prop · GU03117 · 2007-05-30 00:00:00 — Regeringen gav i uppdrag (S2006/10093/SF) att ta fram en ny beslutsordning för sådana typer av ärenden som avgörs av socialförsäkringsnämnd. I sitt svar till regeringen lyfter fram behovet av en beslutsordning i flera steg. På samma sätt som bör själva utredningen tas fram och ställas samman av en handläggare som överlämnar ärendet till en före- dragande. anser att ärendena sedan bör avgöras av en särskilt utsedd beslutsfattare som fattar beslut efter att den föredragande i behövlig omfattning redogjort för omständigheterna i ärendet och skälen för det förslag till beslut som läggs fram. På det sättet blir det alltid minst tre personer som deltar i handläggningen av ett ärende fram till beslut. Detta förhållande främjar enligt kvaliteten, rättssäker- heten och insynen. För att säkerställa att handläggningen och besluts- fattandet sker på ett kvalitetsmässigt tillfredsställande och rättssäkert sätt bör det enligt ställas höga krav på utbildning, erfaren- het och kompetens hos såväl beslutsfattare som föredragande. Både före- dragande tjänsteman och beslutsfattaren bör därför ha juridisk utbildning eller motsvarande kompetens förvärvad på annat sätt samt i övrigt ha goda kunskaper, erfarenhet och kompetens inom ärendeslaget. Den enskilde kommer liksom att ha möjlighet att lämna uppgifter munt- ligt (jfr 14 § förvaltningslagen [1986:223]). Till skillnad från vad som har gällt beslut av en socialförsäkringsnämnd kommer även omprövning av beslut att kunna ske hos . Omprövning kommer att ske inom en funktion som organisatoriskt är skild från handläggningen av grundbeslutet. Detta främjar också rättssäkerheten. Enligt regeringens bedömning visar förslag att det finns god beredskap hos för att i annan ordning han- tera de ärenden som avgörs av socialförsäkringsnämnd. Regeringen förutsätter att implementerar den föreslagna besluts- ordningen och noggrant följer upp reformen för att säkerställa att kvali- teten och rättssäkerheten stärks. 6 Revision av samordningsförbund . 2006/07:117 inom finansiell samordning av Allmänt om finansiell samordning av rehabiliteringsinsatser , länsarbetsnämnd, landsting och kommun kan bedriva finansiell samordning av rehabiliteringsinsat- ser för att uppnå en effektiv resursanvändning. Bestämmelser om detta finns i lagen (2003:1210) om finansiell samordning av rehabiliterings- insatser (FSL). Den finansiella samordningen kan omfatta en eller flera kommuner som ligger inom samma landstingsområde. Samordningen kan även begränsas till en del av en kommun. Den finansiella samordningen bedrivs genom ett fristående samord- ningsorgan, benämnt samordningsförbund, vari de samverkande parterna är representerade. beslutar bl.a. om mål och rikt- linjer samt finansierar insatser i enlighet med syftet för den finansiella samordningen. Däremot beslutar förbundet inte om förmåner eller rättig- heter för enskilda. Bestämmelserna om kommunalförbund med förbundsdirektion gäller i tillämpliga delar för samordningsförbund. För ett samordningsförbund skall det finnas en förbundsordning. Till ledamot eller ersättare i ett samordningsförbunds styrelse får utses den som är ledamot eller ersättare i kommun- eller , anställd vid eller ledamot i länsarbetsnämndens sty- relse eller anställd vid länsarbetsnämnden. Enligt ett förslag i propositio- nen Ytterligare reformer inom arbetsmarknadspolitiken, m.m. (2006/07:89) skall länsarbetsnämnden upphöra. En ny myndighet, Arbetsförmedlingen, skall inrättas i stället. Enligt det förslaget skall Arbetsförmedlingen, i stället för länsarbetsnämnden, ingå i den finansiella samordningen. Dessa förändringar skall enligt förslaget träda i kraft . Revision av finansiell samordning räkenskaper och årsredovisning samt styrelsens förvaltning granskas av en revisor för varje förbundsmedlems räkning. utser för länsarbetsnämndens och räkning en gemensam revisor som skall granska samordningsförbundet. Bestämmelserna