prop · GU031d32 · 2007-01-01 00:00:00 — Avtalsnivåer i förhållande till faktisk löneutveckling Den genomsnittliga avtalsnivån för hela ekonomin uppgick till . uppgick den faktiska löneökningstakten till . Jämfört med föregående avtalsperiod blev avtalen lägre, som den faktiska löneökningstakten blev lägre. 24T T Avtalsnivån avser avtal inklusive värdet av arbetstidsförkortningar. den faktiska löneökningstakten växlade ned något mer än avtalsnivån var troligen en effekt av att det svaga resursutnyttjandet på arbetsmarknaden dämpade löneglidningen. Resursutnyttjandet jämfört med tidigare avtalsrörelser Resursutnyttjandet på arbetsmarknaden bedöms vara lågt. Trots att sysselsättningen förväntas öka i god takt väntas sysselsättningsnivån ligga lägre än den potentiella. Sysselsättningsgapet bedöms därmed inför nästa års avtalsrörelse ligga på ungefär samma nivå som års avtalsrörelse. En viktig skillnad är dock att sysselsättningen inför den senare hade fallit , medan det omvända blir fallet . års avtalsrörelse bedöms sysselsättningsgapet ha varit positivt. Sysselsättningen hade ökat med närmare 200 000 under de närmast två föregående åren och den öppna arbetslösheten hade fallit med till . Avtalen bedöms bli högre än förra gången Jämförelsen av resursläget för de senaste avtalsrörelserna ger vid handen att avtalsnivån avtalsrörelse blir högre än 2004, men lägre än 2001. Risken för att avtalsökningarna ska bli markant högre än beräknat bedöms som relativt liten. Sedan det första industriavtalet tecknades har den nominella ökningstakten varit lägre och den reala löneökningstakten varit högre än . Speciellt värt att notera är det faktum att avtal var betydligt lägre än de höga avtal som slöts . Detta trots att resursutnyttjandet var mycket högre 2001. Decentraliseringen av lönebildningen har medfört att det blivit svårare att utifrån de centrala avtalen göra förutsägelser om den framtida faktiska löneutvecklingen. De måttliga avtal som förutspås bedöms dock medföra att den faktiska löneökningstakten framöver kommer att vara förenlig med produktivitets- och inflationsutvecklingen på lång sikt. Import- och energipriser har höjt inflationen har inflationen stigit något efter att ha varit mycket låg (se diagram 4.10). Inflationen, mätt som den procentuella förändringen av konsumentprisindex (KPI) , var i genomsnitt 2004 och 2005. Andra och tredje kvartalet (t.o.m. augusti) har inflationen i genomsnitt varit . Den genomsnittliga underliggande inflationen , mätt med mått UND1XTF25FT, uppgick till . Även om inflationen har ökat understeg den alltså fortfarande mål på . Diagram 4.10 Konsumentprisernas utveckling -0,5 -1,0 Källor: och . Flera olika slag av varor och tjänster har bidragit till att inflationen har stigit. Diagram 4.11 visar hur stor positiv eller negativ effekt, i procentenheter, olika varu- och tjänstegruppers prisutveckling har haft på den totala inflationen mätt med KPI.TF26FT Diagrammet visar att energiprisernas bidrag till inflationen började stiga . Under en stor del av 2005 motverkades den energirelaterade inflationsökningen av att priserna på andra importerade varor än olja och 25T T UND1X exkluderar räntekostnader för egnahem samt direkta effekter på konsumentpriserna av förändrade indirekta skatter och subventioner. 26T T Inflationseffekten (eller inflationsbidraget) från en viss grupp varor eller tjänster beräknas genom att gruppens prisutveckling multipliceras med gruppens andel av den totala konsumtionskorg som ligger till grund för KPI. Grupper vars priser stigit bidrar alltså positivt till den totala inflationen medan grupper vars priser sjunkit den senaste tolvmånadersperioden kan sägas bidra negativt. Summan av alla varors och tjänsters effekter är lika med den totala KPI-inflationen. 