rfr · GU0WRFR7 · 2007-07-09 00:00:00 — Enligt intervju med företrädare för kommissionen har denna årliga redovisning upphört. Enligt den svenska företrädaren i har denna årsrapport inte tagits upp i kommittén. En viss rapportering har dock förekommit. 9.5 EU-bidrag till enskilda organisationer i I nedanstående tabell åskådliggörs position i förhållande till andra länder när det gäller EU-finansierade bidrag till enskilda organisationer i åren 19932005. TABELL 4 EU-FINANSIERAT BIDRAG GENOM DET TEMATISKA PROGRAMMET CO-FINANCING TILL ENSKILDA ORGANISATIONER I FÖRDELAT PÅ MEDLEMSLÄNDER (EU-15) ÅREN 19932005 ¹Sverige, och blev medlemmar i 1995. Källa: EuropeAid. Som framgår av tabellen ovan varierar fördelningen av EU-bidrag till enskilda organisationer starkt mellan olika medlemsländer. Av tabellen framgår även att svenska enskilda organisationer totalt har beviljats relativt små bi- 11B9 SVENSKA ENSKILDA ORGANISATIONER I EU:S BISTÅNDSPOLITIK Detta konstaterade även revisorer vid sin granskning . Enligt företrädare för både Sida och Concord kan tänkbara skäl till att andra länders enskilda organisationer erhåller större bidrag än bl.a. vara följande: Att det finns stora tunga enskilda organisationer (exempelvis i ) som har större resurser till sitt förfogande att bevaka sina intressen. Att vissa länders enskilda organisationer är väl insatta i formerna för ansökningsprocessen. Enskilda organisationer i framhålls som goda exempel när det gäller att söka och få bidrag. Ansökningar har god kvalitet och enskilda organisationer i har upparbetat en nära relation till dem man ansöker om medel hos. Vidare sägs att det även kan finnas ett särskilt intresse från vissa medlemsländer som inte har egna biståndsmyndigheter, eller som har små sådana, att söka medel genom EU. I jämförelse med svenska förhållanden kan deras möjligheter att få bidrag i sina egna länder således vara mindre. 9.6 Svenska enskilda organisationers erfarenhet av EU-bidrag , då blev medlem i EU, har svenska enskilda organisationer haft möjlighet att söka medel från EU till olika projekt en möjlighet som fram till har utnyttjats sparsamt. En undersökning som Sida genomfört visade att var det endast åtta svenska enskilda organisationer som ansökte om medel från EU. fick kommissionen totalt tjugo ansökningar där svenska enskilda organisationer ingick som part.308 hade totalt nio ansökningar lämnats från svenska enskilda organisationer.309 I jämförelse med andra medlemsländer beräknas en svensk enskild organisation finansieras med i genomsnitt av EU-medel medan motsvarande organisation i andra länder i finansieras med upp till av EU-medel. Ett av skälen är att EU betraktats med viss skepsis från svenska enskilda organisationers sida och därmed inte som en naturlig bidragspartner. Andra bidragande orsaker kan enligt skriftliga och muntliga uppgifter vara: 310 De svenska bidragen till ramorganisationerna har ökat varför det inte funnits incitament att söka EU-medel. Det är en komplicerad och tidskrävande process att söka medel från EU. Det kan ta upp till från ansökningstillfället innan medel beviljas. 308The European Communitys external actions, and , Sida 2005. 310Concord och Sida, and , Communitys external actions , 2005. 11B9 SVENSKA ENSKILDA ORGANISATIONER I EU:S BISTÅNDSPOLITIK Egeninsatsen är för stor och en enskild organisation måste i vissa fall investera minst en månadslön på heltid för att skriva en ansökan. Den enskilda organisationen tar en för stor ekonomisk risk utan att veta om man kommer att få EU-bidrag. Enskilda organisationer har blivit skickligare på att driva in medel från andra kanaler, t.ex. från privatpersoner, företag, genom galor och insamlingar. Det är svårt att få bidrag från EU eftersom konkurrensen är stor om medlen. Sedan det svenska inträdet i unionen har svenska enskilda organisationer som är verksamma i utvecklingssamarbetet haft möjlighet att få rådgivning och utbildning i att söka EU-bidrag genom den svenska organisationen . I Concord ingår 32 medlemsorganisationer dvs. svenska enskilda organisationer som har utvecklingssamarbete som sitt främsta arbetsområde.311 Utöver rådgivning kring EU-finansiering för svenska enskilda organisationer arbetar Concord även med policyfrågor och utbildning om EU:s utvecklingspolitik och information. Rådgivningsarbetet syftar till att genom information och utbildning ge stöd till medlemsorganisationer i hur man kan finansiera utvecklingsinsatser med EU-medel i syd och öst samt att göra folkbildningsinsatser om utvecklingsfrågor i och . Concord har, enligt uppgift vid intervju med företrädare för organisationen, regelbundna sammanträffanden med EU-grupp i syfte att föra dialog om aktuella frågor i relation till EU:s utvecklingspolitik. Concord finansieras av medel från EU, av medel från Sida och av finländska UD samt av medlemmarna själva. Concord ingår som nationell medlem i Concord Europe, for Co-operation of Relief and Development (tidigare ), som är ett europeiskt nätverk med säte i bestående av närmare 1 600 europeiska enskilda organisationer som arbetar med att påverka EU:s utvecklings- och biståndspolitik. I Concord Europe ingår 21 nationella medlemmar och 19 europeiska nätverk. Enligt företrädare för Concord har det blivit vanligare bland svenska enskilda organisationer att söka EU-medel tillsammans med andra organisationer i andra medlemsländer. Skälet till detta uppges bl.a. vara att ansökningsprocessen är en tidskrävande och ganska byråkratisk procedur som avviker från den svenska och att ett samarbete mellan enskilda organisationer därför kan underlätta både ansökningsförfarandet och möjligheten att få medel. Konkurrensen är hård när det gäller att få EU-bidrag, vilket innebär att en ansökan måste förberedas noggrant. Till Europe Aid inkom totalt 1 398 projektansökningar genom den tematiska budgetlinjen 311 Exempel på medlemmar: , , och Forum Syd. 11B9 SVENSKA ENSKILDA ORGANISATIONER I EU:S BISTÅNDSPOLITIK for NGO:s, som enbart vänder sig till enskilda organisationer. Av dessa ansökningar fick 225 bidrag, , trots att cirka hälften av ansökningarna hade hög eller mycket hög kvalitet. fick Europe Aid in 1 100 projektansökningar varav 200 beviljades, dvs. Enligt uppgift från företrädare för Europe Aid beviljas hälften av de svenska organisationer som söker medel EU-bidrag. Enligt företrädare för Sida är det av de inkomna ansökningarna från enskilda organisationer som beviljas medel från Sida. Ansökningsprocessen i sker i flera led eftersom det sker en gallring på flera nivåer inom organisationerna själva innan ansökan når Sida. Enligt företrädare för Sida är denna gallringsprocess inte lika omfattande inom EU, vilket gör att avslagen därför blir fler. I har flera organisationer erfarenhet av Co-financing för NGO:s exempelvis , , Röda Korset, och Svenska Afghanistankommittén.312 Som nämnts ovan kan av bidraget utgå från EU, medan resterande del ska finansieras av organisationerna själva och av den nationella biståndsmyndigheten. I de fall som svenska enskilda organisationer fått medel från EU och enligt bestämmelserna gjort en egeninsats har Sida efter en snabb beredning beviljat resterande medel så att organisationernas egeninsats inte överstiger av kostnaden för insatsen. Den svenska enskilda organisation som har fått mest medel genom EU är (). Kommittén började i ett tidigt skede upparbeta kontakter med på plats och var därmed tidigt inne i processen.313 Över tiden har man utvecklat kunskap om hur man ska gå till väga för att söka medel och vilka kanaler som ska användas. EU är och har varit en stor biståndsgivare i , vilket ytterligare underlättar genomförandet av projekt i landet.314 revisorer pekade även i sin rapport på att haft liknande erfarenheter som SAK när det gällde att samverka med EU:s fältrepresentation inför en ansökningsprocess. För att underlätta ansökningsprocessen pågår en del förändringsarbete inom Europe Aid, och en dialog har förts med enskilda organisationer