rfr · GU0W1 · 2007-01-01 00:00:00 — Om debatten om penningpolitiken bland allmänheten och i synnerhet i förbättras finns det inte samma behov för regeringsföreträdare att uttrycka sina egna åsikter om penningpolitiken. Även om regeringsföreträdare har rätt att uttala sig om vilka frågor de vill, talar erfarenheterna i flera länder för att penningpolitiken och den ekonomiska utvecklingen blir bättre om regeringen avstår från att kommentera inriktningen på penningpolitiken. Rekommendation 9: Personer som nomineras till direktion bör framträda i utfrågningar i innan de utses. Eftersom centralbanker är en av de statliga myndigheter som har störst självständighet måste deras tjänstemän genomgå en noggrann offentlig granskning innan de utses. Eftersom , till skillnad från andra svenska myndigheter, är en myndighet som lyder under och inte regeringen, är finansutskott en lämplig plats för en sådan offentlig granskning. Direktiv för utvärdering av penningpolitiken 1995 2005 har efter en bred parlamentarisk överenskommelse ett lagfäst oberoende gentemot och regeringen. Beslut om ränteförändringar tas av en direktion bestående av sex medlemmar som enligt riksbankslagen (1988:1385) inte får söka eller ta emot instruktioner i penningpolitiska frågor. Enligt regeringsformen får inte heller någon myndighet bestämma hur ska besluta i frågor som rör penningpolitiken. mål är enligt riksbankslagen att upprätthålla ett fast penningvärde. ska också främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Enligt lagens förarbeten bör penningpolitik i första hand syfta till att nå en låg och stabil inflationstakt. bör därutöver, utan att åsidosätta prisstabilitetsmålet, stödja målen för den allmänna ekonomiska politiken i syfte att uppnå hållbar tillväxt och hög sysselsättning. Till skillnad från ordningen i länder som och är det dock själv snarare än dess huvudman, , som utformar penningpolitikens operationella mål. I detta avseende har samma ställning i som ECB i den europeiska monetära unionen. , kort efter det att den fasta växelkursen övergavs och kronan började flyta på den internationella valutamarknaden, beslutade dåvarande riksbanksfullmäktige att den operativa penningpolitiken skulle bedrivas utifrån ett inflationsmål. Målet, som formellt skulle börja tillämpas fr.o.m. , formulerades enligt följande: Inflationen skulle begränsas till med ett toleransintervall på . Målvariabeln skulle vara konsumentprisindex (KPI). Målet skulle vara symmetriskt, i den meningen att skulle ta lika allvarligt på en alltför låg som en alltför hög inflation. Efter hand har det i utformats en enkel handlingsregel för penningpolitiken. Enligt denna ska reporäntan normalt höjas om inflationsprognosen överstiger målet och omvänt om inflationsprognosen ligger under målet. Den nya direktionen valde att hålla fast vid inflationsmålet när den tillträdde . angav direktionen i ett förtydligande av penningpolitiken följande två anledningar till att det ibland kan vara motiverat att låta det ta än ett till att föra inflationen till målet: DIREKTIV FÖR UTVÄRDERING AV PENNINGPOLITIKEN 19952005 BILAGA 1 Om KPI påverkas av tillfälliga faktorer, som inte bedöms få varaktig inverkan på inflationen och inflationsförväntningarna, t.ex. förändringar i hushållens räntekostnader eller förändringar av indirekta skatter och subventioner. Om inflationen kommit att avvika så mycket från målet att en snabb återgång via stora ränteförändringar skulle få betydande oönskade konsekvenser för produktion och sysselsättning i samhället. Vid en sådan situation ska uppfyllandet av målet i stället ske gradvis. Inflationsmålet har varit penningpolitikens officiella ankare . Det är en tillräckligt för att nu göra en fördjupad utvärdering av den svenska penningpolitiken, vid sidan av de utvärderingar som finansutskott genomför i samband med granskningen av verksamhet. Syftet med utvärderingen är att granska utformningen av den svenska