prop · GU031d24 · 2007-01-01 00:00:00 — Användningen av biodrivmedel främjas i främst genom skattenedsättning, genom nedsättning av förmånsvärdet för s.k. miljöbilar, och genom lagen om skyldighet för stora bränslesäljare att sälja förnybara drivmedel. Inom politikområdet energipolitik genomförs dessutom stora insatser kring forskning, utveckling och demonstration för att utveckla kostnads- och resurseffektiva processer för andra generationens biodrivmedel (se vidare nedan under Åtgärder för ett långsiktigt uthålligt energisystem). I och rådets direktiv (2003/30/EG) av om främjande av användningen av biodrivmedel eller andra förnybara drivmedel ges allmänna riktlinjer innebärande att varje medlemsland skall sätta nationella, vägledande mål för introduktionen av biodrivmedel och andra förnybara drivmedel utifrån referensvärden gällande för gemenskapen som helhet. Referensnivåerna är satta till för och avser energiinnehåll av på marknaden ersatt bensin och dieselolja för transporter. tillkallades en särskild utredare med uppgift att föreslå mål och strategier för en fortsatt introduktion av förnybara fordonsbränslen (dir. 2003:89). överlämnade utredaren ett delbetänkande (SOU 2004:4) med förslag bl.a. till det natio- nella, vägledande målet . Det svenska vägledande målet fastlades genom beslut om budget (bet. 2004/05:NU3, rskr. 2004/05:120) i enlighet med utredningens förslag till . Slutbetänkandet (SOU 2004:133) Introduktion av förnybara fordonsbränslen överlämnades . Slutbetänkandet innehöll bl.a. förslag till nationellt mål . Genom beslut om skyldighet att tillhandahålla förnybara drivmedel (prop. 2005/06:16, 2005/06:TU6, rskr. 2005/06:134) sattes det nationella vägledande målet för . Åtgärder för att öka den förnybara elproduktionen m.m. I den energipolitiska propositionen (prop. 2001/02:143, bet. 2001/02:NU17, rskr. 2001/02:317) introducerades målet om att användningen av el från förnybara energikällor skall öka med års nivå till 2010. Det huvudsakliga ekonomiska styrmedlet för att nå det uppställda målet är elcertifikatsystemet som infördes . Genom energipolitiska proposition introducerades även ett antal särskilda åtgärder för vindkraften. En sammanställning av utfallet av insatserna inom 2002 års energipolitiska beslut återfinns i avsnitt 7.4, Resultatbedömning. beslutade i enlighet med propositionen Elcertifikat för att främja förnybara energikällor (prop. 2002/03:40, bet. 2002/03:NU6, rskr. 2002/03:133) vilket innebar att elcertifikatsystemet trädde i kraft . Elcertifikatsystemet ersatte flertalet av tidigare stöd till den förnybara elproduktionen och syftar till att uppnå målet om att öka användningen av el från förnybara energikällor med års nivå till 2010. I propositionen aviserades att en översyn av elcertifikatsystemet och de framtida kvotnivåerna skulle göras med början 2004. har gjort en översyn av elcertifikatsystemet. Myndighetens rapporter utgjorde underlag för departementspromemorian Förslag om ett utvecklat elcertifikatsystem (Ds 2005:29). presenterades en rad förslag som syftade till att effektivisera systemet och skapa en ökad långsiktighet som möjliggör en ökad ambitionsnivå för den förnybara elproduktionen. Därutöver föreslogs att elcertifikatsystemet skall förlängas till 2030 och att ett nytt mål för användningen av el från förnybara energikällor bör sättas till till 2016 jämfört med nivå. Promemorian har remissbehandlats (dnr. M2005/81/E, M2005/1323/E). presenterades promemorian Den småskaliga vattenkraften i elcertifikatsystemet M2005/6595/E). I promemorian föreslogs att rätten att tilldelas elcertifikat för all småskalig vattenkraft skall upphöra . Promemorian har remissbehandlats. överlämnade den tidigare regeringen propositionen Förnybar el med gröna certifikat (prop. 2005/06:154) till . De föreslagna ändringarna i lagen (2003:113) om elcertifikat syftade till att effektivisera och renodla elcertifikatsystemet, så att systemets ändamål förstärks och konsumenternas ställning förbättras. Ambitionsnivån föreslogs