om hur förfarandet på olika sätt kan förenklas. har ansökningsförfarandet inom vissa tematiska program blivit smidigare genom att enskilda organisationer numera i en första fas kan lämna en förenklad ansökan. Den sökande parten kan därmed på ett tidigt stadium få ett preliminärt besked om ärendet kommer att prövas . Ansökningsprocessen sker därmed i två steg, där alla enskilda organisationer i inbjuds att inkomma med ett concept paper, och sedan får ett mindre antal utvalda med tillräckligt bra projektförslag lämna in en fullständig ansökan. Ytterligare sätt att förenkla ansökningsförfarandet är att bygga upp en databas med grunddata över samt- 313The European Communitys External Actions, and , Sida 2005. 11B9 SVENSKA ENSKILDA ORGANISATIONER I EU:S BISTÅNDSPOLITIK liga enskilda organisationer i som ska ligga till grund för bedömning av bidrag. Systemet beräknas tas 2007. Med anledning av den mängd ansökningar om projektmedel som måste beredas finns även en ambition hos Europe Aid att effektivisera ansökningsprocessen ytterligare genom att införa ett system med ett antal ramorganisationer som får ensamrätt att söka EU-medel.315 315 Communitys External Actions, and , Sida 2005. 10 Iakttagelser och slutsatser I utskottens beredning av ärenden ingår uppgiften att följa upp och utvärdera riksdagsbeslut. Det har saknats en översikt över såväl EU:s biståndspolitik som deltagande vid utformningen och genomförandet av denna politik. Denna uppföljning syftar till att ge utrikesutskottet ett fördjupat kunskapsunderlag när det gäller EU:s biståndspolitik som kan användas vid utskottets beredning av frågor som rör EU:s biståndspolitik eller som har anknytning till området. kanaliserades av det svenska biståndet genom EU. Totalt bidrog med ca . har efterfrågat en utförligare rapportering från regeringen när det gäller agerande i EU. Denna uppföljning syftar till att tillhandahålla ett sådant underlag för biståndspolitiken. Iakttagelser och slutsatser som gjorts på grundval av uppföljningen omfattar följande delar: , och biståndspolitik, ansvarsförhållanden för EU-arbetet inom biståndsområdet i , strategier, mål och handlingsplaner för det svenska EU-arbetet, beredning och återrapportering av EU-arbetet, den svenska påverkan på EU:s biståndspolitik, jämställdhet i utvecklingssamarbetet och svenska enskilda organisationer i EU-samarbetet. har uppdragit åt att genomföra uppföljningen med den ovan nämnda inriktningen. EU:s biståndspolitik har genomgått omfattande reformer och är fortfarande inne i en förändringsprocess. En viktig del i reformeringen är antagandet av policyn Europeiskt samförstånd om utveckling som ska vara vägledande för EU:s utvecklingssamarbete. Policyn slår fast att fattigdomsbekämpning är det viktigaste målet för EU:s biståndspolitik i förhållande till utvecklingsländerna och att ett syfte med politiken är att uppnå FN:s millenniemål. Policyn slår också fast på vilka områden som EG, dvs. kommissionen, i huvudsak ska vara verksam. En annan del av reformeringen gäller hur EG:s biståndspolitik beslutas och genomförs. Genom att kommissionen har delegerat det mesta av genomförandet av biståndspolitiken till sina delegationer i fält har dessa fått en allt viktigare roll för hur biståndet utformas i det enskilda landet. Det är t.ex. kommissionens delegation som inleder processen med att ta fram landstrategier och indikativa program, i samråd med de medlemsländer i det berörda landet eller den berörda regionen som har representationer på plats. 