i 9 kap. 417 §§ kommunallagen (1991:900, KL) skall tillämpas vid revision av ett samordningsförbund. Förbundsmedlem- marna skall var för sig pröva frågan om ansvarsfrihet för förbundsstyrel- sen och om skadeståndstalan skall väckas. I förbundsordningen skall anges dels mandattiden för revisorer och ersättare för dem, dels ordningen för att bestämma ekonomiska förmåner till revisorerna och deras ersättare. Statskontorets uppföljning av finansiell samordning Statskontoret har i en lägesrapport påpekat att revisionen av samord- ningsförbund är tids- och resurskrävande. Revisionen anses vara för omfattande i förhållande till storleken på förbundens budget. Stärkt revision och ansvarsprövning i kommuner och landsting Nya bestämmelser i trädde i kraft (prop. 2005/06:55, 2005/06:KU27, rskr. 2005/06:227, SFS 2006:369). att stärka revisionen och ansvarsprövningen i kommuner och landsting. De nya bestämmelserna innebär att de förtroendevalda revisorernas oberoende tydliggörs genom att valbarheten till revisorsuppdrag begrän- sas, så att det numera inte är möjligt att förena uppdrag som revisor med uppdrag i fullmäktiges presidium, nämnd, styrelse eller kommunalt Vidare upphörde ordningen med obligatoriska revisorsersättare. STAREV, som är ett samarbetsorgan för förtroendevalda revisorer i kommuner, landsting och regioner, har i en skrivelse till regeringen (dnr S2006/7166/SF) pekat på att vissa bestämmelser om val av revisorer är Gemensam revisor för kommuner och landsting Regeringens förslag: Det skall införas ett förtydligande om att var och en av de kommuner och det landsting som är medlemmar i samma samordningsförbund skall kunna träffa överenskommelse om att använda sig av en eller flera gemensamma revisorer som för deras räkning granskar räkenskaperna och årsredovisningen samt styrelsens Det skall i förbundsordningen i sådant fall anges på vilket sätt och vilken av förbundsmedlemmarna som skall utse revisor. Ändringarna skall träda i kraft . mandattid skall en gemensam revisor få utses, om de nuvarande revi- sorer som har utsetts av kommun- eller önskar avgå och det inte finns särskilda skäl mot att befria de sistnämnda revisorerna från sitt uppdrag. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig över förslaget är positiva till att förenkla revisionen genom att ge möjlighet att utse en gemensam revisor. , som avstår från att yttra sig över förslagen, anför att riksrevisorerna kommer att lämna ett förslag till om att skall utse den revisor som skall granska samord- Vidare förutsätter att revisionsfrågorna behandlas inom ramen för regeringens åtgärder med anledning av tillkänna- givande att en ny utredning bör tillsättas om den kommunala revisionen. delar uppfattningen att ordningen med att varje medlem skall utse en revisor är tids- och resurskrävande. ringskassan vore det mest rationellt om förbundsmedlemmarna utsåg en gemensam revisor. Revisionen kan enligt lämpligen göras av en auktoriserad revisor för samtliga förbundsmedlemmars räk- ning. Kommuner och Landsting (SKL) tillstyrker förslaget med det tillägget att kommuner och landsting skall kunna komma överens om att ha flera gemensamma revisorer. SKL menar att kommuner och landsting, som har skilda uppdrag och förutsättningar, kan önska att t.ex. utse minst en revisor för kommunerna och minst en för . SKL anser där- för att det bör vara möjligt att i en överenskommelse välja antal gemen- samma revisorer. Revisorskollegiet i anför att förslaget kan tolkas på olika sätt, t.ex. framgår det inte klart om alla ingående kommuner måste vara eniga om en gemensam revisor för att en sådan lösning skall komma till stånd. Kollegiet rekommenderar att det i varje förbund utses en revisor från staten, en från kommunsektorn och en från landsting eller region. i tolkar de föreslagna förändringarna som att det finns möjlighet att ha fler än en enda revisor om medlemmarna önskar det. Statskontoret tillstyrker att kommuner