öka med förnybar el till 2016 jämfört med nivå. Tilldelningen av elcertifikat föreslogs därutöver upphöra vid utgången av 2030. För tiden föreslogs en begränsning av tilldelningsperioderna som bygger på om en anläggning är ny eller gammal i systemet. Nya produktionsanläggningar garanteras tilldelning av elcertifikat under femton sammanhängande år. Produktionsanläggningar som tagits i drift före fasas ut ur systemet vid utgången av 2014, om elproduktionen sker med biobränslen eller vindkraft och anläggningen har fått bidrag enligt den stödform som gällde före elcertifikatsystemet. Övriga anläggningar fasas ut vid utgången av 2012. En ny definition av elintensiva företag föreslogs, som bygger på den mängd el som används i tillverkningsprocessen i det enskilda företaget. I propositionen gjordes även bedömningen att den svenska elcertifikatmarknaden bör utvecklas till en internationell marknad och att det är lämpligt att inför den kommande översynen överväga en utvidgning av systemet. Ett förslag om att fasa ut den småskaliga vattenkraften ur elcertifikatsystemet presenterades även ekonomiska vårproposition (prop. 2005/06:100). 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 med den tidigare regeringens samtliga förslag om utveckling av elcertifikatsystemet (bet. 2005/06:NU17, rskr. 2005/06: 361). I samband med beslutet anmodades regeringen att undersöka om det finns anledning att utvidga undantaget från kvotplikt till att möjliggöra för företag att välja alternativa sätt att mäta elintensiteten i företaget. Frågan bereds inom . I avsnitt 8.3.1 föreslår regeringen att den småskaliga vattenkraften återigen skall ingå i elcertifikatsystemet. Lagförslag finns i avsnitt 2. I samband med introduktionen av elcertifikatsystemet infördes en statlig prisgaranti för elcertifikat. Syftet med garantin är att ge producenter inom elcertifikatsystemet ett skydd mot alltför låga certifikatpriser . En certifikatberättigad producent skall till ett fast pris kunna lösa in de elcertifikat som producenten tilldelats under det föregå- Dessa nivåer har understigit rådande marknadspriset på elcertifikat vilket har lett till att möjligheten att lösa in elcertifikat inte har utnyttjats. Åtgärder för att främja vindkraften antogs den första vindkraftpropositionen Miljövänlig el med vindkraft åtgärder för ett livskraftigt vindbruk av (prop. 2005/06:143, 2005/06:NU21, rskr. 2005/06:362). Propositionen betonar vikten av att kommuner, länsstyrelser och andra myndigheter aktivt bidrar till förbättrade förutsättningar för planering av en lokalt förankrad, förnybar och långsiktigt hållbar elproduktion från vind, också benämnt vindbruk. Vindkraft bör enligt propositionen ges högre prioritet än vad som är fallet. Ett stöd för den kommunala översiktsplaneringen införs för de kommuner som genom aktiva planeringsinsatser utvecklar förutsättningarna för en utbyggnad av vindkraftsanläggningar. Fastighetsskatten för vindkraftverk sänks från till . Ett nationellt center för vindbruk skapas för att sprida kunskap om naturresursen vind och säkerställa tillgången till information för att underlätta planering för vindkraft. I propositionen aviseras även en översyn av det natio- 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 nella planeringsmålet för vindkraft till 2020. Förlängningen av det s.k. pilotprojektstödet för att stödja en marknadsintroduktion av vindkraft bör i ökad utsträckning inriktas mot förutsättningar i landområden med goda vindförutsättningar och utvärderingar av tidigare investeringar. Fortsatt förenklingsarbete och översyn för att underlätta för vindkraften aviseras. Gränsen mellan anmälningsplikt och tillståndsplikt för vindkraftverk har även beslutats att höjas från 1 till 25 MW. tog den förra regeringen initiativ till att bilda vindkraftberedningen, en statssekreterargrupp under ledning av statssekreteraren ansvarig för energi och med representanter för sex departement. Statssekreterargruppen har biträtts av en interdepartemental arbetsgrupp där beredning av