prop · GU03100d2 · 2007-04-16 00:00:00 — som enligt olika undersökningar uppger att det råder brist på arbetskraft stiger, och det finns tendenser till att det blir svårare att rekrytera lämplig arbetskraft i en del sektorer. Det betyder att sysselsättningen, i avsaknad av strukturella förändringar på arbetsmarknaden, inte kan fortsätta att öka i lika snabb takt som utan att det uppstår inflationsdrivande löneökningar. Det kan också uttryckas som att det s.k. sysselsättningsgapet är nära noll, dvs. den faktiska sysselsättningsnivån är nära den potentiella. BNP-gapet, som förutom sysselsättningen även innefattar utvecklingen av medelarbetstid och produktivitet, bedöms dock vara positivt. Det beror främst på att produktivitetstillväxten har överstigit vad som bedöms vara långsiktigt hållbart. (Se fördjupningsrutan Potentiell BNP och BNP-gap på sidan 47.) Flera reformer har dock genomförts och aviserats för att öka såväl efterfrågan på som utbudet av arbetskraft samt för att förbättra lönebildningen och den s.k. matchningen mellan efterfrågan och utbud av arbetskraft. Dessa reformer bedöms bidra till att sysselsättningen och BNP kan fortsätta att öka i god takt . Den starka konjunkturen och den därmed höga efterfrågan på arbetskraft väntas emellertid leda till att den faktiska 2006/07:100 BILAGA 1 sysselsättningen trots allt ökar snabbare än den potentiella. Det innebär att resursutnyttjandet blir ansträngt och sysselsättningsgapet stiger till , dvs. sysselsättningen är högre än vad som är långsiktigt hållbart (se diagram 4.1). Diagram 4.1 BNP-gap och sysselsättningsgap Löneökningstakten och inflationen stiger Löneökningstakten har varit låg . Det har i hög grad berott på att det har funnits mycket ledig arbetskraft i ekonomin som har konkurrerat om jobben. Därmed har det varit förhållandevis lätt för arbetsgivarna att rekrytera lämplig personal. I takt med att sysselsättningen ökar framöver och resursutnyttjandet successivt blir mer ansträngt förväntas löneökningstakten stiga. Ett stigande arbetskraftsutbud i kombination med bland annat förändrade regler i arbetslöshetsersättningen bedöms dock ha en viss återhållande effekt på löneutvecklingen. Inflationen har varit låg och är fortfarande relativt dämpad. Den måttliga löneutvecklingen i kombination med en stark produktivitetstillväxt har hållit nere företagens kostnader för arbetskraft, vilket har bidragit till att dämpa den inhemska inflationen. Höjda energipriser, ökade räntekostnader och stigande priser på importerade varor har dock inneburit att konsumentprisindex (KPI) stigit något snabbare . När löneökningstakten stiger som produktivitetstillväxten dämpas framöver, ökar det inhemska inflationstrycket. En starkare krona och fallande energipriser väntas dock ha en dämpande effekt på inflationen . 2006/07:100 BILAGA 1 Ekonomin anpassas mot normalt resursutnyttjande och 2010 Beräkningarna ska inte ses som en konjunkturprognos. bygger beräkningarna i stället på bedömningar av resursläget 2008 samt av den potentiella tillväxttakten i ekonomin. Ekonomin antas gå mot ett normalt resursutnyttjande . Potentiell BNP beräknas 20092010 öka med i genomsnitt 2,7 %17 och den potentiella sysselsättningen med i genomsnitt , vilket är lägre än . Den successiva dämpningen av potentiell tillväxt beror främst på en allt svagare befolkningsutveckling. Den potentiella produktivitetstillväxten beräknas uppgå till . bedöms resursutnyttjandet på arbetsmarknaden vara ansträngt. Löneökningstakten stiger därmed till en nivå som inte är förenlig med en ekonomi i balans och den underliggande inflationstakten förutses ligga strax över inflationsmål både 2009 och 2010. Det väntas leda till att höjer reporäntan till som högst . De relativt höga löneökningarna och den stramare penningpolitiken leder till att tillväxten i ekonomin och efterfrågan på arbetskraft dämpas. BNP ökar därför långsammare än potentiell BNP både 2009 och 2010. Detsamma gäller för sysselsättningen som endast ökar svagt 2009 och minskar 2010. Den