penningpolitiken samt penningpolitikens resultat perioden 19952005 enligt de riktlinjer som presenteras nedan. Utvärderaren ska vid behov ge förslag till förändringar inom utvärderingens ram. Utvärderaren ska om inte etablerade utvärderingsmetoder visar sig tillräckliga även utveckla och testa nya metoder för penningpolitisk utvärdering. Utvärderaren ska också ge förslag på hur den framtida årliga utvärderingen av penningpolitiken ska breddas, fördjupas och organiseras. Utvärderingen kommer att ges allmän spridning. Följande punkter ska belysas: Utvärderaren ska analysera om det finns målkonflikter mellan riksbankslagens mål om prisstabilitet och uppdraget att främja stabilitet i det finansiella systemet. Utformningen av inflationsmålet. Utvärderaren ska analysera om inflationsmålet är rätt utformat för att säkerställa prisstabilitet. Utvärderaren ska även analysera om inflationsmålet är väl utformat för att därutöver stödja målen för den allmänna ekonomiska utvecklingen i syfte att nå hållbar tillväxt och hög sysselsättning. Utvärderaren ska belysa konsekvenserna av den nuvarande ordningen där själv utformar det operationella målet för penningpolitiken. Utvärderaren ska granska målets nivå, toleransintervall, målvariabel och de förtydliganden som utvecklats. Uppfyllande av inflationsmålet och utformningen av penningpolitiken. Utvärderaren ska analysera i vilken grad den förda penningpolitiken bidragit till att inflationsmålet uppnåtts . BILAGA 1 DIREKTIV FÖR UTVÄRDERING AV PENNINGPOLITIKEN 19952005 lysen genomförs på årlig basis. Utvärderaren ska belysa om den förda penningpolitiken också givit stöd för en hållbar tillväxt och hög sysselsättning. Utvärderaren ska belysa om följt sin handlingsregel samt om agerat symmetriskt. Underlaget och formerna för penningpolitiska beslut. Utvärderaren ska analysera prognos- och analysmetoder samt kvaliteten på det ekonomiska/statistiska underlaget. Utvärderaren ska också belysa och analysera interna berednings- och beslutsprocess. Utvärderaren ska analysera kommunikation med omvärlden om inflationsmålet, den aktuella ekonomiska utvecklingen, vidtagna ränteförändringar samt orsakerna till eventuella avvikelser från inflationsmålet. Utvärderaren ska undersöka om redovisning av beslut och beslutsunderlag (i inflationsrapporter, pressmeddelanden, protokoll, tal, arbetsrapporter etc.) är sådan att penningpolitiken går att förutsäga och utvärdera. Utvärderaren ska analysera om de penningpolitiska instrument som har till sitt förfogande är tillräckliga för att ska uppnå sitt mål. Jämförelse med andra länder med inflationsmål. Utformningen och resultaten av penningpolitiken i ska jämföras med några andra länder med inflationsmål. Utvärderaren ska ta fram nödvändiga data inom de områden som framgår av riktlinjerna ovan. förutsätts vara behjälplig i detta arbete. upprättar inom sin organisation ett kansli som bistår utvärderaren med eventuella översättningar, information och underlag som utvärderaren anser sig behöva från för att kunna utföra utvärderingen. För att garantera oberoende ska utvärderaren dessutom ha självständiga sekretariatsresurser för att samla in erforderliga data och bearbeta dem. Utvärderaren ska inbjuda olika intressenter att lämna synpunkter kring de frågeställningar som anges i riktlinjerna ovan. Om det finns behov ska utvärderaren anlita annan relevant expertis. Utvärderingen ska i skriftlig form överlämnas till finansutskott . Därefter ska utvärderingen publiceras i rapportform för allmän spridning. Utvärderaren ska efter överlämnandet till finansutskott vara beredd att delta i ett offentligt seminarium kring utvärderingens uppläggning och resultat. Lunch på med , vice riksbanks- chef, och andra. : (), (), (kanslichef) och . Middag med , chef för för penningpolitik, och , rådgi- 9.0011.00 , chefsekonom, i (LO). 11.3013.30 , vd, . 14.0015.00 , chefsekonom, och , chefsstrateg på . 9.0010.30 , chef för för penningpolitik. 