prop · GU031d6 · 2007-01-01 00:00:00 — Modellen är generell och i grunden densamma för samtliga berörda domstolsslag. Den föreslagna modellen för verksamhetsmål fokuserar på hur gamla målen är när de avgörs i stället för hur gamla de mål är som ännu inte har avgjorts. Denna modell kan av datatekniska skäl inte tillämpas förrän tidigast för . Förslaget bereds inom . Av regeringens 43 verksamhetsmål uppnår domstolarna totalt nio mål . Tingsrätterna uppfyller inte något av sina tolv mål och hovrätterna uppnår två av åtta mål. Länsrätterna uppnår ett av elva mål och kammarrätterna uppnår sex av tolv mål. uppnådde domstolarna tolv av 43 mål. Måluppfyllelsen varierar mellan enskilda domstolar och mellan de olika domstolsslagen. Det är svårt att dra några generella slutsatser om vad skillnaderna i måluppfyllelse beror på. Målens svårighetsgrad och målstockens sammansättning varierar mellan olika domstolar. Stora målökningar och stora historiska balanser försvårar möjligheterna att uppnå verksamhetsmålen. Faktorer som ökar sannolikheten för en god måluppfyllelse är ett lågt sjuktal, få vakanser och en väl fungerande organisation och ledning. Det görs stora insatser från såväl som enskilda domstolar för att förbättra balanssituationen och förkorta genomströmningstiderna, bl.a. genom särskilt insatta resurser och genom förändrade arbetsformer. En fråga som i detta sammanhang uppkommer är om resurserna är rätt fördelade inom Domstolar. har dock inte funnit något påvisbart samband mellan balansernas storlek och resurstillgången och dragit den slutsatsen att ekonomiska situation har lett till besparingar . har de ekonomiska förutsättningarna dock förbättrats. Särskilda medel har tilldelats ett sextiotal domstolar för att arbeta ned målbalanserna. Regeringen utgår från att variationerna i resultaten som föreligger mellan domstolarna följs upp och att lämpliga åtgärder vidtas. Verksamhetsområdet inbegriper både verksamheten inom Domstolar och de transfereringar som utgörs av kostnader under anslaget 4:12 Rättsliga biträden m.m. har kostnaderna för verksamhetsområdet i löpande priser ökat och uppgick till . Kostnaderna finansieras i princip uteslutande av anslag (). Den bidragsfinansierade verksamheten utgörs av arbetsmarknadsåtgärder samt viss verksamhet inom internationellt samarbete. har kostnaderna för verksamheten inom Domstolar ökat som antalet inkommande mål till domstolarna totalt ökat och antalet avgjorda mål . ökade kostnaderna för transfereringar och uppgick dessa till . Denna ökning består främst i ökade utgifter för offentligt försvar, men även utgifter för målsägandebiträden står för en betydande del av ökningen. Utgifterna för offentliga försvarare har mer än fördubblats (från 1996 till 2005) och kostnaderna fortsätter, enligt prognos, att öka . Kostnaderna för offentliga försvarare utgör nu av anslaget. Mot denna bakgrund och med hänsyn till att reglerna om offentliga försvarare har varit i huvudsak oförändrade pågår ett arbete inom som rör frågor om förordnande och byte av offentliga försvarare. Tabell 4.12 Kostnadsutvecklingen 20032005 Myndigheter som samverkar inom verksamhetsområdet Det övergripande målet med samverkan är att på olika sätt öka kvaliteten i verksamheten. har samverkan mellan rättsväsendets myndigheter ägt rum inom skilda områden, både lokalt och centralt. Det är framför allt inom den s.k. rättskedjan som samverkan sker. Den avser att korta handläggningstiden i vissa typer av brottmål. Samverkan avser även teknikområdet med videokonferens och ett ökat elektroniskt informationsutbyte mellan myndigheterna. Inför omorganisationen av tingsrätterna i län har lagmännen i de berörda tingsrätterna påbörjat samverkan inom flera områden. Ett område för samverkan är ett gemensamt regionalt stöd inom vissa administrativa områden. bedrivs ett samverkansprojekt i mellan tingsrätten och de andra aktörerna inom rättsväsendet. Projektet syftar till en snabbare handläggning av s.k. mängdbrott. verkar för att det skall finnas praktiska förutsättningar