rfr · GV0WRFR4 · 2007-11-01 00:00:00 — Vi räknar med att det ska vara klart . Vi kommer också att göra en underlätta för personalen att hantera de här frågorna. (Bild 64) är lite komplicerad. Det finns ett första led i bestämmelsen som inte alls handlar om anmälningsskyldighet utan har en mycket mer proaktiv hållning, nämligen att man ska vaka över att de äldre får en god omvårdnad och lever under trygga förhållanden. Det handlar om att vara steget före och att reagera på signaler för att man inte ska hamna i en situation som bara har förlorare. Det finns en svårighet när man ska försöka följa upp de anmälningar som görs ute i landet. Vi har gjort några försök. Det visar sig att det blir en väldigt grumlig bild. Man tolkar lagstiftningen så olika i kommunerna. Det gör att det blir svårt att till och med på länsnivå få en bild av hur det ser ut. Jag kan berätta att den senaste undersökning som vi gjorde handlade om 2002. Då visade det sig att anmälningarna kom från hälften av landets kommuner. I de flesta län var det en eller två kommuner som svarade för flertalet anmälningar. De enskilda verksamheterna hade i stort sett inga anmälningar. Man kan undra om detta speglar verkligheten. Vi har tittat på det länsstyrelserna har gjort . Det är 19 länsstyrelser som har tittat på detta. Då kom av alla anmälningar från ett län, och det var inget storstadslän. av anmälningarna kom från de tre storstadslänen tillsammans. Detta ger en bild av att detta är komplicerat. När vi reviderar föreskriften vill vi också skriva in det mer proaktiva förhållningssättet. Därför trycker vi också på den första halva av bestämmelsen. På samma vis är det i de nya föreskrifter som har kommit om kvalitetssystem inom . Där finns det också en koppling till anmälningsskyldigheten. Man måste också betona tillsynens roll, och då handlar det inte bara om de anmälningar som har gjorts utan också om hur man arbetar för att förhindra att det uppstår situationer som personalen inte kan bemästra. (Bild 65) När det gäller våld från närstående eller utomstående har vi haft ett regeringsuppdrag. Det var 20022003 då vi gav medel till kvinnojourer. Ett av de projekten handlade just om kvinnofridsutbildning för personal inom , det som vi fick höra om från förut. Där var målet att öka kunskapen om detta. Jag tycker att det ni har kommit fram till i är imponerande. Man kan undra hur man ska göra för att få spridning på sådan kunskap som ni har tagit fram. (Bild 66) har vi på fyra uppdrag. Där finns äldre med, men huvudmålgruppen är kvinnor i gemen och barn som bevittnar våld. (Bild 67) Vi ska bland annat ge utvecklingsmedel till förstärkt kvinnojourverksamhet och förstärkt brottsofferjourverksamhet. Det ska vi göra tillsammans med länsstyrelserna. Vi ska också jobba fram bedömningskriterier för tillsynen av arbete med våldsutsatta kvinnor, och där ingår naturligtvis äldre. Sedan ska vi arbeta med kvalitetssäkring av bedömningsinstrument för arbete med våldsutsatta kvinnor. Det hela ska mynna ut i en kunskapsvägledning för arbete när det handlar om våldsutsatta kvinnor. Det är en väldig tonvikt på kvinnor här, men vi utgår ifrån att det går att använda också för våldsutsatta äldre män. Den som samordnar de här uppdragen hos oss på är . Jag har skrivit upp hennes mejladress. (Bild 67) De här uppdragen är alldeles färska. Vi håller på att formera projektorganisationer för de här uppdragen. Där räknar jag med att äldreenheten absolut kommer att ha en roll. Jag skulle vilja avsluta med att man verkligen kan fundera över hur vi gör för att synliggöra våld mot äldre. Då tänker jag på hur man får spridning av goda idéer. Där kanske vi kan ha en roll. Man kan också fundera lite över hur det fungerar att vi är så många aktörer. Det känns som om man behöver någon typ av samordning här, efter det jag har hört . Det finns många goda intentioner, men risken är att vi var och en jobbar med vårt eget område och sedan blir det en massa tomma hål emellan. Ordföranden: har vi gått igenom