prop · GU03106 · 2007-03-22 00:00:00 — Över- väganden och förslag bygger dock på förutsättningen att avtalet mellan Europeiska gemenskapen och om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område, liksom I-förordningen, är tillämpligt i utan att det införlivas i svensk rätt. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har invänt att det krävs ytter- ligare lagstiftningsåtgärder för att avtalet skall kunna tillämpas av dom- stolar och myndigheter i . Skälen för regeringens bedömning: Lagrådet har påpekat att det i lagrådsremissen inte har redovisats några överväganden som lett till bedömningen att samtliga bestämmelser vilka anknyter till I-för- ordningen i avtalet är direkt tillämpliga i . Även om så skulle vara fallet lär detta, enligt Lagrådet, inte hindra att avtalets bestämmelser in- förlivas i svensk rätt genom transformering eller inkorporering. Enligt Lagrådet kan det också ifrågasättas om det är en rationell och effektiv ordning att, vad gäller den kategori av reglering som här är aktuell, till envar myndighet överlåta bedömningen av frågan i vad mån avtalets bestämmelser är direkt tillämpliga, med utgångspunkt i de kriterier som har angett i sina avgöranden. Lagrådet har av de angivna skälen förordat att avtalet införlivas med svensk rätt. Avtalet mellan Europeiska gemenskapen och gäller domstols behörighet och erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område. Inom detta område har Europeiska gemenskapen internt utnyttjat sin normgivningskompetens genom antagandet av I-förordning- en. I-förordningen utgör en fullständig reglering av det rättsom- råde som förordningen omfattar och det finns inte något utrymme för att genom nationell lagstiftning införa regler som avviker eller går utöver förordningens bestämmelser. I-förordningen innebär vidare att medlemsstaterna är förhindrade att göra åtaganden i förhållan- de till tredjeland i detta hänseende. Det är därmed Europeiska gemen- skapen ensam som är behörig att agera externt på det sätt som har skett genom ingående av avtalet med (jfr yttrande i A-1/03) . Enligt artikel 300 punkt 7 i EG-fördraget skall avtal som Europeiska gemenskapen ingår enligt den ordning som anges i artikeln vara bindan- de för gemenskapens institutioner och för medlemsstaterna. Om ett sådant avtal kräver särskilda genomförandeåtgärder och om dessa skall vidtas av Europeiska gemenskapen eller av medlemsstaterna avgörs med utgångspunkt från avtalets syfte och närmare innehåll. har uttalat att bestämmelser i sådana avtal som gemenskapen ingått med tredjeland skall anses direkt tillämpliga om de, med hänsyn till bestämmelsernas ordalydelse samt till avtalets syfte och art, innebär en klar och precis skyldighet vars fullgörande eller verkningar inte är beroende av utfärdandet av ytterligare rättsakter (se t.ex. målen 12/86 Demirel mot Stadt Schwäbisch Gmünd, 1987 s. 3719 och 18/90 Office national de l´emploi mot Kziber, 1991 s. I-199). Syftet med det aktuella avtalet är att utvidga tillämpningsområdet för bestämmelserna i så att det även omfattar Dan- mark. Bestämmelserna i avtalet är klara och preciserade och utgör en uttömmande reglering av de frågor som avtalet omfattar. anser mot denna bakgrund att det står klart att avtaletT mellan Europeiska gemenskapen och om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område är direkt tillämpligt i . Det bör också nämnas att Europeiska gemenskapen har utgått ifrån att avtalet i och med ikraftträdandet kommer att bli direkt tillämp- ligt i medlemsstaterna. Sålunda har Europeiska gemenskapen i omedel- bar anslutning till att den har ingått avtalet meddelat att samt- liga nödvändiga åtgärder som krävs för ikraftträdandet har vidtagits. Såvitt känt anser inte heller någon av övriga medlemsstater att avtalet behöver införlivas i den nationella rättsordningen. VadT därefter beträffar frågan om avtaletT mellan Europeiska gemen- skapen och