rfr · GU0WRFR8 · 2007-07-09 00:00:00 — 13BTABELLBILAGA BILAGA 2 2006/07:RFR8 Tabell M: Antal individer (företag) som första gången beviljades avdrag 1999 och som redovisade överskott av aktiv näringsverksamhet, underskott av aktiv näringsverksamhet, avdrag för kvittning eller som inte längre redovisade näringsverksamhet, fördelat på branscher Källa: datakörningar. Några begrepp inom skatteområdet Fysiska personer och skattesubjekt: Alla fysiska personer är skattesubjekt vilket innebär att de kan vara skattskyldiga för sina inkomster. Detta brukar kallas den subjektiva skattskyldigheten och ger svar på frågan vem som ska beskattas, och i vilken utsträckning. Skattskyldigheten kan vara obegränsad, dvs. gälla för alla inkomster eller begränsad, dvs. endast omfatta vissa inkomster. Inkomstslag: För att systematisera inkomstberäkningen delar man in de skattepliktiga inkomsterna för fysiska personer i tre olika inkomstslag: Förvärvsinkomster: Fysiska personer ska bl.a. betala och statlig inkomstskatt på inkomster i inkomstslagen tjänst och näringsverksamhet. Dessa inkomster kallas förvärvsinkomster. Inkomstslaget näringsverksamhet: Inkomster av näringsverksamhet regleras i 1342 kap. inkomstskattelagen (1999:1229, IL). Till inkomstslaget näringsverksamhet räknas inkomster och utgifter på grund av näringsverksamhet. Med näringsverksamhet avses enligt 13 kap. 1 § en verksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt. Varaktighet, självständighet och ett objektivt fastställbart vinstsyfte är kriterier som används vid bedömningen av om en verksamhet ska anses utgöra näringsverksamhet eller ej. Enskild näringsverksamhet: En fysisk person som bedriver näringsverksamhet utan förmedling av bolag ska som enskild näringsidkare registrera sin verksamhet och dess beteckning (firma) i handelsregistret. Ofta används begreppet enskild firma. Detta är beteckningen på en näringsverksamhet som bedrivs av en enskild fysisk person. Den är ingen självständig juridisk person. Näringsidkaren är personligt ansvarig för till exempel att avtalen hålls och skulderna betalas. Inkomsten beskattas hos ägaren som redovisar den i sin deklaration. Beskattning sker i inkomstslaget näringsverksamhet. Inkomsten av enskild näringsverksamhet beskattas som förvärvsarbete med inkomstskatt samt, om beskattningsbar inkomst är tillräckligt hög, statlig inkomstskatt. Med enskild näringsidkare kan man också avse en person som driver verksamhet genom ett enkelt bolag. Ett enkelt bolag bildas när två eller flera personer avtalar om att samarbeta i bolag, utan att det förs in i handelsregistret och därigenom blir ett handelsbo- 146 Före skattereformen , bestod det som utgör inkomst av näringsverksamhet av tre olika inkomstslag: inkomst av rörelse, annan fastighet (hyreshus) och jordbruksfastighet. 14BNÅGRA BEGREPP INOM SKATTEOMRÅDET BILAGA 3 2006/07:RFR8 Det enkla bolaget är inte heller någon juridisk person. 147 Det enkla bolaget är inget skattesubjekt. Var och en av bolagsmännen betraktas som enskilda näringsidkare. Enskilda firmor delas upp i två olika grupperingar enligt bokföringslagen (1999:1078 2 kap. 2 § 14). Den första kategorin är enskilda firmor som inte upprättar årsbokslut, vilka redovisar uppgifter i blankett N1. Den andra kategorin är enskilda firmor som upprättar årsbokslut och som redovisar uppgifter i deklarationsblankett N2. I en näringsverksamhet kan företagaren bedriva flera olika verksamheter, t.ex. jordbruk och fastighetsförvaltning. Oavsett hur många verksamheter som bedrivs ska resultatet av dessa redovisas på en enda blankett N1 eller N2. Det kan vara mer praktiskt att lämna vissa deklarationsuppgifter för varje verksamhet för sig om exempelvis bokföringen för de olika verksamheterna är separerade. Om så är fallet finns det möjlighet att använda blankett N1A eller N2A för detta ändamål.148 Handelsbolag: Om två eller flera personer sluter avtal om att bedriva näringsverksamhet i bolag, utgör bolaget ett handelsbolag förutsatt