öppna arbetslösheten stiger något. Resursutnyttjandet minskar därmed och bedöms nå en långsiktigt hållbar nivå . Medelarbetstiden väntas vara oförändrad såväl 2009 som 2010, bortsett från effekten av att antalet arbetsdagar ökar . Förändringar i politiken bedöms bidra till att öka medelarbetstiden men den demografiska utvecklingen har en motverkande effekt. Produktiviteten utvecklas svagare än potentiell produktivitet 2010 till följd av att kapacitetsutnyttjandet är högt och möjligheterna att rationalisera verksamheten är mer begränsade . Diagram 4.2 Sysselsättningsgap, löneutveckling, inflation och reporänta Timlöneutveckling enligt NR, totalt Underliggande inflation (UND1X) Källor: , och . Sammantaget bedöms utvecklingen på arbetsmarknaden leda till att den reguljära sysselsättningsgraden för personer i åldern stiger . uppgår den till . Den öppna arbetslösheten faller från till och den totala arbetslösheten, inklusive deltagare i arbetsmarknadspolitiska program, sjunker från till . Osäkerhet kring bedömningar om effekterna av nya förslag samt om resursläget Riskerna avseende prognoserna på arbetsmarknadsområdet är främst förknippade med osäkerheten kring bedömningar av hur stora effekterna av regeringens politik blir och hur snabbt de realiseras. Den aktuella bedömningen redovisas i fördjupningsrutan Långsiktiga effekter av regeringens politik. Osäkerheten är också stor kring hur högt resursutnyttjandet är i ekonomin. Bedömningen försvåras av att lönerna och inflationen ofta reagerar på utvecklingen på arbetsmarknaden med viss eftersläpning. I avsnitt 6 presenteras ett alternativt scenario där effekterna av regeringens politik blir betydligt större än i föreliggande prognos. 17 ökar antalet arbetsdagar jämfört med vilket antas få en positiv effekt på tillväxten i och i antalet arbetade timmar . 2006/07:100 BILAGA 1 Potentiell BNP och BNP-gap Produktionsnivån i ekonomin bestäms av antalet sysselsatta, de sysselsattas medelarbetstid och deras produktion per arbetad timme, dvs. Produktionen kan i princip delas upp i två komponenter; en strukturell komponent som brukar benämnas potentiell produktion och en konjunkturell komponent som beskriver konjunkturvariationer kring den potentiella nivån. beräkningar av potentiell BNP grundar sig på en bedömning av hur hög sysselsättningen kan vara utan att löner och priser ökar i en takt som är oförenlig med inflationsmål, hur många timmar de sysselsatta normalt sett kan arbeta samt hur trenden för produktiviteten ser ut. Potentiell BNP är med andra ord ett mått på hur mycket som kan produceras i ekonomin vid ett resursutnyttjande som är förenligt med stabil inflation. Potentiell BNP är ett begrepp som kan bedömas och beräknas på olika sätt, och osäkerheten i bedömningarna är stor. Det s.k. BNP-gapet mäter den procentuella avvikelsen mellan faktisk och potentiell BNP- nivå. Ett negativt BNP-gap innebär att den faktiska BNP-nivån ligger under den potentiella och motsatsen gäller om BNP-gapet är positivt. Eftersom produktionen i ekonomin bestäms av antalet sysselsatta, deras medelarbetstid och deras produktivitet kan BNP-gapet delas upp i ett sysselsättningsgap, ett medelarbetstidsgap och ett produktivitetsgap, alla uttryckta i procent av respektive potentiell nivå. Sysselsättningsgapet visar hur mycket lediga resurser det finns på arbetsmarknaden. Ett positivt eller negativt gap innebär att den faktiska sysselsättningsnivån avviker från den potentiella nivån, dvs. den högsta nivå sysselsättningen bedöms kunna ligga på utan att det blir problem med inflationsdrivande löneökningar och utan att vinstandelen i ekonomin ökar kontinuerligt. Om gapet är slutet utvecklas företagens arbetskraftskostnader18 så att inflationen ligger i linje med inflationsmål. Den potentiella sysselsättningsnivån bestäms av befolkningens storlek, hur stor andel av befolkningen som i ett normalt konjunkturläge bedöms delta i arbetskraften respektive vara utanför arbetskraften (till följd av t.ex. studier eller sjuk- och