de inledande föredragningarna och fått en bra redovisning. vill utskottets ledamöter ställa frågor. (): Det har varit oerhört intressanta föredragningar. De har varit korta och väldigt kärnfulla. De frågetecken som jag hade när jag kom är egentligen uträtade. Jag skulle vilja ställa en fråga till och från stadsdelsförvaltning. Jag tycker att de lämnade en jättebra information. Är det fler stadsdelar i som har tagit efter detta? Finns det någon statistik som visar att er information har haft effekt? Sedan ser jag även att det står i er broschyr att de äldre ska begära legitimation från . Vad jag har förstått har man inte längre legitimation I väldigt många kommuner i existerar inte detta. Det är också en tanke. Finns det något resultat på papperet av ert jättebra jobb? Har fler stadsdelar i tagit över det sätt som ni arbetar på? Representant från : Vi har fått ganska många förfrågningar om att åka runt och prata om det vi har gjort. Jag tror att en del är på gång att utbilda sin personal. Det kanske blir så på ett mer påtagligt sätt nu eftersom man har ändrat till skall när det gäller att kvinnor som blir utsatta för våld skall få hjälp. Man har ändrat detta i lagen. Jag tror att det kommer att göra att många kommer att arbeta med detta på ett annorlunda sätt. Jag kan inte svara på om det är några fler än vi just , men vi har utbildat all personal inom äldreomsorgen i stadsdelsförvaltning, och det pågår fortfarande. Och personal i har legitimation. (): Tack för en intressant förmiddag! Jag har två väldigt korta frågor till Kommuner och Landsting, men jag har en djupare fundering. Innan vi hade en lag mot barnaga var det ingen som ansåg att det var barnmisshandel. Jag vill fråga både och om det behövs en ny lagstiftning för att vi ska se en större frekvens av det här lilla upprepade kränkande våldet som misshandel, vilket inte sker . Sedan har jag några korta frågor till SKL. Anser ni att det behövs särskilda medel för att man ska se det här kränkande våldet mot äldre i vården? Är inte det en del av kvaliteten inom äldreomsorgen? Har något ansvar i missbruksvården när det gäller att skydda föräldrar till missbrukande barn? : Det här är ett problem som inte bara gäller våld mot äldre. Vi har ett stort mörkertal när det gäller våld i nära relationer. Det gäller också andra grupper och även barnmisshandel. Det är svårt att synliggöra det. Det är en politisk fråga om man vill synliggöra det och utvidga våldsbegreppet. Mycket av det som vi pratar om kommer att vara svårt för en åklagare att driva inom befintlig lagstiftning. Den är mer anpassad för fysiskt våld och hot. Det psykiska våldet är svårare att arbeta med på det sättet. : Din konkreta fråga var om vi behöver en ny lagstiftning, och svaret är nej. Vi har adekvat lagstiftning. Det gäller snarare att se till att utnyttja den på ett effektivt och professionellt sätt, och det innefattar samverkan, tidiga signaler och så vidare. : Först var det frågan om särskilda medel. Det är självklart att om man vill ha en ambitionshöjning eller satsa på forskning lär det alltid behövas särskilda medel som är riktade för att få fart på någonting. Sedan är frågan hur mycket pengar du lovar oss. Sedan var det en fråga om har ansvar för missbrukare. Problemet är oftast väldigt konkret. Det fanns ett exempel här om en missbrukande son som kommer hem eller till äldreboendet i samband med pensionsdags och har en korrekt och legal fullmakt för att sköta gamla mammas affärer. Där har inte missbrukarvården någon möjlighet att ingripa. Eller var det något annat du tänkte på? (): Jag tänkte inte på när man har en fullmakt, utan på just detta att det finns personer i den öppna missbruksvården, och man vet att de saknar ett boende. Vilket ansvar har man då gentemot de gamla föräldrarna som blir utsatta? : har ansvar för att hjälpa till med boendet. Men om de flyttar hem till den gamla är det väldigt svårt för samhället att ingripa och lyfta ut. Det fungerar inte så. (): Jag tycker också att