prop · GU03117 · 2007-05-30 00:00:00 — Efter tillkomsten av denna bestämmelse i FSL har det införts ett fjärde stycke i 4 kap. 6 § KL, som innebär att den som är revi- sor inte är valbar som ordförande eller vice ordförande i fullmäktige, som ledamot eller ersättare i nämnd eller fullmäktigeberedning eller som ledamot eller suppleant i kommunalt företag. Denna valbarhetsregel kan inte tillämpas på ett samordningsförbund, eftersom detta saknar sådana organ som anges i valbarhetsregeln. Hänvisningen i 25 § FSL bör därför begränsas så att den inte avser fjärde stycket i 4 kap. 6 § KL. I propositionen Stärkt revision och ansvarsprövning i kommuner och landsting (prop. 2005/06:55 s. 3233) bedömde den dåvarande rege- ringen att det inte bör införas någon begränsning av valbarheten till upp- drag som revisor för ledamöter och ersättare i fullmäktige. Bedömningen gjordes främst med hänsyn till att det i mindre kommuner kan uppstå problem att rekrytera revisorer med politisk erfarenhet och god känne- dom om verksamhet. Det angavs dock att avsikten är att utreda frågan vidare och återkomma med de skärpningar som är rimliga i förhållande till bl.a. små kommuners rekryteringsförutsättningar. Rege- ringen har därefter givit Statskontoret i uppdrag att analysera tänkbara åtgärder för att ytterligare stärka den kommunala revisionens oberoende. I uppdraget ingår att analysera vilka möjligheter som finns att inom nuvarande system med förtroendevalda revisorer ytterligare förstärka revisionens ställning och oberoende. I uppdraget ingår även att analysera Prop. 2006/07:117 andra huvudmannaskapsformer än den nuvarande, t.ex. att revisionen organiseras i privat, statlig eller annan offentligrättslig form. Mot denna bakgrund bör det inte heller, när det gäller samordningsför- bund, införas någon begränsning av valbarheten till uppdrag som revisor, såvitt avser kommun och landsting, för ledamöter och ersättare i full- mäktige. Vad som gäller för kommunalförbund bör nämligen gälla även för samordningsförbund. Några remissinstanser har framfört att de revisorer som utses av kom- muner och landsting skall hämtas ur kretsen av deras egna revisorer som utsetts för att granska nämnder och styrelser, vilket innebär att det skall råda personunion. Enligt Kommuner och Landsting bör person- union tillämpas även när revisorer skall utses i kommunalförbund. Enligt regeringens uppfattning kan det emellertid inte komma i fråga att i detta sammanhang, som gäller revision av samordningsförbund, lägga fram förslag rörande revision av kommunalförbund. Tvärtom gäller, som tidi- gare har nämnts, att regleringen för samordningsförbunden i möjligaste mån skall följa vad som gäller för kommunalförbund. Regeringens förslag: Kravet att det skall finnas ersättare för reviso- rerna avskaffas. Ändringarna skall träda i kraft . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig över förslaget tillstyrker eller har inga synpunkter på förslaget. Skälen för regeringens förslag: avskaffades kravet på revisorsersättare i KL. Detta gällde även kommunalförbund (jfr 9 kap. 19 § KL). Som skäl för detta angavs bl.a. att revisorsersättarna ofta inte får möjlighet att som revisorer delta i revisionens sammanträden och på så sätt följa granskningsarbetet (prop. 2005/06:55 s. 34). Vidare angavs att revisorsersättarna mycket sällan har möjlighet att som revisorer delta i granskningen och ansvarsprövningen av nämnder. Enligt 26 § FSL skall bestämmelserna i 9 kap. 417 §§ KL tillämpas på motsvarande sätt vid revision enligt FSL. Som en konsekvens av detta anser regeringen att kravet på ersättare för revisorerna bör avskaffas även när det gäller revision av samordningsförbund. Det finns inte heller i övrigt något skäl till att upprätthålla kravet på ersättare för revisorerna när det gäller samordningsförbunden. Eftersom bestämmelserna i 9 kap. KL i tillämpliga delar även gäller för den revisor som gör en granskning för och länsarbetsnämndens räkning, kommer det slopade kravet på