aktivitetsersättning) och nivån på jämviktsarbetslösheten, dvs. den nivå arbetslösheten inte kan understiga utan att det uppstår allvarliga bristsituationer på arbetsmarknaden. Produktivitetsgapet visar hur mycket den faktiska produktiviteten avviker från en uppskattad trend. Medelarbetstidsgapet visar hur mycket medelarbetstiden avviker från den nivå den bedöms kunna ligga på i ett normalt konjunkturläge. Alla gap är inte alltid positiva respektive negativa . Tvärtom är det snarare så att produktivitets- och medelarbetstidsgapen tenderar att vara positiva när sysselsättningsgapet är negativt och vice versa. Det beror på att produktiviteten ofta stiger snabbt i början på en konjunkturuppgång när det finns utrymme att utnyttja maskiner och arbetskraft effektivare. När kapacitetsutnyttjandet stigit tillräckligt mycket är det återstående utrymmet för att rationalisera verksamheten mer begränsat. Medelarbetstiden ökar ofta när sysselsättningen faller till följd av att olika slag av frånvaro tenderar att minska när sysselsättningsutvecklingen är svag. Därmed är medelarbetstidsgapet ofta positivt i början på en konjunkturuppgång som sysselsättningsgapet är negativt. På grund av att de olika delarna samvarierar med BNP-tillväxten på olika sätt är BNP-gapet, dvs. summan av produktivitetsmedelarbetstids- och sysselsättningsgapet, i genomsnitt mindre negativt respektive positivt än sysselsättningsgapet. 18 Här avses enhetsarbetskostnaden. Enhetsarbetskostnadens tillväxt beräknas som löneökningar inklusive kollektiva avgifter per arbetad timme minus produktivitetstillväxten. 2006/07:100 BILAGA 1 Efter att ha utvecklats svagt vände sysselsättningen uppåt . Den positiva sysselsättningsutvecklingen har fortsatt. Fram ökade dock arbetskraftsdeltagandet i samma takt som sysselsättningen, vilket innebar att arbetslösheten förblev oförändrad. Mycket talar för att många av de som fick arbete var personer som gick från att vara studerande, och därmed definitionsmässigt utanför arbetskraften, till att bli sysselsatta. och ökade sysselsättningen snabbare än arbetskraftsdeltagandet, vilket medförde att arbetslösheten minskade. Den totala arbetslösheten, dvs. öppet arbetslösa och personer i arbetsmarknadspolitiska program, har sjunkit snabbt . Sysselsättningen har utvecklats positivt i de flesta sektorer (se tabell 4.2). Tillväxten har varit störst inom den privata tjänstesektorn och byggindustrin. Byggindustrin är den sektor där sysselsättningstillväxten varit störst, men då sektorn inte svarar för mer än av antalet sysselsatta har dess bidrag till den totala sysselsättningsökningen varit långt mindre än bidraget från den privata tjänstesektorn. I den senare har den positiva utvecklingen i hög grad drivits av en kraftig ökning av företags- och hushållstjänster. Den relativt kraftiga ökningen av sysselsättningen inom sektor har på ett substantiellt sätt bidragit till den totala sysselsättningsökningen. En stor del av ökningen inom kommunerna är dock en effekt av att antalet plusjobb ökat under loppet av 2006 och utgör således inte en ökning av den reguljära sysselsättningen.19 steg sysselsättningen i stort sett i alla åldersgrupper. Störst var ökningen i den yngsta () och i den äldsta () åldersgruppen. Antalet sysselsatta i åldersgruppen ökade 2006. 19 Som sysselsatta på den reguljära arbetsmarknaden räknas sysselsatta exklusive sysselsatta i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program (anställningsstöd, plusjobb, friår, utbildningsvikariat och start av näringsverksamhet). Tabell 4.2 Sysselsättningsutveckling i olika sektorer, samt deras bidrag till den totala sysselsättningsförändringen 2006 -0,6 -0,1 Anm.: Till följd av avrundning summerar ej delarna till totalen. De arbetsmarknadspolitiska programmen minskar kraftigt Antalet deltagare i arbetsmarknadspolitiska program uppgick i genomsnitt till 138 000 personer. steg antalet platser successivt fram till och med oktober, då den nya regeringen påbörjade sitt arbete med att lägga om