10.3011.30 Per , biträdande chef för för penningpolitik. Lunch på med , biträdande chef för avdelningen för penningpolitik (forskningschef) och , chef för forskningsenheten. 14.3015.30 , presschef och , rådgivare till riksbankschefen. 15.3016.30 , rådgivare, stabsavdelningen, . 2006/07:RFR1 BILAGA 2 MÖTESPROGRAM 10.0012.30 , generaldirektör, . 13.0014.00 , biträdande chef för för penningpolitik. 14.3016.30 Sammanfattande diskussion på (, , Per , ). 16.3017.30 Inplanering av besöken , med och . 10.0011.30 , vice riksbankschef. 11.3013.00 Lunch på med och andra. 14.0015.00 , krönikör, . 15.3016.30 , vd för . 9.3011.00 Per , professor i nationalekonomi, (). 11.30 , föreståndare, (). Tillbringade eftermiddagen på IIES. Möten med och andra. , chefsekonom på , och , f.d. , chefsekonom, (Föreningsspar- , chefsekonom, . , chefsekonom, . , chef för för pen- , chefsekonom, , déen, strateg, Manegement, ners och , förvaltare, Inco- , statssekreterare, . och (), (), (), (). (kanslichef), , och Jo- 9.3011.00 , vice ordförande i riksbanksfullmäktige och , ledamot i riksbanksfullmäktige. 11.3013.30 Lunch och sammanfattande diskussion på . 13.3014.30 , f.d. riksbankschef. 10.0011.00 , statsminister. 12.0013.30 , chefsekonom, , , strateg, Manegement, och , förvaltare, Income. 14.3015.30 , chef för för finansiell stabilitet. 17.0018.00 , chefsekonom. 2006/07:RFR1 BILAGA 2 MÖTESPROGRAM 9.0010.00 , statssekreterare, . 10.3011.30 , riksbankschef. 11.3012.45 Lunch på med , chef för avdelningen för penningpolitik och , rådgivare till riksbankschefen. 13.4514.45 Borgerliga alliansen. : (partikansliet). : , , , (partikansliet). 16.4517.15 : , , . 17.3018.30 Riksbanksfullmäktige: (ordförande) och (vice ordförande). mötesprogram, 31 augusti1 11.0012.00 , och . 14.0014.30 , och från finansutskottets kansli. 17.3018.30 , vice ordförande, riksbanksfullmäktige. Förteckning över de institutioner som besvarat vår inbjudan att lämna skriftliga synpunkter i (LO) Figur 1: Genomsnittlig inflation före och efter införandet av ett inflationsmål Källa: Data avseende 1:a kvartalet 1989 till 4:e kvartalet 2004 från Financial Statistics. Datum för införande av inflationsmål är hämtade från och Decade of Inflation Targeting in the World: What Do We Know and What Do We to Know?, Inflation Targeting: Design, Performance, Challenges, och (red. ), : 2002, s. 171219. DIAGRAM BILAGA 4 2006/07:RFR1 Figur 2: Inflationens variation (standardavvikelse) före och efter införandet av ett inflationsmål Källa: Data avseende 1:a kvartalet 1989 till 4:e kvartalet 2004 från Financial Statistics. Datum för införande av inflationsmål är hämtade från och Decade of Inflation Targeting in the World: What Do We Know and What Do We to Know?, Inflation Targeting: Design, Performance, Challenges, och (red. ), : 2002, s. 171219. 2006/07:RFR1 BILAGA 4 DIAGRAM Figur 3: Produktionens variation (standardavvikelse) före och efter införandet av ett inflationsmål Källa: Data avseende 1:a kvartalet 1989 till 4:e kvartalet 2004 från Financial Statistics. Datum för införande av inflationsmål är hämtade från och Decade of Inflation Targeting in the World: What Do We Know and What Do We to Know?, Inflation Targeting: Design, Performance, Challenges, och (red. ), : 2002, s. 171219 Figur 4: Prisnivåmål kontra inflationsmål 4 a) Prisnivåmål Anta att den önskvärda inflationen är , vilket innebär att prisnivåmålet stiger och att även inflationen har stigit 1 3. Därefter stiger inflationstakten plötsligt till år 4. Med ett prisnivåmål innebär det faktum att inflationen har överskridit målet att återför prisnivån till målbanan och därför kommer att sikta in sig på en inflationstakt . 2006/07:RFR1 BILAGA 4 DIAGRAM 4 b) Inflationsmål Anta att inflationsmålet är , vilket innebär att prisnivåmålet stiger och att även inflationen har stigit 1 3. Därefter stiger inflationstakten plötsligt till år 4. Med ett inflationsmål höjs målbanan för prisnivån för att anpassas till den högre prisnivån (glöm och gå vidare), varför fortfarande försöker uppnå en inflation på . DIAGRAM BILAGA 4 2006/07:RFR1 Figur 5: Produktionsgap, beräknade med Hodrick-Prescottfilter Procentuell avvikelse från trend Källor: SCB och . 