rfr · GU0W5 · 2007-05-01 00:00:00 — Då är det ingen skillnad i vårt arbete om det hela är storskaligt eller småskaligt. Förutsättningarna för dem som producerar och tillverkar är annorlunda, men utgångspunkten och det slutgiltiga målet är att det ska vara säker mat. Flera av er har varit inne på att det är målstyrning som gäller i det nya hygien- och kontrollpaketet, med de krav som det ställer. Jag har i många andra sammanhang när jag har pratat om det här sagt att det nya hygien- och kontrollpaketet verkligen är ett paradigmskifte. Det ställer nya krav på oss som central myndighet, på de kommunala inspektörerna och på producenterna. Det innebär en flexibilitet. Det ligger i målstyrningen. Då går man ifrån det detaljreglerade. Man ska jobba med bra system som är hållbara och som går att följa upp inte bara vid det enstaka tillfälle då inspektören står där ute. Det ska vara ett system som ger just säker mat för konsumenten i ett längre perspektiv. Flexibiliteten innebär, som det står i lagstiftningen, beteckningar där så är möjligt och att man ska göra bedömningar utifrån gällande förutsättningar. Man pratar om geografiska förutsättningar och nationella särdrag. Jag kommer tillbaka lite grann till det. Kontrollen ska vara riskbaserad. Det innebär också någonting nytt. pratade vi mycket om ett livsmedelsföretag ett besök. Då var det bra. Om man hade fått det här besöket så var det fixat och klart. Men säger vi så här med det nya riskbaserade: Liten risk i verksamheten och liten omfattning ger en liten kontrolltid. Om man sköter sig bra och kan visa upp att man har en bra erfarenhets-record över tiden så ger det också sett över tiden mindre kontrolltid. Det är någonting som är nytt i det här. Vi har varit inne på att det här är gott och väl, men att man tillämpar lagstiftningen lite olika i andra EU-länder. Jag kommer tillbaka till att utgångspunkten är säker mat. Det finns ett EU-harmoniserat regelverk. Med detta som bas måste de nationella myndigheterna ta ansvar för vilka avsteg de vill göra. Men jag vill också säga att vi har mycket samarbete såväl i som med andra europeiska kolleger. är till exempel vår avdelning för kommunstöd, som ger kommuninspektörerna på nivå stöd, i för att följa upp och få erfarenheter av hur man jobbar där. Mycket av dagens prat har handlat om slakt. Här börjar det bli lite komplicerat. Det jag sade tidigare om målstyrningen och att det finns en flexibilitet gäller förstås men inte för slakt, det vill säga livsmedel av animaliskt ursprung. Där är det en detaljreglering som egentligen inte är moderniserad i samband med det nya hygien- och kontrollpaketet. Här kommer vi lite grann till den första kollisionen. Vi har en detaljreglerad lagstiftning för hur besiktning av levande djur ska se ut, hur kropparnas organ ska besiktigas och så vidare. Där har vi liten möjlighet, om någon alls, att gå ifrån det. När det gäller nationella undantag som den nya lagstiftningen möjliggör ska de notifieras. Det är inte bara så att vi kan tycka att det här är ett nationellt undantag, utan de ska beskrivas, notifieras och godkännas av samtliga medlemsstater. Vi har gjort det i ett antal fall med nationella särdrag typ strövrensslakt, utomhustorkat kött, snarad ripa och fäbodtillverkning av mejeriprodukter. Jag tror att vi själva har bidragit till att skapa nästan en myt om att med den nya målstyrda lagstiftningen är egentligen allt möjligt bara man vill. Men så är det inte. Jag tror att vi måste ha med oss det i bakhuvudet, inte minst när vi jämför oss med andra länder. Målstyrning ställer nya krav. Vi har varit inne på att det ställer nya krav på oss alla. Vi jag och ni och alla som producerar vill att vi ska ha en likvärdig tillsyn i landet. Just i det paradigmskifte som vi befinner oss i med en ny lagstiftning behöver ändå inspektörerna en form av guidning. Vi har tagit fram vägledningar för kontrollmyndigheterna så att de på något sätt genom dem kan stämma av sina tillämpningar och bedömningar. Vi har varit sena