revisorsersättare även att gälla denna revisor. De nya bestämmelserna bör lämpligen träda i kraft . Det innebär att det kan finnas samordningsförbund som har utsett revi- sorsersättare för den kommande mandatperioden. Eftersom det saknas bestämmelser om revisorsersättare i FSL, upphör dessa uppdrag automatiskt . Regeringens förslag: Den frivilliga sjukpenningförsäkringen som regle- ras i 21 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring, skall upphöra att gälla . För försäkringstagare som har ett pågående ersättningsärende skall försäkringen fortsätta att gälla till dess ärendet avslutas. Någon avgift skall dock inte betalas. I samband härmed görs följdändringar i lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare. Reglerna om den s.k. hemmamakeförsäkringen skall upphöra att gälla. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med rege- ringens. I promemorian föreslogs dock ingen avgiftsbefrielse för de för- säkringstagare som enligt övergångsreglerna har rätt till ersättning. Remissinstanserna: Länsrätten i tillstyrker förslaget. , Kammarrätten i , Tingsrätt, , och har inga invändningar mot förslaget. tillstyrker förslaget i princip men avstyrker förslaget att det skall tas ut avgifter för försäkrade som övergångsvis har rätt till fortsatt ersättning. Kommuner och Landsting, Akademikers (), Lands- organisationen (LO) och () avstår från att yttra sig i sakfrågan. Studentråd, som har yttrat sig på eget initiativ, anser att om den frivilliga sjukpenningförsäkringen tas bort innebär detta ytterligare en försämring för studenter. Skälen för regeringens förslag: Enligt bestämmelserna i 21 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) som gällde till utgången av var en så kallad hemmamake obligatoriskt försäkrad för en sjukpenning på per dag. Hemmamakar och även studerande kunde teckna en frivillig sjukpenningförsäkring som kunde ge högst per dag inklusive eventuell obligatorisk sjukpenning. Nya regler om frivillig sjukpenningförsäkring gäller fr.o.m. . Hemmamakar, studerande och andra som inte hade eller hade låg förvärvsinkomst fick därmed ett förbättrat försäkringsskydd. Den som saknar eller har en låg obligatorisk sjukpenning har således rätt att teckna en frivillig sjukpenningförsäkring. Även den som inte har god hälsa kan teckna försäkringen, men den gäller då inte för den eller de sjukdomar man har innan försäkringen börjar gälla. gäller dock äldre regler om hemmamakeförsäkringen för den som vid ikraft- trädandet av de nya reglerna om frivillig sjukpenningförsäkring upp- fyllde villkoren att tillhöra hemmamakeförsäkringen. Ytterligare regler finns i förordningen (1985:733) om frivillig sjukpenningförsäkring hos . Den frivilliga sjukpenningförsäkringen kan tecknas för en sjukpenning som uppgår till lägst och högst per dag. Den som har rätt till sjukpenning enligt 3 kap. 1 § AFL får försäkra sig för sjuk- penningtillägg, som tillsammans med den sjukpenning som han eller hon är berättigad till enligt 3 kap. uppgår till lägst och högst . Den frivilliga sjukpenningen är skattefri och är inte pensions- grundande. De äldre reglerna om den s.k. hemmamakeförsäkringen gäller som nämnts övergångsvis fortfarande för den som uppfyllde villkoren för att omfattas av denna försäkring vid ikraftträdandet av de nya reglerna om frivillig sjukpenningförsäkring . Reglerna om detta återfinns i lagen (1985:87) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring. Antalet försäkrade uppgår till cirka 5 000 personer. För den frivilliga försäkringen skall försäkringstagaren erlägga den avgift som fastställs av (tidigare Riksförsäkringsver- ket). För försäkringen gäller full kostnadstäckning, vilket innebär att avgiften (premien) skall täcka samtliga direkta kostnader och en rätt- visande andel av verksamhetens indirekta kostnader. är avgiften för varje tillförsäkrad sjukpenningkrona för försäkrad utan karenstid , för försäkrad med 3 dagars karenstid och för försäkrad med 30 dagars karenstid . De avgifter som fastställts