att det har registrerats i handelsregistret hos . Om verksamheten bedrivs av flera personer utan att detta har registrerats som handelsbolag föreligger ett enkelt bolag. Handelsbolaget är, i motsats till enskild firma och enkelt bolag, ett rättssubjekt, en självständig juridisk person. Varje bolagsman svarar emellertid personligen för de avtal som ingås för bolagets räkning. Ansvaret är solidariskt. Ett handelsbolag inkomsttaxeras inte. I stället fördelas bolagets resultat på bolagsmännen, vilka i sina deklarationer ska ta upp inkomsten på ett sådant sätt att redovisningen sker i det eller de inkomstslag som gäller för bolaget. Om en fysisk person är delägare i ett eller flera handelsbolag räknas näringsverksamheten i varje handelsbolag som en egen näringsverksamhet (14 kap. 13 § IL). Kommanditbolaget skiljer sig från handelsbolaget på så sätt att endast en bolagsman (komplementär) måste vara obegränsat ansvarig. Övriga delägare (kommanditdelägare) ansvarar inte för mer än satsat kapital. För dem gäller särskilda begränsningar för underskottsavdrag. I beskattningshänseende behandlas kommanditbolag i övrigt på samma sätt som handelsbolag. Aktiv eller passiv näringsverksamhet: All näringsverksamhet som en enskild näringsidkare bedriver är antingen aktiv eller passiv. Detta regleras i 2 kap. 23 § IL. Eftersom näringsverksamheten är en och samma görs bedömningen av aktivitetskravet utifrån hela näringsverksamheten, och inte för de enskilda verksamhetsgrenarna för sig. För att näringsverksamhet ska vara aktiv krävs att den skattskyldige har arbetat i verksamheten i inte oväsentlig omfattning, annars är verksamheten passiv. Tillfälliga förändringar torde inte ändra en verksamhets status från passiv till aktiv. Kravet på att den skattskyldige ska ha arbetat i inte oväsentlig omfattning innebär 147Varje bolagsman (delägare) äger sina tillgångar och ansvarar för sina skulder. Bolagets vinster och förluster delas lika mellan bolagsmännen om inget annat avtalats. 148Nutek, 2005a. 2006/07:RFR8 BILAGA 3 14BNÅGRA BEGREPP INOM SKATTEOMRÅDET att den skattskyldige i normalfallet ska ha ägnat sysslorna i verksamheten minst en tredjedel av den tid som åtgår för en vanlig anställning på heltid. Detta krav får i vissa fall jämkas med hänsyn till omständigheterna. Kravet på en tredjedels årsarbetstid kan jämkas nedåt om en person vid sidan av en anställning bedriver verksamhet där intäkterna i huvudsak baseras på hans eller hennes egen arbetsinsats, t.ex. en konsult eller en hantverkare. En sådan näringsidkare anses regelmässigt uppfylla aktivitetskravet. Å andra sidan ställs det högre krav på arbetsinsatsen av den vars verksamhet i huvudsak grundar sig på innehavet av en tillgång dvs. verksamheter med en betydande balansomslutning. I fråga om t.ex. förvaltning av egna fastigheter krävs en arbetsinsats om minst en tredjedel av arbetstiden i en heltidsanställning för att verksamheten ska anses som aktiv näringsverksamhet (prop. 1989/90:110 s. 646). Regeringsrätten har i en dom (RÅ 2002 ref. 15) ansett att skogsbruk på en fastighet om ca , där den skattskyldige själv utförde allt arbete, utgjorde aktiv näringsverksamhet. Regeringsrätten uttalade i domen att verksamhet som baserar sig på innehav av en tillgång, och där den nedlagda arbetsinsatsen är av begränsad omfattning, närmast har karaktären av förmögenhetsförvaltning. Tydliga sådana fall kan vara innehav av utarrenderade jordbruksfastigheter, innehav av hyresfastigheter eller skogsfastigheter vilkas skötsel omhänderhas av annan. Om däremot den skattskyldige i ett jord- eller skogsbruk själv utför allt arbete får denna arbetsinsats, enligt Regeringsrätten, anses ha sådan betydelse för avkastningen att det förhållandet att verksamheten är av mindre omfattning och att arbetsinsatsen därför blir begränsad inte hindrar att verksamheten utgör aktiv näringsverksamhet. När det gäller bedömningen av om näringsverksamhet i ett handelsbolag är aktiv utgår man från delägarna, dvs. i