prop · GU031d19 · 2007-01-01 00:00:00 — Kommunerna utövar även kontroll över sin egen verksamhet samt tillsyn över enskilda förskolor och skolbarnsomsorg. I syfte att uppnå ökad måluppfyllelse och likvärdig utbildning skall staten stimulera och driva på utvecklingen i förskoleverksamheten, skolbarnsomsorgen, förskoleklassen, skolan och av vuxnas lärande. Beträffande högre utbildning och forskning bedrivs ett kontinuerligt utvecklingsarbete vid universiteten och högskolorna. Därutöver vidgades uppgifterna för Myndigheten för nätverk och samarbete inom högre utbildning fr.o.m. till att omfatta även stöd till breddad rekrytering och pedagogisk utveckling. som är aktiva inom utbildningssystemet är därför viktigt. Det svenska studiemedelssystemet, förbättrade möjligheter till erkännande av studier utomlands samt vårt deltagande i EU:s och andra aktörers utbildnings- och utbytesprogram har vidgat möjligheterna för den enskilde att studera utomlands. Många skolor och lärosäten har etablerat internationella kontakter och antalet utländska studenter i har ökat. Lärosätena måste klara den globala konkurrensen när det gäller att attrahera utländska studenter och har som målsättning att erbjuda internationellt attraktiva utbildningar. Det är viktigt att erfarenheter, goda exempel och innovativa lösningar kan tas tillvara inom utbildningssystemet. Detta är också frågor för det Globaliseringsråd som regeringen avser tillsätta. antog den europeiska kommissionen ett förslag om att EU:s interna utbildningssamarbete för perioden 20072013 förs samman till ett utbildningsprogram för livslångt lärande. -Internationellt samarbete. Det internatio- Rådets gemensamma ståndpunkt beträffande nella samarbetet på det utbildningspolitiska området är en viktig del av de statliga insatserna. Statliga insatser beskrivs närmare under respektive avsnitt för barn- och ungdomsutbildning, vuxnas lärande, högskoleverksamhet samt studiestödsverksamhet. I likhet med hela samhället genomgår utbildningssystemen en snabb internationalisering. Antalet skolor och lärosäten som deltar i internationellt arbete ökar . Den internationella dimensionen i utbildningen är av stor vikt för utvecklingen av det svenska utbildningssystemet. Det internationella samarbetet syftar till att stärka kvaliteten i utbildningen samt att främja möjligheter till studier och arbete på olika platser i världen. Därigenom förvärvas kunskap om och förståelse för andra länder och kulturer som det ger möjligheter att skapa kontakter som på kan komma både individ och samhälle till godo. Ökad rörlighet och internationellt utbyte och samarbete för alla Programmet förväntas starta och innebär en ökad finansiering för utbildningsrelaterad verksamhet inom EU. antog den europeiska kommissionen ett förslag till inrättande av en europeisk referensram för kvalifikationer, EQF. Syftet med EQF är att underlätta överföring och erkännande av kvalifikationer genom att länka samman kvalifikationssystem för olika formella och informella utbildningar och lärande i medlemsländerna. EQF anses därmed kunna bli ett viktigt instrument för att främja rörligheten på utbildningsområdet och på arbetsmarknaden. I samband med att Europeiska kommissionen lanserade resultatet av halvtidsutvärderingen av Lissabonstrategin bestämdes att medlemsländerna skulle utarbeta nationella reformprogram som beskriver arbetet på området. På utbildningsområdet har utbildningsministrarna inom ramen för Lissabonstrategin enats om särskilda mål och arbetet med dessa går under benämningen "Utbildning 2010". Arbetet med de gemensamma framtidsmålen för utbildningssystemen har intensifierats och utvecklats. lämnade ministerrådet och kommissionen en gemensam rapport till om genomförandet av arbetsprogrammet. genomfördes informationsinsatser i om Utbildning 2010, bl.a. genom ett antal regionala konferenser runt om i landet. Även den europeiska ungdomspakten, som antogs av , har bäring på utbildningsområdet. Pakten innebär att EU-länderna har enats om att