frågorna skett. Inriktningen på arbetet har varit förbättrad myndighetsstyrning samt samordning av politikområden för att underlätta för vindkraftutbyggnaden. Ett flertal myndigheter har fått utökade uppdrag om vindkraft i sina regleringsbrev. Exempel på myndigheter är , , länsstyrelserna, , och Försvarsmakten. Den tidigare regeringen beslutade om att bemyndiga chefen för att förordna upp till fyra vindkraftsamordnare (dnr. M2005/3940/E). Vindkraftsamordnarna utsågs och är regionalt placerade i fyra regioner. Tillsättandet av vindkraftsamordnare skapar förbättrade förutsättningar för vindkraften så att utbyggnadstakten kan öka. I vindkraftsamordnarnas uppdrag ingår att rapportera direkt till . Stöd för att främja vindkraftsutbyggnad Inför introduktionen av elcertifikatsystemet föreslogs energipolitiska beslut tre särskilda åtgärder; ett stöd till teknikutveckling och marknadsintroduktion av storskalig vindkraft, ett nationellt planeringsmål för vindkraft på till 2015 och ett avtrappat kompletterande driftstöd (den s.k. miljöbonusen). Syftet med stödet för teknikutveckling och marknadsintroduktion är att i samverkan med näringslivet minska kostnaderna för nyetablering av vindkraft i havs- och fjällområden där en stor vindkraftspotential finns. Totalt avsattes från . Stödet skall bidra till en avsevärt ökad produktion av el från vindkraft. har en rad beslut fattats som omfattar huvuddelen av stödet, se vidare avsnitt 7.4 Resultatredovisning. I budgetpropositionen angav den tidigare regeringen att den hade för avsikt att föreslå en förlängning av det nuvarande programmet om . I propositionen Miljövänlig el med vindkraft åtgärder för ett livskraftigt vindbruk 2005/06:143) föreslog den tidigare regeringen att fokus bör läggas på vindkraft i miljöer som är aktuella för storskalig utbyggnad i . Insatserna bör även omfatta utökade kunskaper om effekter av gjorda investeringar på såväl miljö, kultur, rennäring, regional utveckling, m.m. Miljövänlig el med vindkraft åtgärder för ett livskraftigt vindbruk med åtgärder som syftar till att underlätta för etablering av vindkraft (prop. 2005/06:1432005/06:NU21, rskr. 2005/06:362). I propositionen aviseras ett särskilt ekonomiskt stöd till översiktsplanering för de kommuner som genom aktiva planeringsinsatser utvecklar förutsättningarna för en utbyggnad av vindkraftsanläggningar. De kommuner som har bra vindförutsättningar men som av resursskäl inte haft möjlighet att komplettera eller ta fram en ny översiktsplanering för att kunna beakta vindkraftens intressen bör kunna komma ifråga för stödet. Också länsstyrelserna skall kunna ansöka om ekonomiskt stöd för regionalt samordnande arbete med planeringsunderlag för vindkraft. , i samråd med och Kommuner och Landsting har, i enlighet med propositionen, fått i uppdrag att ta fram förslag till hur stödet kan utformas mer i detalj. Uppdraget skall redovisas till regeringen . Den tidigare regeringen ansåg att kommuner, myndigheter, media, entreprenörer och enskilda behöver ökad och förbättrad tillgång till kvalitetssäkrad information. bättra kvaliteten på och öka tillgängligheten till aktuell och kvalitetssäkrad information torde såväl planeringssom prövningsprocesserna kunna effektiviseras och förkortas. bör enligt vindkraftspropositionen i sin roll som vindkraftssamordnande myndighet bl.a. verka för att samhällets informationsförsörjning säkerställs. Åtgärder för effektivare energianvändning Inom ramen energipolitiska program beräknas satsas på åtgärder för en effektivare energianvändning. Åtgärderna omfattar bl.a. bidrag till energirådgivning och stöd till regionala energikontor, utbildning och information, provning, märkning och certifiering av energikrävande utrustning samt stöd till teknikupphandling och marknadsintroduktion av energieffektiv teknik. Utgifterna för samtliga åtgärder för en effektivare energianvändning inom de anvisade anslagen uppgick till , vilket kan jämföras med 2004. Inom ramen energipolitiska program för effektivare energianvändning har