dels av resursskäl, dels därför att vi har inväntat ytterligare besked från kommissionen och så vidare. Men det finns vägledningar, och det finns vägledningar också för småskalig produktion. Men när det gäller den kommunala nivån säger jag i alla sammanhang och det vill jag göra här också att möjligheten att man på den nivån samverkar mellan nämnderna och att man jobbar med att en inspektör har uppdrag att jobba i flera kommuner är jätteviktig. Jag tycker också att det är ett sätt att möjliggöra likvärdig behandling av den småskaliga produktionen. Det är speciella förutsättningar som gäller där. Branschriktlinjer gäller företagarna och företagarnas organisationer för att kunna kompetensutvecklas och att ta fram ett bra stöd för företagarna. som är viktigt att veta är att på de ställen och i de branscher där man har tagit fram branschriktlinjer ska den kommunala myndigheten känna till det. Den ska utgå från det i sin bedömning. Därför är det kul att höra det som från Eldrimner har tagit upp med det positiva arbete som har utförts med att ta fram branschriktlinjer såväl för småskaliga mejeriprodukter som för annat. Andra saker är också på gång bär, chark och så vidare. Småskaliga producenter går samman. Vi bidrar; det är vår uppgift. Vi gör det gärna. Det är ett sätt att kompetensutveckla och det är ett sätt att bidra till likvärdig bedömning sedan när myndigheterna är ute. Det finns ett antal branschriktlinjer på vår hemsida. De innehåller mycket matnyttigt. En del är smala och begränsade och en del har ett bredare perspektiv. Men det här gäller i större utsträckning kanske mer storskalig produktion. Om vi tittar på det som har med det småskaliga att göra ser vi att det finns riktlinjer för slakt och chark, för slakt och styckning, för chark och för småskaliga mejerier. De två förstnämnda punkterna är sådant som har jobbats fram som ett led i den särskilda satsningen för gårdsnära slakt som har berörts tidigare . Vad gör vi då från för att stödja den småskaliga livsmedelsproduktionen? På vår hemsida finns det som handlar om att starta och driva livsmedelsföretag. Vi har en speciell sida om risker med mat, och så branschriktlinjerna som jag redan har nämnt. Vi jobbar med utbildningar och försöker göra det ytterligare. Vi jobbar med trycksaker i olika former. Vi ordnar också nätverk och möten för erfarenhetsöverföring. Det har vi känt som ett framgångsrikt koncept som vi har tillämpat på mejerisidan där både producenter, inspektörer, länsstyrelse och folk från vårt håll träffas. Man reser en fråga och belyser den från olika håll. På det viset får man en samsyn som man har en väldig nytta av i sitt fortsatta arbete oavsett om man är producent eller inspektör. kom frågan om gårdsnära slakt upp. I regleringsbreven hade vi anslagit ett separat anslag på som skulle gå till särskilda insatser för branschriktlinjer, taxe- och regelöversyn, pilot- och utvecklingsprojekt med mera. Detta skulle syfta till att förbättra förutsättningarna för gårdsnära slakt. Som nämndes, och som jag fick möjlighet att bemöta i ett kortfattat svar, uppgick de gjorda insatserna till . I årsredovisningen finns redovisat 4,6 miljoner. Detta kan tyckas vara konstigt. Av ett anslagssparande har vi beviljat 1 miljon till ett projekt avseende biogashantering av slakteriavfall. Det som var avsikten att vi skulle kunna använda detta för att bekosta resorna för veterinärerna till de småskaliga slakterierna krävde en speciell formulering i vårt regleringsbrev. Vi önskade detta, och jag vet att vi också hade stöd från departementet. Men det föll i den slutgiltiga behandlingen inom . Den ändringen kom alltså inte till stånd, och därför hade vi inte möjlighet att subventionera resekostnaderna med anslagsmedel. Det var ett belopp på . Jag tycker att det är viktigt att säga det i det här sammanhanget. jobbar vi bredare. Vi jobbar med att ge stöd i en bredare omfattning för småskalig livsmedelsproduktion. Vi har ett antal projekt på gång för det. Några exempel på vad vi har