om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens områdeT ändå bör införlivas i svensk rätt kan inledningsvis konstateras att beträffande förordningar, som enligt artikel 249 i EG-fördraget är direkt tillämpliga i medlemsstaterna, har slagit fast att dessa träder i kraft uteslutande genom att de publiceras i Europeiska unionens tidning. har dess- utom uttalat att alla metoder för införlivande är oförenliga med fördraget och skulle innebära ett hinder för förordningarnas genomslag och en fara för deras samtidiga och enhetliga tillämpning inom hela gemenskapen. (Mål 39/72 kommissionen mot , 1973 s. 101). EGT -domstolen har inte prövat frågan om avtal som Europeiska Prop. 2006/07:106 gemenskapen har ingått och som är direkt tillämpliga i medlemsstaterna får införlivas i nationell rätt. Enligt avtalet mellan Europeiska gemen- skapen och utgör emellertid bestämmelserna i förordningen en integrerad del av avtalet. Ett införlivande av avtalet i svensk rätt skulle därmed innebära ett införlivande av bestämmelserna i förordningen. Enligt regeringens mening gör sig därför ändamålsskälen i ovan nämnda uttalanden fall gällande även beträffande avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Tom domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område.T På grund härav anser regeringen att avtalet inte bör införlivas i svensk rätt. Kompletterande bestämmelser till avtalet m.m. Regeringens förslag: IT lagen (2006:74) med kompletterande bestäm- melser om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av vissa utländska avgöranden skall anges att lagen kompletterar, utöver bl.a. I-förordningen, avtalet mellan den Europeiska ge- menskapen och om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område. de hänvisningar till I-förordningen som finns i andra lagar ändras så att hänvisningarna även omfattar avtalet mellan gemen- Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har inga invändningar Skälen för regeringens förslag: Avtalet mellan den Europeiska ge- menskapen och om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område innebär att bestäm- melserna i I-förordningen blir tillämpliga även i förhållande till I lagen (2006:74) med kompletterande bestämmelser om domstols be- hörighet och om erkännande och verkställighet av vissa utländska avgö- randen (lag) finns kompletterande bestämmelser rörande bl.a. exekvaturförfarandet i och i . stämmelser bör även tillämpas vid verkställighet av danska avgöranden med stöd av avtalet. Av 1 § lag framgår att lagen kompletterar bl.a. I-för- Det framgår av I-förordningen att den inte är tillämp- lig i förhållande till (artikel 1.3). I avtalet mellan gemenskapen och anges det att I-förordningens bestämmelser skall gälla i förbindelserna mellan gemenskapen och (artikel 2.1). Avtalet innebär däremot inte att I-förordningen är direkt tillämp- lig i förhållande till . Beträffande vissa artiklar i I-för- ordningen anges det vidare i avtalet att de inte skall gälla eller att de skall ha en annan innebörd vid tillämpningen av avtalet (artikel 2.2). framgår det att avtalet i vissa angivna situationer upphör att gälla (artiklarna 3.7, 4.5 och 11). Av det ovan anförda framgår enligt regeringens mening att det inte är Prop. 2006/07:106 tillräckligt att det lag anges att den kompletterar I-för- Det bör därför framgå av lagen att den även kompletterar av- talet mellan den Europeiska gemenskapen och om domstols be- hörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område. Även i förhållande till skall bestämmelserna i ordningen ha företräde framför de bestämmelser om myndighets respek- tive sjörättsdomstols behörighet och de bestämmelser om avtal om juris- diktion som finns i 14 § första stycket sjömanslagen (1973:282) samt 13 kap. 60 § och 21 kap. 2 § sjölagen (1994:1009). Detsamma gäller vid erkännande och verkställighet av en dom enligt lagen (2005:253) om ersättning från de internationella oljeskadefonderna. Dessa lagar bör därför