vilken omfattning de har lagt ner arbete i verksamheten. Det innebär att inkomster från ett och samma handelsbolag kan hänföras till aktiv näringsverksamhet för en delägare och passiv näringsverksamhet för en annan. I denna uppföljning har följande branschindelningar använts (utifrån SNI- koder): Jordbruk, jakt och skogsbruk samt fiske Jordbruk: 01 Jordbruk, jakt och service i anslutning härtill Skog och fiske: 02 Skogsbruk och service till skogsbruk samt 05 Fiske, vattenbruk samt service i anslutning härtill Tillverkningsindustri: 1014 Utvinning av , 1537 Tillverkning, 4041 El-, gas-, värme- och vattenförsörjning Byggverksamhet: 45 Byggverksamhet Varuhandel, reparationer samt restaurang och hotell Handel: 5052 Partihandel och detaljhandel; reparation av motorfordon, hushållsartiklar och personliga artiklar Hotell: 55 Hotello restaurangverksamhet Transport: 6064 Transport, magasinering och kommunikation Finansiell verksamhet och andra företagstjänster Finans: 6567 Finansiell verksamhet, 70 Fastighetsverksamhet, 71 Ut- hyrning av fordon och maskiner utan bemanning samt av hushållsartiklar och varor för personligt bruk Företagstjänster: 72 Databehandlingsverksamhet m.m., 73 Forskning och utveckling samt 74 Andra företagstjänster 2006/07:RFR8 BILAGA 4 15BBRANSCHINDELNINGAR Utbildning, hälso- och sjukvård, andra samhälleliga och personliga tjänster Förvaltning: 75 Offentlig förvaltning och försvar; obligatorisk socialförsäkring och 80 Utbildning Samhällstjänster: 9091 Hälso- och sjukvård, sociala tjänster; veterinärverksamhet samt andra samhälleliga tjänster Personliga tjänster: 9299 Personliga tjänster 1.I kammarrättens mål dnr 2262-02 konstaterade domstolen att verksamheten (konsultuppdrag avseende uppbyggnad av kvalitetssystem med fokus på ekonomiska flöden i företag) inte hade genererat några intäkter under och att några intäkter inte heller hade kommit in i verksamheten under . influtit i verksamheten. Verksamheten ansågs därför inte ha vinstsyfte och allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet medgavs inte. Domen överklagades till Regeringsrätten som inte meddelade prövningstillstånd. 2.I kammarrättens mål dnr 395-04 konstaterade domstolen att verksamheten inte hade redovisat någon omsättning och inte heller några upplupna intäkter utan enbart utgifter. Domstolen fann därför anledning att ifrågasätta omfattningen av verksamheten. Allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet medgavs därför inte. Domen överklagades till Regeringsrätten som inte meddelade prövningstillstånd. 3.I kammarrättens dom dnr 2858-1997 som avsåg taxering, dvs. den äldre kvittningsregeln, konstaterade domstolen att verksamheten (export och import av data och datatillbehör) inte hade genererat några intäkter och att ingen försäljning hade kommit tillstånd. Domstolen ansåg inte att verksamheten hade vinstsyfte varför den inte utgjorde näringsverksamhet. Allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet medgavs inte. 4.I kammarrättens dom dnr 2870-1998 som avsåg taxering, dvs. den äldre kvittningsregeln, konstaterade domstolen att verksamheten inte hade haft någon omsättning under inkomståren 19931995 och inte heller några uppdragsgivare . Verksamheten ansågs därför inte yrkesmässigt driven och allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet medgavs inte. I kammarrättens dom dnr 8795-1999 ansåg domstolen att verksamheten saknade vinstsyfte eftersom det inte fanns något underlag som visade att det hade förekommit några intäkter i densamma. Allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet medgavs därför inte. 2006/07:RFR8 BILAGA 5 16BGENOMGÅNG AV KAMMARRÄTTSDOMAR 6.I kammarrättens dom dnr 9011-1999 ansågs verksamheten (informationsverksamhet) sakna vinstsyfte. Inkomsterna åren 19941997 uppgick till sammanlagt medan kostnaderna bara för uppgick till . Domstolen ansåg inte att verksamheten utgjorde näringsverksamhet. Allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet medgavs därför inte. 7.I kammarrättens dom dnr 668-1997 som avsåg taxering, dvs. den äldre kvittningsregeln, ansågs domstolen att verksamheten (försäljning och uthyrning av fyra andelar i s.k. timesharelägenheter) saknade vinstsyfte. Verksamheten hade inte givit några intäkter och några försäljningar eller uthyrningar hade inte heller skett. Domstolen ansåg inte att verksamheten utgjorde näringsverksamhet. Allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet medgavs därför inte. Domen överklagades till Regeringsrätten som inte meddelade prövningstillstånd. 