12B10 IAKTTAGELSER OCH SLUTSATSER nar representation i fält kan påverka utformningen av strategier och program först på ett senare stadium, när förslagen ska behandlas av den aktuella genomförandekommittén. Delegationernas roll, och därmed fältets betydelse, kan antas öka ytterligare när EU ska börja införa gemensam programplanering för både EG:s och medlemsländernas bistånd. Att införa en gemensam programplanering är ett sätt att öka samordningen och komplementariteten mellan EU-ländernas och EG:s bistånd, vilket är ett viktigt mål enligt EG-fördraget och Europeiskt samförstånd om utveckling. Utvecklingen går också steg för steg i riktning mot ökad arbetsdelning och samordning i enlighet med Parisdeklarationen, vilket i viss mån minskar utrymmet för enskilda EU-länder att driva en egen biståndspolitik. Därmed ökar också vikten av att på ett effektivt sätt verka för önskvärda biståndspolitiska mål inom EU-arbetet. Jämfört med andra politikområden inom EU utformas en stor del av biståndspolitiken i genomförandefasen, medan antalet rättsakter som antas av de lagstiftande institutionerna är relativt litet. Detta förhållande gäller i än högre grad , då ett stort antal biståndsinstrument har ersatts av ett fåtal. Detta gör att särskild vikt bör läggas vid att bevaka och följa upp kommissionens genomförande av EG:s biståndspolitik, liksom vid att följa upp hur rådets slutsatser om EU:s samlade biståndspolitik efterlevs av medlemsländerna. Medlemsstaterna har inflytande på EG:s biståndspolitik främst genom att delta i rådet, Coreper och rådsarbetsgrupper, samrådet mellan kommissionens delegationer och medlemsstaternas representationer i fält, Policyfrågor behandlas framför allt av rådet, Coreper, rådsarbetsgrupper samt expertgrupper. Genomförandekommittéer och medlemsstaterna representationer i fält behandlar dels planeringsdokument t.ex. landstrategier och program, dels konkreta insatser. 10.2 , och biståndspolitik EG:s biståndspolitik tillhör EU:s första pelare, där samarbetet har överstatliga inslag. Det innebär bl.a. att de flesta beslut tas med kvalificerad majoritet i rådet, att i allmänhet har medbeslutanderätt och att har överlåtit beslutanderätt till EU:s institutioner. Ett undantag är när bistånd ingår i s.k. blandade avtal där både EG och medlemsländerna är parter utöver de aktuella tredjeländerna. Sådana avtal godkänns av . 12B10 IAKTTAGELSER OCH SLUTSATSER Regeringens samråd med och information till i EU-frågor är författningsreglerat i regeringsformen och riksdagsordningen. Regeringen ska dels fortlöpande informera om vad som sker inom EU-samarbetet och lämna en skrivelse med berättelse över verksamheten i EU till , dels samråda med de organ som utser. har beslutat att inrätta en tionde europeisk utvecklingsfond utanför den reguljära EU-budgeten. Totalt uppgår den tionde europeiska utvecklingsfonden till . andel uppgår till , vilket motsvarar ca . Av de stenografiska uppteckningarna från , inför det aktuella mötet i då frågan behandlades, framgår att uppgifter saknas om att regeringen har informerat i frågan. Att en tionde utvecklingsfond skulle inrättas nämns över huvud taget inte. Detta gäller även för dokumentation från andra möten i och underlagsdokument som regeringen har redovisat. Regeringen har dock vid ett senare möte med i sin kommenterade dagordning med uppgivit att konsulterades inför då beslutet togs om att den tionde europeiska utvecklingsfonden skulle skapas och att denna liksom tidigare placerades utanför den reguljära EU-budgeten. har tidigare ställt sig bakom regeringens ställningstaganden om att skulle verka för att Europeiska utvecklingsfonden () skulle införlivas i EU-budgeten. Detta skedde i samband med behandling av regeringens proposition 2002/03:122 Gemensamt ansvar politik för global utveckling. Regeringen har således förbisett att informera i en fråga som rör EU:s biståndspolitik. I denna fråga hade i tidigare beslut uttalat en motsatt uppfattning, dvs. att den europeiska utvecklingsfonden skulle budgetiseras. behandlar löpande frågor som rör EU inom sitt beredningsområde. Exempelvis har utskottet i sitt betänkande 2005/06:UU10 på grundval av regeringens skrivelse om verksamheten inom Europeiska unionen 2005 uppmärksammat många frågor som rör EU:s utvecklingssamarbete. Utskottet redovisar bl.a. en sammanställning av alla beslut kring EU:s biståndspolitik som fattades 2005, då många beslut fattades inom EU. Några av dessa beslut kan betraktas