ändras så att undantagen i paragraferna även omfattar avtalet mellan den Europeiska gemenskapen och . Regeringens förslag: Lagändringarna skall träda i kraft Promemorians förslag: Lagändringarna skall träda i kraft den dag Remissinstanserna har inte haft något att invända mot förslaget i Skälen för regeringens förslag: Avtalet träder i kraft i den sjätte månaden efter det att den Europeiska gemenskapen och Dan- mark har meddelat varandra att de har avslutat de förfaranden som krävs Gemenskapen har lämnat sitt meddelande har lämnat sitt meddelande till gemenskapen den Avtalet kommer alltså att träda i kraft . Lagändringarna och avtalet bör träda i kraft . bör därför träda i kraft . Av avtalet framgår att det skall tillämpas på rättsliga förfaranden som inletts efter avtalets ikraftträdande. En dom som har meddelats efter det att avtalet har trätt i kraft skall också erkännas och verkställas i enlighet med avtalet om förfarandet inleddes innan avtalet trädde i kraft men efter den tidpunkt då Bryssel- eller trädde i kraft i såväl ursprungsmedlemsstaten som den medlemsstat där verkställighet begärs (artikel 9). Av regeringens tillkännagivande (2001:880) av staters till- träde till framgår att trädde i kraft i och i . regeringens tillkännagivande (2000:1169) av staters anslutning till kon- ventionen om , och tillträde till Brysselkon- ventionen framgår att Brysselkonventionen trädde i kraft i den då antingen Lugano- eller Brysselkonventionen var i kraft både i och är sålunda . En dansk dom som har meddelats efter det att avtalet har trätt i kraft skall därför erkännas och verkställas i om det danska domstolsförfarandet inleddes Prop. 2006/07:106 efter . Det finns inget behov av övergångsbestämmelser till de föreslagna lagändringarna. Regeringens bedömning: De föreslagna lagändringarna leder inte till några ökade kostnader för det allmänna. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte haft något att invända mot bedömningen i Skälen för regeringens bedömning: Avtalet mellan den Europeiska gemenskapen och om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område innebär att det blir möjligt att ansöka om verkställighet av danska domar i med stöd av I-förordningens bestämmelser. verkställs så- dana avgöranden med stöd av Brysselkonventionen. Det förhållandet att exekvaturförfarandet enligt I-förordningen skiljer sig något från förfarandet enligt Brysselkonventionen kommer en- ligt regeringens bedömning inte innebära att kostnaderna för handlägg- ningen av ansökningar om verkställighet av danska domar ökar. Inte heller de äkthetsintyg som svenska myndigheter är skyldiga att utfärda när verkställighet skall äga rum i torde innebära några ökade kostnader, eftersom sådana intyg också skall utfärdas enligt Brysselkon- ventionen. De föreslagna författningsändringarna bedöms därför inte medföra några ökade kostnader för det allmänna. 9.1Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:74) med kompletterande bestämmelser om domstols behörig- het och om internationell verkställighet av vissa av- göranden 1 § Denna lag innehåller bestämmelser som kompletterar 1. rådets förordning (EG) nr 44/2001 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på områdeTPF FPT (I-förordningen), 1968 om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område jämte tillträdeskonventionerTPF FPT (Brysselkonventionen), 3. konventionen om domstols behörighet och om verk- ställighet av domar på privaträttens områdeTPF FPT (), EGT L 12, , s. 1 (Celex 32001R0044). EGT 1998 C 27, 26.1.1998, s. 1 (Celex 41998A0126). och rådets förordning (EG) nr 805/2004 av Prop. 2004 om införande av en europeisk exekutionstitel för obestridda fordringarTPF FPT (förordningen om den europeiska exekutionstiteln), och 5. avtalet mellan Europeiska gemenskapen och Konunga- riket om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens områdeTPF FPT. Paragrafen anger lagens tillämpningsområde. Ändringen