arbetsmarknadspolitikens inriktning. Bland annat har volymen och innehållet i de konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska programmen förändrats. I budgetpropositionen föreslogs att plusjobb, allmänna och förstärkta anställningsstöd, friår, lärlingsplatser, utbildningsvikariat och akademikerpraktikplatser inte längre skulle beviljas. har AMS även minskat antalet deltagare i andra program kraftigt (se diagram 4.3). Diagram 4.3 Deltagare i arbetsmarknadspolitiska program Anm.: Säsongsrensade data. I denna proposition föreslår regeringen att en jobb- och utvecklingsgaranti för långtidsarbetslösa ska införas . Alla försäkrade som förbrukat ska kunna anvisas plats. Oförsäkrade som varit arbetslösa eller deltagit i en åtgärd ska också kunna anvisas till garantin. Arbetslösa föräldrar med barn bör under ersättningsdag 301 till och med 450, kunna välja mellan att delta i garantin eller få arbetslöshetsersättning. Deltagande i garantin kommer inte att berättiga till en ny period med arbetslöshetsersättning. Regeringen föreslår även att en jobbgaranti för ungdomar ska införas . Ungdomar som varit inskrivna vid arbetsförmedlingen ska kunna anvisas plats. De två garantierna innehåller åtgärder som ska vara individuellt anpassade och syftar, i ett första steg, till att de arbetslösa ska söka arbete intensivare och effektivare än tidigare, vilket bidrar till att öka det effektiva arbetsutbudet. I ett andra steg ges de arbetslösa möjlighet att få praktikplatser, subventionerade anställningsstöd och kompetenshöjande insatser som syftar till att öka sannolikheten att få ett arbete. I ett tredje steg kommer alla som i jobb- och utvecklingsgarantin inte funnit något arbete att anvisas en varaktig samhällsnyttig sysselsättning. Som årsgenomsnitt beräknas antalet platser i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska programmen uppgå till 95 000 , vilket innebär en avsevärd minskning jämfört med föregående år. Den största delen av neddragningen skedde och under inledningen av 2007. 2006/07:100 BILAGA 1 programvolymen minska ytterligare något. Även om volymen minskar något framöver, så innebär de nya satsningarna att volymerna framöver nu är högre än de var i budgetpropositionen . Tabell 4.3 Deltagande i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program Tusental personer, årsgenomsnitt 1Från och med kommer särskilt anställningsstöd att inkluderas i jobb- och utvecklingsgarantin för långtidsarbetslösa. 2Utbildningsvikariat ingår också i denna post. Källor: och . men övriga insatser ökar Nystartsjobben syftar till att göra det lättare för personer med en svag anknytning till arbetsmarknaden att få ett reguljärt arbete. Nystartsjobben reducerar arbetskraftskostnaden via en kreditering av arbetsgivarens skattekonto. De riktas till personer som har uppburit arbetslöshetsersättning, sjukpenning, sjuk- och aktivitetsersättning eller socialbidrag . Nystartsjobben ska även omfatta nyanlända flyktingar och deras anhöriga efter det att uppehållstillstånd beviljats. Skattekrediteringen ska gälla lika som individen har varit frånvarande från arbetslivet, dock högst 5 år.20 Antalet nystartsjobb har stigit stadigt under inledningen av året och beräknas uppgå till 20 000 i slutet av innevarande år. 20 För personer som är gäller den dubbla tiden, dock högst . Ungdomar som varit arbetslösa mer än 6 månader omfattas av nedsättningen, dock längst . Nystartsjobben kommer bara att vara tillgängliga för arbetsgivare i privat sektor och offentliga arbetsgivare som bedriver affärsverksamhet. 