2006/07:1 BILAGA 2 bensin i stället var lägre än och därmed drog ned inflationen. Men , och , har importvarorna börjat ha en inflationshöjande effekt. Diagram 4.11 Effekter på KPI-inflationen av prisutvecklingen för olika varu- och tjänstegrupper Inhemska varor exkl. energi Inhemska tjänster exkl. boende Boende (inkl. skatt o. ränta) -0,5 -1,0 Källor: och . Även priserna på inhemska varor (exkl. el) har i någon mån bidragit till att inflationen har stigit . Bidraget från inhemska tjänster (exkl. boende) till inflationen har däremot fortsatt att sjunka. Boendekostnaderna drar nu upp KPI-inflatio- nen. Det beror till största delen på att de stigande bostadsräntorna bidrar till högre inflation efter att ha hållit ned inflationen alltsedan mars 2003. Sammanfattningsvis har den ökade inflationen främst hängt samman med att priserna på el, oljeprodukter och importvaror stigit. När det gäller komponenter av huvudsakligen inhemskt ursprung är prisutvecklingen alltjämt dämpad, även om priserna på vissa varor stigit något mer . Starkare krona ger sjunkande priser på importvaror framöver Att de importerade varorna har övergått från att ha en inflationssänkande effekt till att ha en inflationshöjande effekt har till stor del berott på förra årets försvagning av den svenska kronan. har kronan åter stärkts, och förstärkningen väntas fortsätta (se avsnitt 2.2). Detta talar för att inflationen på importvaror åter avtar framöver. Diagram 4.12 visar den årliga procentuella utvecklingen för växelkursen, mätt med TCW- index, och inflationen för huvudsakligen impor- 2006/07:1 BILAGA 2 terade produkter exklusive energivaror, mätt med mått UNDIMPX. Diagram 4.12 Växelkurs och importerad inflation UNDIMPX exkl. energi (vänster axel) Växelkurs, TCW-index, två kvartal tidigare (höger) Källor: , och . Växelkursens genomslag på konsumentpriset är ofta både fördröjt (jämför diagram 4.11) och ofullständigt. En av orsakerna till att växelkursförändringar på kort sikt inte helt förs vidare till konsumentledet är att importörer och distributörer kan välja att låta kortvariga växelkursförändringar påverka de egna handelsmarginalerna snarare än konsumentpriset. En annan förklaring är att företagen i varierande utsträckning valutasäkrar sina inköp. Men konsumentpriserna på importerade varor påverkas också av andra faktorer än växelkursen. En sådan är världsmarknadspriset på de importerade varorna. Hemelektronikprodukter är ett exempel på en varugrupp där fallande priser i producentledet bidragit till att konsumentpriserna fortsatt att sjunka kraftigt trots kronförsvagningen. Den ökade handeln och konkurrensen på världsmarknaden har sannolikt bidragit till att pressa ned de internationella producentpriserna. Denna utveckling kan väntas fortsätta att hålla ned priserna på importvaror . Dessutom kan den svenska handelns marginaler påverka konsumentpriserna på importerade varor. Sammantaget bedöms såväl växelkursutvecklingen som den ökade internationella konkurrensen medföra att inflationen på importerade varor exklusive energi åter blir negativ framöver och att dessa priser håller ned inflationen från och med slutet av 2006. Oljepriset drar ned inflationen Oljepriset väntas sjunka från de mycket höga nivåer som noterats (se avsnitt 1.5). börjar priserna på villaolja och bensin därmed bidra till att minska inflationen. beräknas de minska inflationen med . Indirekta effekter av det höga oljepriset, dvs. att företag som fått ökade kostnader för t.ex. transporter vältrar över en del av kostnadsökningen på konsumenterna, bedöms dock fortsätta att bidra något till en högre inflation . Osäkerheten om oljeprisets utveckling är dock betydande. Det inhemska inflationstrycket är lågt men tilltar gradvis De låga inflationsbidragen från inhemskt producerade varor och tjänster i diagram 4.11 kan till viss del ha att göra med minskade handelsmarginaler, men till stor del beror det låga inflationstrycket i den svenska ekonomin på att resursutnyttjandet på arbetsmarknaden har varit lågt. Sysselsättningen började stiga 2005 efter att ha fallit 2003 och 2004. har lönerna ökat i måttlig takt och produktivitetstillväxten varit hög. Diagram 4.13 Bristtal i handeln och inflation UNDINHX