lägga större fokus på unga i arbetet med Lissabonstrategin. De frågor som har lyfts fram som särskilt viktiga i ungdomspakten är ungas möjligheter att få en bra utbildning och jobb, möjligheter att studera, praktisera och arbeta utomlands, ungas delaktighet i samhället samt hur det kan bli lättare att kombinera yrkes- och familjeliv. För uppföljningen av de gemensamma EU- målen finns bland annat riktmärken och indikatorer. Redovisningen nedan begränsar sig till riktmärkena; EU-mål och svenskt utfall enligt senaste europeisk statistik. Det första riktmärket är att andelen 15-åringar med svag läsförmåga inom unionen till 2010 skall ha minskat med jämfört med . EU-snittet vad gäller andelen med svag läsförmåga var 2003 vilket inte utgjorde någon förbättring jämfört med . Inte heller för del uppnåddes en förbättring mellan dessa två mätningar. Andelen svenska elever med svag läsförmåga i mätningen 2003 var . Nästa mätning avser 2006 men resultatet publiceras först . Det andra riktmärket rör avslutade gymnasiala studier. Till 2010 skall av 22- åringarna ha en avslutad gymnasieutbildning. Inom EU ligger genomsnittet 2005 på , en viss förbättring jämfört med . Den för rapporterade andelen låg på , även det en viss förbättring. Det tredje riktmärket siktar in sig på fler högskoleexaminerade inom matematik, naturvetenskap och teknik. Till 2010 ska detta antal öka med jämfört med som könsfördelningen ska bli mindre ojämn. Här har en tydlig positiv utveckling skett inom unionen så att riktmärket nåddes , genom en årlig ökning på . Även i har det skett en ökning . En viss förbättring har också skett av könsbalansen, såväl inom EU25 (från 30,4 till 31,) som i (från 32,1 till 34,) . 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Det fjärde riktmärket handlar om det livslånga lärandet. Målet är att till 2010 hos vuxna i åldern öka deltagandet i livslångt lärande till . Måttet utgörs av den andel som före undersökningstillfället deltagit i någon form av utbildning/kompetensutveckling. noteras ett EU-snitt på . För del ligger motsvarande andel på . Det femte riktmärket siktar till att reducera den andel som lämnar skolsystemen . Målet för EU är att denna andel inte skall överstiga . Även här har en positiv utveckling skett inom unionen; andelen har sjunkit från . Andelen ligger för svensk del på en lägre nivå, men en viss försämring från Sammantaget bedömer att det finnas områden där takten i förbättringarna inom unionen måste bli högre om målen skall nås. Inom flertalet områden kan dock noteras en positiv utveckling. Inom andra delar av EU-samarbetet finns också mål antagna som rör utbildning. Ett riktmärke har satts upp om att av alla barn mellan och den obligatoriska skolåldern och minst en tredjedel av alla barn skall erbjudas barnomsorg . För del var av alla barn mellan inskrivna i förskola eller familjedaghem av alla barn mellan och av alla barn mellan . Det övergripande målet för det nordiska samarbetet är att göra till en föregångsregion för utveckling av mänskliga resurser. Detta skall ske genom erfarenhetsutbyte och utvecklingssamarbete samt genom koncentrerat samarbete till områden som stärker nationell utveckling och är nyttigt ur ett resursperspektiv. Samarbetet skall utvecklas genom sektoriella handlingsplaner, nordiska avtal, mobilitetsprogram och tidsbegränsade projekt. Det nordiska samarbetet skall även tjäna som bas för samråd och erfarenhetsutbyte inför ländernas deltagande i annat internationellt samarbete. ägnades arbetet inom det nordiska utbildnings- och forskningssamarbetet bl.a. till att etablera ett närmare samarbete mellan och de tre baltiska stat- 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Det arbetet fortsätter genom att nästa generations nordiska mobilitetsprogram öppnas för deltagande för de baltiska länderna när den nya programperioden inleds 2008. Vidare har en nordisk språkdeklaration antagits av de nordiska utbildnings- och forskningsministrarna. (och utveckling) är en global organisation som