urf · GUA5URF5 · 2007-01-01 00:00:00 — Som nämnts ovan använder ledamöter bara i mycket liten omfattning traditionell postgång för den brevväxling och korrespondens som skickas inom ramen för riksdagsuppdraget. kostnader för att ta över ansvaret för porton bör därför bli begränsade. Inom förs diskussioner om hur ett åtagande av att ta över ansvaret för portokostnaderna ska utformas. Förslag som har diskuterats är bl.a. att dela ut ett antal frimärken till varje ledamot. En sådan hantering skulle emellertid bli onödigt svårhanterlig och medföra en omfattande administration såväl för riksdagsförvaltningen som för ledamöterna. Bland annat skulle det, mot bakgrund av de skiftande behoven, vara svårt att bestämma hur stort antal frimärken som skulle lämnas ut. Vad gör man med överblivna frimärken? Sannolikt skulle riksdagsförvaltningen behöva införa ett krav på redovisning av antalet använda frimärken. För att inte ett antal oanvända frimärken skulle samlas hos ledamöterna skulle de sannolikt få lämnas tillbaka alternativt avräknas vid utdelandet av nya. Det är också oklart vilka skattemässiga effekter ett sådant system skulle få. Även ett system där man lämnar ut ett antal tjänstekuvert till varje ledamot skulle medföra en tidsödande administration av delvis samma slag. Båda dessa förslag har därför mött motstånd från riksdagsförvaltningens sida. Vid de samtal jag haft med företrädare för riksdagsförvaltningen har i stället möjligheten att ge ledamöterna rätt att använda tjänstekuvert för de brev som de skickar i sin ledamotsroll diskuterats. En sådan lösning har flera fördelar. Den är enkel att tillämpa. Man slipper onödig och tidsödande administration på ett område som har mycket begränsad omfattning. Den torde heller inte få några skattemässiga konsekvenser. Ett införande av tjänstebrevsrätt skulle oundvikligen medföra vissa gränsdragningsproblem som måste ut, och den får naturligtvis inte leda till en okontrollerad användning. För att den ska fungera är det nödvändigt att samtliga riksdagsledamöter är införstådda med vilka regler som gäller. Rätten för ledamöter att använda tjänstekuvert bör lämpligen regleras genom ett tillägg till ersättningslagen och förtydligas genom tillämpningsföreskrifter, eventuellt också med ytterligare information som anger de gränser inom vilka tjänstekuvert får användas. Rätten ska enbart gälla brev som skickas inom ramen för ledamotsrollen och enbart till enskilda adressater. Privata brev får naturligtvis inte skickas i tjänstekuvert. Inte heller får tjänstekuvert användas för massutskick i samband med personvalskampanjer eller andra utskick av politisk karaktär inför valrörelser. Sådana kostnader är personliga, och enligt uppgift från bör avdrag för dessa kunna medges för den som är riksdagsledamot. Inte heller får partipolitiskt material eller skrivelser som syftar till att påverka personer i viss politisk riktning skickas i 4 LEDAMÖTERNAS KOSTNADER 2006/07:URF5 Den närmare utformningen av regelsystemet bör ankomma på riksdagsförvaltningen. ersättning till posten för hantering av tjänstekuvert grundas på antalet skickade brev. Breven räknas inom varefter posten underrättas om antalet och fakturerar riksdagsförvaltningen i efterhand. Det medför att tjänstekuvert endast kan avsändas från , vilket medför en begränsning i ledamöternas möjlighet att skicka tjänstekuvert från orter utanför . För att de ska kunna göra det erbjuder posten ett system som kallas för frankeringsservice och innebär att en ledamot får lämna tjänstekuverten till sitt närmaste postkontor för taxering och vidare hantering. Systemet är dyrt, per ledamot och månad jämte portokostnad. Mot bakgrund av den begränsade omfattning i vilken ledamöter använder sig av traditionell postgång för brev som skickas inom ramen för