som särskilt viktiga. Sådana exempel är Europeiskt samförstånd om utveckling och beslutet om biståndsvolymer som innebär att EU ska uppnå slutmålet om av BNI till 2015. Det innebar även att individuella mål för medlemsländerna fastställdes. Utskottet såg positivt på de beslut som hade fattats och de åtgärder som hade vidtagits för att stärka EU:s utvecklingssamarbete. har varit aktivt när det gäller EU:s biståndspolitik. Parlamentet har ett direkt inflytande på stora delar av politiken genom medbeslutandeförfarandet och budgetförfarandet. Exempelvis drev parlamentet igenom omfattande förändringar framför allt när det gällde det nya utveck- 12B10 IAKTTAGELSER OCH SLUTSATSER lingsinstrumentet, DCI, som började gälla . Två separata instrument, ett för utvecklingsländer och ett för industrialiserade länder infördes till följd av parlamentets kritik av kommissionens förslag där endast ett instrument hade föreslagits. Vidare fick parlamentet igenom tydligare kopplingar till millenniemålen och EU:s biståndspolicy samt mer detaljerade finansiella föreskrifter i det nya instrumentet. Parlamentet har även en granskande uppgift i förhållande till kommissionen. Utskottet för utveckling har för avsikt att granska alla landstrategier utifrån deras överensstämmelse med FN:s millenniemål och med EU:s policy Europeiskt samförstånd om utveckling. Granskningen av kommissionens landstrategier för , och föranledde att antog en resolution där man påpekar att strategiernas inriktning inte ligger i linje med att fattigdomsbekämpning ska vara det främsta målet för EU:s utvecklingspolitik. Vidare anser parlamentet att landstrategierna innehåller åtgärder som inte uppfyller /DAC:s riktlinjer för vad som får räknas som bistånd. Det sker kontakter i olika forum mellan , och andra nationella parlament. Ett utökat samarbete mellan de parlamentariska nivåerna skulle kunna leda till en ökad effektivitet i biståndspolitiken samt att den demokratiska förankringen stärks, sammantaget kan detta i sin tur resultera i en ökad legitimitet bland medborgarna för politikens genomförande. 10.3 Svenska strategier, mål och handlingsplaner Regeringen beslutade om en strategi för multilateralt utvecklingssamarbete. Strategin innehåller dels kriterier för att bedöma verksamheter och bidrag till multilaterala organisationer, dels former för den strategiska styrningen och påverkan av dessa organisationer. lämnar inga särskilda bidrag till EG:s biståndsverksamhet utan EU:s medlemsstater finansierar biståndet genom medlemsavgiften och medel som utgår till Europeiska utvecklingsfonden enligt en fastställd ordning för fördelningen. Det går därför inte att använda bidragsfördelningen som ett påtryckningsmedel för att få igenom svenska prioriteringar inom EU-samarbetet. Den beslutade strategin är övergripande, men den innehåller förslag om att särskilda strategier för de viktigaste multilaterala organen som samarbetar med ska utformas. I sammanhanget nämns att har ansvar för att ta fram en EU-strategi. Med undantag för en handlingsplan som har omfattat det svenska agerandet i har svenska strategier, mål eller handlingsplaner för EU- samarbetet inom biståndsområdet i hög grad saknats. De mål eller dokumenterade ställningstaganden som finns redovisas i dels den av fastställda politiken för global utveckling, dels politiken för humanitärt bistånd. Varken politiken för global utveckling eller politiken för humanitärt bistånd 12B10 IAKTTAGELSER OCH SLUTSATSER preciserar närmare strategier eller mål för det svenska arbetet inom EU. Politiken för global utveckling fastställdes vidare 2003, och det har skett en betydande reformering av EG:s bistånd . Handlingsplanen för det svenska agerandet i gällde . Erfarenheterna av planen har varit positiva. Den har, enligt , bidragit till att höja kompetensen om EG:s bistånd i hos berörda svenskar. Vidare har samarbetet inom EU, dvs. mellan medlemsländerna och EG, underlättats för ansvariga personer vid både , inklusive