8.I kammarrättens domar dnr 5542-1997 och 5543-1997 som avsåg taxering, dvs. den äldre kvittningsregeln, konstaterade domstolen att verksamheten, som bestod i att två personer i ett handelsbolag reparerade, köpte och sålde antika orientaliska mattor, saknade vinstsyfte. Bolaget hade redovisat ingen eller endast marginell omsättning. Domstolen ansåg inte att verksamheten utgjorde näringsverksamhet. Allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet medgavs därför inte. 9.I kammarrättens dom dnr 3294-1998 som avsåg taxering, dvs. den äldre kvittningsregeln, ansåg domstolen att verksamheten (korg- och keramikverkstad) saknade vinstsyfte eftersom den hade låg omsättning. Domstolen ansåg inte att verksamheten utgjorde näringsverksamhet. Allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet medgavs därför inte. 10.I kammarrättens dom dnr 4631-1998 som avsåg taxering, dvs. den äldre kvittningsregeln, ansåg domstolen att verksamheten (handelsbolag som var verksamt inom området avel, inköp, försäljning och förmedling av hästar m.m.) saknade vinstsyfte. Verksamheten hade tidigare av domstol bedömts som hobby, och domstolen fann att verksamheten fortfarande var av samma typ. Domstolen ansåg inte att verksamheten utgjorde näringsverksamhet. Allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet medgavs därför inte. I kammarrättens dom dnr 2328-2003 ansåg domstolen inte att verksamhet (teknisk konsultverksamhet) som bedrivits tiden t.o.m. uppfyllde kraven för näringsverksamhet eftersom bara en intäktsgivande affärshändelse hade inträffat. Allmänt avdrag för underskott av aktiv närings- 16BGENOMGÅNG AV KAMMARRÄTTSDOMAR BILAGA 5 2006/07:RFR8 verksamhet medgavs därför inte. Domen överklagades till Regeringsrätten som inte meddelade prövningstillstånd. 12.I kammarrättens dom dnr 2329-2003, som avsåg samma verksamhet som ovan, ett senare taxeringsår, gjorde domstolen samma bedömning. Även denna dom överklagades till Regeringsrätten som inte meddelade prövningstillstånd. 13.Kammarrättens dom dnr 41894190-2004 avsåg uppfinningsverksamhet inom byggbranschen. Verksamheten startade och hade fram vare sig givit några kunder eller intäkter. Verksamheten hade inte heller lett till något patent, och produkterna hade inte kommit till det stadium att de kunde marknadsföras. Domstolen ansåg sammantaget att verksamheten inte kunde anses utgöra näringsverksamhet, och allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet medgavs därför inte. Domen har överklagats till Regeringsrätten som ännu inte har prövat frågan om prövningstillstånd. 14.I kammarrättens dom dnr 1796-2002 konstaterade domstolen att verksamheten (konstruktion av tekniska hjälpmedel och uppfinningsverksamhet) hade drivits trots att den var mycket förlustbringande. Domstolen ansåg därför att verksamheten inte hade vinstsyfte. Allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet medgavs inte. 15.I kammarrättens dom dnr 56-1999 som avsåg taxering, dvs. den äldre kvittningsregeln, bestod verksamheten av ett hjälpmedel för rättning av tips- och lottokuponger. Verksamheten hade fortsatt trots att införande av on- line-system gjort produkterna obrukbara. Handelsbolaget hade inte heller redovisat vare sig omsättning eller intäkter. Domstolen ansåg därför att verksamheten inte utgjorde näringsverksamhet och allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet medgavs inte. I kammarrättens