det har varit en väldigt intressant dag. Jag vill ställa frågor om det som är mest tabubelagt och osynliggjort, det vill säga våld i nära relationer. Vi har fått två bra exempel som egentligen bygger på kunskap och strukturerat systematiskt arbete. Men det känns som om och är alldeles för ensamma. Det känns lite som om äldre kvinnor försvinner i kvinnofridsarbetet och att våld mot äldre i nära relationer och mäns våld mot äldre kvinnor försvinner i äldreomsorgens arbete. Det ställdes en fråga från stadsdelsförvaltning, tror jag, om vad som är nästa steg. Jag skulle vilja rikta frågan: Vad kan man mer konkret göra för att och inte bara ska vara lite udda bra verksamheter och för att det här ska slå igenom? Jag väljer att rikta frågan till SKL, som har kontakt med alla kommuner och landsting, och , som också har en roll gentemot alla kommuner och landsting. Och tänker jag både på de äldre som finns inom äldreomsorg och på de äldre som inte har hemtjänst eller bor i äldreboende. : Vi är oerhört tacksamma om vi kan sprida goda exempel. Vi är även här för att lära oss och lyssna på kunskap och exempel från olika håll. Jag tyckte själv att frågan från stadsdelsförvaltning var oerhört berättigad. Vad är nästa steg? Jag sitter själv med frågan och har inte svaret. Men vi är självfallet behjälpliga med att sprida goda exempel. Jag tror att ett sådant här tillfälle är starten för att få i gång en aktivitet kring detta. : Vi instämmer i konstaterandet att vi har hört flera goda exempel från , och . Vi på håller på att ta fram en vägledning för kommunerna. Dessutom är vi beredda att bidra till att sprida de här goda exemplen. Vi får väl överväga metoder för det, men jag är öppen för att vi, till exempel tillsammans med SKL, skulle kunna göra någonting för att erfarenheterna från och når ut till resten av landet. : Jag vill säga något om detta med nästa steg. Det har faktiskt visat sig att utbildning och kunskapshöjning för alla personalkategorier som jobbar med den här frågan är en viktig faktor för att förebygga våld mot äldre. Det andra är teamsamarbete, att man verkligen går ihop och jobbar i team runt de enskilda fallen. För det tredje gäller det att vi försöker att förändra attityderna i samhället men också inom personalgrupper när det gäller hur vi egentligen ser på de äldre i samhället. (): Jag har en fråga till SKL och en till . Om man ska kunna se, reagera och agera på ett problem, som här när det gäller våld mot äldre, fordras det kunskap. SKL har en framgångsrik utbildning när det gäller kvinnovåld där äldre, som flera har sagt, finns med i marginalen. Men som vi också har hört är det mycket som skiljer här. Min fråga till SKL är: Kan ni tänka er, efter det ni har hört här och efter att tagit del av allt det arbete som görs inom EU, att ha en egen utbildning när det gäller våld mot äldre efter modellen våld mot kvinnor? EU har det här som en högprioriterad fråga. har EU en motsvarande utfrågning om våld mot äldre där en hel del kunskap kommer fram. Sedan har jag en fråga till . Samordning mellan olika aktörer nämndes. Det har väl också blivit tydligt här att det är många som arbetar i sina stuprör. Om ni skulle få det ansvaret, tycker ni att det känns väldigt meningsfullt? Hur ser ni på att ta det ansvaret? : Vi kan inte sitta här och lova en stor utbildningssatsning, men det är självfallet en viktig fråga. Jag vill också passa på att svara lite på inbjudan att vi skulle kunna hitta samverkansmöjligheter. I och med att vi ska göra en kartläggning över medlemmarnas kvinnofridsarbete, där våld mot äldre kvinnor också kommer att vara en viktig del, finns det anledning att titta på om man kan bredda den till att bli en utbildning kring de här frågorna också. : Vi tror att välfärdsarbete , och ännu mer , kommer att handla om samverkan mellan både offentliga, privata och frivilliga aktörer. Vi medverkar gärna till att samordna den här typen av insatser. (): Jag tänkte i första hand vända mig till representanterna från . Min