för genomförande av vittnesstödsverksamheten. Sådan verksamhet finns vid i stort sett samtliga tingsrätter och länsrätter. har även, tillsammans med övriga rättsväsendets myndigheter, av regeringen haft i uppdrag att utreda och redovisa på vilket sätt videokonferens och presentationsteknik i de allmänna domstolarna kan utnyttjas inom respektive myndighets verksamhetsområde och vilka effekter ett sådant utnyttjande kan ge. Vid genomförandet av uppdraget har myndigheterna kommit överens om en fortsatt samverkan. , , och fick i uppdrag att gemensamt lämna förslag på en förbättrad samordning av rättsväsendets myndigheter i . Inom området för en samordnad informationsförsörjning (Rådet för rättsväsendets informationsförsörjning ) har arbetet fortsatt inom de områden som prioriterats av i den strategiska plan för samord- 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 ningen av utvecklingsarbetet som tagits fram för åren 20022007. Angränsande till samarbetet i är det samarbete som fortlöpande sker vid utvecklingen av Domstolars verksamhetsstöd. Inkomna, avgjorda och balanserade mål Måltillströmningen till domstolarna har totalt sett varit densamma som . I de allmänna domstolarna minskade antalet inkomna mål, i tingsrätterna , i hovrätterna och i med jämfört med . För länsrätternas och kammarrätternas del har måltillströmningen ökat med 1,5 respektive och för Regeringsrätten minskade antalet inkomna mål . Målökningen i länsrätterna kan främst förklaras av en ökning av skattemål, socialförsäkringsmål och mål enligt socialtjänstlagen. Socialförsäkringsmålen har även ökat i kammarrätterna och i Regeringsrätten. Ärendetillströmningen har minskat något till hyres- och arrendenämnderna samt . Även om domstolarna sammantaget avgjorde fler mål 2005 än så har balanserna ökat förhållandevis kraftigt i underrätterna och i Regeringsrätterna. Ökningen av målbalanserna i länsrätterna och tingsrätterna uppgår till knappt 4 400 mål, vilket motsvarar en ökning med . Det är framför allt balansökningen av brottmål i tingsrätterna och skattemål och socialförsäkringsmål i länsrätterna som är oroande. Antalet balanserade mål har ökat i tingsrätterna, i , i länsrätterna och i Regeringsrätten. Däremot har antalet balanserade mål i hovrätterna och kammarrätterna minskat med 2,8 respektive . Genomströmningstider, överklaganden m.m. Tiden för att avgöra ett mål i tingsrätt har ökat . Andelen mål som överklagats från tingsrätt till hovrätt har minskat något. Andelen brottmål i vilka tingsrätternas avgörande har ändrats har minskat från föregående år. För tvistemål är procentsatsen oförändrad. För hovrätternas del är medianomloppstiden oförändrad för brottmål och har minskat beträffande tvistemål. Andelen avgjorda brottmål som överklagats från hovrätterna till har 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 I har den genomsnittliga omloppstiden i förhållande till 2004 minskat avseende brottmål och ökat avseende tvistemål och övriga mål. I länsrätterna har medianåldern för avgjorda skattemål minskat medan medianåldern för socialförsäkringsmål ökat. I förhållande till har överklagandefrekvensen minskat något totalt sett. Ändringsfrekvensen för samtliga mål har i jämförelse med föregående år varit i stort sett oförändrad. Antal mål som överklagats från kammarrätterna till Regeringsrätten minskade i förhållande till 2004. Regeringsrätten har uppnått ett av sina nio uppsatta mål. Medianomloppstiden för regeringsrätten har ökat för de flesta måltyperna. Tabell 4.13 Målutveckling i de allmänna domstolarna 20032005 Tabell 4.14 Målutveckling i de allmänna förvaltningsdomstolarna 20032005 Vid länsrätterna har det skett en förhållandevis stor balansökning, bl.a. avseende den stora målgruppen socialförsäkringsmål och även beträffande skattemål. Även arbetssituationen i Re- geringsrätten är till viss del bekymmersam. Ba- lanserna har ökat kraftigt från en hög nivå och domstolen uppnår endast ett av sina uppsatta verksamhetsmål. Även brottmålsbalanserna i de allmänna domstolarna