mot · GV02A381 · 2007-10-04 00:00:00 — Regeringen har emellertid gjort en annan bedömning av vad som bör förändras och har i stället avskaffat arbetsgivarnas ansvar för rehabiliteringsutredningen. Motiveringen har varit att arbetsgivare anges sakna den nödvändiga kompetens som krävs för att bedöma den komplexa problembild som ligger bakom behovet av rehabilitering och att så få rehabiliteringsutredningar inkommer till inom föreskriven tid. Det är tydligt att regeringen avser att frånta arbetsgivarna allt ansvar inom rehabiliteringsprocessen. Större tyngdpunkt läggs vid individens ansvar. Privata aktörer skall uppmuntras att mot resultatbaserad ersättning delta med alternativa lösningar, och företagshälsovården skall spela en aktiv roll i rehabiliteringsprocessen. anser att regeringens politik leder i fel riktning. I stället för att titta på vilka åtgärder som behöver genomföras för att stärka den arbetslivsinriktade rehabiliteringen och för att tydliggöra ansvarsfördelningen kopplas den viktigaste aktören alltmer bort från processen. Behovet av kraftfulla åtgärder är närmast akut. Alla skall ha rätt till en kvalificerad rehabilitering som syftar till fortsatt deltagande i arbetslivet. Därför bör en utredning skyndsamt tillsättas för att pröva hur en obligatorisk rehabiliteringsförsäkring som garanterar individens rätt till rehabilitering bör utformas och finansieras. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Mot denna bakgrund anser vidare att arbetsgivarens ansvar för rehabiliteringsutredning enligt 22 kap. 3 § lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) bör återinföras och inriktas på att ta fram plan för åtgärder för arbetsplatsen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Arbetsgivarnas ansvar för rehabilitering behöver alltså stärkas och tydliggöras. Därför bör sanktionsåtgärder riktas mot arbetsgivare som inte uppfyller detta ansvar. Regeringen bör återkomma med förslag med inriktning på det ovan angivna. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Långtidssjukskrivna som bedöms ha behov av att uppgradera kompetens eller byta yrkesinriktning för att möjliggöra återgång i arbetslivet ska få möjlighet att uppbära rehabiliteringspenning under tid då studier bedrivs. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Vidare bör en översyn göras av berörda myndigheters organisatoriska samverkan kring långtidssjukskrivnas och förtidspensionerades behov av insatser. Översynen ska fokusera på hur denna samverkan kan förbättras och effektiviseras, främst vad gäller samarbetet mellan och . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Dessutom bör det förslag som tidigare angetts angående att ta fram nödvändigt lagstöd utformas som ger anställda rätt till ledighet för att pröva arbete hos annan arbetsgivare även omfatta sjukskrivna och ses som ett viktigt instrument för att få sjukskrivna med arbetsförmåga tillbaka i arbete. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 20Bekämpa könsskillnader i rehabiliteringen Det finns stora skillnader mellan könen vad gäller tillgången till rehabiliteringsåtgärder. Det handlar både om att kvinnor får mindre rehabilitering än män och att dessa rehabiliteringsåtgärder är mindre kvalificerade och billigare jämfört med dem som satsas på män. Mindre resurser satsas helt enkelt på kvinnors rehabilitering. ojämnt En studie om kvinnors och mäns nyttjande av socialförsäkringen (2005) visade att rehabiliteringsåtgärder som kvinnor får är kortare och sätts in senare i processen jämfört med de åtgärder som män får. Vidare är det ett känt faktum att män oftare ges utbildningsinsatser medan kvinnor arbetar kvar på sin tidigare arbetsplats. Vi är övertygade om att dessa könsrelaterade skillnader vad gäller såväl kvaliteten som tillgången till rehabilitering har inverkan på rehabiliteringsåtgärdernas resultat. Kvinnor har alltså inte bara ett sämre läge på arbetsmarknaden kopplat till ansvaret för det obetalda arbetet, utan även ett sämre läge på grund av arbetsgivarens inställning att det kan anses mer lönsamt att rehabilitera män tillbaka till arbete en bedömning som även tycks dela. vill mot denna bakgrund understryka vikten av att utveckla metoder för att osakliga könsskillnader ska kunna upptäckas och bekämpas vad gäller den arbetslivsinriktade rehabiliteringen och även för att skapa en nödvändig kvalitetshöjning när det gäller rehabilitering av kvinnors sjukdomar. Därför bör ges i uppdrag att utveckla metoder för ett stärkt genusperspektiv när det gäller bedömningar och åtgärder angående rehabilitering och i detta avseende även hitta lämpliga metoder för att utveckla nödvändigt statistiskt underlag. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.