dom dnr 14071410-2003 konstaterade domstolen att verksamheten (hållande av hundar för kapplöpning) var att betrakta som hobby. Domstolen motiverade sitt beslut med att den skattskyldige haft fyra hundar, varav en tävlade i hundkapplöpning. Inga tävlingsvinster hade influtit . ägde den skattskyldige fyra hundar, varav två unghundar. En av hundarna tävlade kontinuerligt. Inkomsterna uppgick till och . Den skattskyldige var inte ekonomiskt beroende av verksamheten. Allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet medgavs därför inte. Domen överklagades till Regeringsrätten som inte meddelade prövningstillstånd. 2006/07:RFR8 BILAGA 5 16BGENOMGÅNG AV KAMMARRÄTTSDOMAR I kammarrättens dom dnr 2707-2004 fann domstolen att verksamheten (utveckling av algoritmer och programvara) inte utgjorde näringsverksamhet. Verksamheten hade inte genererat några inkomster fr.o.m. t.o.m. , och den inköpta utrustningen kunde även användas för privata ändamål. Allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet medgavs därför inte. Verksamheten ska vara nystartad I kammarrättens mål dnr 5145-04 och dnr 5149-04 konstaterade domstolen att den aktuella jordbruksfastigheten förvärvades och att industrifastigheten förvärvades till 1991 och att resterande förvärvades 1994. Näringsverksamheten ansågs därför (bl.a. med hänvisning till Regeringsrättens uttalande i RÅ 2002 ref. 59) startad , varför avdrag inte kunde medges vid inkomsttaxeringen . Domen är överklagad till Regeringsrätten som ännu inte har prövat frågan om prövningstillstånd. 2.I kammarrättens dom dnr 5868-2001 konstaterade domstolen att den skattskyldige inte hade lämnat några uppgifter eller någon dokumentation som styrkte att den verksamhet som han nu yrkade avdrag för, handel med konfektyr, inte var densamma som hade bedrivits . Domstolen fann därför att bestämmelsen om allmänt avdrag för underskott i aktiv näringsverksamhet inte var tillämplig. 3.I kammarrättens mål dnr 254-2001 ansåg domstolen att pepparrotsodling som hade påbörjats var samma näringsverksamhet som den grisproduktion och odling av spannmål som påbörjades . Domstolen ansåg därför inte att det förelåg någon rätt till allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet. I kammarrättens mål dnr 72237224-1998 blev den skattskyldige, tillsammans med sin hustru, lagfaren ägare till en jordbruksfastighet . Domstolen ansåg att näringsverksamheten var påbörjad i och med anskaffandet, oavsett om intäkter för fastigheten erhållits först . Domstolen hänvisade till Regeringsrättens uttalanden i RÅ 2002 ref. 59. Kammarrätten ansåg inte att det förelåg någon rätt till allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet. 16BGENOMGÅNG AV KAMMARRÄTTSDOMAR BILAGA 5 2006/07:RFR8 5.I kammarrättens mål dnr 5409-2000 hade den skattskyldige förvärvat en jordbruksfastighet . Domstolen ansåg därför att näringsverksamheten påbörjades i och med anskaffandet, oavsett om intäkter för fastigheten erhållits först . Domstolen hänvisade till Regeringsrättens uttalande i RÅ 2002 ref. 59. Kammarrätten ansåg inte att det förelåg någon rätt till allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet. 6.I kammarrättens mål dnr 3974-2005 hade den skattskyldige förvärvat en jordbruksfastighet . Domstolen ansåg därför att näringsverksamheten påbörjades i och med anskaffandet, oavsett om intäkter för fastigheten erhållits först . Domstolen hänvisade till Regeringsrättens uttalande i RÅ 2002 ref. 59. Kammarrätten ansåg inte att det förelåg någon rätt till allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet. Domen överklagades till Regeringsrätten som inte medgav prövningstillstånd. 7.I kammarrättens mål dnr 38343835-2004 (målet rörde samma person som dnr 3974-2005) hade den skattskyldige förvärvat en jordbruksfastighet . Domstolen ansåg därför att näringsverksamheten påbörjades i och med anskaffandet, oavsett om intäkter för fastigheten erhållits först . Domstolen hänvisade till Regeringsrättens uttalande i RÅ 2002 ref. 59. Kammarrätten ansåg inte att det förelåg någon rätt till allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet. Domen överklagades till Regeringsrätten som inte medgav prövningstillstånd. 