huvudsakligen arbetar med handel och ekonomisk utveckling men som också har ett omfattande samarbete på utbildningsområdet. spelar en viktig roll när det gäller analys och diskussion av utbildningspolitik. Jämförande indikatorer och tematiska översyner av utbildningen i medlemsländerna utgör kärnan i arbetet på utbildningsområdet. rapporter och analyser får ofta starkt genomslag i den nationella diskussionen rörande utbildningsfrågor. Så har t.ex. (Programme for International Study Assessment), som mäter 15-åringars kunskaper i matematik, naturkunskap och läsning, rönt stor uppmärksamhet i medlemsländerna. De svenska resultaten från bl.a. redovisas i avsnitt 4.5.1. genomför också tematiska översyner och har medverkat i en översyn av likvärdigheten i den svenska skolan. En expertgrupp från har på grundval av tillgängliga fakta och ett tvåveckorsbesök i sammanställt en rapport. I rapporten ges högt betyg när det gäller likvärdigheten i skolsystemet men rapportförfattarna pekar också på vissa kvalitetsbrister t.ex. när det gäller svenska som andraspråk och gymnasieskolans individuella program. förväntas sammanställa en sammanfattande rapport, som inkluderar samtliga i den tematiska länderöversynen. medverkar f.n. i ytterligare tre tematiska granskningar, en översyn av skolledarnas roll, erkännande av lärande som sker utanför det formella utbildningssystemet samt en tematisk studie av eftergymnasial utbildning. har även medverkat i en uppmärksammad studie av förskoleverksamheten i ett tjugotal länder (childhood education and care policy) som har pågått och avslutats och resulterat i två rapporter Starting Strong 1 och 2. har studerat och jämfört frågor som rör tillgänglighet, kvalitet, finansiering mm. framstår som en före- bild i samtliga dessa avseenden. Avsikten är att projektet ska fortsätta i form av ett OECD- nätverk för utbyte av information och erfarenheter mellan länderna om aktuellt utvecklingsarbete inom förskoleområdet. Inom högskoleområdet deltar aktivt i ett samarbete mellan och där gemensamma riktlinjer för kvalitetsarbete har utvecklats. Implementeringen av riktlinjerna förbereds . är ordförande i ett av som utvecklar statistiska indikatorer om sociala-, ekonomiska- och arbetsmässiga effekter av utbildning, inom ramen för INES-programmet (Indicators of ). bildades och är äldsta politiska organisation. Antalet medlemsländer är 46, vilket innebär samtliga med undantag för . Basen i verksamheten består i att värna de mänskliga rättigheterna enligt , med som främsta institution. I takt med att allt fler länder söker och får medlemskap i har sett ett behov av att precisera sitt uppdrag. Med hänvisning till begränsade budgetmedel bör prioritering och koncentration göras till kärnverksamhet dvs. kopplat till värnandet av de mänskliga rättigheterna. Detta har understrukits även i utbildningskommittén. Inom högre utbildning fokuseras arbetet framför allt på ömsesidigt erkännande av högre utbildning och samarbetet inom Bolognaprocessen. Vid toppmötet beslutades om en fortsatt prioritering av ungdomsfrågorna. för Utbildning, vetenskap, kultur och kommunikation har ett normgivande uppdrag i och har, , det samordnande ansvaret för FN:s dekad för utbildning för hållbar utveckling. Under denna fattar medlemsländerna beslut om program och budget för kommande tvåårsperiod. För Svenska unescorådet är arbetet med utbildning för hållbar utveckling centralt och under generalkonferensen påtalade behovet av en sammanhängande plan för hur arbetet skall genomföras. drev framgångsrikt frågan om reformering av under generalkonferensen, ett arbete som fortgår och som fått allt större gehör i andra medlemsländer. fattade beslut om en konvention om skydd för och främjande av mångfalden av kulturyttringar, en konvention mot dopning inom sport samt en deklaration om bioetik inom vetenskap, till vilka gav sitt stöd. kommer arbetet med implementeringen av dessa konventioner att fortsätta. Arbetet med program och budget , som skall beslutas vid generalkonferensen , påbörjades . tas också en sexårsstrategi fram, som i övergripande form anger organisationens mer långsiktiga prioriteringar och mål. Arbetet med en sådan strategi för 20082013 påbörjades för beslut under generalkonferensen . Utbildning för hållbar utveckling Utbildning är en nyckelfaktor för hållbar utveckling. förklarade perioden 20052014 som årtiondet för utbildning för hållbar utveckling. Beslutet om ett årtionde för utbildning för hållbar utveckling uttrycker det internationella samfundets förväntningar på FN:s medlemsstater att ta frågan om utbildning för hållbar utveckling på största allvar. Ansvaret att leda arbetet med årtiondet har ålagts , som har utarbetat rekommendationer till medlemsländernas regeringar. I dessa finns sammanställt hur hållbar utveckling skall kunna integreras i utbildningspolitiken och få genomslag på alla utbildningsnivåer. På internationell nivå har verkat inom UNECE, EU, Baltic 21 och Östersjöstaternas råd (). Inom ramen för det svenska ordförandeskapet i har informationsmaterial på temat ohållbara trender i tagits fram. Materialet riktas till allmänheten och syftar till att dels lyfta fram vissa ohållbara trender i vårt närområde och dels att peka på betydelsen av utbildning för att ställa om mot ett hållbart samhälle. Informationsmaterialet kommer att distribueras i såväl som övriga medlemmar av . Under beslutades om en strategi för hållbar utveckling. Strategin är en revidering av den som antogs i 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 2001 under det svenska ordförandeskapet i EU. I den reviderade strategin lyfts utbildningens betydelse för att nå en hållbar utveckling fram ytterligare. Politikområdet Utbildningspolitik har ett nära samband med andra politikområden. Den största delen av verksamheterna inom politikområdet Utbildningspolitik bedrivs av kommunerna. Verksamheterna finansieras dels med kommunala skatteintäkter, dels med generella statsbidrag under utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommunerna. Forskningsverksamheten inom universitet och högskolor finansieras utöver medel från politikområdet Utbildningspolitik också med medel från politikområdet Forskningspolitik och medel från andra forskningsfinansiärer. Arbetsmarknadsutbildning bedrivs och finansieras inom politikområdet Arbetsmarknad. 4.5.1Svensk utbildning i internationell jämförelse Målet för svensk utbildningspolitik är att skall vara en ledande kunskapsnation. Internationella jämförelser är betydelsefulla för att följa upp denna målsättning. publicerar rapporten at a Glance, EAG, som innehåller indikatorer på utbildningsområdet. Baserat bl.a. på de senaste EAG-indikatorerna belyses i det följande svensk utbildning ur ett internationellt jämförande perspektiv. Utbildning och kunskap har stor betydelse för ett lands ekonomiska och övriga utveckling samt har en positiv inverkan på individens hälsa och livsinkomster. Tillgången till utbildning av hög kvalitet och på lika villkor är dessutom ett viktigt medel för individens möjligheter till försörjning och till inflytande i samhället. I ett internationellt perspektiv tillhör de länder som 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 satsar mest resurser på utbildning. Rätten till och tillgången på utbildning har bl.a. medverkat till att kvinnor i i jämförelsevis hög grad etablerat sig på arbetsmarknaden. De sammanlagda offentliga utgifterna för utbildning inklusive studiestöd och andra utbildningsstöd uppgick i liksom i till av BNP 2003, vilket för del innebar en ökning . Endast hade en större andel, med . Genomsnittet för OECD- länderna låg 2003 på av BNP. Diagram 4.1 Offentliga utgifter för utbildning i procent av BNP, 1995 och 2003 Utbildningsinstitutionerna i finansierades av offentliga medel. Inom var denna andel igenomsnitt . I flera finns en tendens till en allt större privat finansiering beroende bl.a. på ett ökat bruk av avgifter för utländska studenter från länder utanför . Utbildningskostnader per studerande i relation