urf · GUA5URF1 · 2007-01-01 00:00:00 — Även i betänkandet med traditionell motionsberedning bör i sammanfattningen en hänvisning göras till det förenklade betänkandet. Utskottets förslag till riksdagsbeslut bör, oavsett om utskottet upprättar ett eller två betänkanden, utformas på så sätt att samtliga motionsförslag som behandlas förenklat avstyrks i en enda förslagspunkt. Motioner som bereds förenklat avslår motionerna 2005/06:MJ12, 2005/06:MJ33, 2005/06:MJ37, 2005/06:MJ87 yrkandena 1 och 2, 2005/06:MJ112 yrkandena 1, 3, 612, 33 och 45 och 2005/06:MJ120. Det är viktigt att understryka att det alltid måste framgå av betänkandet vilket eller vilka kriterier som använts som motiv för en förenklad motionsberedning. Oavsett om utskottet gör ett eller två betänkanden bör brödtexten vara så kortfattad som möjligt. Om utskottet gör ett betänkande kan brödtexten utformas som i exempel 1. Motioner som bereds förenklat I betänkandet behandlas motionsförslag som rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat tidigare . har detta gjorts i betänkandena /05:MJU4 och 2004/05:MJU18, och har i enlighet med utskottets förslag avslagit motionsyrkandena. Utskottet ser ingen anledning att nu göra någon annan bedömning och avstyrker därför motionsförslagen. FÖRENKLAD MOTIONSBEREDNING 2006/07:URF1 I betänkandet behandlas motionsförslag som rör förhållanden där enligt gällande ordning beslutanderätten inte ligger hos . Utskottet ser ingen anledning att nu ompröva denna ordning och avstyrker därför motionsförslagen. Om utskottet gör två betänkanden kan brödtexten i betänkandet med förenklad beredning utformas som i exempel 2. De i bilagan upptagna motionsförslagen rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat tidigare . har detta gjorts i betänkandena /05:MJU4 och 2004/05:MJU18, och har i enlighet med utskottets förslag avslagit motionsyrkandena. Ut- skottet ser ingen anledning att nu göra någon annan bedömning och avstyrker därför motionsförslagen. I betänkande 2005/06:MJU27 behandlar utskottet ett antal andra motionsförslag om skogsfrågor. De i bilagan upptagna motionsförslagen rör förhållanden där enligt gällande ordning beslutanderätten inte ligger hos . Utskottet ser ingen anledning att nu ompröva denna ordning och avstyrker därför motionsförslagen. I betänkande 2005/06:TU14 behandlar utskottet ett antal andra motionsförslag om infrastrukturåtgärder. Oavsett om utskottet gör ett eller två betänkanden bör som grundregel endast särskilda yttranden användas i de förenklade delarna. De särskilda yttrandena ska inte innehålla någon argumentering i sak. Partierna ges möjlighet att framhålla att man står fast vid de uppfattningar som redovisas i motionerna och i de reservationer som återfinns i de betänkanden där motsvarande frågor tidigare behandlats. Utskottet har genom förenklad motionsberedning avstyrkt de motionsförslag som finns upptagna i förslagspunkt 15 (alt. i bilagan). Då det gäller våra motionsförslag hänvisar vi till våra tidigare ställningstaganden i motsvarande frågor i betänkande 2004/05:MJU4 /alt. Då det gäller våra förslag hänvisar vi till vår/a nu aktuella motion/er/. Vi vidhåller de synpunkter vi framfört i det sammanhanget men avstår från att på nytt ge uttryck för dem i en reservation. 2006/07:URF1 FÖRENKLAD MOTIONSBEREDNING Genomslaget för förenklad motionsberedning är i hög grad beroende av ett konstruktivt samarbete mellan i första hand utskottskanslierna och utskottens presidier. Så länge ett utskott är enigt kan användningen av förenklad motionsberedning drivas förhållandevis långt och medföra rationaliseringsvinster. Generellt gäller att förenklad motionsberedning torde ge störst tidsvinst för kammarens arbete genom att debattiden begränsas. Tidsvinster görs också för utskotten genom kortare sammanträdestider. Den minsta tidsbesparingen torde utskottskanslierna göra eftersom förenklingsmodellen också förutsätter nya arbetsmoment. Så t.ex. måste kansliet gå igenom varje enskilt motionsyrkande och pröva om kriterierna för en förenklad motionsberedning är uppfyllda. Görs denna bedömning av en erfaren föredragande som kan ämnesområdet kan tidsvinsten bli förhållandevis stor. Mer tid åtgår om föredraganden saknar kunskap om frågans tidigare behandling (se även pm från Utvärdering förenklad motionshantering). Enligt vår mening ger alltså en övergång till förenklad motionsberedning vissa tidsvinster för utskottskanslierna. Vi räknar dock inte med att detta frigör resurser i sådan omfattning att de kan användas för nya arbetsuppgifter. Motionsrätten på skrivelser och redogörelser Genom en ändring i 3 kap. 11 § riksdagsordningen kommer det framöver inte längre att automatiskt föreligga motionsrätt på skrivelser och redogörelser. I stället ska på förslag av talmannen i varje enskilt ärende besluta om motioner ska få väckas med anledning av en skrivelse eller en redogörelse. Oavsett om motionsrätt föreligger