och landsting i ett samordnings- förbund skall kunna använda sig av en gemensam revisor samt anför att det borde undersökas om även statens revision kan ingå. Vidare påpekar att det är viktigt att det i lagtexten krävs att den av kommu- nen eller utsedda revisorn skall vara yrkesrevisor med erfa- renhet av offentlig verksamhet. anser att det saknas bärande skäl för att en vald revisor skall kunna för- hindra en anpassning till bestämmelserna om gemensam revisor. STAREV är positiv till förslaget samt anför att det bidrar till att revision kan bedrivas mer i enlighet med vad som gäller enligt kommunallagen. i län, som tillstyrker förslaget, anser att det är bra att kommuner och landsting frivilligt får träffa överenskom- melse om att ha en gemensam revisor. i är positiv till förslaget och anför att revisionen av samord- ningsförbund bör så långt som möjligt följa de principer som styr revi- sionen av kommunalförbund. Enligt förbundet behöver det förtydligas att förslaget också kan innebära att endast de kommuner som ingår i ett samordningsförbund använder sig av en gemensam revisor för kommu- nerna. Skälen för regeringens förslag: Enligt 25 § FSL skall ett samord- ningsförbunds räkenskaper och årsredovisning samt styrelsens förvalt- ning granskas av en revisor för varje förbundsmedlems räkning. Vidare föreskrivs att det för och länsarbetsnämnden skall utses en gemensam revisor samt att denna revisor skall utses av Riksrevi- sionen. När det gäller de samverkande kommunerna har bestämmelserna i 25 § i allmänhet tillämpats på så sätt att varje kommun utser en revisor. I samordningsförbund med flera kommuner kan denna ordning bli tids- och resurskrävande. Revisionsinsatserna kan bli onödigt tungrodda om flera personer skall utföra i princip samma uppdrag. Den samlade omfattningen av dessa insatser bör stå i rimlig proportion till samord- ningsförbundets verksamhet. Mot denna bakgrund finns det enligt regeringen anledning att överväga en smidigare hantering av revisionsin- satserna. Regelverket för den finansiella samordningen, bl.a. bestämmelserna om revision, har utformats efter mönster från regelverket för kommunal- förbund med förbundsdirektion. Det kan i sammanhanget nämnas att beträffande sådant kommunalförbund föreskrivs i 3 kap. 28 § 4 och 5 KL att det i förbundsordningen skall anges dels antalet revisorer och deras mandattid, dels på vilket sätt och vilken av förbundsmedlemmarna som skall utse revisorer. Det innebär att en av medlemmarna i ett kommunal- förbund kan utse samtliga revisorer. Mot bakgrund av hur bestämmelsen om revision har kommit att tillämpas och i syfte att förenkla administrationen kring revision av sam- ordningsförbund anser regeringen att det finns skäl att ändra bestämmel- serna om revision av samordningsförbund. En ordning motsvarande den som gäller för kommunalförbund med förbundsdirektion bör kunna användas även för samordningsförbund. Bestämmelserna i 25 § FSL bör därför förtydligas så att det framgår att kommuner och landsting kan komma överens om att ha en gemensam revisor. Det bör också vara möjligt för de kommuner och landsting som så önskar att träffa överenskommelse om att utse fler än en gemensam revisor. Vidare bör det i 9 § införas en bestämmelse om att när en sådan över- enskommelse har träffats skall förbundsordningen ange på vilket sätt och vilken av förbundsmedlemmarna som skall utse revisor. Denna möjlighet för kommuner och landsting att använda sig av en gemensam revisor skall dock inte innebära någon skyldighet att göra så. Var och en av de samverkande kommunerna och behåller möjligheten att utse en egen revisor som granskar samordningsförbundet. Revisorskollegiet i rekommenderar att det i varje förbund utses en revisor från staten, en från kommunsektorn och en från landsting eller region. Enligt regeringens förslag skall det vara fri- villigt för en förbundsmedlem att använda sig av en gemensam revisor. Därmed kan utse en