riksdagsuppdraget är det enligt min uppfattning inte rimligt att använda sig av postens frankeringsservice. En lösning på detta problem bör i stället kunna vara att förse de ledamöter som så önskar med förfrankerade kuvert adresserade till i vilka de skulle kunna skicka tjänstekuvert för vidare hantering inom . Under förutsättning att avgränsningen gentemot otillåten användning kan ut på ett sätt som ledamöter är införstådda med anser jag vid en sammantagen bedömning att införandet av en rätt för ledamöterna att utnyttja tjänstekuvert är det smidigaste sättet att överta ledamöternas portokostnader för skrivelser som har samband med riksdagsuppdraget. Även om hanteringen av brev som skickas från landsorten medför viss ökad administrativ hantering innebär förslaget ett enkelt och praktiskt sätt för att ersätta ledamöternas kostnader för porton. Det bör också, enligt min uppfattning, finnas goda möjligheter att uppnå en acceptabel överenskommelse med posten om en schablonersättning eller liknande för hanteringen av den begränsade mängd tjänstekuvert det rör sig om. Jag föreslår att inför en rätt för ledamöterna att utnyttja tjänstekuvert för den post som skickas inom ramen för deras uppdrag. Regler om teknisk utrustning för ledamöter återfinns i 6 kap. ersättningslagen i vars 1 § stadgas: tillhandahåller ledamöter sådan teknisk utrustning som är av väsentlig betydelse för utförandet av uppdraget. Till bestämmelserna har tillämpningsföreskrifter bl.a. rörande ledamöternas hemutrustning fogats. Dessa har i vissa fall kompletterats med informa- Varje riksdagsledamot har rätt att disponera ett arbetsrum i . Arbetsrummen är utrustade med följande tekniska utrustning: 2006/07:URF5 4 LEDAMÖTERNAS KOSTNADER stationär PC med operativsystem och programvaror enligt gällande standard för lokal skrivare på rummet tillgång till skrivare i närliggande lokal tillgång till fax i närliggande lokal tv med inbyggd radio. tillhandahåller papper och annat förbrukningsmaterial. svarar också för service och reparation av all teknisk utrustning samt för support. I samband med att föreslog att kostnadsersättningen skulle avskaffas konstaterades att ledamöterna själva fick svara för samtalskostnaderna på de mobiltelefoner som tillhandahöll. Kommittén föreslog att dessa i stället skulle betalas av riksdagsförvaltningen. Förslaget har numera genomförts, och svarar för såväl abonnemang, avgifter för tjänstesamtal som datakommunikation på mobiltelefonerna. Fakturan för de rörliga kostnaderna attesteras av ledamoten. Mobilsystemet medger att växling mellan tjänste- och privatsamtal kan ske. Detta görs genom att slå på och stänga av mobilen med olika pinkoder. Tjänsten fungerar också för sms och utlandssamtal. Kostnaden för privata samtal faktureras till ledamotens hemadress. Ledamot har rätt till telefonabonnemang för fast tjänstetelefon i bostaden eller på annan valfri adress. betalar installations-, abonnemangs- och trafikavgifter för telefonen. Fakturan för rörliga kostnader attesteras av ledamoten. En ledamot som använder sin privata telefon för samtal inom ramen för riksdagsuppdraget får ersättning för samtalskostnaderna. Varje ledamot får en bärbar dator som är uppkopplingsbar mot datasystem. På hemadressen eller valfri annan adress erbjuds också ett tillbehörspaket som bl.a. innehåller skrivare och extern bildskärm. I riksdagsförvaltningens motiv till tillämpningsföreskrifter till lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter uttalas att det krävs en bredbandsanslutning för att en ledamot på bästa sätt ska kunna tillgodogöra sig den tilldelade tekniska utrustningen med programutbud. Ledamöternas bostad i hemorten betraktas som deras tjänsteställe, och en 4 LEDAMÖTERNAS KOSTNADER 2006/07:URF5 stor del av deras arbete utförs i bostaden. Det