gjort på området gårdsnära slakt är att vi har jobbat med logistik och spårbarhet vid transport till slakt. Det är ett projektområde. Mycket har rört avfallshanteringen, som är en kostbar del för den småskaliga producenten den som har småskalig slakt. I förhållande till den intjäning man har belastas man mycket av avfallshanteringskostnaderna. Vi har jobbat med att ta fram en handbok. Vi jobbar med att titta på riskerna med det småskaliga när det gäller hur de mikrobiologiska förändringarna sker vid nedkylning av slaktkroppar. Jag går inte in i detalj på detta. Det jag vill peka på är att när man drar i gång en verksamhet är det viktigt att följa upp hur det går. Har vi lyckats? Vi har också gjort en extern utvärdering efter de här knappt två årens arbete och fått en mängd värdefulla exempel på hur vi kan utveckla och förbättra verksamheten. Det här är saker som har berörts av både och . De har kommit fram, och vi tar med oss dem i den fortsatta utvecklingen. Som avslutning vill jag säga vi tycker att den utredning som har gjort kopplat till den administrativa bördan är värdefull. Vi har uppdraget tillsammans, liksom många andra myndigheter har, att jobba med att minska den administrativa bördan . Det är en tuff uppgift. Men varför skulle den vara lätt? Vi har fått många idéer från den här mätningen, och vi har etablerat ett projekt där den småskaliga produktionen och de småskaliga producenternas förutsättningar givetvis blir en viktig del i hur vi kommer att gå igenom regelverk och hur vi har tillämpat reglerna. Parallellt med detta är, som ni vet, livsmedelslagstiftningen i stor utsträckning EU-harmoniserad. Tillämpningen reglerar vi till viss del själva, men själva regelverket är EU-lag genom förordningar och direktiv. Det har också påbörjats en översyn av hygien- och kontrollpaketet där man tittar igenom hur det här blev. Man räknar med att göra det 2008. Vi försöker vara aktiva i att komma med konstruktiva förbättringsförslag på saker som vi kan tycka blev lite väl tungrodda. I det här sammanhanget försöker vi också få en modernisering av köttkontrollen till stånd så att den också kan bli målstyrd och fungera på ett liknande sätt som övrig livsmedelsindustri och övriga livsmedelsproducenter att det fulla kvalitetsansvaret verkligen kan tas av den småskaliga livsmedelsproducenten, det vill säga den gårdsnära slakten. Då behöver man inte ha bemanning vid de olika momenten av en officiell veterinär. Vi är inte där , men vi jobbar med pilotprojekt som ett underlag för den översyn som kommer. Vi tittar också på det som utifrån Nutekundersökningen påtalades som en stor administrativ börda. Det är det som är kopplat till HACCP, alltså faroanalys och så vidare. Vi ska se hur man kan jobba med att förenkla det hela. Jag vill avsluta med att säga att småskalig livsmedelsproduktion är en integrerad del av vår verksamhet. Vi gör ingen skillnad. Vi tycker att det är vik- tigt att den finns. På något vis är det kanske ett oprofessionellt sätt att se vilka frågor som rör sig i huvudet på konsumenterna, men vi vet utifrån de frågor som kommer från vår konsumentupplysning att mycket rör sig omkring det närproducerade. Det handlar om det som kommer från det småskaliga. Självfallet har vi en positiv attityd, och vi ska göra vad vi kan i det fortsatta arbetet. Ordföranden: så mycket! kommer jag att smita i väg, och vice ordföranden i utskottet, , kommer att ta över under den avslutande frågestunden. Jag kommer att åka i väg till en konferens som föreningen hälsoskydd i anordnar, där 68 kommuner är representerade genom tjänstemän och politiker ca 170 stycken. Temat är just Från jord till bord, så det är värdefullt att ha med sig synpunkterna från er här och . (): Herr ordförande! Jag har två korta frågor. Den första går till . Du hade en redovisning på tio gånger tillväxt på det här området. Är det en siffra mellan tummen och pekfingret eller finns det en analys bakom detta? Den andra delen har en bakgrund i det som redovisade, nämligen