exkl. energi (vänster) Bristtal i handeln 6 kvartal tidigare (höger) Anm.: Bristtal avser nettotal (andel ja minus andel nej) för Konjunkturbarometerns frågor om personalbrist i sällanköpsvaruhandel, dagligvaruhandel och partihandel, sammanvägda med antalet sysselsatta i resp. bransch. är mått på huvudsakligen inhemskt genererad underliggande inflation. Källor: , och . Som nämnts tidigare i detta avsnitt finns det, generellt sett, fortarande gott om lediga resurser på arbetsmarknaden. De branscher där det förekommer betydande problem att rekrytera personal (framför allt byggsektorn) har endast indirekt betydelse för konsumentpriserna. visserligen mer konsumentnära branscher som uppvisar ökande bristtal (dvs. ökande andel företag som i barometer uppger att de har brist på personal), men detta bör inte tolkas som ett tecken på att inflationstrycket kommer att stiga snabbt. Detta illustreras i diagram 4.13 som visar bristtalen i handeln, med en fördröjning , och mått på den huvudsakligen inhemskt genererade inflationen. förutses sysselsättningen fortsätta stiga i god takt. De lediga resurserna på arbetsmarknaden tas därmed successivt i anspråk. Det s.k. sysselsättningsgapet (skillnaden mellan faktisk och potentiell sysselsättning, se diagram 4.14) minskar . Löneökningstakten väntas därefter tillta gradvis (se avsnitt 4.2). bedöms produktivitetstillväxten i tjänstesektorn bli något lägre än den varit i genomsnitt . Diagram 4.14 Sysselsättningsgap och inflation Sysselsättninggsgap (vänster) Underliggande inflation (UND1X; höger) Källor: och . Det inhemska kostnadstrycket förutses därmed öka och, med viss fördröjning, leda till högre konsumentpriser. De åtgärder som föreslås och aviseras i denna proposition bedöms dock öka arbetsutbudet och hålla tillbaka löneökningstakten, och därigenom bidra till att det inhemska inflationstrycket stiger endast långsamt 2008 och 2009. Även det efterfrågerelaterade inhemska inflationstrycket tilltar något . bedöms ökad konkurrens i parti- och detaljhandeln ha hållit tillbaka konsumentprisutvecklingen (se även fördjupningsruta Varför är inflationen lägre i än i euroområdet? på sidan 65). 2006/07:1 BILAGA 2 efterfrågeutvecklingen framöver kan göra det något lättare för företagen att höja sina marginaler. Hyrorna är en av de stora posterna i KPI som bidrar till att inflationen förblir relativt låg . Hyrorna beräknas stiga med under loppet av 2006. Som jämförelse kan nämnas att hyreshöjningarna varit mellan och . bedöms högre räntor och energikostnader bidra till att hyrorna åter ökar mer, med . Elektricitet svarar för en stor del av boendekostnaderna. har konsumentpriset på el stigit kraftigt. Priset på el för omedelbar leverans på den nordiska elbörsen sjönk något , men har sedan åter ökat (se diagram 4.15). steg terminspriserna på el för leverans och mycket kraftigt. Öre/kWh, Index, 1980=100, Spotpris, (vänster) Konsumentprisindex för el (höger) Källor: och . Bedömningen av elpriset är förenat med stor osäkerhet. Detta beror på att det är svårt att förutse den mer långsiktiga prisutvecklingen i producentledet, att priserna på elbörsen uppvisar stora kortsiktiga variationer, att en relativt stor del av elproduktionen säljs på andra sätt än via elbörsen, och att det för elkonsumenterna finns många olika avtalstyper och bindningstider. Sammantaget bedöms dock konsumentpriset på 2006/07:1 BILAGA 2 el förbli högt för att sjunka något . Elpriset beräknas dra ned KPI- inflationen med . Stigande bostadsräntor höjer KPI Den ränteprognos som redovisas i avsnitt 2.2 innebär att räntekostnaderna för egnahem fortsätter att dra upp KPI-inflationen under hela prognosperioden. KPI-inflationen blir därmed högre än den underliggande inflationen mätt med UND1X (se diagram 4.10 och tabell 4.4). väntas räntorna dra upp KPI-inflatio- nen med i genomsnitt . Därefter avtar effekten, men beräknas räntorna fortfarande bidra till KPI- inflationen . Skatte- och subventionsförändringar påverkar inflationsmåtten 