av paragrafens inledning är redaktionell och innebär inte någon ändring i sak. Av den nya punkten fem framgår att lagens bestämmelser även kompletterar avtalet mellan den Europeiska gemen- skapen och . Avtalet innebär att bestämmelserna i ordningen skall gälla i förbindelserna mellan gemenskapen och Dan- mark. Erkännande och verkställighet enligt bestämmelserna i förordningen, Brysselkonventionen eller Ändringen av mellanrubriken är en följd av den nya femte punkten i 1 §. Det i den punkten angivna avtalet mellan den Europeiska gemenskapen och innebär att bestämmelserna i skall gälla i förbindelserna mellan gemenskapen och (jfr artikel 2 i avtalet). Genom ändringen av mellanrubriken omfattar den också erkän- nande och verkställighet av danska avgöranden med tillämpning av av- talet mellan gemenskapen och . 3 § Om en ansökan görs enligt en gemenskapsrättsakt eller ett internationellt instru- ment som avses i 1 § 13 eller 5 skall ett avgörande som rör ett civilrättsligt anspråk inte erkännas eller verkställas i , om det har meddelats i en annan stat inom ramen för ett brottmål som avser ett icke uppsåtligt brott mot någon som 1.varken har hemvist eller är medborgare i den staten, 2.inte har följt ett föreläggande om personlig inställelse, och 3.inte har haft tillfälle att svara i målet. Paragrafen innehåller en bestämmelse om att ett visst slags avgörande inte får erkännas eller verkställas i . Ändringen innebär att hänvisningen till 1 § också omfattar den nya femte punkten i den paragrafen. 4 § Vid beslut med anledning av en ansökan enligt en gemenskapsrättsakt eller ett inter- nationellt instrument som avses i 1 § 13 eller 5 om att ett utländskt avgörande skall erkännas eller förklaras vara verkställbart i skall bestå av en lagfaren domare. Paragrafen innehåller en kompletterande regel avseende förfarandet i vid den inledande prövningen i exekvaturförfarandet. Ändringen innebär att hänvisningen till 1 § också omfattar denT nya femte punkten i denT paragrafen. 3TP PT EGT 1988 L 319, 25.11.1988, s. 9 (Celex 41988A0592). 4TP PT EUT L 143, 30.4.2004, s. 15 (Celex 32004R0805). TP PT EUT L 299, 16.11.2005 s. 62 (Celex 22005A1116). 5 § Vid handläggningen i av en ansökan om ändring av ett beslut Prop. 2006/07:106 enligt 4 § tillämpas bestämmelserna i om överklagande av tings- rätts beslut, om inte annat följer av en gemenskapsrättsakt eller ett internationellt instrument som avses i 1 § 13 eller 5. En ansökan om ändring skall, om den görs av den som har gjort ansökan enligt 4 §, ha kommit in till från den dag då beslutet meddelades. En domare som har prövat en ansökan enligt 4 § får inte delta i prövningen av en ansökan om ändring av beslutet. Paragrafen innehåller kompletterande regler avseende prövningen av en ansökan om ändring av ett beslut som har meddelats vid den inledande prövningen. Ändringen innebär att hänvisningen till 1 § också omfattar den nya femte punkten i den paragrafen. 6 § Vid handläggningen i av ett överklagande av ett beslut i en fråga som avses i 4 § tillämpas bestämmelserna i om överklagan- de av hovrätts beslut, om inte annat följer av en gemenskapsrättsakt eller ett inter- nationellt instrument som avses i 1 § 13 eller 5. Prövningstillstånd krävs vid över- klagande. Paragrafen innehåller kompletterande regler om förfarandet i . Ändringen innebär att hänvisningen till 1 § också omfattar den nya femte punkten i den paragrafen. 7 § Har en ansökan enligt en gemenskapsrättsakt eller ett internationellt instrument som avses i 1 § 13 eller 5 om att ett utländskt avgörande skall förklaras vara verk- ställbart bifallits, skall avgörandet verkställas enligt utsökningsbalkens bestämmel- ser på samma sätt som en svensk dom som har vunnit laga kraft, om inte annat följer av gemenskapsrättsakten eller det internationella instrumentet. Vid verkställighet av ett utländskt avgörande som rör en säkerhetsåtgärd skall i stället bestämmelserna om verkställighet av beslut om kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd tillämpas. Paragrafen vilka bestämmelser som skall tillämpas på verkställig- hetsstadiet, sedan det enligt reglerna i gemenskapsrättsakterna och de internationella instrumenten jämte reglerna i denna lag har fastställtsT att verkställighet av ett utländskt avgörande får äga rum här i landet. Ändringen innebär att hänvisningen till 1 § också omfattar den nya femte punkten i den paragrafen. 