att regeringen styr landet och borde peka med hela handen. Regeringen har börjat peka ganska tydligt, skulle jag vilja säga, med pensumet på 25 procents regelförenkling. Det gäller att sänka kostnaderna för företagarna i syfte att fixa fler jobb, förstås. Jag återkommer till bilden med kilot för lammköttet och sex blanketter. Min konkreta fråga till och är: Kan det vara så att ni ser en absolut möjlighet att sänka kostnaden från respektive att i stället för sex blanketter åtminstone bara ha fyra blanketter att fylla i efter det att den här genomgången är klar och vi skrider till verket? Våga inte säga något annat än ja! (): Det är intressant att lyssna när man hör dem som är verksamma i branschen och lite grann från myndigheterna. Med egen erfarenhet av både jaktslakt och hemmaslakt har man åtminstone från de småskaliga leden en viss insyn. Jag kan förstå den maktlöshet som man beskriver och det krångel som man upplever. Den beskrivning som har gjorts här från andra länder visar att man under samma regelverk som vi har inom EU ändå upplever att man kan hantera det på ett annat sätt. Det förklaras av att vi har två olika utgångspunkter. Å andra sidan sett lever vi under samma regelverk, så det borde finnas förutsättningar. var inne på att regeringen har varit tydlig med att vi ska minska krånglet . En tanke slog mig här när beskrev Skebo slakteri med de problem som den företagaren ser framför sig. Det är slakteri, trädgård och orangeri ett litet konglomerat med olika saker. möjligt att sätta samtliga myndigheter, kanske med Eldrimner, , LRF och några till, på samma gård och gå igenom allt från scratch för att se vad de tillsammans kan göra bättre? Jag påstår att ingen av er gör någonting för att djävlas, utan ni känner er bundna av någon form av regelverk som styr detta. Vi är inte tillräckligt insatta för att kunna ge detaljregler för hur vi ska ändra det här. Men vi förutsätter att både myndigheter och ni som är verksamma i branschen kommer med idéerna. Skulle det vara en möjlig väg att gå? Jag förväntar mig ett ja-svar. (): Med tanke på de föregående frågeställarnas enkla svar på svåra frågor ställer jag i stället tre frågor. Jag känner att jag har samlat på mig några under gång. Den första gäller det som var inne på. Du nämnde två projekt som ni inte fick fortsätta med. Okunskapen gör att jag känner att jag gärna vill veta vad det var som ni känner att ni inte har fått fortsätta med. Och har någon syn på varför det blev som det blev? Det nämndes i något sammanhang att näringen nu också har börjat ställa sina egna krav och komma med sina egna kontrollanter. Vi kan se det på mjölkområdet, där man känner att vi inte får kontrollfunktionerna att gå ihop. Hur ser handeln på det här? Skulle handeln kunna vara det mellanled som en del av er saknar? Eller blir det ytterligare en kontrollstation som ska komma nu och ställa sina egna krav? Hur ska det i så fall bemötas? Ingen av er har berört det som jag alltmer känner är en viktig bit. Det beror kanske på min bakgrund som kommunpolitiker i en liten kommun. Vad ger vi för utbildning till våra kontrollanter? Hur ser ni på det? Har vi ett antal tjänstemän på våra myndigheter och förvaltningar som inte har tillräcklig praktisk kunskap med sig ut därför att de kommer från en teoretisk värld? De är inte uppväxta på samma sätt som många av oss som sitter i det här utskottet vi har en rottråd ned i myllan av ett eller annat skäl. Det kanske är det som har gjort att vi vill vara i det här sammanhanget. Finns det brister i utbildningssystemet? : Det här med att det kan öka tio gånger är lite grann av ett antagande. Det är också en utmaning, för vi ser att det finns en stor möjlighet i detta. Men det ligger också en analys bakom det hela på så sätt att vi har sett att intresset har ökat stort. Vi har sett att företag har kunnat utvecklas. Vi ser omställningen i jordbruket som gör det nödvändigt att göra andra saker. Vi tittar och sneglar ut på andra länder. Man kan till exempel jämföra hur