egen revisor. Det är således som har att bedöma om det finns behov av att ha en egen revisor. Regeringen anser mot denna bakgrund att det saknas anledning att före- skriva att det i ett samordningsförbund måste finnas revisorer med den av revisorskollegiet angivna fördelningen. En grundprincip för regelverket för samordningsförbund är att det i möjligaste mån skall följa vad som gäller för kommunalförbund med förbundsdirektion. Enligt 26 § FSL skall bestämmelserna i 9 kap. 4 17 §§ KL tillämpas på motsvarande sätt vid revision enligt denna lag. Detta innebär bl.a. att bestämmelserna om sakkunnigt biträde i 9 kap. 8 § KL är tillämpliga. Enligt dessa bestämmelser skall revisorerna biträdas av sakkunniga som de själva väljer och anlitar i den omfattning som behövs för att fullgöra granskningen enligt god revisionssed. Vidare skall de sakkunniga ha den insikt och erfarenhet av verksamhet som fordras för att kunna fullgöra uppdraget. Statskontoret påpekar att det är viktigt att det i lagtexten ställs krav på att den av kommunen eller utsedda revisorn skall vara yrkesrevisor med erfarenhet av offentlig verksamhet. Det förhållandet att man använder sig av en gemensam revisor för flera förbundsmedlemmar innebär naturligtvis ökade krav på denna revisor. Regeringen anser att det för samordningsförbundens vidkommande inte bör göras avsteg från den ordning med sakkunnigt biträde som för närva- Prop. 2006/07:117 rande gäller för kommunalförbud. Enligt vore det mest rationellt om samtliga för- bundsmedlemmar utsåg en gemensam revisor. Regeringen anser emellertid, bl.a. med hänsyn till det i avsnitt 6.4 nämnda uppdraget åt Statskontoret att analysera vissa frågor rörande den kommunala revisio- nen, inte att det i detta sammanhang bör införas någon ordning med gemensam revisor för samtliga förbundsmedlemmar i ett samordnings- förbund. anför att riksrevisorerna skall lämna ett förslag till riks- dagen om att skall utse den revisor som skall granska länsarbetsnämndens räkning. Det kan finnas anledning att göra ytterligare förändringar i regelverket för samordningsförbunden, när det föreligger ett riksdags- beslut i denna fråga. Med avseende på tillkännagivande beträffande en utredning av den kommunala revisionen är de nu aktuella ändringarna av begränsad omfattning. I syfte att underlätta revisionen inom den finansiella samord- ningen och av kostnadsskäl är det angeläget att förslagen snart kan genomföras. Regeringen anser det därför befogat att lägga fram dessa förslag nu och inte avvakta det slutliga utfallet av ovan- nämnda tillkännagivande. Ändringarna bör träda i kraft så att ikraftträdandet kommer att sammanfalla med byte av räkenskapsår. Av 9 § 12 FSL följer att det i förbundsordningen skall anges mandat- period för revisorerna. I de fall kommuner och landsting kommer överens om att använda en gemensam revisor får de berörda medlemmarna besluta om att förkorta mandatperioden för att sedan kunna välja gemen- samma revisorer. En förutsättning bör vara att de dittillsvarande revisorer som har utsetts av kommun- eller önskar avgå och att särskilda skäl inte talar emot att befria dessa revisorer från sina upp- drag. Enligt regeringens uppfattning bör det i detta sammanhang inte komma i fråga att med stöd av lag entlediga en person från ett av honom eller henne givet pågående uppdrag. Det bör införas en övergångs- bestämmelse med ovan angiven innebörd. Regeringens förslag: Ett samordningsförbund skall, om inte annat anges i förbundsordningen, svara för arvodena till samtliga revisorer som skall granska förbundet. För det fall förbundsmedlemmarna väljer att själva svara för arvodet till den revisor som granskar förbundet för respektive medlem skall, liksom , betala arvode till den revisor som utses av . Ändringarna skall träda i kraft . melser skall tillämpas på arvode som avser granskning till och med Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med Remissinstanserna: Flertalet