2007 bidrar höjda skatter på tobak samt omläggningen av trafikförsäkringen till att höja inflationen, mätt med KPI. bidrar sänkt arbetsgivaravgift, fastighets- och löneskatt, samt avdrag för hushållsnära tjänster till att sänka KPI-inflationen. Sammantaget bedöms ändrade skatter och subventioner bidra till att höja KPI-inflationen med 2007. Inflationen närmar sig målet Sammanfattningsvis bedöms det underliggande inflationstrycket förbli lågt och en stor del av 2007. Kronan stärks, och det låga resursutnyttjandet medför att löneökningarna blir måttliga. Inflationens förlopp påverkas dock i stor utsträckning av energipriserna som drar upp inflationen och början av 2007. Under loppet av 2007 börjar det underliggande inflationstrycket öka något, då resursutnyttjandet stiger och löneökningstakten tilltar. Inflationsuppgången dämpas dock av sjunkande energipriser och fortsatt kronförstärkning. får den förbättrade arbetsmarknaden större genomslag på inflationen, men importpriserna fortsätter att dämpa inflationsstegringen. av de åtgärder som föreslås och aviseras i denna proposition bedöms också bidra till att hålla tillbaka det inhemska inflationstrycket dessa år. Den underliggande inflationen, mätt med UND1X, bedöms uppgå till för att stiga till (se tabell 4.4). Källor: och . Osäkerhet om energipriser och inhemskt inflationstryck Bedömningen av det inhemska inflationstrycket utgör en betydande källa till osäkerhet i inflationsprognosen, framför allt under den senare delen av prognosperioden. Å ena sidan har det inhemska inflationstrycket ofta överskattats, och det är möjligt att en fortsatt god produktivitetsutveckling och ökande konkurrens medför att konsumentpriserna ökar mindre än vad som förutses i denna prognos. Å andra sidan kan priserna komma att stiga snabbare än väntat om den goda sysselsättningsutvecklingen och den starka inhemska efterfrågetillväxten leder till lönedrivande personalbrist, generellt eller i enskilda branscher. Till detta kommer en osäkerhet kring de utbudsstimulerande effekterna av regeringens politik. Blir effekterna större än väntat bidrar de till att dämpa inflationen och vice versa. Olje- och elpriserna medför under hela prognosperioden en risk för att inflationen blir högre eller lägre än prognostiserat. 2006/07:1 BILAGA 2 Varför är inflationen lägre i än i förblivit lägre i , trots förra årets kronför- Inflationen har sjunkit i de flesta regioner har inflationen i både och euroområdet dämpats betydligt. En utveckling som har varit tydlig även i OECD-området i stort. Den trendmässiga dämpningen av inflationen kan förklaras av flera samverkande faktorer. I globaliseringens kölvatten har konkurrensen på främst produktmarknaderna hårdnat, vilket i kombination med en starkare produktivitetstillväxt dämpat prisutvecklingen i flera varugrupper. Detta har varit särskilt tydligt för kläder, skor och elektronik. Dessutom har trovärdigheten för penningpolitiken ökat i takt med att flera länder infört tydliga inflationsmål. Inflationsskillnad Sverigeeuroområdet och växelkurs HIKP, årlig procentuell förändring -0,5 -1,0 -1,5 Inflationsdifferens Sverigeeuroområdet (vänster) -2,0 Växelkurs EUR/SEK, årlig procentuell förändring (höger) Källor: och . Inflation i , euroområdet och Konsumentprisindex, årlig procentuell förändring Källor: och . Även om den långsiktiga trenden har varit likartad finns det skillnader mellan och euroområdet i utvecklingen . Under större delen av den senaste tioårsperioden har inflationen varit lägre i än i euroområdet som helhet. Mellan 1999, då euron infördes, och uppgick den genomsnittliga inflationen, mätt med harmoniserade konsumentprisindex (HIKP), till i euroområdet och till i . Detta trots att skillnaden mellan och Europeiska inflationsmål talar för att euroområdets inflation borde vara lägre. steg inflationen i euroområdet något medan inflationen dämpades betydligt i . har skillnaden minskat till följd av att inflationen stigit i . Skillnader i tillväxt och