fråga handlar om de demenssjukas situation inom vård och omsorg och deras utsatthet för våld, övergrepp, missförhållande och vanvård. Min fråga är: I vilken omfattning gör oanmälda tillsynsbesök inom äldreomsorgen och demensvården för att på så sätt upptäcka olika typer av missförhållanden? Sedan skulle jag också vilja veta om tycker att dagens omfattning på tillsynen är tillräcklig. (): Jag vill tacka för bra föredragningar, men jag saknar en problematik här , nämligen kvinnors våld mot män. Det förekommer ju psykisk och fysisk misshandel kvinna gentemot man, inte minst bland de äldre. Jag undrar om professor vet om det finns någon forskning om detta. Sedan vill jag också fråga stadsdelsförvaltningarna om ni har träffat på den här problematiken? Eller är det möjligtvis så att män avstår från att anmäla på grund av rädsla eller skam? (): Herr ordförande! Det här är en fråga med många olika dimensioner. Som jag ser det finns det två nyckelgrupper. Det är personalen och pensionärsorganisationerna. Vi har pratat en hel del om personalen. Jag tror att det är viktigt att man får möjlighet att träffas och diskutera de här frågorna genom utbildningar och liknande. Jag har egentligen en fråga till SKL, och ni har kanske redan svarat på den. Vilka behov ser ni att vi i skulle kunna tillgodose när det gäller utbildning för personalen? Sedan har jag en fråga till pensionärsorganisationerna. Ser ni några konkreta saker som ni tycker att vi borde ta tag i för att underlätta er roll när det gäller våld inom familjen? Slutligen skulle jag vilja ge Hans Ekerbring en möjlighet att komma in. Han fick så lite tid till sitt anförande. I pausen diskuterade vi möjligheten att kräva utdrag ur brottsregistret även för anställda inom den här vården. Kan du utveckla det lite grann? (): inledde med att fråga om våld leder till isolering eller om isolering leder till våld. Risken att drabbas av våld är dubbelt så hög om man är dement. Jag har en fråga till SKL och även till stadsdelsförvaltning eftersom de tog upp att anhörigkonsulenten är en spindel i nätet. Då är mina frågor: Tar den övriga vården till sig de anhörigas kunskap? Hur använder man den kunskap som de anhöriga har? Hur ser det ut när det gäller hembesök? Jag har en fråga till också. Jag skulle vilja veta mer om uppföljning av regeringsuppdraget man hade 20022003 med projektmedel för kvinnofridsutbildningen till . Det ställs väldigt många frågor hur man ska kunna sprida detta vidare. Ligger det i uppföljningen av det regeringsuppdraget? , : Frågan gällde tillsynsverksamheten. Man kan konstatera att oanmälda tillsynsbesök är ovanliga inom både från sida och från tillsyn av hälso- och sjukvården. Tillsynen av äldreomsorgen har fått ökade resurser . Det ser vi i statistiken över de sociala tillsynsrapporterna. Tillsyn som är inriktad på den här typen av missförhållanden, det vill säga äldre som utsätts för våld, gäller på samma sätt som överallt som vi har hört . Från sida tar vi på regeringens uppdrag fram nya bedömningskriterier för den sociala tillsynen, tillsynen av när det gäller våldsutsatta kvinnor. När det gäller fältet kommer vi i vår att ge ut nya riktlinjer för demensvården. Som vi har hört här finns den här problematiken med i bilden. , : Jag ska svara när det gäller genusperspektivet. En av anledningarna till att vi pratar om övergrepp mot äldre är att det är just äldre människor det handlar om. Det handlar inte om kvinnor och män, utan om människor. Det finns en stor studie från som visar att antalet män var större i populationen utsatta än kvinnor. Det finns motsägande resultat, men jag tror av vad jag har läst att om det är tabu att prata om detta så är det dubbelt tabu för många män att erkänna att de är utsatta för våld i sin familjerelation. För hade jag förmånen att vara med i Nationella rådet för kvinnofrid och prata om våld mot äldre kvinnor. Jag var lite opportun och mitt föredrag handlade om våld mot äldre. Jag framförde den genusaspekt som vi kanske inte har