många gårds- och bymejerier vi har i med hur det ser ut i . I har vi kanske 100. I har man 40 000. Intresset från konsumenten för de här produkterna ökar alldeles kolossalt. Jag tror också, precis som var inne på, att det skulle kunna öka ännu mer. Vi ser den här ökningen. Det här med tio gånger är mer menat som en utmaning, men jag tror att det är fullt möjligt. : Jag börjar med fråga om att gå från . Trots begäran om positivt svar vågar jag inte säga det. Vi ska göra vad vi kan. Däremot kan jag lova att minska antalet blanketter. Det måste bara till, och det ska vi kunna fixa. Det ställdes också en fråga om de två projekt som nämnde. Det ena projektet av de två är beviljat. Det var det som beviljades precis . Det har att göra med de belopp jag berörde tidigare, det vill säga 4,6 och upp till 1 miljon. Det här är ett av de projekten. Det andra projektet har vi avslagit på grund av att vi ser att det inte är någon framkomlig väg. Vi har alltså avfärdat det av sakskäl. I den mån vi inte har kommunicerat det tillräckligt ber jag att få återkomma till direkt i den frågan. Där kände vi att det var ett projekt som skulle avslås. Jag hade en tredje fråga. Den handlade om praktisk kunskap, det vill säga utbildningen som sådan. Det är svårt att i den grundläggande utbildningen till livsmedelsinspektör ge en breddad bakgrundsutbildning inom hela livsmedelsområdet. Vi har jobbat med att ge de kommunala inspektörerna en utbildning i vad den nya livsmedelslagstiftningen ställer för krav på flexibilitet och så vidare. Där ingår inte den praktiska utbildningen. Den får man nog tillägna sig. Ett av de nya kompetenskraven som ställs är att de måste ut och prya och praoa för att få en kunskap om den verksamhet de ska utöva kontroll av. , : Jag kan knyta an till vad har sagt om frågan om blanketter. Vi kan inte lova att minska från sex till fyra i det avseendet. Men vi har arbetat hårt med att minska antalet blanketter. Det är helt möjligt att minska ännu mer. När vi tittar över den administrativa bördan är det denna bit vi tittar mycket på. Jag kan också hänvisa till det nya landsbygdsprogrammet som vi arbetar med . En av ledstjärnorna har varit enkelhet. Vi har inte alltid lyckats med detta. Men en av delarna är att minska antalet blanketter och göra det enklare för den stödsökande att söka stöd. Det ska vara en ingång oavsett vilket typ av stöd man söker inom landsbygdsprogrammet. Något vi inte har knutit an så mycket till är det nya landsbygdsprogrammet och de stora möjligheter som finns i detta för den typen av aktörer som sitter här, de småskaliga livsmedelsproducenterna, att söka stöd på olika sätt. Det är viktigt att man fortsätter den dialogen. Vi hade innan en fråga om dialogen mellan myndigheter och aktörerna är dålig. Det tycker jag är synd. Vi måste jobba vidare med att förbättra dialogen. På har vi satsat på att försöka få in nya personer som kan företagande, entreprenörskap, för att vi ska få en bättre dialog med marknaden. , LivsTek: Om jag var i kläder vackra dräkt skulle jag vara bekymrad. Det är lite tråkigt att du inte berörde den komplikation som vi som möter verkligheten ute på gräsrotsnivå känner över den osäkerhet och brist på konsultativt förhållningssätt som de inspektörer som ska förverkliga dina ambitioner misslyckas med stup i kvarten. Frågan om utbildningen av inspektörerna och den praktiska kompetensen är viktig, men det är kanske ännu viktigare att, precis som vi har upplevt i från skattemyndigheternas sida, få in ett mer konsultativt förhållningssätt i förhållande till medborgarna. Då måste och , även om vi har självbestämmanderätt, ta ett ansvar för hur tillämpningar sker i den praktiska verkligheten. Det är många osäkra unga personer som kompenserar sin osäkerhet med en fyrkantighet i uppträdandet som vi borde vara befriade . Här har och hennes medarbetare ett uppenbart ansvar. Det är också viktigt om vi nu ska skapa flera arbetstillfällen i landet. Det är kanske lika viktigt som säkra livsmedel. Jag hoppas att