representationen i , och Sida. analyserade och de dåvarande biståndsmyndigheterna EG:s bistånd i förhållande till det svenska biståndet. Därefter fastställdes en strategi för det svenska arbetet inom EU. Strategin innehöll bl.a. riktlinjer för det svenska agerandet, men det poängterades att strategin behöver utvecklas i takt med att det svenska arbetet utvecklas och omvärlden förändras. genomfördes ett arbete med att uppdatera den dåvarande strategin. Utgångspunkten för arbetet var de utvärderingar av EG:s bistånd som hade genomförts. På grundval av dessa utformades sedan förslag till svenska ställningstaganden. Arbetet resulterade inte i något beslut. Det har inte framkommit några skäl till att strategin inte beslutades av regeringen eller . Det finns vissa likheter mellan och Sidas insatser när det gäller strategier och prioriterade frågor i EU-samarbetet. prioriterade Sida ett antal frågor som skulle utgöra en grund för Sidas agerande inom EU. Denna insats har inte följts upp eller uppdaterats. Inom Sida har EU-arbetet haft låg prioritet. har emellertid detta förhållande förändrats. Regeringens beslut om en multistrategi ska, enligt uppgift från Sida, ligga till grund för en Sidastrategi om EU-samarbetet. Det är oklart vad avsaknaden av dokumenterade strategier och mål för EU- samarbetet inom biståndsområdet har inneburit för samlade insatser inom EU-arbetet. Som framgått ovan har erfarenheterna av handlingsplanen för varit positiva. i ljuset av att EU:s biståndspolitik har varit föremål för en reformering kan avsaknaden av dokumenterade svenska strategier eller ställningstaganden ses på olika sätt. Å ena sidan anser att har haft ett stort genomslag när det gäller policyutvecklingen, exempelvis när det gäller EU:s nya policy Europeiskt samförstånd om utveckling, och därutöver aktivt stött den pågående reformprocessen. På grundval av denna iakttagelse kan kanske behovet av en strategi eller tydliga mål för det svenska arbetet diskuteras. Å andra sidan är det möjligt att en aktuell och konkret strategi eller tydliga mål skulle ha varit ett stöd för dem som arbetar med frågorna. Ett sådant underlag kan vidare även ha bidragit till att säkerställa ett samstämmigt svenskt agerande. 12B10 IAKTTAGELSER OCH SLUTSATSER konstateras att det framgår av den av regeringen beslutade strategin om det multilaterala utvecklingssamarbetet att har ansvar för att ta fram en EU-strategi. Ambassaderna efterlyste 2002 ett tätare samarbete med och ökad information om policyfrågor om EG-biståndet i samband med en enkät som departementet genomförde. Önskemålet kan tyda på att en svensk strategi om EG-biståndet skulle tillgodose ett behov som finns. Regeringen är ansvarig för att utforma EU-politik. Det innebär att regeringen har det yttersta ansvaret för beredning av frågor som rör förhandlingspositioner och instruktioner för dem som företräder i olika EU- organ. ansvarar för frågor som rör utvecklingssamarbete, vilket även omfattar beredning av och ställningstaganden som rör EU:s biståndspolitik. Därutöver är departementet ansvarigt för Sida och de 104 utlandsmyndigheterna, inklusive ständiga representation i . EU-representationens uppgift är att se till att svenska intressen får så stor genomslagskraft i EU som möjligt. Enligt gällande uppgiftsfördelning för regeringens beredning av EU-frågor svarar Statsrådsberedningen för att samordna och utveckla den svenska EU- politiken. För frågor som rör biståndspolitiken bevakar Statsrådsberedningen främst att de svenska ståndpunkterna stämmer överens med ställningstaganden inom andra områden. Statsrådsberedningen samordnar beredningen av instruktioner till de svenska företrädarna i Coreper och deltar i beredningen till rådsarbetsgrupperna. Det är dock ovanligt att Statsrådsberedningen har synpunkter på frågor som behandlas av allmänna biståndsgruppen och AVS- gruppen eftersom man anser att dessa vanligtvis är av biståndsteknisk natur. ska enligt den gällande beredningsordningen alltid höras.