produktivitet BNP-tillväxten har varit betydligt högre i än i euroområdet. Den genomsnittliga BNP-tillväxten uppgick till i och till i euroområdet. När det gäller sysselsättningen är bilden en annan. I euroområdet dämpades sysselsättningstillväxten efter högtillväxtåren . Trots en mycket svag BNP-tillväxt har dock sysselsättningen fortsatt att öka. I Sverige sjönk dock antalet sysselsatta något . Att trots en svagare utveckling på arbetsmarknaden haft en högre BNP-tillväxt förklaras av att produktivitetstillväxten har varit betydligt starkare i än i flertalet av . Därmed har arbetskraftskostnaden per producerad enhet utvecklats långsammare i vilket förklarar en del av inflationsskillnaden. En ytterligare förklaring till tillväxtskillnaderna är att den potentiella tillväxten minskat i euroområdet medan den ökat i . Även mer bransch- och produktspecifika förhållanden bidrar till att förklara inflationsskillnaderna. I diagrammen nedan visas effekter på 2006/07:1 BILAGA 2 euroområdets respektive inflation av prisutvecklingen för olika huvudgrupper av varor och tjänster.TF27FT Olika varors och tjänsters bidrag till HIKP-inflationen i Anm.: Värden för kv. 3 2006 avser genomsnittet för . Källor: och . Tjänsternas inflationsbidrag har varit mindre i än i euroområdet . Industrivarorna har haft en inflationssänkande effekt i medan de höjt inflationen i euroområdet. Olika varors och tjänster bidrag till HIKP-inflationen i 1999 20 00 20 01 20 02 20 03 20 04 20 05 20 06 Anm.: Värden för kv. 3 2006 avser genomsnittet för . Källor: och . Dessutom har livsmedlens bidrag till inflationen varit lägre i än i euroområdet under en stor del av tiden, och har livsmedlen de flesta månader bidragit till att sänka inflationen i . En del av skillnaderna kan bero på att ökad konkurrens i den svenska handeln medfört en anpassning nedåt av höga marginaler och konsumentprisnivåer. Inflationsskillnaden för livsmedel beror sannolikt delvis på detta. Även för televaror och -tjänster har avregleringar och ökad konkurrens troligen haft betydelse. Skillnader mellan och euroområdets prisutveckling HIKP, årlig procentuell förändring, differens, procentenheter Televaror o. -tjänster För hemelektronikvaror kan ökad konkurrens också ha haft betydelse, men det är tveksamt om detta förklarar hela skillnaden. Varugruppen står för en stor del av den kraftigt negativa effekten av industrivaror i diagrammet ovan. I har hemelektronikpriserna fallit med mellan och medan prisfallet varit mer begränsat i euroområdet. Det bör dock också noteras att kvalitetsjusteringen sannolikt är särskilt svår för dessa varor, dvs. det är svårt att garantera att den uppmätta prisutvecklingen inte beror på kvalitetsförändringar. Sammanfattningsvis tyder statistiken på att skillnaderna mellan och euroområdets inflation kan förklaras av såväl konjunkturella som strukturella skillnader. Dessa skillnader väntas gradvis försvinna och inflationsskillnaderna mellan och euroområdet minskar därmed. I takt med att produktiviteten dämpas och sysselsättningen stiger snabbare tilltar det inhemska kostnadstrycket. Även de strukturellt betingade prisnivåsänkningarna kommer sannolikt att upphöra . 27T T Skillnaderna i effekter beror på skillnader i uppmätt prisutveckling. Skillnaderna i HIKP:s produktvikter, dvs. skillnader i konsumtionsmönstren, mellan och euroområdet, är på det hela taget små och bidrar inte nämnvärt till att förklara inflationsskillnaderna. 