9.2Förslaget till lag om ändring i sjömanslagen (1973:282) 14 § Tvist om anställningsförhållande får inte dras inför utländsk myndighet. Första stycket gäller inte om annat följer av de gemenskapsrättsakter och inter- nationella instrument som anges i 1 § 13 eller 5 lagen (2006:74) med kompletterande bestämmelser om domstols behörighet och om erkännande och internationell verkställig- het av vissa avgöranden. Paragrafen innehåller ett förbud mot att vända sig till en utländsk myn- Prop. 2006/07:106 dighet med en tvist om anställningsförhållande när sjömans- lagen (1973:282) är tillämplig. Ändringen i andra stycket innebär att hänvisningen till 1 § lag också omfattar den nya femte punkten i den paragrafen. 9.3Förslaget till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) 13 kap. 60 § Ett avtal som har ingåtts innan tvist har uppkommit och som inskränker kärandens rätt att få en tvist om transport av styckegods enligt detta kapitel prövad vid domstol är ogiltigt i den mån det begränsar kärandens rätt att enligt eget val väcka talan vid domstol för den ort 1.där svaranden har sitt huvudkontor eller, om huvudkontor saknas, där svaranden har sin vanliga vistelseort, 2.där transportavtalet ingicks, förutsatt att svaranden där har driftställe för sin rörelse, filial eller företrädare, genom vars förmedling avtalet har ingåtts, eller 3.där den avtalade lastningshamnen eller den avtalade eller faktiska lossningshamnen ligger. Utan hinder av vad som föreskrivs i första stycket kan talan alltid väckas vid domstol för den ort som har angetts i transportavtalet. Efter det att tvist har uppkommit får parterna fritt avtala hur en tvist skall behandlas. Om ett konossement har utfärdats enligt ett certeparti som innehåller bestämmelser om behörig domstol eller skiljedomsförfarande utan att konossementet uttryckligen anger att dessa bestämmelser är bindande för innehavaren av konossementet, får transportören inte åberopa bestämmelserna mot en innehavare av konossementet som har förvärvat det i god tro. Första stycket gäller inte om varken den avtalade lastningshamnen eller den avtalade eller faktiska lossningshamnen ligger i , , eller eller om annat följer av de gemenskapsrättsakter och internationella instrument som anges i 1 § 13 eller 5 lagen (2006:74) med kompletterande bestämmelser om domstols behörighet och om erkännande och internationell verkställighet av vissa avgöranden. Paragrafen reglerar verkan av s.k. jurisdiktions- eller prorogationsklau- suler vid styckegodstransport. I första stycket anges att ett s.k. förhandsavtal om jurisdiktion är ogiltigt om det inskränker kärandens möjlighet att väcka talan vid någon av de domstolar som där anges. Ändringen i fjärde stycket innebär att bestämmelserna i första stycket inte gäller bl.a. om annat följer av Brys- sel I-förordningen, Brysselkonventionen, eller av- talet mellan den Europeiska gemenskapen och . Bestämmelsen borde rätteligen ha ändrats i samband med tillträde till Bryssel- konventionen och vid I-förordningens ikraftträdande (se prop. 1997/98:102 och prop. 2001/02:146). 