eunbil · GV0N6234 · 2007-10-26 00:00:00 — Rådets möte (miljö) Förberedelse inför det 13:e mötet (COP 13) i partskonferensen för ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC) och det tredje mötet mellan parterna i Kyotoprotokollet (CMP 3) () Antagande av rådets slutsatser Dokument: 13582/07 LIMITE ENV 499 237 FISC 133 63 behandlad vid samråd med : Rådslutsatser om EU:s position inför klimatförhandlingar inom UNFCCC behandlades senast på sammanträde . Bakgrund Den trettonde partskonferensen inom klimatkonventionen (UNFCCC) respektive det tredje partsmötet inom Kyotoprotokollet äger rum på , , . Inför detta möte kommer att diskutera och anta slutsatser . Rättslig grund och beslutsförfarande Rådslutsatser antas med enhällighet. Svensk ståndpunkt Det utkast till rådslutsatser som föreligger speglar till stor del redan etablerade positioner inom EU som bl.a. fastslogs vid miljörådsmötet samt vid det efterföljande mötet i . Regeringen anser att de utgör en bra bild och förteckning över aktuella frågeställningar inom klimatområdet och ser inga stora problem med nuvarande förslag. Vid rådsmötet väntas diskussion framförallt kring paragraferna 10 (utsläppsreduktioner för EU12/EU15/EU27) och 14 (finansieringsfrågor). Under rubriken kommenteras bl.a. dessa paragrafer. Regeringens generella ståndpunkter kan sammanfattas enligt nedan. Det övergripande målet för och EU under denna höst är att på få till stånd ett mandat för förhandlingar om framtidens klimatregim. I beslutet måste finnas en tidtabell för processen, med sikte på en uppgörelse i , dvs under det svenska ordförandeskapet i EU. Åtaganden om absoluta utsläppsminskningar utgör stommen i en global kolmarknad. De utvecklade länderna bör fortsatt ta ledningen och utifrån 2-gradersmålet kollektivt minska sina utsläpp i storleksordningen till 2020 och till 2050. EU beslutade att minska sina utsläpp av växthusgaser till 2020 under förutsättning att andra industriländer förbinder sig till jämförbara minskningar. Oaktat en internationell överenskommelse förbinder sig EU att minska utsläppen med till 2020 jämfört med nivåer. En internationell överenskommelse om en framtida klimatregim ska enligt miljörådets slutsatser bygga på och bredda Kyotoprotokollets arkitektur, ge ett rättvist och flexibelt ramverk med brett deltagande och bygga på principen om ett gemensamt men differentierat ansvar. Konkret ska andra industriländer göra motsvarande/jämförbara insatser (som EU). De avancerade utvecklingsländerna bör bidra på adekvat sätt och inbjuds att presentera förslag för sin medverkan. Inga insatser förväntas från de minst utvecklade ekonomierna. Följande element de åtta byggstenarna (blocks) - understryks som centrala i en framtida klimatregim: vidare utveckling av en gemensam vision för att nå klimatkonventionens långsiktiga mål (=att undvika farlig mänsklig klimatpåverkan förenat med hållbar utveckling) enas om djupare absoluta minskningsåtaganden för de utvecklade länderna, underlätta ytterligare rättvisa och effektiva bidrag genom andra länder, inklusive incitament genom nya och flexibla typer av åtaganden för att minska sambandet mellan ekonomisk tillväxt och klimatpåverkan, utvidga växthusgasmarknaden, inklusive innovativa och förstärkta flexibla mekanismer, utveckla samarbete om teknologi F&U, spridning och överföring, förstärka åtgärder för anpassning, inklusive riskhanteringsinstrument, finansiering och teknologier för anpassning, hantera utsläpp från internationellt flyg och internationell sjöfart med hjälp av relevanta internationella organisationer, minska utsläpp från avskogning och förstärka sänkor genom hållbart skogsbruk. inställning - Förslaget Slutsatserna är i stort sett uppbyggda kring de byggstenar, sk blocks (se ovan), som EU har identifierat som centrala element i