5 Den offentliga sektorn Den offentliga sektorns finanser är starka. Den offentliga sektorns finanser har förstärkts och beräknas den offentliga sektorns finansiella sparande uppgå till motsvarande av BNP. De finansiella tillgångarna överstiger skulderna och den konsoliderade bruttoskulden beräknas till motsvarande av BNP vid utgången av 2006 (se tabell 5.1 och diagram 5.1). Tabell 5.1 Offentliga sektorns finanser -12,4 -15,4 -16,9 -18,7 -20,8 Anm.: Konsoliderad bruttoskuld definieras av EU-regler (Maastrichtvillkoren). Källor: och . De skattesänkningar och andra reformer samt finansieringen av dessa som föreslås reducerar den offentliga sektorns sparande av BNP 2007 och av BNP 2008. Tillsammans med tidigare beslutade åtgärder uppgår reformerna som träder i kraft till av BNP. Diagram 5.1 Konsoliderad bruttoskuld Källor: och . Såväl den offentliga sektorns inkomster som utgifter minskar kraftigt som andel av BNP. Den offentliga sektorns finansiella sparande beräknas 2006/07:1 BILAGA 2 till av BNP 2007. förstärks sparandet successivt. De finansiella överskotten medför en fortsatt förstärkning av den offentliga sektorns finansiella ställning. beräknas den konsoliderade bruttoskulden motsvara av BNP (se tabell 5.1). 5.1Den offentliga sektorns finanser De senaste årens konjunkturuppgång har bidragit till att underskotten i den offentliga sektorns finansiella sparande 2002 och 2003 vänts till överskott som uppgick till motsvarade av BNP 2005. Även beräknas överskottet till av BNP eller . De relativt stora överskotten 2005 och 2006 beror delvis på tillfälligt höga skatteintäkter från bolagsvinster och från hushållens kapitalvinster. Samtliga delar av den offentliga sektorn visar överskott, bortsett från belastningen på staten av extra överföring av premiepensionsmedel till ålderspensionssystemet 2006. Den kommunala sektorns finanser är goda med ett finansiellt sparande på av BNP. Vid utgången av 2005 översteg den offentliga sektorns finansiella tillgångar skulderna med eller av BNP. Den offentliga sektorns kapitalinkomster i form av räntor och utdelningar överstiger också ränteutgifterna. Den positiva nettoförmögenheten kan ses mot bakgrund av att tillgångarna i pensionssystemet uppgick till . Den konsoliderade bruttoskulden uppgick till av BNP, vilket med god marginal understiger referensvärdet inom EMU på av BNP (se tabell 5.2). beräknas den offentliga sektorns finansiella sparande till av BNP. Skatteinkomsterna minskar kraftigt uttryckt som andel av BNP, huvudsakligen till följd av de nu föreslagna skattesänkningarna. Utgifterna minskar också som andel av BNP delvis till följd av de föreslagna besparingarna. fortsätter såväl inkomster som utgifter att minska som andel av BNP. minskar inkomsterna av BNP och utgifterna av BNP och det finansiella sparandet förstärks. Överskottet i den offentliga sektorns finansiella sparande medför att den finansiella nettoställningen fortsätter att förstärkas och 2006/07:1 BILAGA 2 bidrar till att den konsoliderade bruttoskulden minskar . Därtill kommer den reducering av bruttoskulden som följer av de planerade försäljningarna av statens aktieinnehav. Tabell 5.2 Den offentliga sektorns inkomster och utgifter Miljarder kronor, om ej annat anges -12,4 -15,4 -16,9 -18,7 -20,8 Anm.: Konsoliderad bruttoskuld definieras av EU-regler (Maastrichtvillkoren). Källor: och . De skatter som nationalräkenskaperna (NR) redovisar för den offentliga sektorn är något lägre än de totala skatterna. Den del av mervärdesskatten och tullinkomsterna som ingår i avgiften till EU redovisas nämligen inte som skatt i den offentliga sektorn, utan som skatt till utlandet. De totala skatterna uttryckt som andel av BNP, skattekvoten, sjönk till följd av den ekonomiska krisen och av att skattereform var underfinansierad efter ikraftträdandet. Skattehöjningarna i konsolideringsprogrammet 19951998 och extraordinärt höga företagsvinster och kapitalvinster 19992000 medförde att skattekvoten ökade kraftigt . Diagram 5.2 Skatter inklusive skatt till EU Källor: och . Skattesänkningar och minskade företags- och kapitalvinster bidrog till att skattekvoten återigen minskade . steg skattekvoten främst till följd av ökade kapitalvinster och företagsvinster (se diagram 5.2). uppgick skattekvoten till , varav eller bestod av skatt och avgifter på löner och transfereringar. Att transfereringarna beskattas i försvårar jämförelsen av skattekvoten med länder där pensioner, sjukpenning m.m. inte är beskattade.TF28FT Skatten på transfereringarna uppgår till motsvarande av BNP.