sett så mycket av, nämligen att det inom vården huvudsakligen handlar om kvinnor. Det våld som begås där begås huvudsakligen av kvinnor mot de äldre män och kvinnor som finns där. , stadsdelsförvaltning: När det gäller kvinnors våld mot män har personalen lärt sig att känna igen situationer där det förekommer våld och ser det även om det är män som utsätts för våld. Vi kan använda våra riktlinjer på samma sätt oavsett om det är män eller kvinnor som utsätts. Det gör man självklart också. , stadsdelsförvaltning: Jag fick en fråga om anhörigkonsulenten och hennes roll och om man kan få hembesök. Anhörigkonsulenten har en central roll i det här arbetet, men hon har också många andra arbetsuppgifter som handlar om stöd till anhöriga. Hon kan göra hembesök och ge råd, men det gör ju också biståndshandläggarna. Anhörigkonsulenten står också för en del utbildning av anhöriga som vårdar sina närstående. Hon har också anhörigcirklar, samtalsgrupper och gör en del andra insatser som gäller anhöriga. Vi har också speciell utbildning av personal till så kallade anhörigombud och anhörigavlastare. I den utbildningen får man veta en del om de här problemen. , : Vi arbetar mycket ute i landet, både PRO, SPF och de tre andra pensionärsorganisationerna, med de här frågorna och anser att de är väldigt viktiga. Men vi måste komma ihåg att det handlar om frivillighet. Det handlar inte om tvång för våra organisationer. Det är oftast eldsjälar som drar i gång detta. , : Jag vill understryka att det finns två aspekter när det gäller våld inom familjerna. Det är dels det som har tagits upp här nu om att det behövs mer stöd till anhöriga som kommunen ska ge. Den frivilliga verksamheten är naturligtvis viktig. Där fordras också stöd till den kontaktverksamhet som våra organisationer har lokalt där man kan träffas och diskutera och dryfta svåra och komplicerade frågor. Man kanske också har kännedom om huruvida det förekommer olika typer av våld inom familjerna. Det stödet är viktigt för att det ska fungera. Det krävs kommunala insatser eftersom det är frivilliga som inte är professionella som ska kunna bistå. Hans Ekebring, : Jag pratar nu för i . När vi har varit ute och diskuterat detta och utbildat hemtjänstpersonal i de här specifika frågorna har man vid ett flertal tillfällen uttryckt att man känner sig väldigt utsatt som personalgrupp när det händer saker. Det händer att en anställd stjäl från en brukare och kanske är hårdhänt. Man har sagt att man skulle vilja ha kontroll av dem som anställs på samma sätt som man har inom barnomsorgen. Det kanske man skulle överväga. , Kommuner och Landsting: Jag ska inte svara på frågan om vilka behov kan tillgodose när det gäller utbildning av personalen. Jag vill lyfta in NCK som vi verkligen ska titta närmare på. Vi tittar med stor förväntan på NCK och dess utbildningsverksamhet som just nu byggs upp. De har en stor och värdefull kunskap. De har utbildat inom de här frågorna inom kommun, landsting och regioner och kommer att få ett utökat uppdrag. Det tycker vi är jättebra. Det är något som vi vill lyfta fram. Där är det viktigt att det finns resurser och att det kommer i gång. Vi är förväntansfulla inför NCK:s utökade verksamhet. (): Jag vill också tacka för bra föredragningar. Jag har en fråga till . Vi har hört om olika faktorer som kan påverka eller öka våldet mot äldre. De faktorerna stämmer också väl in på våld mot barn. Vi har pratat om isolering, stress, pressade situationer, fysiskt beroende av vårdtagare, tålamod som tryter, nära anhöriga och ojämställdhet. Jag vill fråga : Är jag helt ute och cyklar eller finns det likheter mellan dessa två utsatta grupper de i början och slutet av livscykeln - och skulle man i så fall kunna hämta hjälp och stöd från den forskning som finns när det gäller barnmisshandel och övergrepp? (): Jag sällar mig till övriga. Det har varit mycket intressanta föredragningar. Vi har hört om våld mot äldre inom vård och omsorg från närstående och utomstående. Jag riktar