eller inte ska alla skrivelser och redogörelser liksom hänvisas till ett utskott för behandling. Skrivelsen eller redogörelsen kan liksom inte föranleda något annat beslut än att den läggs till handlingarna. Enligt bör skrivelser av redogörande karaktär inte föranleda motionsrätt. Däremot bör skrivelser av policykaraktär bli föremål för motionsrätt på sedvanligt sätt. Medan regeringen använder sig av propositioner och skrivelser i sina skriftliga kontakter med kallas motsvarande dokument från myndigheter för framställningar respektive redogörelser. Liksom i en proposition återfinns i en framställning från exempelvis förslag i olika avseenden. I en redogörelse från lämnas däremot inga förslag, endast information. Vad gäller frågan om vilka skrivelser/redogörelser som inte bör föranleda motionsrätt kan noteras att av de återkommande skrivelserna/redogörelserna är det endast några få som enbart är av redogörande karaktär. Som exempel kan nämnas skrivelserna Redovisning av fördelning av medel från Allmänna arvsfonden, Redovisning av AP-fondernas verksamhet och Justitieombudsmännens ämbetsberättelse. Dessa skrivelser/redogörelser föranleder sällan några motioner. Flertalet skrivelser innehåller dock helt eller delvis någon form av framåtsyftande avsnitt som ger uttryck för regeringens ståndpunkt i en viss fråga. På denna typ av skrivelser måste ledamöter få reagera på sedvanligt sätt genom motioner. Vi kan alltså konstatera att det torde vara få skrivelser och redogörelser som inte kommer att bli föremål för motionsrätt. De som kan bli aktuella föranleder sällan några motioner. Den beslutade förändringen kommer därför inte att frigöra några resurser från utskottskanslierna. Det bör också uppmärksammas att genom att använda sig av en framställning eller en redogörelse till kan avgöra omfattningen av riksdagsledamöternas motionsrätt. Detsamma gäller naturligtvis för regeringen i valet mellan proposition och skrivelse. MOTIONSRÄTTEN PÅ SKRIVELSER OCH REDOGÖRELSER När frågan uppkommer om en skrivelse/redogörelse ska föranleda motionsrätt bör kammarkansliet samråda med berört utskottskansli. Man kan t.ex. införa en rutin som innebär att utskottens kanslichefer informerar kammarkansliet om skrivelser/redogörelser som är aktuella och där motionsrätten bör diskuteras. Om den fråga som skrivelsen/redogörelsen tar upp har behandlats i berört utskott bör detta vägas in vid bedömningen av om motionsrätt ska följa på skrivelsen. I de fall där beslutar om motionsrätt är det angeläget att kammarkansliet inte tillåter motionsyrkanden som går utöver ärendets ram. Redogörelser över granskningar från bör i regel inte föranleda någon motionsrätt. Av 4 kap. 9 § första stycket riksdagsordningen framgår att utskotten ska avge betänkanden i samtliga de ärenden som har hänvisats till dem såvida det inte rör sig om ärenden som har återkallats. har genom en ändring i 4 kap. 9 § första stycket och 5 kap. 10 § riksdagsordningen mjukat upp detta behandlingstvång. Ändringen innebär att ett ärende anses ha fallit om det inte hinner behandlas före utgången av valperioden och något beslut inte har fattats om att behandlingen av ärendet får skjutas upp till nästa valperiod i enlighet med bestämmelserna i 5 kap. 10 §. Utskotten ska i skrivelser till kammaren meddela i vilka ärenden betänkanden inte har avgetts (riksdagsordningens tilläggsbestämmelse 4.9.2). Enligt Riksdagskommitténs uppfattning är det principiellt olämpligt att överlämna ärenden som väckts under den gamla till avgörande av den nya. Kommittén anser att den nya möjligheten ska användas i fråga om ärenden där utskottsbehandlingen inte är avslutad när valperioden går mot sitt slut. Naturligtvis bör utskotten sträva efter att möjligheten inte behöver utnyttjas. Om ett utskott emellertid står inför valet mellan att skjuta upp motioner till nästa valperiod eller att låta dem falla bör, enligt kommittén, den senare möjligheten användas. Propositioner och framställningar som kan föranleda motioner bör inte lämnas så sent ett valår att behandlingen inte kan avslutas före sommaruppehållet. Arbetsgruppens kommentarer och rekommendationer En genomgång av uppskovsbetänkandena från /06 visar att uppskoven avser propositioner och skrivelser som kommit in efter det datum som lagts fast som sista dag för att avlämna propositioner. Uppskoven gäller också i stor utsträckning framställningar och redogörelser från som lämnats till sent under . De få motioner som omfattas av uppskoven är i huvudsak följdmotioner men också motioner som förmodligen avses bli behandlade med en uppskjuten proposition, skrivelse, framställan eller redogörelse. Ärenden som inte hinner behandlas före utgången av valperioden och inte omfattas av ett uppskovsbetänkande ska antecknas särskilt i sammanträdesprotokollet och ett protokollsutdrag ska skickas till kammaren för kännedom enligt riksdagsordningens tilläggsbestämmelsen 4.9.2.