av de remissinstanser som yttrat sig över förslaget instämmer eller tillstyrker förslaget. Kommuner och Landsting (SKL) anför att samordningsför- bunden skall bära sin egen revisionskostnad, såväl för kommunernas och landstingens revisorer som för samt att ersättningen skall vara skälig till alla utsedda revisorer. Enligt SKL skall det inte finnas någon särregel som öppnar för kommun och landsting att stå för reviso- rernas arvoden. STAREV anför att det är viktigt att det inom samordningsförbundets budget finns medel till revision samt att revisorernas budget skall täcka revisorernas arvoden samt behovet av sakkunniga för genomförandet av revisionsinsatserna. anför att förslaget är en naturlig konsekvensändring, eftersom det gängse förfarandet är att respektive verksamhet står för kostnaderna för revision av verksamheten. Revisorskollegiet i anför att i den kommu- nalrättsliga lagstiftningen är huvudregeln att varje juridisk person svarar för att det finns en budget att genomföra en oberoende revision. Enligt kollegiet är det viktigt att klargöra att det inom samordningsförbundets samlade budget finns medel till revision. i län, som tillstyrker förslaget, nämner att det i förbundets förbundsordning redan anges att varje medlem betalar arvode till den revisor som granskar verksamheten för medlemmens räkning. och kommun mot- sätter sig förslaget. Förbundet anser att ett samordningsförbund bör bekosta själva granskningen, som utförs av en revisionsbyrå. Enligt för- bundet är det naturligt att varje part dessutom vill följa sin ekonomi i förbundet, varför det också är naturligt att varje part står för sina kostna- der för sin revisor. Om samordningsförbundet skall stå för alla revisions- kostnader blir det enligt förbundet en oproportionellt stor del av samord- ningsförbundets budget. Skälen för regeringens förslag: Förslaget i föregående avsnitt om en gemensam revisor för kommuner och landsting medför att kostnaderna för revision kan hållas nere. En annan aspekt beträffande kostnaderna för revision är vem som skall svara för dessa kostnader. I 25 § första stycket FSL föreskrivs bl.a. att skäligt arvode till den revi- sor som utses av betalas av . Det har framkommit att det bland samordningsförbunden förekommer olika lös- ningar beträffande vem som svarar för kostnaderna för övriga revisorer. I flera fall belastar revisionskostnaderna samordningsförbundets budget. Det förekommer emellertid också att förbundsmedlemmarna själva sva- rar för revisionskostnaderna. Oavsett tillämpad ordning för kostnadernas fördelning svarar för arvodet till den revisor som utses av . Regelverket för finansiell samordning har utformats efter förebild från vad som gäller för kommunalförbund med förbundsdirektion. När det gäller fördelningen av kostnaderna för revision av samordningsförbund ligger det därför nära till hands att jämföra med vad som gäller för ett kommunalförbund. Ett sådant förbund står för kostnaderna såvitt gäller revisorerna. Enligt 3 kap. 28 § 1113 KL skall förbundsordningen ange dels medlemmarnas andelar i förbundets tillgångar och skulder samt fördelningen av förbun- dets kostnader mellan medlemmarna, dels medlemmarnas styrning av Prop. 2006/07:117 och insyn i förbundets ekonomi och verksamhet, dels föreskrifter om Detta innebär att förbundsmedlemmarna delar på samtliga kostnader för förbundet mellan sig utifrån den fördelnings- modell man kommer överens om. Några särskilda regler för finansiering av revision av kommunalförbund finns inte i KL. Enligt 3 kap. 28 § 17 nämnda lag skall förbundsordningen, såvitt gäller förbund med för- bundsdirektion, också ange ordningen för att bestämma ekonomiska förmåner till revisorerna. Revisionen ingår i förbundets verksamhet och finansieras av detta på motsvarande sätt som en kommun finansierar sin revision och ett aktiebolag sin lekmannarevision. Beträffande vem som skall svara för revisionskostnaderna inom den finansiella samordningen