till BNP speglar olika länders ekonomiska förutsättningar och ger en indikation på i vilken utsträckning utbildning prioriteras. Utbildningskostnader per studerande bestäms i stor utsträckning av lärarlöner, lokalkostnader, kostnader för undervisningsmaterial samt av organisatoriska faktorer såsom regleringar av klassstorlek och lärartäthet. investerar i detta avseende mer än OECD-genomsnittet för och för högre utbildning samt i nivå med OECD-snittet för gymnasieskolan. För högre utbildning satsar mer resurser per student i förhållande till BNP än de övriga nordiska länderna, men mindre än där den högre utbildningen till stor del finansieras med privata medel. Diagram 4.2 Totala (offentliga och privata) utbildnings- kostnader per elev som andel av BNP per kapita, 2003 Näst efter , och avsätter mest offentliga medel för studielån och studiebidrag bland . I gick av BNP till studiemedel och andra subventioner till högskolestudenter . Det är viktigt både för individ och samhälle att fortlöpande skapa förutsättningar för ett livslångt lärande av hög kvalitet för alla. Ett perspektiv av lärande över hela livscykeln stöder idén om lärande både i den grundläggande livsfasen, vilket i huvudsak är ett offentligt åtagande, samt lärande som sker utanför det formella utbildningssystemet. Det finns skäl för ett offentligt åtagande vad gäller lärande även i senare faser i livet. Det svenska utbildningssystemet innehåller få återvändsgränder och många fortsätter att studera i vuxen ålder, i folkhögskolor, vuxenutbildning och kvalificerad yrkesutbildning, m.m. Utbildning för vuxna skall ge alla möjlighet att förbättra sina kunskaper. Andelen bland vuxna i åldern med högst grundskoleutbildning har minskat påtagligt i och fortsatte att minska för kvinnor och för män. För befolkningen som helhet var denna andel 2004. Bland vuxna i hade 2004 minst en gymnasieutbildning. Av var det , , , och som hade en större motsvarande andel vuxna än . noteras att det för svenska data med gällande definitioner inte finns någon koppling mellan slutförd gymnasieutbildning och kvaliteten på studieresultatet. För del kan noteras en relativt jämn könsfördelning när det gäller uppnådd gymnasieutbildning i ; totalt av männen och av kvinnorna 2004. , och var de länder som hade högre andelar bland kvinnorna. Ifråga om personer med olika former av eftergymnasial utbildning så hade en andel på i åldrarna 2004, att jämföra med ett OECD-genomsnittet för denna åldersgrupp på . Om man däremot ser till andelen med en minst treårig högskoleutbildning så var andel i samma åldersgrupp - endast strax över OECD-genomsnittet (). Diagram 4.3 Andelen kvinnor och män i åldern med eftergymnasial utbildning, 2004 Den förväntade sammanlagda studietiden har ökat kraftigt senare år och har den högsta ökningen av förväntad studietid bland . För en femåring, inklusive förväntade studier i vuxen ålder, beräknas den förväntade sammanlagda studietiden bli för en pojke och för en flicka. Vuxenutbildning i olika former är omfattande i . I åldersgruppen hörde tillsammans med och till de som hade högst studiedeltagande . 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 Diagram 4.4 Studiedeltagande bland olika åldersgrupper genomför kunskapsmätningar av 15-åringars förmågor i matematik, läsförståelse och naturvetenskap genom de s.k. PISA-undersökningarna13. Dessa mätningar utgör i viss mån ett mått på utbildningens kvalitet i . Den senaste mätningen som finns redovisad gjordes 2003. resultat förändrades inte märkbart jämfört med men det fanns en tendens till en relativt sett mer negativ bild. Bl.a. var resultatspridningen större och elever med utländsk bakgrund hade ett sämre resultat, jämfört med mätningen 2000. De svenska eleverna visade mätning en läsförmåga klart över OECD-snittet men endast strax över detta snitt i matematik, naturvetenskap och problemlösning. De finska eleverna hade genomgående ett betydligt bättre resultat jämfört med de svenska på samtliga mätområden. Detta kan jämföras med resultaten av IEA-mätningen av kunskaper i matematik och naturorientering, TIMSS 200314. I matematik uppmättes en betydande försämring i jämförelse med motsvarande studie . Eleverna i skolår 8 hade testvärden som var lägre än vad eleverna i skolår 7 hade 1995. I naturorientering var inte försämringen lika markant, men resultaten tyder på att eleverna i skolår 8 uppvisade motsvarande kunskaper som eleverna i skolår 7 hade 1995. 