2006/07:RFR1 BILAGA 4 DIAGRAM Figur 6: Produktionsgap (BNP), beräknade med Hodrick- Prescottfilter Procentuell avvikelse från trend DIAGRAM BILAGA 4 2006/07:RFR1 Figur 7: KPI och inflationsförväntningar hos penningmarknadsaktörer Källor: och . 2006/07:RFR1 BILAGA 4 DIAGRAM Figur 8: Olika inflationsmått Källor: SCB och . Figur 9: Öppen arbetslöshet, % av arbetskraften, säsongsrensad Källor: , och . 2006/07:RFR1 BILAGA 4 DIAGRAM Figur 10: Den svenska styrräntan: reporänta DIAGRAM BILAGA 4 2006/07:RFR1 Figur 11: Out-of-sample-prognoser (statiska och dynamiska) som utgår från en enkel penningpolitisk regel Jämförelse mellan dynamiska prognoser och one- step-ahead-prognoser. Urval: 4 kv 19934 kv 2000 Jämförelse mellan dynamiska prognoser och one- step-ahead-prognoser. Urval: 4 kv 19934 kv 2001 Jämförelse mellan dynamiska prognoser och one- step-ahead-prognoser. Urval: 4 kv 19934 kv 2002 Jämförelse mellan dynamiska prognoser och one- step-ahead-prognoser. Urval: 4 kv 19934 kv 2003 Figur 12: Växelkurser, SEK/EUR och GBP/EUR SEK/ EUR (vänster skala) GBP/ EUR (höger skala) DIAGRAM BILAGA 4 2006/07:RFR1 Figur 13: Produktionsgap: och euroområdet % av potentiell BNP 2006/07:RFR1 BILAGA 4 DIAGRAM Figur 14: Styrräntor: och euroområdet DIAGRAM BILAGA 4 2006/07:RFR1 Figur 15: Den svenska penningpolitiska processen Möte i "lilla" PBG1: i form av tabeller och Möte i "stora" PBG1 Direktionens penningpolitiska möte. (dagen före publicering) 2006/07:RFR1 BILAGA 4 DIAGRAM Figur 16: En jämförelse av prognosfel Källor: (Konjunkturläget, ), SCB och . Prognosfelet avser de fel (absolute mean forecast error), i absoluta tal, som gjordes i genomsnitt under 19972005, dvs. våren och hösten innevarande år samt vår och höst föregående år. Biasen är genomsnittlig överskattning (mean forecast error), medelavvikelsen. Siffrorna, under figuren, visar när respektive prognosinstituts prognoser i genomsnitt publicerades i förhållande till KI:s prognoser mätt i månader. Det 95-procentiga konfidensintervallet som är markerat i figuren är beräknat på data för perioden 19992005 och centrerat kring KI:s prognos 0. DIAGRAM BILAGA 4 2006/07:RFR1 Figur 17: Prognoser för KPI-inflationen 2005 , samt ett genomsnitt av andra prognosmakare Källor: ., , , och . 1Friedman, (1968), The Role of Monetary Policy, , 58, (mars), s. 117. Phelps, (1967), Curves, Expectations and Optimal Unemployment , Economica, 34, (augusti), s. 254281. Jr (1972), Expectations and the Neutrality of Money, , 4, s. 103124. Jr (1973), Evidence on Output-Inflation Tradeoffs, , 63, s. 326334. Jr (1976), Econometric Policy Evaluation: A Critique in The Curve and Labor Markets, och A. eds., on Public Policy, 1, s. 1946. Sargent, . och (1975), Ra- tional Expectations, the and the Optimal Money Supply Rule, , 83, s. 241254. 3Kydland, Finn och Prescott, (1977), Rules Rather than Discretion: The Inconsistency of Optimal Plans, , 85, nr 3 (juni), s. 473492. Calvo, (1978), On the Time Consistency of Optimal Policy in the Monetary Economy, Econometrica, 46, nr 6 (november), s. 14111428. Barro, . och , (1983), A Positive Theory of Monetary Policy in a Natural Rate Model, , 91, nr 4 (augusti), s. 589610. 4Se Bernanke, , , , , och , . (1999), Inflation Targeting: Lessons from the International Experience (: ). 5Svensson, (1997), Inflation Forecast Targeting: Implementing and Monitoring Inflation Targets, , 41, s. 11111146. 6Se undersökningarna i Forder, (2000), Independence and Credibility: Is There a Shred of Evidence? : Review, International Fi- nance, vol. 3, nr 1, april, s. 167185. Cukierman, (2006), Independence and Monetary Policymaking Institutions: Past Present and Future, nr 360 (april). 