förutsätts därför att de har ett bredbandsabonnemang där. Av flera skäl har riksdagsförvaltningen stannat för att ledamöterna själva ska svara för bredbandsinstallationen. Många ledamöter har redan en bredbandsanslutning i bostaden, och det är då mest effektivt att använda den redan befintliga anslutningen. Ett annat skäl är att det visat sig praktiskt omöjligt för förvaltningen att erbjuda en och samma bredbandsoperatör till alla ledamöter. Det är vidare tekniskt komplicerat och opraktiskt att ha flera bredbandsoperatörer eller abonnemang till en och samma användarplats. Kostnaderna för installation och abonnemang betalas av . Ansökan om ersättning görs på särskild blankett som ges in till enheten för administrativ ledamotsservice. Ledamot som använder bredbandsabonnemanget enbart i uppdraget ersätts för alla kostnader avseende bredbandet. Om abonnemanget används även privat ersätts kostnaderna med halva beloppet. Ersättningen har betalats ut som en skattepliktig kostnadsersättning. Utgångspunkten har därvid varit att ledamoten skulle kunna begära avdrag i sin självdeklaration för kostnaden. kontakter med tyder dock på att det är tveksamt om avdrag kommer att medges eftersom bredband numera betraktas som en ordinär levnadsomkostnad. Under utredningens gång har frågan om kostnaden även för bredbandet kan inkluderas i ledamotsarvodet aktualiserats. Det skulle medföra en betydande förenkling av den administration som nuvarande system innebär såväl för riksdagsförvaltningen som för ledamöterna. Ytterligare skäl för att genomföra förslaget är att det ligger helt i linje med tidigare beslut att avskaffa ledamöternas särskilda kostnadsersättning. Ledamöternas kostnader för bredband får typiskt sett anses vara en kostnad som följer av uppdraget och skulle följaktligen kunna beaktas när i ett vidare perspektiv tar ställning till arvodets storlek. beslutade sig så sent som föregående år för ett annat system för att ersätta de ledamöter som skaffar bredband, och det finns därför enligt utredarens uppfattning anledning att först efter att detta prövats under en och sedan en utvärdering gjorts ta upp frågan om i vilka andra former ersättning för ledamöternas kostnader skulle kunna ske. ledamöter är väl försedda med den utrustning de behöver för att fullgöra sitt uppdrag. 4.9 Serviceavgifter till partikanslierna Avgiftens storlek varierar betydligt mellan partierna. I flera fall uppger man att avgiften sänkts med anledning av att kostnadsersättningen avskaffats. Avgiften dras från ledamotsarvodet och utbetalas till partigruppen eller i något fall till partikansliet. För alla partier utom Socialdemokraterna går pengarna till partigruppen. För Socialdemokraternas del disponeras peng- 2006/07:URF5 4 LEDAMÖTERNAS KOSTNADER arna av partikansliet. har krävt in ett skriftligt medgivande från de enskilda ledamöterna att få dra av avgiften från varje enskild ledamot. Det enda parti där avdrag från arvodet inte sker är där ledamöterna själva betalar in en summa . Insamlade medel uppges i huvudsak avsedda för att finansiera valarbete vid kommande riksdagsval. Även om beloppen varierar stort använder partierna inbetalade medel i huvudsak till samma ändamål. Det uppges röra sig om utbildningsinsatser på olika områden, interna konferenser ibland tillsammans med kanslipersonal. Pengarna används också till olika trivselfrämjande åtgärder. I något fall används en del av serviceavgiften till att finansiera partigruppens frankeringsmaskin som ledamöterna har tillgång till. Avgifter till partikansli/partigrupp Sedan ledamotsstödet successivt byggts ut och fr.o.m. motsvarar kostnaden för en politisk sekreterare har betydelsen av serviceavgifter såvitt jag uppfattat det minskat något. Medlen används till viss del för personalbefrämjande åtgärder.