mig till och . Min inriktning är på dem som är absolut skörast, alltså de som är senildementa och helt beroende av vårdpersonal för sin överlevnad. kom till för . Det var ju som var vikarie på ett äldreboende som hade civilkurage nog att anmäla övergrepp. Trots lex och trots att känner till övergrepp är det mycket som inte rapporteras. Vittnen har inte civilkurage att anmäla. Räcker lex som den ser ut ? Jag ser att den är på väg att revideras. föreskrifter och allmänna råd om anmälan av missförhållanden känns lite flummiga. Det vore bra om man dessutom kunde revidera dem. Räcker lex som den ser ut ? (): Jag vill också tacka för bra föredragningar. Jag riktar mig till och Hans Ekebring. Det material som ni har tagit fram, Våga leva livet om äldres rätt till trygghet, är väldigt bra. En pyramid beskriver förutsättningar för stölder och brott. Där kan man utläsa att risken är större för inbrott om objektet är attraktivt och svagt skyddat. Jag funderar då på frågan om teknisk utrustning och utveckling och larm i äldres bostäder för att motverka brott och hot om våld. Har äldre tillgång till och kännedom om de tekniska hjälpmedlen och den utveckling som finns som kan avskräcka från brott? Får de den hjälpen av samhället ? (): Jag vill anknyta till en fråga som ställdes alldeles : Kommer våldet på äldre dar ramlandes som en blixt från klar himmel? Det kan det inte göra. Det har en förhistoria. Det kanske är ett beteende och en attityd som är grundlagd . Jag har läst i Brås statistik över våld hos tonårsungdomar. Det är en ganska förfärande läsning. Har inte alla här, inklusive oss från socialutskottet, ett samlat ansvar för samhällsklimatet? Svaret är givetvis jo, men frågan är: Hur i all världen påverkar man detta klimat? Går det över huvud taget, och i så fall hur? Min fråga ställs i första hand till Brå. , : Det var en fråga om de faktorer som kan relatera till att våld uppkommer och att de mycket liknar faktorer för barn och den svaga grupp som de utgör. Visst gör de det. Det är mycket inom det familjerelaterade våldet som ser likartat ut. När beroendeförhållandena förändras eller när man har familjemedlemmar med funktionshinder ökar riskerna. Vi kan säkert lära mycket. När vi startade kunskapsupphämtningen på 80- talet handlade det om att läsa in vad som var gjort inom barnmisshandelsområdet. Man kan fundera över hur väl man lyckas hantera frågan om att förebygga grovt familjerelaterat våld mot barn. Vi har många exempel på att man har misslyckats. Jag kan inte den delen så väl, men det är helt klart att vi har mycket att lära där. Den andra frågan gällde om lex räcker och vad man gör med riktlinjerna för vården av de demenssjuka. Jag tycker inte att lex räcker när det gäller vad som sker i hemmen och inte heller i förhållande till att det uppstår en lojalitetskonflikt i personalgrupper om man ska våga ha civilkurage att anmäla det som försiggår. Det kan bli bättre med revideringen. När det gäller de riktlinjer som arbetar med är det bra att jag har fått vara med och jobba med frågan om vanvård. Det är ju låg vårdkvalitet. Det finns all anledning att det finns med i riktlinjerna så att man fokuserar på hur man ska komma åt det. , : Frågan var om lex är tillräcklig. Man kan fråga sig om det är ändamålsenligt att lex och lex har så olika konstruktion. Vi har förstått att det ställer till det ute i verksamheterna. När vi reviderar föreskrifterna kommer vi att göra en skrivelse om de bekymmer vi ser med detta. Det kommer vi att gå in med till regeringen. Det kan vara ett av förslagen. Man kan behöva se över konstruktionen. Det är olyckligt med så olika lagar som ska gälla samma målgrupp. Hans Ekebring, : Jag kan inte svara på frågan om vilka rättigheter människor har att få larm. Jag vet att om det finns behov har människor trygghetslarm. När vi pratar om attraktiva och svagt skyddade objekt handlar det om att man ska tänka på saker och ting i sitt boende så att man är noga med att hålla dörrarna stängda och så vidare.