anvisats för insatser för en effektivare energianvändning omfattande bl.a. bidrag till energirådgivning, utbildning och information samt provning, märkning och certifiering av energikrävande utrustning. Den kommunala energirådgivningen syftar främst till att ge oberoende råd till konsumenter i energifrågor. Eftersom enskilda hushåll och företag kan ha svårigheter att tillgodogöra sig tillgängligt informationsmaterial på grund av energifrågornas komplexitet och koppling till andra faktorer finns det ett behov av att få den generella informationen anpassad till den egna situationen. fick i uppdrag att vidta de åtgärder som behövs för att överta ansvaret för den verksamhet som bedrivs vid inom 2002 års energipolitiska program vad gäller provning, märkning och certifiering av energikrävande utrustning m.m. . Bakgrunden var främst den kommande förändring av verksamhetens inriktning som genomförandet det s.k. ekodesigndirektivet (2005/32/EG) in- 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 nebär mot fler icke-konsumentinriktade produkter och behovet av en ökad samordning av fastställandet av energieffektivitetskrav på produkter samt den omlokalisering som sker av övriga verksamhet. redovisade en rapport om arbetet med övertagandet av verksamheten och planering verksamhet (dnr. M2006/358/E). ansökte och beviljades samtliga landets 290 kommuner bidrag för energirådgivning. arbetar med att fortsatt utveckla uppföljningsmetoderna och samarbetsformerna med utgångspunkt i bl.a. de årliga uppföljningarna avseende den kommunala energirådgivningen. redovisade vidare enligt uppdrag i regleringsbrevet erfarenheter från utveckling av verktyg och metoder samt informationsspridning för att främja energirelaterade krav vid offentlig upphandling (dnr. M2006/5781/E). konstaterar att det krävs ytterligare studier kring vilken påverkan kommande EG-rättsliga krav har för att påskynda energieffektiv upphandling i offentlig sektor och påtalar behovet av fortsatta informationsinsatser. Ett antal myndigheter har också i regleringsbreven fått i uppdrag att vid all upphandling av energirelaterad utrustning välja det alternativ som är mest fördelaktigt med hänsyn tagen till merkostnaden för inköpet och den minskade användningen av energi under produktens tekniska livslängd. Den tidigare regeringen uppdrog åt att förbereda och genomföra särskilda informationsinsatser om energideklarationer och energieffektivisering i samverkan med , och . Målgruppen för de särskilda informationsinsatserna är hushåll, och ägare av små- och flerbostadshus. Myndigheterna skall på ett samordnat sätt informera om sina respektive aktiviteter gällande energi, inomhusmiljö och hur vår miljö kan förbättras. Vidare anslogs för teknikupphandling och marknadsintroduktion av energieffektiv teknik samt expansion av fjärrvärmenäten. har bl.a. stöd för demonstration givits till hus utan värmesystem, projekt för effektivare lysrör 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 och högpresterande betong. Vidare har två nya teknikupphandlingar startats . EG-direktivet 2002/91/EG om byggnaders energiprestanda trädde i kraft . Direktivet syftar till att effektivisera energianvändningen i bebyggelsen och därmed bidra till att minska utsläppen av klimatpåverkande gaser samt minska EU:s importberoende av energi. Direktivet fastställer bl.a. krav i fråga om beräkningsmetodik för byggnaders energiprestanda, minimikrav på byggnaders energiprestanda, energideklarering av byggnader, regelbundna kontroller alternativt rådgivningsinsatser avseende fossilbränsleeldade värmepannor samt regelbundna kontroller av luftkonditioneringssystem. Den tidigare regeringen beslutade att låta tillkalla en särskild utredare med uppdrag att föreslå hur EGdirektivet skall genomföras i . Utredaren har redovisat två betänkanden Energideklarering av byggnader För effektivare energianvändning (SOU 2004:109) och Energideklarationer Metoder, utformning, register och expertkompetens (SOU 2005:67). Därutöver har haft i uppdrag att