anser regeringen att det är rimligt att arvode till revisorerna behandlas på samma sätt oavsett vem som utsett revisorn. Om förbundet skall svara för arvodet till de revisorer som skall granska och landstings räkning, bör motsvarande gälla även den revisor som utses av . Detta motsvarar vad som i allmänhet gäller vid revision, nämligen att det granskade objektet svarar för arvodet. Så som SKL har påpekat skall arvodena till samtliga reviso- rer vara skäliga. Det saknas därför anledning att ha en bestämmelse om att arvodet skall vara skäligt såvitt avser den revisor som utses av Riks- revisionen. Något förbud mot att varje förbundsmedlem betalar arvode till den revisor som granskar verksamheten för medlemmens räkning bör emellertid inte införas. De förbund som redan har inrättat sig efter en sådan ordning, bör nämligen få behålla en sådan kostnadsfördelning. I sådana fall bör nuvarande ordning behållas såvitt avser den revisor som utses av . Det innebär att i sådana fall även i fortsättningen skall betala arvode till den revisor som granskar . Revisorer och uppdrag i fullmäktige, m.m. Regeringens förslag: Kravet i lagen (2003:1210) om finansiell sam- ordning av rehabiliteringsinsatser att revisorer och ersättare, såvitt avser kommun och landsting, skall vara ledamöter eller ersättare i kommun- eller slopas. Hänvisningen i denna lag valbarhetsregeln i 4 kap. 6 § fjärde stycket kommunallagen (1991:900) skall också slopas. Ändringarna skall träda i kraft . Regeringens bedömning: Det bör inte införas någon begränsning av valbarheten till uppdrag som revisor för ledamöter och ersättare i Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer med Remissinstanserna: Flertalet av de remissinstanser som yttrat sig över förslaget tillstyrker eller har inga synpunkter på förslaget. Kommuner och Landsting tillstyrker förslaget samt anser, såvitt nu är i fråga, dessutom att de revisorer som kommuner och lands- ting utser skall hämtas ur kretsen av deras egna revisorer som granskar nämnder och styrelser, vilket innebär att det skall råda personunion. Enligt förbundet bör sådan personunion införas även när revisorer skall utses i kommunalförbund. Även anför i detta sammanhang att det bör råda personunion mellan de revisorer som skall granska ett samordnings- förbund och en kommuns eller ett landstings övriga revisorer. STAREV och Revisorskollegiet i anser att det är angeläget att ändra valbarhetsreglerna för revisorerna så att de föl- jer kommunallagstiftningen och stödjer revisionens oberoende. Vidare anser de att revisorer i samordningsförbund skall hämtas ur kretsen revi- sorer i respektive kommun, landsting eller region. i anför att det är viktigt att revisorerna i ett samordningsförbund ingår i kretsen av och samarbetar med revisorerna i kommuner och landsting som är förbundsmedlem. Förbundet instämmer i att det inte bör införas någon begränsning av val- barheten för revisorer till samordningsförbunden. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Enligt FSL gäller att revisorer och ersättare, som utses av kommun- eller landsting, skall vara ledamöter eller ersättare i kommun- eller landstingsfullmäk- tige. Detta framgår av 25 § jämfört med 12 § andra stycket 1 samma lag. För tilltron till kontrollsystemet är det viktigt att markera kontrollsyste- mets oberoende genom begränsningar i valbarheten för revisorerna. Det saknas mot denna bakgrund anledning att upprätthålla ett krav att reviso- rerna, när det gäller kommun och landsting, skall vara ledamöter eller ersättare i fullmäktige. Regeringen anser därför att detta krav bör upp- höra. Inte heller i övrigt fyller hänvisningen, som finns intagen i 25 § FSL, till 12 § första och andra styckena samma lag längre någon funk- tion. Denna hänvisning bör därför tas bort. I 25 § första stycket FSL föreskrivs bl.a. att när revisorer utses för kommuns respektive landstings räkning skall 4 kap. 6 § KL tillämpas på motsvarande sätt.