8.I kammarrättens mål dnr 229-1998 som avsåg taxering, dvs. den äldre kvittningsregeln, ansåg domstolen att den skattskyldige bedrivit verksamhet med travhästar i varje fall i sådan omfattning att det varit fråga om rörelse . Domstolen ansåg inte att det förelåg någon rätt till allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet. 9.I kammarrättens mål dnr 922-1999 som avsåg taxering, dvs. den äldre kvittningsregeln, hade den skattskyldige förvärvat en näringsfastighet . Domstolen ansåg därför att näringsverksamheten påbörjades i och med anskaffandet, oaktat att hästverksamhet och ridning inte påbörjats förrän . Domstolen ansåg inte att det förelåg någon rätt till allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet. I kammarrättens mål dnr 278-2000 hade den skattskyldige ägt en andel av en jordbruksfastighet. Domstolen ansåg därför att näringsverksamheten påbörjades i och med anskaffandet och att den ridverksamhet hon startade var en utvidgning av den befintliga närings- 2006/07:RFR8 BILAGA 5 16BGENOMGÅNG AV KAMMARRÄTTSDOMAR Domstolen ansåg inte att det förelåg någon rätt till allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet. 11.Kammarrättens mål dnr 225-1997, 225-1997, 4099-1998, 2899-1999, 216-2001, 2805-2001, 3589-2002 och 4050-2003 avser alla samma person men olika taxeringsår. Verksamheten, som angavs vara projekt- och utvecklingsverksamhet, ansågs inte utgöra sådan konstnärlig och litterär verksamhet som kan ges allmänt avdrag. Verksamheten var heller inte nystartad, varför domstolen inte ansåg att det förelåg någon rätt till allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet. Några av domarna har överklagats till Re- geringsrätten som inte har beviljat prövningstillstånd. 12.I kammarrättens mål dnr 4253-2004 hade den skattskyldige bedrivit jord- och skogsbruk innan han startade en litterär verksamhet. Den nya verksamheten bedömdes inte som så gott som uteslutande vara av litterär art, varför allmänt avdrag på denna grund inte kunde ges. Verksamheten var heller inte nystartad, varför domstolen inte ansåg att det förelåg någon rätt till allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet. Domen har överklagats till Regeringsrätten som ännu inte har tagit ställning till frågan om prövningstillstånd. 13.I kammarrättens mål dnr 248-1997 som avsåg taxering, dvs. den äldre kvittningsregeln, bedrev den skattskyldige redan före näringsverksamhet (hästverksamhet) på jordbruksfastigheten. Allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet kunde därför inte medges . 14.I kammarrättens mål dnr 676-1999 som avsåg taxering, dvs. den äldre kvittningsregeln, hade den skattskyldige övertagit hästverksamhet från sin före detta hustru. Frågan i målet var om verksamheten uppfyllde kraven på näringsverksamhet, eftersom den hade satts i gång att den före detta hustrun inte skulle ha varit berättigad till avdrag. Med hänsyn till arten och omfattningen av hästverksamheten ansågs verksamheten utgöra näringsverksamhet. Eftersom den skattskyldige trätt i den ursprungliga ägarens ställe, kunde allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet inte medges. Domen överklagades till Regeringsrätten som inte meddelade prövningstillstånd. I kammarrättens mål dnr 3015-2001 ägde den skattskyldige vid ingången av en jordbruksfastighet. Domstolen ansåg därför att näringsverksamheten påbörjades i och med anskaffandet av fastigheten. 16BGENOMGÅNG AV KAMMARRÄTTSDOMAR BILAGA 5 2006/07:RFR8 ge startade därefter en ny verksamhet, författarverksamhet. Eftersom all näringsverksamhet som enskilda bedriver räknas som en och samma ansåg domstolen inte att den nya näringsverksamheten var nystartad. Allmänt avdrag för underskott av aktiv näringsverksamhet kunde därför inte medges.