bör uppmärksammas i detta sammanhang. I tingsrätterna har en total ökning av balanserna skett, bl.a. avseende brottmålen som av de större målgrupperna är den målgrupp som ökat mest. I hovrätterna har, trots en sammantagen balansminskning, brottmålsbalansen ökat. Utvecklingen av tingsrätternas resultat har varit negativ för alla måltyper och det är endast på en punkt resultatet förbättrats jämfört med . Beträffande hovrätterna är resultatet bättre än för tingsrätterna men hovrätterna uppnår trots det endast två av åtta verksamhetsmål. Domstolarna och arbetar i en fortlöpande process med att utveckla och effektivisera verksamheten. har särskilda medel tilldelats ett sextiotal domstolar för att komma tillrätta med de ökade balanserna. I budgetarbete gentemot domstolarna, som avser åren 20062008, har särskild vikt fästs vid stora balanser. Regeringen förutsätter att lämpliga åtgärder även fortsättningsvis vidtas för att möta balanssituationen. Andelen domstolar som klarar verksamhetsmålen varierar stort. Länsrätterna ligger fortfarande långt ifrån de mål som regeringen satt upp. Åtta länsrätter uppnår verksamhetsmålet för skattemål och fem länsrätter klarar målet för socialförsäkringsmål. Antalet äldre skattemål och socialförsäkringsmål i balans har ökat vilket kan förväntas öka omloppstiderna framöver. uppfyller väl sin uppgift att i administrativt hänseende leda och samordna verksamheten inom Domstolar bl.a. genom en effektiv och ändamålsenlig resursfördelning. Allmänt om verksamhetsområdet och måluppfyllelsen Kriminalvården verkar som enda myndighet under detta verksamhetsområde. Målen för verksamhetsområdet av påföljd är två, dels skall påföljder verkställas på ett säkert och humant sätt, dels skall antalet återfall i brott minska. Indikatorer för att kunna mäta måluppfyllelsen avseende säkerhet och humanitet är bl.a. antalet rymningar direkt från anstalt och antalet rapporterade incidenter. Kriminalvårdens incidentrapportering är föremål för kvalitativ utveckling och redovisas inte . Indikatorer avseende det återfallsförebyggande arbetet är bl.a. andelen klienter med verk- ställighetsplaner, andelen klienter som deltagit i brotts- eller missbruksrelaterade program samt andelen klienter som under verkställigheten blivit föremål för utslussningsåtgärder. Det är angeläget att Kriminalvårdens återfallsstatistik utvecklas så att den kan utgöra underlag för en bedömning av måluppfyllelsen. Regeringen bedömer sammantaget att målen endast delvis har uppnåtts. En fortsatt ansträngd platssituation har även detta år påverkat Kriminalvårdens förutsättningar att nå målen för verksamheten. På säkerhetens område har dock ett framgångsrikt arbete bl.a. resulterat i att antalet rymningar direkt från anstalt halverats. Avgörande för ett meningsfullt verkställighetsinnehåll är att de individuella behoven och förutsättningarna identifieras i ett tidigt skede. Kriminalvården har infört instrument för verkställighetsplanering som skall vara ändamålsenliga och anpassade till den praktiska verksamheten. Resultaten visar dock att endast en låg andel av Kriminalvårdens klienter såväl i anstalt som i frivård haft en plan för sin verkställighet. Detta är anmärkningsvärt eftersom det är avgörande för en lyckad rehabilitering att de individuella behoven har identifierats. Uppgifter från årets sista månader indikerar dock att resultatet påtagligt förbättrats under årets senare del. Verksamhetsområdet omfattar anstalts- och frivårdsverksamheterna inom . I verksamhetsområdet ingår även den transportverksamhet som finansieras under utgiftsområde 4 Rättsväsendet och utgiftsområde 8 Invandrare och flyktingar. Kriminalvårdens häktesverksamhet redovisas under verksamhetsområdet och lagföring (se avsnitt 4.5.3). har kostnaderna för verksamhetsområdet i löpande priser ökat och uppgick till . Anstaltsverksamheten svarar för närmare tre fjärdedelar och frivården för cirka en femtedel av de totala kostnaderna. Merparten av verksamheten finansieras med anslagsmedel (). I övrigt finansieras verksamheten med intäkter från Kriminalvårdens arbetsdrift. har medelantalet intagna i anstalt ökat och medelantalet frivårdsklienter har i det närmaste varit oförändrat. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Tabell 4.15 Kostnadsutvecklingen 20032005 I tabellen redovisas kostnadsutvecklingen för verksamhetsområdet. De belopp som redovisas är summan av de kostnader som Kriminalvården har rapporterat in per verksamhetsgren i statsredovisningen i . var antalet intagna i fängelse i medeltal 4 694, vilket motsvarar en minskning jämfört med . har det genomsnittliga antalet intagna ökat med . Diagram 4.3 Beläggning i anstalt (i medeltal) 19962005 var antalet frivårdsklienter i genomsnitt 13 366. har medelantalet frivårdsklienter ökat med . Förebygga återfall i brott En plan för verkställigheten Kriminalvården har förändrat sina arbetsmetoder och tagit steget mot en mer strukturerad verksamhet som syftar till minskade återfall i brott. Nya föreskrifter om verkställighetsplanering har tagits fram där tyngdpunkten läggs på att identifiera den enskildes behov och risker för återfall i brott. Nya metoder införs för att professionalisera kontak- 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 ten med de intagna på områden som riskbedömning och motivationshöjande åtgärder. Genom det nya sättet att planera verkställigheten har Kriminalvården redan från början större fokus på frigivningen. Andelen klienter med verkställighetsplaner används som en indikator för att påvisa resultat för målet att minska återfall i brott. Av de intagna som påbörjade verkställighet i anstalt hade en verkställighetsplan, motsvarande andel var under föregående år . För klienter i frivården med dom på skyddstillsyn som påbörjat sin verkställighet hade en upprättad verkställighetsplan, motsvarande siffra var . Kriminalvården konstaterar dock att avseende såväl anstaltssom frivårdsklienterna ser situationen väsentligt bättre ut under årets sista månader. Brotts- och missbruksrelaterade program Diagram 4.4 Sysselsättningstimmar vid anstalt (procentandel av tillgänglig tid) 20032005 Brotts- och missbruksrelaterade programs andel av den totala sysselsättningstiden har utgjort . har motsvarande andel varit . Även andelen utbildning och arbetsdrift har minskat i förhållande till den totala sysselsättningstiden medan andelen outnyttjad tid ökat med . utökades användningen av intensivövervakning med elektronisk kontroll inom ramen för olika försöksverksamheter. Det genomsnittliga antalet klienter som verkställer kortare fängelsestraff genom intensivövervakning med elektronisk kontroll (IÖV) har under året varit drygt 300, en ökning jämfört med . Motsvarande ökning för klienter som verkställde före villkorlig frigivning med elektronisk övervakning, s.k. IÖV-utsluss, var jämfört med föregående år. Diagram 4.5 Utvecklingen av IÖV-utsluss 200320051 1 Målgruppen utökad fr.o.m. . Diagram 4.6 Antalet klienter placerade i behandling utom anstalt enligt 34 § lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt (KvaL) 20032005 Arbete med självförvaltning har inriktats på att utveckla innehållet och utöka antalet platser för självförvaltning med budgetansvar. Dessa platser som innebär en mer kvalificerad form av självförvaltning har ökat med . Andelen narkotikamissbrukare i anstalt har ökat under . emot mer än 6 600 narkotikamissbrukare. Det är en ökning med cirka 2 400 jämfört . Till detta kommer att personer dömda till kortare fängelsestraff i många fall avtjänar sina straff genom intensivövervakning med elektronisk kontroll. I denna grupp, som inte avtjänar sitt straff i anstalt, är narkotikamissbruk sällsynt förekommande. Diagram 4.7 Andelen (%) narkotikamissbrukare inskrivna i anstalt 19962005 Källa: och Kriminalvårdens Officiella Statistik 2000. Diagram 4.8 Andelen (%) frivårdsklienter med känt Källa: och 2005. Kriminalvården har valt att koncentrera motivations- och behandlingsplatser för narkotikamissbrukare vid sju särskilda behandlingsanstalter, varav två för kvinnor. Flera olika ingripande åtgärder som differentiering, kontroll och påverkansinsatser bidrar till att hålla anstalter och häkten fria från narkotika, alkohol och andra droger. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Diagram 4.9 Andel klienter (i relation till det totala antalet klassificerade narkotikamissbrukare) placerade i särskild verksamhet mot narkotikamissbruk i anstalt 20032005 Källa: Kriminalvård Och Statistik 20032005. Antalet rymningar används som en indikator inom säkerhetsområdet. Rymningar från svenska anstalter har minskat påtagligt . Antalet rymningar från slutna anstalter har minskat . i relation till det ökande antalet intagna är minskningen av antalet avvikelser ännu tydligare. Antalet avvikelser direkt från sluten anstalt per 100 000 vårddygn har minskat med , från 1996 till 2005. Diagram 4.10 Antal rymningar direkt från sluten anstalt per 100 000 vårddygn 19962005 avvek 134 intagna direkt från anstalt, varav 16 från slutna anstalter. Kriminalvården har infört system för att stoppa penningtransaktioner, till och från intagna, som kan antas ha samband med brottslig verksamhet. Som en följd av detta disponeras 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 inte längre kontanta medel av intagna vid landets slutna anstalter. Vidare har metoder tagits fram för att göra bättre riskbedömningar inför transporter samt för att planera och genomföra bevakade permissioner med ett större mått av säkerhet. På så sätt har planeringen inför och samarbetet vid bl.a. permissioner och transporter som kräver polisens medverkan förbättrats. En förändrad säkerhetsstruktur har successivt införts med början på central nivå genom tillskapandet av en säkerhetsgrupp. Säkerhetsgruppen har fokuserat resurser på utbildning för förhandlare och vakthavande samt för incidentledningsgrupper i syfte att skapa en beredskapsorganisation som har en samsyn på organisationen och de olika rollerna i en krissituation. har man prioriterat frågor om säkerhetsrutiner och hjälpmedel för de säkraste anstalterna. Det har bl.a. handlat om utökat perimeterskydd, inpasseringshinder och översyn av nyckelsystem. Arbetet fortsätter nu med att utarbeta säkerhetsrutiner även på övriga slutna anstalter. Det är viktigt att förberedelse för frigivningen sker på ett välplanerat sätt. Det är därför angeläget att Kriminalvårdens arbete redan från början fokuserar på insatser som ger den intagne förbättrade förutsättningar att leva ett liv utan kriminalitet och droger efter frigivningen. Ett första steg för att åstadkomma detta är att upprätta individuella verkställighetsplaner för alla intagna. Det är anmärkningsvärt att man inom anstalt och frivård inte nått bättre resultat i arbetet med att planera klienternas verkställighet. Regeringen anser att Kriminalvården måste öka ansträngningarna för att komma till rätta med bristerna på detta område. Förutsättningarna för att sprida goda exempel på framgång borde vara goda. Regeringen anser vidare att det är angeläget att programverksamheten anpassas efter den intagnes specifika problem och behov. Det är viktigt att varje intagen motiveras att fullfölja de program som Kriminalvården erbjuder dem. Det är även av stor betydelse att Kriminalvårdens prioriteringar mellan arbete, utbildning och brott- och missbruksrelaterade program är väl avvägda för att tiden i anstalt skall kunna användas på ett så effektivt sätt som möjligt. Regeringen vill understryka vikten av att Kriminalvården ger insat- ser för att skapa arbete och meningsfull sysselsättning en ökad prioritet. Det arbete som inleds i anstalt med att förebygga återfall i brott måste fortsätta efter verkställighetens slut. Den intagnes egen motivation till förändring är av central betydelse. Det är angeläget att Kriminalvårdens verksamhetsgrenar tar gemensamt ansvar för klienternas återanpassning i samhället. Frivården skall delta i planeringen av verkställigheten och ansvara för att upprätta en individuell verkställighetsplan för övervakningstiden, tillsätta övervakare och förmedla