132003 ingick även ett prov i problemlösning. 2006/07:1 UTGIFTSOMRÅDE 16 också att de svenska eleverna enligt rektorers bedömningar hör till dem som ofta kommer sent och stör på lektionerna och oftare än i jämförbara länder har ogiltig frånvaro. Skillnaden i elevresultat mellan olika skolor är relativt sett liten i liksom i de övriga nordiska länderna och resultaten påverkas här i något mindre omfattning av elevernas sociala bakgrund, än vad som är fallet i de flesta andra länder. Detta innebär bl.a. att de med sämst förutsättningar i de nordiska länderna lyckas relativt sett bättre. Spridningen mellan elever när det gäller matematik är minst i och på . Den största skillnaden mellan pojkar och flickor i finns inom läsförståelse där flickor genomgående presterar bättre än pojkar. I de nordiska länderna, förutom , är denna skillnad större än OECD-genomsnittet. När det gäller matematik presterar pojkar bättre än flickor i de flesta länder. I , och är dock skillnaden mellan könen den minsta bland . utgör ett undantag bland såväl de nordiska länderna som där flickor klarar sig klart bättre än pojkarna inom samtliga områden som PISA-undersökningen täcker. Tabell 4.1 Könsskillnader i antalet poäng i matematik, naturkunskap och läsförståelse i 2003. Negativa värden indikerar skillnader till flickors fördel. Källa: , 2003 Skillnader mellan elever med inhemsk respektive utländsk bakgrund 2003 visar at prestationsskillnaderna är relativt stora mellan elever med inhemsk respektive utländsk bakgrund i många OECD- länder. Bilden av det svenska resultatet utgör inget undantag. Elever som var födda utomlands hade ett sämre resultat än motsvarande OECD- snitt i samtliga fyra undersökta områden. tre av områdena; matematik, naturvetenskap och problemlösning, låg dessa resultat klart under OECD-snittet. För elever som har utländsk bakgrund men är födda i är skillnaden i resultat mot elever med svensk bakgrund något mindre än i OECD-genomsnittet. I och fanns inga mätbara skillnader i matematikprestationer mellan elever med inhemsk respektive utländsk bakgrund om hänsyn också tas till deras socioekonomiska bakgrund. För det genomsnittliga OECD-landet och för fanns däremot en tydlig sådan skillnad. Välutbildade och erfarna lärare är en nyckelfaktor för ett framgångsrikt skolväsende. En hög andel lärare med behörighet och med utbildning för den undervisning de har är av avgörande vikt för resultaten. Att skolväsendet kan försörjas med kompetenta lärare är därmed en av de viktigaste framtidsfrågorna. tillhör de länder inom som har den äldsta lärarkåren. av lärarna är eller äldre 7-9 och på gymnasienivån. Endast i , och var denna andel högre. Även om en föryngring skett i , är det fortfarande så att genomsnittsåldern är hög i internationell jämförelse. En jämnare åldersfördelning i lärarkåren är önskvärd av flera skäl - både från personalförsörjningssynpunkt men också för att eleverna skall få möjlighet att möta vuxna med olika livserfarenheter. Generellt sett har en större andel kvinnor bland lärarna än i flertalet övriga . Om lärarna i högskolan räknas in är denna andel i . Fem (, , , och ) har en högre andel kvinnor bland lärarna. har relativt sett höga andelar inom förskoleområdet och årskurs 1-6. Lärarna i har, liksom i tidigare mätningar av , lägre lön än i många andra länder. Endast det mått som anger begynnelselönen bland lärare på primärstadiet (år 1-6) är högre än genomsnittet inom ; på övriga nivåer i skolan har svenska lärare lägre lön. Detta gäller såväl ingångslön som högsta uppnådda lön och lön erfarenhet i yrket.