en framtida klimatregim. Nedan följer en beskrivning av paragrafernas innehåll. De paragrafer som fortfarande diskuteras följs av kommentar. Paragraf 1 EU refererar och bekräftar innehållet i rådslutsatserna som antogs vid miljörådet och sedan ytterligare fastslogs vid . Understryker EU:s beslut att ha en ledande roll i det internationella klimatarbetet. Paragraf 2 Hänvisar med oro till IPCC:s fjärde utvärderingsrapport och dess slutsatser som ytterligare förstärker det hot som klimatförändringarna utgör. Understryker dess slutsats om att det är ekonomiskt och tekniskt möjligt att stabilisera växthusgasutsläppen i atmosfären på en nivå som är konsistent med 2-gradersmålet. Paragraf 3 Uppmärksammar särskilt bidraget från 3 som uttrycker vad som krävs för att uppnå 2-gradersmålet i form av ppm-halter i atmosfären (450 ppmv CO2-ekv) och behov av utsläppsminskningar (jmf med 1990-års nivå till 2050). Paragraf 4 Betonar att UNFCCC är det rätta forumet att driva klimatprocessen inom men välkomnar andra, kompletterande, processer såsom G8-mötet i , mm. Paragraf 5 Uppmuntras av Montrealprotokollets beslut om accelererad urfasning av den starka ?. Paragraf 6 Välkomnar rapporten från Dialogmötet i (Dialogue on long-term cooperative action to adress climate change by enhancing implementation of the Convention) samt utfallet av pre-cop-mötet i som äger rum . Paragrafen är inom hakparantes eftersom rapporten inte har publicerats än och mötet i ännu inte ägt rum. Paragraf 7 Erinrar om de åtta byggstenarna (de sk blocks) som EU anser centrala i en framtida klimatregim. Paragraf 8 Framhåller att IPCC:s slutsatser innebär att i-länderna som ett kollektiv bör minska sina utsläpp års nivå till 2020. Framhåller att i-länderna, inom ramen för en internationell överenskommelse, bör enas om utsläppsminskningar om till 2020 och att detta skall vara vägledande i arbetet inom om framtida åtaganden för i-länderna. Paragraf 9 Upprepar vårens EU-beslut om att minska utsläppen vid en internationell överenskommelse till 2020, samt i avsaknaden av en sådan. Paragraf 10 EU säger i denna paragraf att förutsatt att EU genomför samtliga planerade ytterligare styrmedel och åtgärder, uppnås vårt Kyotomål marginal för EU15 och marginal för EU27. Kommentar: Det finns önskemål om separat redovisning av EU12 (dvs EU27 minus EU15), vilket flera medlemsländer motsätter sig. Det finns ingen rättslig grund för att klassificera EU12, eftersom dessa länder som grupp inte har något legalt åtagande. Vidare är det viktigt att vi presenterar oss som ett enat EU, då något annat vore att ge dåliga signaler. Paragraf 11 Denna paragraf riktar sig mot och vad vi förväntar oss av dem i olika avseenden. Kommentar: Det är viktigt att EU lämnar tydliga budskap. Paragrafens formulering har diskuterats eftersom slutet på paragrafen innehåller dels områden vi anser att borde ta hand om/redan ta ansvar för, dels områden som EU inte tagit ställning till ännu och som vi vill arbeta vidare med. Paragrafen kan komma att förtydligas ytterligare. Paragraf 12 Välkomnar sekretariatets rapport om investeringar och finansiella flöden som visar att ytterligare behov av medel är stort jämfört med nuvarande tillgängliga medel inom ramen för klimatkonventionen och Kyotoprotokollet, men litet i förhållande till global BNP. Betonar även vikten av de nationella regeringarnas roll. Paragraf 13 Understryker att marknaden för utsläppsrätter är fundamental för att klimatvänliga investeringar ska komma till stånd. Betonar vikten av de flexibla mekanismerna i en framtida klimatregim. Paragraf 14 Framhåller att ytterligare statligt stöd, styrmedel och åtgärder behövs vid sidan av marknaden för utsläppsrätter för att stimulera privata investeringar i teknologiutveckling och -överföring. Bekräftar EU:s medlemsstaters