för har varit oförändrade . Antalet för- säkringstagare uppgår till cirka 1 100 personer. fanns det för reglering av under- och överskott hos varje allmän försäkringskassa (21 stycken) en fond för den frivilliga försäk- ringen. Det sammanlagda värdet av dessa fonder uppgick till . I samband med sammanslagningen av de allmänna försäkringskassorna och till en myndighet avvecklades de 21 fonderna. har avgifterna således varit avvägda så att de tillsammans med de fondmedel som har funnits skulle täcka försäkringens utgifter . Till exempel togs avgifter för ut med medan utgifterna var . Mellanskillnaden täcktes med avkastningen av fondmedel. Efter- som dessa fondmedel numera har avvecklats måste premien för försäk- ringen anpassas till de förväntade utgifterna så att underskott inte upp- kommer. Detta kan ske antingen genom att premien för försäkringen höjs eller att försäkringens förmåner begränsas. finansieras försäkringens kostnader genom anslaget 19:1 Sjukpenning och rehabili- tering, m.m. och försäkringens avgifter går in på inkomsttitel. fick i uppdrag att utreda och lämna för- slag om den frivilliga sjukpenningförsäkringen. skulle utreda vilka förutsättningarna är för att försäkringen skall finnas kvar när premierna balanseras av försäkringens utgifter samt närmare analysera konsekvenserna av detta. utredning lämnades till regeringen (dnr. S2006/4776/SF). föreslog att den frivilliga sjukpenningförsäkringen som gäller enligt nuvarande bestämmelser i 21 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) skall upphöra fr.o.m. . För- säkringskassan föreslog också att hemmamakeförsäkringen skall upphöra fr.o.m. . Därmed upphör även möjligheten att ha kvar den frivilliga sjukpenningförsäkringen enligt de övergångsbestämmelser som gäller fr.o.m. . föreslog att den frivilliga sjukpenningförsäkringen och hemmamakeförsäkringen upphör utan några övergångsbestämmelser. förslag innebär även att för dem som har ett pågående sjukfall upphör försäkringen att gälla fr.o.m. . Det kan enligt ifrågasättas om de som maximalt kan betalas enligt den frivilliga sjukpenningförsäkringen är av en sådan betydelse för den enskilde försäkrade att det motiverar att Prop. 2006/07:117 behålla försäkringen. Det starkt avtagande intresset för försäkringen tyder på att det inte finns något större behov av att teckna den. De som utges från den äldre hemmamakeförsäkringen kan enligt uppfattning inte anses vara av en sådan betydelse att det är motiverat att ha kvar ersättningsformen. Med hänsyn till det starkt avtagande intresset för den frivilliga sjuk- penningförsäkringen samt det faktum att försäkringsersättningen inte kan anses vara av en sådan betydelse för den enskilde försäkrade att det motiverar att behålla försäkringen anser regeringen i likhet med Försäk- ringskassan att den frivilliga sjukpenningförsäkringen bör upphöra att gälla, dock fr.o.m. en annan tidpunkt, nämligen . Av samma skäl föreslår regeringen även att de äldre reglerna om den s.k. hemmamakeförsäkringen som övergångsvis fortfarande gäller upp- hör att gälla . Av de cirka 1 100 försäkrade som har en frivillig sjukpenningförsäk- ring hade cirka 30 försäkrade ett pågående ersättningsfall. Eftersom det kan antas att det för ett eventuellt upphö- rande av försäkringen /08 kan komma att finnas ett antal pågående ersättningsfall, bör övergångsregler finnas. Skälet är att dessa försäkrade enligt ett ingånget avtal med uppbär ersättning i enlighet med de avtalsvillkor som gäller. För den som uppbär ersättning från den frivilliga sjukpenningförsäk- ringen gäller i princip inte någon avgiftsbefrielse . Efter det att försäkringen har upphört kommer med stöd av övergångsbestäm- melser ett antal personer att ha rätt att få ersättning så länge sjukfallet pågår. avstyrker i sitt remissvar att de försäkrade som fortsättningsvis har rätt till ersättning enligt övergångsbestämmelser skall erlägga avgift, eftersom detta skulle medföra orimliga administrations- och IT-kostnader. Regeringen delar