7Woodward, (2000), Maestro: and the American Dream (and : ). 8Goodfriend, (1993), Interest Rate Policy and the Inflation Scare Problem: 19791992, , 79, nr 1 (), s. 14. 9Observera att inte alla utbudschocker leder till ett utbytesförhållande mellan inflations- och produktionsfluktuationer. En negativ utbudschock kan leda till att den potentiella produktionen sjunker som inflationen stiger. I ett sådant läge bör få ned inflationen och låta den faktiska produktionen sjunka. 2006/07:RFR1 FOTNOTER 10Svensson, (1997), Inflation Forecast Targeting: Implementing and Monitoring Inflation Targets, , 41, s. 1111 1146. 11Woodford, (2003), Interest and Prices: Foundations of a Theory of Monetary Policy (: ). 12Eftersom beräkningar av produktionsgapet är en viktig del av underlaget för inflationsprognoser kan det hävdas att allmänheten bör få viss information om dem, men att det bör betonas hur osäkra de är. Enligt vår uppfattning lämpar sig inte trattdiagram för detta eftersom de inte i tillräckligt hög grad visar att vi inte ens begreppsmässigt är säkra på hur potentiell produktion och produktionsgap ska mätas. Publicering av flera olika begreppsmässiga sätt att mäta produktionsgap kan däremot ge mer information och visa hur osäkra måtten är. Detta är något som bör bli föremål för vidare forskning. 13Morris, och , Hyung Song (2005), Transparency and the Signal Value of Prices, Brookings Papers on Economic Activity, 2, s. 166. 14Se t.ex. , (2005), Social Value of Public Information: and (2002) is Actually Pro Transparency Not , NBER Working Paper nr 11537 (augusti), Woodford, (2005), Communication and Policy Effectiveness, NBER Working Paper nr 11898 (december) och Wyplosz, m.fl. (2006), How Much Information Should Interest Rate-Setting Central Banks Reveal?, mimeo, , . 15Svensson, (2002), Monetary Policy and Real Stabilization, Rethinking Stabilization Policy, of , s. 261312. (2001), Monetary Transmission Lags and the Formulation of the Policy Decision on Interest Rates, of , Review (juli/augusti), s. 165182. 17Eftersom räntebanan har många dimensioner skulle det vara omöjligt att ha ett helt förutsättningslöst omröstningsförfarande, eftersom det skulle leda till en alltför stor spridning av rösterna. Detta skulle kunna undvikas genom att de enskilda kommittéledamöternas preferenser begränsas t.ex. genom att man väljer en viss röstordning. Det skulle emellertid göra det lätt för den som sätter agendan att manipulera omröstningen om räntebanan. Detta är ett exempel på de problem med kollektivt beslutsfattande som har identifierats av Condorcet och Arrow och som behandlas i den omfattande litteraturen om sociala val. För en introduktion till dessa frågeställningar, se och Economics: Explaining Economic Policy, (2000). För en mer utförlig diskussion, se och , Positive Political Theory II, (2005). FOTNOTER 2006/07:RFR1 18De flesta centralbanker talar om den mest sannolika räntebanan (typvärdet) i sina prognoser, men det finns starka teoretiska skäl för centralbanker att tala mer om den räntebana som utgör medelvärdet, eftersom den tar hänsyn till att riskerna i prognosen kan överväga åt ena eller andra hållet. I de flesta fall kommer dock den räntebana som utgör medelvärdet och den mest sannolika räntebanan att ligga ganska nära varandra. 19Svensson, (2002), Monetary Policy and Real Stabilization, Rethinking Stabilization Policy, of , s. 261312. 20Se t.ex. Goodfriend, , och King, , (1997), The New Neoclassical Synthesis and the Role of Monetary Policy, NBER Macroeconomics Annual 1997, s. 231283. 