2006/07:100 BILAGA 1 svarar ett årsgenomsnitt på 10 000. bedöms antalet nystartsjobb fortsätta att öka och motsvara ett årsgenomsnitt på 25 000 (se tabell 4.4). Tusental personer, årsgenomsnitt För de personer som uppfyller kriterierna för nystartsjobb har arbetsgivaren rätt att erhålla en skattereduktion. Personer med dessa typer av jobb kommer inte att klassificeras som deltagare i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program utan räknas som reguljärt sysselsatta. I denna proposition föreslår regeringen att s.k. instegsjobb införs. Dessa är riktade till asylsökande, kvotflyktingar och deras anhöriga. I denna proposition föreslår regeringen också utökade satsningar på arbetshandikappade. Förutsättningarna för en fortsatt stark utveckling på arbetsmarknaden är goda. BNP-tillväxten är hög och indikatorerna pekar på en stark sysselsättningsökning det närmaste halvåret. Antalet nyanmälda lediga platser hade enligt AMS ökat jämfört med och ligger på en mycket hög nivå.21 Historiskt har sysselsättningen samvarierat väl med antalet nyanmälda lediga platser med en eftersläpning på två kvartal (se diagram 4.4). Ökningen av antalet nyanmälda platser har skett i de flesta sektorer och geografiska regioner. Ökningen avser anställningar både med och utan krav på utbildning. Både tillfälliga anställningar och tillsvidareanställningar har ökat. Diagram 4.4 Nyanmälda lediga platser och sysselsättning Nyanmälda lediga platser, två kvartal tidigare (vänster) Sysselsättning (höger) Anm.: Tre månaders glidande medelvärde. Källor: och . KI:s konjunkturbarometer visar att företagens anställningsplaner är fortsatt optimistiska i de flesta branscher. Enligt KI:s konjunkturbarometer har arbetskraftsbristen ökat i de flesta branscher . Ett sammanvägt genomsnitt för näringslivet visar att ungefär en fjärdedel av företagen upplever brist på arbetskraft. Bristen är störst inom byggsektorn och företagsnära tjänstebranscher. Tidsåtgången för att tillsätta en tjänst visar dock överlag inte några tecken på att öka. Sysselsättningen fortsätter att öka Tack vare den goda efterfrågan beräknas sysselsättningen utvecklas väl trots att de program vars deltagare räknas som sysselsatta dras ner kraftigt både och . I rådande konjunkturläge bedöms arbetsmarknadspolitiska program leda till stor undanträngning av den reguljära sysselsättningen.22 Därmed blir nettoeffekten på sysselsättningen av neddragningen av programmen mindre än den skulle ha blivit i ett sämre konjunkturläge. Det är dock stor skillnad på programmens inriktning och därmed är sysselsättningseffekten mycket olika mellan olika program. De förändringar i form av sänkt inkomstskatt och arbetslöshetsersättning som genomfördes 21 AMS statistik ger dock troligen en överdrivet positiv bild av utvecklingen till följd av att AMS marknadsandel har ökat, dvs. en större andel lediga jobb registreras hos AMS . SCB:s företagsbaserade statistik ger också en positiv bild av utvecklingen, även om den uppvisar lägre ökningstal. Enligt denna statistik ökade antalet lediga jobb i privat sektor jämfört med . 22 Med undanträngning avses antingen att (i) en person som anställs med exempelvis anställningsstöd skulle blivit anställd även i frånvaro av subventionen, eller att (ii) en annan person skulle blivit anställd i frånvaro av subventionen. Om undanträngningen är hög (låg) innebär detta att nettoeffekten på sysselsättningen bli liten (stor). bedöms bidra till en ökad sysselsättning framöver. Avdraget för hushållsnära tjänster som införs bedöms också bidra positivt till sysselsättningsutvecklingen i den privata tjänstesektorn. Sysselsättningen väntas stiga och . Det motsvarar en ökning med sammantaget knappt 140 000 personer. Ökningen av antalet reguljärt sysselsatta beräknas bli ca 175 000 personer. De arbetsmarknadspolitiska programmen som räknas som sysselsatta minskar därmed med ca 35 000 (se diagram 4.5). bedöms sysselsättningen ligga över en långsiktigt hållbar nivå. antas sysselsättningen utvecklas svagare till följd av att ekonomin anpassas mot normalt resursutnyttjande. Diagram 4.5 Sysselsatta och i arbetskraften I arbetskraften och utbildningsprogram Källor: , och . Sysselsättningen ökar mest i näringslivet av sysselsättningsökningen under 20072008 väntas ske inom näringslivet. Tjänste- och byggsektorerna väntas bidra till en ökad sysselsättning, medan antalet sysselsatta minskar svagt inom industrin. Inom den privata tjänstesektorn är företagens anställningsplaner