lämna förslag till hur tillämpningen av informations- och rådgivningsalternativet enligt artikel 8 i EG-direktivet om byggnaders energiprestanda skall genomföras. Uppdraget redovisades och den första rapporteringen om tillämpningen redovisades av (M2006/4059/E). I propositionen Nationellt program för energieffektivisering och energismart byggande 2005/06:145) lämnades förslag till en lag om energideklaration av byggnader som beslutades av (bet. 2005/06:BoU9, rskr. 2005/06:365). Lagen innehåller bestämmelser om en skyldighet för ägaren till en byggnad att se till att byggnaden besiktigas och att vissa uppgifter om byggnadens energianvändning och inomhusmiljö deklareras i en energideklaration. En sådan deklaration skall upprättas när en byggnad uppförs och vid försäljning om det inte redan finns en deklaration som inte är äldre än . För större s.k. specialbyggnader och byggnader som upplåts med nyttjanderätt skall det alltid finnas en deklaration som inte är äldre än . Lagen träder i kraft . Genom de övergångsbestämmelser som införts skall specialbyggnaderna och flerbo- stadshus vara deklarerade senast vid utgången av 2008. Dåvarande regeringen beslutade att uppdra åt att utreda och bedöma möjligheterna att förbättra statistik- och kunskapsunderlaget avseende bebyggelsens energianvändning (dnr. N2003/3380/ESB). har fortsatt arbetet med att utveckla statistik- och kunskapsunderlaget i en mängd delstudier vad gäller bebyggelsens energianvändning. Genom de olika delstudierna genereras fortlöpande resultat vilket skapar ett långsiktigt förbättrat statistik- och kunskapsunderlag om bebyggelsens energianvändning. redovisade även en rapport energieffektivitet i bebyggelsen (ER 2005:27) som ett underlag för uppdrag att analysera och konkretisera de åtgärdsförslag som rörde ändrad lagstiftning vid ny- och ombyggnation samt införande av ekonomiska incitament vilka Miljövårdsberedningen presenterat (dnr. M2005/4709/E). redovisade rapporten om styrmedel för energieffektivisering i byggnader som tillsammans med departementspromemorian Energieffektivisering och energismart byggande (Ds 2005:51) utgjorde underlag för de kompletterande åtgärder som aviserades i propositionen Nationellt program för energieffektivisering och energismart byggande (prop. 2005/06:145) (se även utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik). EG-direktivet 2004/8/EG om främjande av kraftvärme på grundval av efterfrågan på nyttiggjord värme på den inre marknaden för energi och om ändring av direktiv /42/EG trädde i kraft . Direktivet avses bidra till en effektivare energianvändning och en minskning av utsläppen av främst växthusgaser. redovisade efter ett tilläggsuppdrag (dir. 2004:58) i betänkandet Fjärrvärme och kraftvärme (SOU 2005:33) förslag till lagstiftning om ursprungsgarantier avseende högeffektiv kraftvärmeel. I propositionen Ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel m.m. (prop. 2005/06:83) lämnades förslag till en gemensam lag om ursprungsgarantier för högeffektiv kraftvärmeel och förnybar el, vilken godkändes av (bet. 2005/06:NU15, rskr. 2005/06:217). Lagen trädde i kraft . antogs EG-direktivet 2005/32/EG om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energianvändande produkter och om ändring av rådets direktiv /42/EEG och och rådets direktiv /57/EG och 2000/55/EG. Direktivet skall genomföras i nationell lagstiftning, vilket har påbörjats genom inrättandet av en interdepartemental arbetsgrupp som skall ta fram förslag till nödvändiga lagstiftningsåtgärder. Direktivet är ett ramdirektiv där kommissionen planerar att lämna förslag till s.k. genomförandeåtgärder vad gäller krav på bl.a. energieffektivitet på produkter för att få släppa ut dem på marknaden. EG-direktivet 2006/32/EG om effektiv slutanvändning av energi och om energitjänster och om upphävande av rådets direktiv /76/EEG beslutades . Di- rektivet syftar till att främja en effektivare slutanvändning av energi genom att bl.a. ålägga medlemsstaterna att införa ett övergripande