uppfattning och föreslår därför att dessa försäkringstagare inte skall erlägga någon avgift. De kostnader som tillfälligt kommer att finnas bör fortsatt finansieras via anslaget 19:1 Sjukpenning och rehabilitering, m.m. Av de cirka 5 000 försäkrade som var hemmamakeförsäkrade hade cirka tio försäkrade ett pågående ersättningsärende. Eftersom denna försäkring är en obligatorisk försäkring, som inte bygger på ett ingånget avtal mellan olika parter, finns här enligt regeringens mening inte något behov av några övergångsbestämmelser. Regeringens förslag: Lagen (1993:16) om försäkring mot vissa semes- terlönekostnader skall upphöra att gälla Försäkringen mot vissa semesterlönekostnader skall dock fort- farande gälla för kostnader som hänför sig till semesterlönegrundande frånvaro som avser tid före upphävandet. I samband med upphävandet görs en följdändring i lagen (1993:645) om tillämplig lag för vissa för- Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Länsrätten i och tillstyrker förslaget. , Kammarrätten i , Helsing- borgs Tingsrätt, , , Företagarna och har inga invändningar mot förslaget. Kommuner och Landsting, Akademikers (), () och Tjänstemännens Centralorgani- sation (TCO) avstår från att yttra sig i sakfrågan. och Företagarna framför i sina yttranden att semesterlagen bör ändras så att , som är huvudbetalare vid sjukskrivning, också blir ansvarig för betalning av semesterlön. Skälen för regeringens förslag: En försäkring mot vissa semester- lönekostnader infördes . En arbetsgivare vars sammanlagda lönekostnader inte överstiger 90 gånger det för året gällande prisbasbeloppet kan teckna en sådan försäkring. Försäkringen ersätter arbetsgivarens kostnader för den del av semesterlönen (inkl. socialavgifter) som baseras på semesterlönegrundande frånvaro enligt semesterlagen (1977:480), t.ex. viss sjukfrånvaro och föräldraledighet. Bestämmelser om detta finns i lagen (1993:16) om försäkring mot vissa semesterlönekostnader samt i förordningen (1993:18) om försäk- ring mot vissa semesterlönekostnader. skall enligt förordningen meddela föreskrifter om avgifternas storlek. Avgiften för kalenderår skall bestämmas till en viss procentandel av arbetsgivarnas beräknade sammanlagda lönekostnader. Syftet med införandet av försäkringen var att skapa förutsättningar för små företag att klara av oförutsedda kostnader som kan uppstå i samband med semesterlönegrundande frånvaro. Intresset för försäkringen för vissa semesterlönekostnader har ända sedan införandet 1993 varit mycket svagt. efter försäkringens infö- rande var endast 172 företag försäkrade, vilket är det högsta antalet . uppgick antalet försäkrade företag till 129. Under detta år begärde endast av företagen ersättning från försäkringen. hade 89 företag tecknat försäk- ringen. Mot bakgrund av att försäkringen mot vissa semesterlönekostnader underutnyttjas samt att det förefaller orimligt att administrera en försäk- ring med så få försäkringstagare har dåvarande (numera ) i olika skrivelser (S98/169/SF och S2003/7058/SF) föreslagit att försäkringen mot vissa semesterlöne- kostnader bör avskaffas. Avgiften för försäkringen var fastställd till av arbetsgivarens beräknade sammanlagda lönekostnader och för . sänktes avgiften medvetet till eftersom försäkringen hade stora ackumulerade överskott. Intresset för försäkringen ökade dock inte nämnvärt. fast- ställdes avgiften till och för har avgiften sänkts till . Mot bakgrund av att försäkringen mot vissa semesterlönekostnader underutnyttjas samt att det förefaller orimligt att administrera en försäk- ring med så få försäkringstagare anser regeringen i likhet med Försäk- ringskassan att försäkringen bör upphöra att gälla, dock fr.o.m. en annan Prop. 2006/07:117 tidpunkt, nämligen . och Företagarna framför i sina yttranden att semesterlagen bör ändras så att , som är huvudbetalare vid sjukskrivning, också blir ansvarig för betalning av semesterlön. För- slaget ligger emellertid utanför det remitterade lagförslaget. Avgiften för kalenderår