stöd och hjälp. För att Kriminalvårdens inledande åtgärder skall ha den effekt som eftersträvas krävs också att andra huvudmän i samhället fortsätter det arbete som påbörjats under verkställigheten. Kriminalvårdens insatser måste utgöra en del i en större helhet. Ett effektivt samarbete mellan Kriminalvården, , hälso- och sjukvården och arbetsmarknaden är nödvändigt. Även samarbetet med olika frivilligorganisationer är en viktig del i Kriminalvårdens arbete med frigivningsförberedelser. Regeringen vill betona vikten av att Kriminalvården utarbetar system för att mäta resultatet av sina insatser och för att goda arbetsmetoder skall få spridning i organisationen. har i sin granskning, Återfall i brott eller återanpassning i samhället uppföljning av kriminalvårdens klienter, (RiR 2004:5), pekat på sådana behov. En lång tids fokus på säkerhet ställer krav på en vidare fokusering även på övrigt verksamhetsinnehåll. Kriminalvården befinner sig i en situation där ett stort antal nya platser skall tillskapas under en förhållandevis , en del av dessa med en hög säkerhetsnivå. Detta ställer höga krav på hur innehållet i verkställigheten utformas för att på bästa sätt ge förutsättningar för såväl ett meningsfullt motivationsarbete som sysselsättning och förberedelser för annan anstaltsplacering. har narkotikasituationen förvärrats genom att fler nyintagna på anstalt och fler nya klienter inom frivården varit narkotikamissbrukare. Det är angeläget att arbetet med att förhindra insmuggling av mobiltelefoner och narkotika fortsätter. Regeringen vill understryka vikten av att arbetet med att bekämpa narkotikamissbruk ges fortsatt hög prioritet. Tiden i anstalt måste användas till att bryta den onda cirkeln med missbruk och brott. komma detta behövs bland annat fler behandlings- och motivationsplatser för narkotikamissbrukare. Särskilda medel avsätts för att satsa på detta område. Arbetet med att bekämpa narkotikan är en av Kriminalvårdens allra viktigaste uppgifter och av väsentlig betydelse för att förebygga återfall i brott. Det är därför särskilt viktigt att Kriminalvårdens åtgärder på detta område är effektiva och att ansträngningar görs för att mäta resultaten. verkar som enda myndighet under detta verksamhetsområde. Allmänt om verksamhetsområdet och måluppfyllelsen Målet för reparativ verksamhet är att skadeverkningarna av brott skall minska. Indikatorer för att bedöma måluppfyllelsen av det reparativa arbetet är antalet brottsskadeansökningar som hanteras av , handläggningstiden av ett ärende och hur mycket som faktiskt betalas ut i ersättning. Utifrån de valda indikatorerna anser regeringen att målet för verksamhetsområdet har uppnåtts. Antalet brottskadeärenden fortsätter att öka, vilket kan bero på att allt fler brottsoffer nås av information om rätten till brottsskadeersättning. Handläggningstiderna för brottsskadeärendena är korta, i genomsnitt knappt . Verksamhetsområdet omfattar både verksamhet och de transfereringar som utgörs av kostnader för brottsskadeersättningar under anslaget 4:11 Ersättning för skador på grund av brott. Även brottsofferfonden ingår i verksamhetsområdet. Brottsofferfondens medel är inte uppförda på statsbudgeten utan finansieras huvudsakligen av lagöverträdare som betalar en särskild avgift till fonden. Fondens medel används för verksamhet som gagnar brottsoffer. har kostnaderna för verksamhetsområdet i löpande priser ökat med och uppgick till . Kostnaderna för brottskadeersättning svarar för drygt hälften och bidrag från 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 brottsofferfonden för närmare en fjärdedel av de totala kostnaderna. Verksamheten finansieras till tre fjärdedelar med anslagsmedel. Övriga intäkter kommer från brottsofferfonden. Tabell 4.16 Kostnadsutvecklingen 20032005 I tabellen redovisas kostnadsutvecklingen för verksamhetsområdet. De belopp som redovisas är summan av de kostnader som har rapporterat in per verksamhetsgren i statsredovisningen i . Myndigheterna som samverkar inom verksamhetsområdet