt av arbetstagaren kunna begära läkarintyg utan att behöva vända sig till . För de arbetsgivare som inte kan begära intyg med stöd av något kollektivavtal möjliggör förslaget således en snabbare process.