det sker någon prioritering från er sida. : Jag skulle också vilja kommentera frågan om brister i utbildningen. Då tänker jag inte på den faktamässiga utbildningen, som jag förutsätter att alla inspektörer av olika slag har, utan snarare insikten om och förståelsen för företagandets villkor. Flera har varit inne på det tidigare också. När vi tittar på regler, reglers efterlevnad och regelverk ska vi komma ihåg att det är mångfasetterat. Många har varit inne på det också. Det är reglernas mängd. Det är delvis motstridiga regler. Det är det materiella innehållet i respektive regel. Det kan vara brister i information om regelverket. Det är viktigt att vara öppen för att det behövs förbättringar. Det gäller hur det befintliga regelverket ska tillämpas. Det ska inte vara avgörande var någonstans i landet man bor för att bli hyfsat bemött av vem det nu än är som kommer ut. Det här gäller på många områden. Vi har tittat på andra områden när det gäller tillstånd på . Utan att vi hittar några objektiva skäl är handläggningstiden för en viss typ av ärenden oändligt varierande mellan kommuner. Vi kan inte göra någon annan tolkning än att detta har med förhållningssätt och attityder att göra. Det är extremet viktigt. Det gäller inte bara innehållet utan också hur man faktiskt tillämpar reglerna. , LRF : Jag vill gärna sätta lite siffror på affärsutveckling och utvecklingspotential . Vi ställde frågor kring småskaligt livsmedelsföretagande och till 800 företagare med fokus på livsmedelsföretagande i egen produktion. av dessa tycker att utvecklingsmöjligheterna är goda eller mycket goda. Nära hälften av dem som vi tillfrågade tror att deras lönsamhet kommer att öka och utvecklas . ser att deras omsättning kommer att öka kraftigt. Dessutom visar undersökningen att skälen till att företagen har startat småskaligt är att man ser att det finns en potential, en marknad för affärsidén, och man är stolt över det som gården producerar. tycker att det finns en potential och en marknad. Det styrker det som säger, nämligen att det finns en tillväxt inom marknaden. När man gör djupintervjuer med företagarna säger de ofta att hur reglerna tillämpas är helt beroende av den enskilda personens agerande ute på gården. Lantbruksföretagaren blir rådgivande i stället för tvärtom. Det kan komma kommentarer som till exempel: Jag är väl ingen konsult. Man bör se närmare på detta, att bli en rådgivare. Vi vill gärna samarbeta. Svaret är ja. : Det är inte lätt att hänga med i alla projekt. Projekten har inte avslutats, , utan de fortsätter. hände det inte speciellt mycket. Vi fick ett beslut att två projekt skulle bedrivas i tre faser. Redan där sades det att man ville ha en fortsättning på projekten. fick vi ett beslut från om att medel för fas 2 i branschriktlinjerna ska utbetalas . De pengarna kom , vilket innebär att budgetmedel förs över från till ett annat. De försvinner, det vill säga de belastar årets budget. Sedan var det avfallsprojektet som vi sökte för fas 2, vilket inte heller skulle vara några märkvärdigheter för handläggarna. Det fanns en och en halv konsulttjänst och en massa miljoner att använda, det vill säga hur mycket resurser som helst. Medlen är anslagna till just dessa saker. Vi sökte medel , och frågan blev inte färdigbehandlad förrän . Hade det blivit klart hade även de pengarna kunnat belasta fjolårets budget och inte ta resurser från andra verksamheter. har vi ett vidare begrepp. Det är många som pockar på uppmärksamhet. Vad gäller det senaste projektet vi sökte medel till skedde det i . Med lite god vilja hade man hunnit handlägga det ärendet. Men det projektet har avslagits. Men vi söker inte medel för projekt om vi inte har ett syfte att det skulle nedbringa våra kostnader. Med den handläggningstiden och genom att inte betala ut medel efter egna fattade beslut i det här fallet underskrivna av ställföreträdande generaldirektören, men det ska vara samma sak har man bromsat utvecklingen, så vitt man inte helt enkelt lyckas strypa den.