fortsatt positiva, med undantag för några branscher. Av den totala sysselsättningsökningen under 20072008 väntas tjänstesektorn svara för en övervägande del. Byggkonjunkturen har fortsatt att stärkas. Företagen är fortsatt optimistiska och förväntar sig att såväl byggande som sysselsättning ska fortsätta att öka. Bristen på byggarbetare utgör dock ett problem som har förvärrats kontinuerligt . Störst är problemen bland företag med huvudsaklig inriktning mot bostadsbyggande. Med tanke på de höga bristtalen i 2006/07:100 BILAGA 1 byggsektorn har sysselsättningen utvecklats förvånansvärt väl . Det skulle kunna tyda på att det än så länge endast är stor brist på vissa yrkeskategorier. Rekryteringstiden har dock ökat , vilket talar för att arbetskraftsbristen kommer att begränsa sysselsättningstillväxten i byggsektorn framöver. Sysselsättningen i industrin har minskat trendmässigt och har endast ökat under de år då industrikonjunkturen varit mycket stark. Produktionstillväxten beräknas bli hög och , men inte tillräckligt hög för att resultera i en ökad sysselsättning. Kommunsektorns starka finanser väntas bidra till att sysselsättningen i sektorn ökar med 22 000 personer . Antalet plusjobb bidrar till en ökad sysselsättning 2007,23 medan avvecklingen av friår och utbildningsvikariat kommer att få en återhållande effekt på sysselsättningen i kommunsektorn under loppet av innevarande år. fortsätter sysselsättningen i kommunsektorn att öka trots att plusjobben då fasas ut. I den statliga sektorn beräknas sysselsättningen stiga med omkring 2 000 personer . Avvecklingen av plusjobb, friår och utbildningsvikariat har framöver en återhållande effekt på sysselsättningen även i staten. Medelarbetstiden per sysselsatt bestäms dels av hur stor andel av de sysselsatta som är frånvarande från arbetet av olika orsaker, dels av den genomsnittliga arbetstiden för personer som är i arbete. har förändringarna i medelarbetstiden varit marginella. har sjukfrånvaron i hög utsträckning samvarierat med sysselsättningen, men trots att sysselsättningen nu stigit , har sjukfrånvaron fortsatt att minska (se diagram 4.6). striktare rutiner bedöms ha haft en dämpande effekt på sjukfrånvaron. steg dock sjukfrånvaron något, vilket skulle kunna indikera att sjukfrånvaron inte kommer att fortsätta minska i samma 23 Eftersom inga fler plusjobb beviljas ökar inte plusjobben sysselsättningen under loppet av året. Däremot ökar de sysselsättningen jämfört med föregående år till följd av att det genomsnittliga antalet plusjobbare är högre 2007 än 2006. 2006/07:100 BILAGA 1 Sjukfrånvaron stod för av frånvaron . Frånvaron av andra skäl än sjukdom har stigit sedan inledningen av 2005. Semester utgör omkring hälften av all frånvaro och vård av barn står för . Diagram 4.6 Frånvarande och sysselsatta Sysselsatta (höger skala) Frånvarande (vänster skala) Anm.: Frånvarande avser personer som varit frånvarande hela mätveckan. Källa: (). Under 20072008 väntas den totala frånvaron öka, vilket påverkar medelarbetstiden negativt. Ett viktigt skäl till den ökade frånvaron är den goda utvecklingen på arbetsmarknaden. Frånvaro av andra skäl än sjukdom väntas öka . Den utvecklingen är främst konjunkturellt betingad, men är också en effekt av en trendmässig ökning av frånvaron för vård av barn till följd av bland annat stigande barnkullar. Sjukfrånvaron24 bedöms dock i stort sett bli oförändrad framöver. Det goda konjunkturläget utgör en press uppåt på sjukfrånvaron som regeringens politik i form av sänkt tak i sjukförsäkringen och striktare rutiner har en motsatt effekt. Den demografiska utvecklingen har en negativ effekt . Befolkningen ökar mycket i åldersgrupper med låg medelarbetstid och vice versa. Av konjunkturella skäl väntas dessutom sysselsättningen i åldersgrupper med låg medelarbetstid stiga mer än för genomsnittet, vilket ytterligare förstärker effekten. I ett gott konjunkturläge öppnas ofta möjlighet för de som varit undersysselsatta att gå upp i arbetstid, vilket inverkar positivt .