för försäkringen baserar sig på en viss procentandel av arbetsgivarens beräknade sammanlagda lönekostnader. Den försäkrade risken avser med andra ord företagets alla anställda. I fråga om övergångsbestämmelser blir det då i praktiken svårt att fast- ställa en avgift i enstaka ersättningsärenden för semesterlönegrundande frånvaro som fortfarande pågår när försäkringen upphör att gälla. Några övergångsbestämmelser bör därför inte införas. Den upphävda lagen föreslås dock fortfarande gälla semesterlönekost- nader som avser tid före , eftersom det därefter kan uppkomma krav på ersättning som avser tid före detta datum. 9Inhämtande av försäkringsläkarens bedömning i ärende om aktivitets- eller sjukersättning Regeringens förslag: Beslut om medicinsk utredning, när det gäller försäkrade som uppbär sjuk- eller aktivitetsersättning, enligt 7 kap. 3 b § första eller andra stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) skall kunna fattas utan att försäkringsläkarens bedömning inhämtats. Detta skall gälla om ett sådant inhämtande inte anses nöd- vändigt. Skälen för regeringens förslag: arbetar aktivt med att personer som har sjukersättning eller aktivitetsersättning skall få, återfå eller öka sin arbetsförmåga. Detta arbete bedrivs såväl i den ordi- narie verksamheten som inom det uppdrag som regeringen har givit till och . Uppdraget innebär att myndigheterna skall bedriva förstärkta insatser för långtidssjukskrivna och personer som har aktivitetsersättning eller tidsbegränsad sjukersättning (). Det är viktigt att förutsättningarna för arbetet är så lika som möjligt för personer med sjukpenning, sjukersättning eller aktivitetsersättning. Enligt nuvarande lagstiftning krävs att försäkringsläkarens bedömning inhämtas för alla försäkrade som har sjukersättning eller aktivitetsersätt- ning innan beslut fattas om medicinsk utredning enligt 7 kap. 3 b § första eller andra stycket AFL. I många ärenden, bl.a. inom nämnda projekt, har framkommit att något nytt medicinskt underlag inte inkommit efter beslutet om rätten till sjuk- eller aktivitetsersättning. I dessa situationer kan det inte anses fylla någon funktion att inhämta försäkringsläkarens bedömning. Eftersom det inte är möjligt att avstå från att inhämta yttrande från för- säkringsläkare trots att detta i många fall således är obehövligt anser regeringen att det behövs en lagändring. Ändringen bör dock göras på sådant sätt att det är som avgör när det är nödvändigt Prop. 2006/07:117 att inhämta försäkringsläkarens bedömning. Lagändringen bör träda i kraft . Beslut om pensionsgrundande inkomst, m.m. Regeringens förslag: beslut om pensionsgrundande inkomst skall framgå av beskedet om slutlig skatt för samtliga försäkrade som får sådant besked. Begäran om omprövning av beslut om pensions- grundande inkomst skall ställas till och skall ha kommit in före utgången av femte året efter det fastställelseår som beslutet avser. De särskilda bestämmelserna i lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension (LIP) om omprövning på begäran av den enskilde av beslut om pensionsgrundande inkomst eller andra beslut om pensions- grundande belopp skall upphävas. De särskilda bestämmelserna i om som part i mål om pensionsgrundande inkomst skall upphävas. Det allmänna ombudet hos skall ges möjlighet att över- klaga beslut om pensionsgrundande inkomst. Beloppsgränsen på för ändring av pensionsgrundande inkomst skall tas bort. Bestämmelserna i skall ändras så att en begäran om omprövning som felaktigt lämnats in till en allmän förvaltningsdomstol men inom rätt tidsfrist skall anses ha inkommit i rätt tid. En följdändring görs i skattebetalningslagen (1997:483) samt konse- kvensändringar i lagen om ändring i lagen (1998:702) om garanti- pension, lagen om ändring i lagen (2000:461) om efterlevandepension och efterlevandestöd till barn och lagen om ändring i lagen (2002:125) om överföring av värdet av pensionsrättigheter till och från Europeiska Skälen för regeringens förslag Beslut