21Akerlof, , , , och , (1996), The Macroeconomics of Low Inflation, Brookings Papers on Economic Activity 1, s. 159. , Per och Sacklén, Hans (2001), Is There a Long-Run Un- employment-Inflation Tradeoff in ?, Arbetsrapportserien , nr 173, för Ekonomisk Forskning (FIEF). Akerlof, och tar upp en närliggande fråga i Near Rational Wage and Price Setting and the Long Run Curve i Brookings Papers on Economic Activity (2000) nr 1, s. 14. Vad som tycks ge upphov till det icke-vertikala segmentet i den långsiktiga Phillipskurvan i denna artikel är antagandet att ekonomiska aktörer vid låg inflation är nästan rationella i den meningen att de, i sina pris- och lönebeslut, inte reagerar i proportion till den förväntade inflationen. Denna penningillusion antas gradvis avta när inflationen stiger, vilket ger upphov till en puckel i den långsiktiga Phillipskurvan. 22Om en deflation är väntad får den inte lika negativa konsekvenser för låntagare visavi långivare, vilket innebär att den skulddeflationsproblematik som har beskrivits av (1933), The Debt-Deflation Theory of Great Depressions, Econometrica, vol. 1, s. 337357, inte blir lika allvarlig. Det faktum att en deflation är väntad utesluter inte helt en viss negativ inverkan på balansräkningarna, eftersom det ändå sker en viss omfördelning från låntagare till långivare om lånet har tillräckligt lång livslängd. 23Woodford, (2003), Interest and Prices: Foundations of a Theory of Monetary Policy (: ). 24Eggertsson, Gauti B. och Woodford, (2003), The Zero Bound on Interest Rates and Optimal Monetary Policy, Brookings Papers on Economic Activity 1, s. 139211. 25Gorodnichenko, Yuriy och , . (2006), Monetary Policy When Potential Output is Uncertain: Understanding the Growth Gamble of the 1990s, NBER Working Paper nr 12268 (juni), för fram detta argument och visar att när underskattar produktivitetsutvecklingen har detta en stabiliserande inverkan på inflationen. 2006/07:RFR1 FOTNOTER 26Fischer, (1994), , The Future of , Capie, ; Goodhart, ; , och , , , , , s. 262308. 27Se fotnot 22. 28För en diskussion om den australiensiska penningpolitiken , se talet Six years of inflation targeting, särskilt s. 53, som hölls av G.R. , vice centralbankschef för den australiensiska , inför , , . Talet kan laddas ned från följande adress: . 29Leitemo, (2005), Successful inflation targeting in 2003? Seven simple tests. Opublicerad, , i , . 30Ljungqvist, och , ., The Swedish Unemployment Experience, , vol 39, 1995, s. 10431070. 31Aurelio, (), Do we really know how inflation targeters set interest rates?, Working Paper RWP 05-02, of . 32Den skattade penningpolitiska regeln förutsätter att styrräntan är en funktion av styrräntan föregående period, inflationsprognosen och prognosen för produktionstillväxten . 33Eftersom växelkursen inte rör sig särskilt mycket kan det statistiska testet emellertid ha mycket svag statistisk kraft. 34St-Amant, , , , , och , (2005), Quantity, Quality, and Relevance: , 1990 2003, , Working paper nr 37/2005. 35Med bias avses här genomsnittligt prognosfel. 36Utfallet och alla prognoser som visas i figur 16 (inklusive ) är för KPI-inflationen. Dateringen av prognoserna följer sammanställningen från , vilken kan skilja sig från faktisk publiceringstidpunkt med en eller . De institut som tagits med i denna figur är de som ingår i publikationen från . 37Blix, och (2002) gör en prognosjämförelse som tar hänsyn till flera variabler och omfattar perioden 19932001. I denna studie står sig prognoser relativt väl. Detta är något mindre uppenbart i den senare studien av (2005), Utvärdering av prognoser, som omfattar perioden 19972004. Något som understryks i både et al (2002) och (2005) är att skillnaderna mellan olika prognosmakare i regel är små, kanske till följd av flockmentalitet. Detta innebär att olika rangordningar mellan prognosmakare bör tolkas med försiktighet och FOTNOTER 2006/07:RFR1 att det är svårt att dra någon slutsats att en prognosmakare är systematiskt och signifikant bättre än någon annan. (2004), Inflation Targeting, of . 86, nr 4 (juli/augusti), s. 179183. 39van der Cruijsen, och Demertzis, (), The impact of central bank transparency on inflation expectations, Working Paper nr 031/2005, . 40Blinder, och , (2005), Are Two Heads Better Than One? Monetary Policy by Committee, , Credit and Banking (oktober), s. 789812.