21 kap. 2 § I fråga om behörigheten för sjörättsdomstol att ta upp tvistemål som avses i 1 § första stycket skall bestämmelserna om laga domstol i tvistemål i allmänhet tillämpas. Talan får även väckas vid sjörättsdomstolen för den ort där fartyget finns. Har säkerhet för en fordran ställts hos en myndighet till befrielse från kvarstad eller annan säkerhetsåtgärd, får talan väckas även vid sjörättsdomstolen för den ort där säkerheten har ställts. Talan angående en fordran som säkerheten har avsett får väckas vid sistnämnda sjörättsdomstol, även om säkerheten har upphört att gälla. Finns inte sjörättsdomstol på den ort där svaranden har kunnat sökas enligt första och andra stycket, väcks talan vid den sjörättsdomstol som är närmast den orten. Om flera är redare i ett fartyg, skall fartygets hemort anses som rederiets hemvist. Bestämmelserna i denna paragraf gäller inte om annat följer av lagen (2006:74) med Prop. 2006/07:106 kompletterande bestämmelser om domstols behörighet och om erkännande och inter- nationell verkställighet av vissa avgöranden eller av de gemenskapsrättsakter och inter- nationella instrument som anges i 1 § 13 eller 5 den lagen. Andra stycket i denna paragraf gäller dock om fartyget är belagt med kvarstad. Paragrafen innehåller de allmänna forumbestämmelserna för sjörättsmål. Ändringen i femte stycket innebär att hänvisningen till 1 § i 2006 års lag också omfattar den nya femte punkten i den paragrafen. 9.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2005:253) om ersättning från de internationella oljeskadefonderna 5 § I fråga om erkännande och verkställighet av en dom mot internationella kompletterande oljeskadefond skall bestämmelserna om erkännande och verkställighet i rådets förordning (EG) nr 44/2001 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens områdeTPF FPT (I-för- ordningen) tillämpas, om domen har meddelats i en stat där dessa bestämmelser gäller. Leder en tillämpning av I-förordningens bestämmelser till att domen inte er- känns eller verkställs i , skall frågan i stället avgöras enligt artikel 8.1 fondprotokoll. 6 § När en fråga uppkommer om verkställighet av en dom enligt artikel 8 fondkonvention tillämpas det förfarande som föreskrivs i 21 kap. 6 § sjölagen (1994:1009). Detta förfarande tillämpas också när en fråga uppkommer om verkställighet av en dom enligt artikel 8.1 fondprotokoll. Har domen meddelats av en domstol i en stat där bestämmelserna i gäller, tillämpas dock det förfarande som föreskrivs i dessa bestämmelser och i lagen (2006:74) med kompletterande bestäm- melser om domstols behörighet och om erkännande och internationell verkställighet av vissa avgöranden. Paragraferna anger i vilka fall som I-förordningens bestämmelser skall tillämpas vid erkännande och verkställighet av vissa domar om ersättning för oljeskada. Ändringarna i 5 § första och andra stycket samt i 6 § andra stycket är en följd av den nya femte punkten i 1 § lag. Det i den punkten angivna avtalet mellan den Europeiska gemenskapen och inne- bär att bestämmelserna i skall gälla i förbindelser- na mellan gemenskapen och (jfr artikel 2 i avtalet). Ändring- arna innebär att bestämmelserna om erkännande och verkställighet i I-förordningen också skall tillämpas vid erkännande och verk- ställighet i av danska domar i mål om ersättning från de inter- nationella oljeskadefonderna. 1TP PT EGT L 12, , s. 1 (Celex 32001R0044). Avtal mellan Europeiska gemenskapen och om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område ur Europeiska Unionens officiella tidning (EUT) 16.11.2005, L 299, s. 62 Avtal mellan Europeiska gemenskapen och om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens område EUROPEISKA GEMENSKAPEN, nedan kallad gemenskapen, å ena sidan, och , nedan kallat "", å den andra, SOM ÖNSKAR införa enhetliga regler för behörighetskonflikter på privaträttens område och förenkla formaliteterna, så att domar kan erkännas och verkställas snabbt och enkelt inom gemenskapen, SOM BEAKTAR att medlemsstaterna , inom ramen för artikel 293 fjärde strecksatsen i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, ingick konventionen om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens områdeTPF1FPT (Bryssel- konventionen), i dess lydelse enligt konventionerna om nya medlems- staters anslutning till den konventionen.