och underrättelse om pensionsgrundande inkomst Beslut om pensionsgrundande inkomst (PGI) fattas av enligt 13 kap. 1 § lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension (LIP). Beslutet fattas i samband med inkomsttaxeringen, dvs. om slutlig skatt sänds till den försäkrade. Uppgift om PGI-beslutet läm- nas till den försäkrade först i det s.k. kuvertet som sänds ut av och () tillsammans med meddelande om beslutet om pensionsrätt i feb- ruari mars året efter taxeringsåret. beslut kan i princip endast göras i samband med en begäran om ompröv- ning av beslut om pensionsrätt eller pensionspoäng. Begäran om omprövning av pensionsrätt och PGI skall sändas till som översänder den del som gäller omprövning av Denna ordning motiveras med att och inte skall handlägga ärenden som kan När de nuvarande reglerna för meddelande av beslut om PGI och begä- ran om omprövning av PGI infördes fattades huvuddelen av taxeringsbe- sluten och besluten om pensionsgrundande inkomst och skickade inte ut beskedet om slutlig skatt förrän . Tiden mellan det att beslutet om PGI fattades och det meddelades i det kuvertet var i många fall endast cirka . fattar taxeringsbeslut och PGI-beslut, för de flesta personer, taxeringsåret. Eftersom meddelandet om PGI-beslutet finns med i det kuvertet innebär det att beslut om pensionsgrundande inkomst, i normalfallet, meddelas de försäkrade först efter det att det har fattats. Den långa tidsperioden mellan det att beslutet om PGI har fattats till dess den försäkrade kan begära omprövning kan medföra att den försäk- rade drabbas av rättsförluster. Det gäller framför allt i den fonderade delen av ålderspensionssystemet premiepensionen. överlämnar december uppgifter om PGI för taxeringsåret till . När har fastställt den försäkrades premiepensionsrätt aviseras PPM som regi- strerar premiepensionsrätten jämte ränta på den försäkrades premiepen- sionskonto. PPM för därefter över medlen till fondförvaltning för den försäkrades räkning. Detta sker genom att PPM köper fondandelar i de fonder som den försäkrade valt. Om uppgifterna om PGI är korrekta redan när de överlämnas av kan PPM redan från början köpa rätt antal fondandelar och överföra dessa till den försäkrades pre- miepensionskonto. Om senare ändrar redan fastställda premiepensionsrätter, exempelvis efter ett omprövat beslut om PGI, måste PPM justera tillgodohavandet på premiepensionskontot genom att sälja eller köpa fondandelar. En omprövning av ett beslut om PGI kan t.o.m. innebära att ett underskott uppstår på kontot. Om beslutet om PGI, i stället för att meddelas i det kuvertet, meddelas i samband med slutskattesedeln kan en eventuell omprövning göras tidigare och beslut efter omprövning kan i de flesta fall meddelas redan innan har fattat beslut om pensionsrätt. PPM skulle då kunna föra över rätt belopp till premiepensionskontot redan från början utan att behöva justera kontot i efterhand. Det gäller framför allt sådana fall där det är ganska enkelt att konstatera att beslutet är fel- aktigt och där snabbt kan ändra beslutet. Den försäkrade har även möjlighet att begära omprövning av beslutet om pensionsrätt. För- säkringskassan skall då översända ärendet, till den del det avser pen- sionsgrundande inkomst, till som meddelar Försäkringskas- san i de fall de redan har ett omprövningsärende. Regeringen anser att ett beslut om pensionsgrundande inkomst bör meddelas i så nära anslutning till att det har fattats som möjligt. Det innebär också att den försäkrade tidigare får möjlighet att begära omprövning av beslutet. Det är också en fördel att ett beslut om pen- sionsgrundande inkomst meddelas som taxeringsbeslutet så att den nära anknytningen till detta beslut framgår klarare. Om den försäk- rade meddelas PGI-beslutet genom att det anges på slutskattebeskedet får möjlighet att hinna ompröva ett felaktigt beslut och redan från början överföra rätt uppgifter till . Därigenom undviks det merarbete som felaktiga uppgifter medför hos Försäkrings- kassan och PPM.