åtaganden inom ramen för klimatkonventionen och Kyotoprotokollet samt viljan att stärka dessa vid en global överenskommelse efter 2012. Slutet av paragrafen behandlar medlemsländernas vilja att stärka de finansiella åtagandena vid en överenskommelse om en framtida klimatregim. Även om skrivningen endast ska ses som ett principiellt uttalande, finns utrymme för olika tolkningar. Huruvida EU i detta skede behöver uttala sig om framtida finansiella åtaganden kan komma att diskuteras. Paragraf 15 Understryker vikten av att integrera klimatarbetet i utvecklingssamarbetet och välkomnar i detta sammanhang kommissionens kommunikation a . Paragraf 16 Bekräftar på nytt att anpassning ska integreras i alla relevanta beslutprocesser samt att det finns behov av ytterligare finansiella medel. Påpekar även att klimatkonventionens sekretariat och regim har en katalyserande roll i detta sammanhang, men att ansvaret ligger hos den privata sektorn, myndigheter samt aktörer inom u-landssamarbete. Paragraf 17 Välkomnar kommissionens grönbok om anpassning. Paragraf 18 Understryker vikten av att minska utsläppen från avskogning i , vars utsläpp utgör av de globala utsläppen av koldioxid och ser fram emot ett beslut angående detta på . Paragraf 19 Paragrafen handlar om EU:s missnöje med bristen på framsteg inom och för att inkludera luft- och sjöfart i en framtida klimatregim. Kommentar: Utsläpp från internationell flyg- och sjöfart omfattas inte av Kyotoprotokollet, men är en prioriterad fråga för EU i förhandlingarna om en framtida klimatregim. Enligt Kyotoprotokollet ska parterna samarbeta med och , men detta samarbete har fungerat bristfälligt och få framsteg har gjorts. Skrivningen i paragrafen bör spegla detta missnöje, men även beakta och balanseras av att och är jämbördiga FN-organ (under Chicagokonventionen) och att ett samarbete är oundvikligt. Eventuellt kommer paragrafen att klargöras ytterligare. Paragraf 20 Uppmanar andra parter att på enas om en plan för förhandlingsprocessen som leder till att vi har en global överenskommelse om framtida klimatregim 2009. Gällande svenska regler och förslagets effekter på dessa - Ekonomiska konsekvenser Dessa rådslutsatser bedöms inte påverka statens finanser, utan de förslag och bedömningar som presenteras syftar till att tydliggöra den klimatpolitiska inriktningen inför förhandlingarna vid COP13/CMP3 på . klimatpolitik utvärderas fortlöpande. Vid utvärderingarna prövas klimatpolitiken mot samhällsekonomiska konsekvenser samt hänsyn till omställningen av energisystemet, ekonomisk tillväxt, industrins konkurrenskraft och övriga samhällsmål. I den mån rådslutsatserna resulterar i tillkommande direktivförslag, lagförslag eller regeländringar kommer dessa att konsekvensanlyseras i respektive direktivförslag, proposition eller lagförslag. Målet för EU under denna höst är att på få till stånd ett mandat för förhandlingar om framtidens klimatregim, för att sedan nå en uppgörelse . Vid kunde deltagarna enas om att kalla detta en roadmap (färdplan). I denna färdplan behöver man slå fast en tidtabell för processen, med delmoment och en slutpunkt. Man behöver också förtydliga hur de olika processer som just nu pågår med sikte på framtidens klimatregim skall relatera till varandra. Ingen tror att det är möjligt att smälta samman spåren under klimatkonventionen och spåren under Kyotoprotokollet. En idé, eller ännu bättre en plan, bör dock finnas om hur dessa spår skall samspela och slutligen konvergera. Av central betydelse för EU är att processerna avslutas med ett enda heltäckande beslut som i en eller annan form omfattar eller berör alla parter. Slutligen är det antagligen önskvärt - och kanske nödvändigt - att precisera grundläggande principer för framtidens klimatregim och precisera dess övergripande beståndsdelar.