nationellt vägledande energibesparingsmål på som skall uppfyllas med hjälp av energitjänster och andra åtgärder för förbättrad energieffektivitet. Den tidigare regeringen beslutade att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag till EG-direktivet genomförande (dir. 2006:89). Uppdraget skall slutredovisas . Kommissionen beslutade att presentera en grönbok om effektivare energiutnyttjande (KOM(2005)265 slutlig) som en grund för ett samlat europeiskt initiativ om energieffektivisering. Vid energiministermötet antogs rådsslutsatser där man ställde sig bakom grönbokens inriktning. Kommissionen har aviserat att en särskild handlingsplan för ökad energieffektivitet inom EU planeras att presenteras utifrån den remissbehandling som skett av grönboken. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 Åtgärder för ett långsiktigt uthålligt energisystem De långsiktiga åtgärderna inom 1997 års energipolitiska program syftade till att främja utvecklingen av ny energiteknik för att bidra till utvecklingen av ett ekonomiskt och ekologiskt uthålligt energisystem. De övergripande målen för energiforskningen har varit att bygga upp vetenskaplig och teknisk kunskap och kompetens inom universiteten, högskolorna och i näringslivet för utveckling och omställning av energisystemet i enlighet med energipolitiska beslut . Genom beslut om statsbudget infördes den nu gällande övergripande målformuleringen. gavs signaler om ökad koncentration av insatserna och ökade ambitioner när det gäller kommersialisering av resultaten, samverkan med näringslivet och harmoniseringen med andra styrmedel. I linje med en sådan ökad prioritering och koncentration av resurserna har budgetmedlen för insatserna samlats i anslaget 35:5 Energiforskning. har givits uppgiften att fortsättningsvis administrera medlen för forskning, utveckling och demonstration på energiområdet. Inga medel har därför tillförts , och för grundforskning med energirelevans, energi och bebyggelse samt energi och transporter. har dock fortsatt genom Programrådet för fordonsteknisk forskning (PFF) ansvarat för samverkansprogrammet för miljöanpassade fordon som delfinansieras via energiforskningsanslaget. Viss fortsatt delfinansiering från energiforskningsanslaget för det s.k. Gröna bilen 2-programmet planeras att ske . Insatserna utgörs av statligt stöd till forskning, utveckling och demonstration på energiområdet i enlighet med förordningarna (998:222) om energiforskning, (1998:653) om statligt stöd till energiteknik, samt (1998:654) om energiteknikbidrag. anvisas medel inom det enda anslaget Energiforskning vilket inrymmer alla de stödmöjligheter som beskrivs nedan. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 21 I enlighet med förordningen (1998:222) om statligt stöd till energiforskning stödjer staten forskningsprogram och forskningsprojekt som vanligen genomförs vid universitet och högskolor. Syftet är främst att bygga upp kompetens och sammanhållen kunskap till stöd för det långsiktiga arbetet med att skapa ett uthålligt energisystem. finansieras dessa forskningsprogram helt med statliga medel, men viss medfinansiering från andra finansiärer eller näringsliv kan förekomma. Förordningen (1998:654) om energiteknikbidrag ger även staten möjlighet att främja utvecklingen av teknik baserad på förnybara energislag och effektiv energianvändning i industriella processer i försöks- eller fullskaleanläggningar. Energiteknikstöd har använts för delfinansiering av fristående teknikutvecklingsprojekt, utvecklingsprogram och verksamhet vid industriforskningsinstitut. Stödet lämnas främst i form av bidrag, men det finns även möjlighet att bevilja stöd i form av villkorslån. Stödnivån varierar utifrån de tekniska och även i viss mån ekonomiska risker som bedöms vara förenade med genomförandet av respektive projekt, men kan uppgå till högst av projektkostnaden. En stor andel av energiteknikstödet används för att stödja sammanhållna utvecklingsprogram som finansieras till av staten och av branschorgan/företag.