ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GV02K214 · 2007-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att genomföra skiljandet av kyrka och stat genom att förändra huvudmannaskapet för begravningsverksamheten. ska enligt begravningslagen allmänna begravningsplatser med ett tillräckligt stort antal gravplatser och andra gravanläggningar av allmänt förekommande slag anordnas och hållas av de territoriella församlingarna inom . Regeringen kan i särskilda fall besluta att en kommun i stället ordnar begravningsplatser för dem som är folkbokförda inom kommunen. är kommunerna huvudmän för begravningsverksamheten. I övriga landet är det en församling eller kyrklig samfällighet inom som är huvudman för begravningsverksamheten. skildes kyrkan från staten. Att fortfarande står som huvudman för begravningsverksamheten är en kompromiss och en kvarleva från statskyrkosystemet. Det är inte rimligt att ska tillhandahålla begravningsplaster för vitt skilda religioner med vitt skilda traditioner och önskemål om hur en begravningsplats ska utformas. Det enda logiska är att ska vara skyldig att hålla begravningsplatser endast för dem som är medlemmar i . De som inte tillhör något trossamfund alls bör få sina behov av begravningsplatser tillgodosedda via ett offentligt huvudmannaskap, till exempel kommunerna. De som tillhör annat trossamfund än bör få sina begravningsplatser inom ramen för sina respektive trossamfund. I samtliga fall kan trossamfundens ansvar regleras i avtal med det offentliga, t.ex. med kommunerna. Det är dags att skilja begravningsväsendet från och låta ansvaret gå över till kommunerna. Dessa kan i sin tur få i uppdrag att via avtal med berörda trossamfund reglera tillgången till och ansvaret för begravningsplatser. För personer som inte tillhör något trossamfund får man överväga att inrätta kommunala begravningsplatser eller att teckna avtal om tillgång till begravningsplatser med ett eller flera trossamfund. En sådan lösning möjliggör självfallet för olika trossamfund att samarbeta och för det offentliga att med en part teckna avtal om ansvar för flera trossamfunds behov av begravningsplatser. Vid tidigare behandling av frågan om huvudmannaskapet för begravningsverksamheten skriver utskottet: Utskottet vidhåller sina tidigare ställningstaganden när det gäller huvudmannaskapet för begravningsverksamheten. Utskottet vill därvid liksom tidigare hänvisa till att huvudmannaskap för begravningsväsendet är en del i den statkyrka-reform som genomfördes av utredningsarbete. Flera åtgärder vidtogs för att värna om intressena hos de allt större grupper i samhället som inte tillhör . Bland annat inrättades särskilda ombud, vars verksamhet granskats av . Mot bakgrund av innehållet i och med hänsyn till vikten av att skydda dessa stora gruppers intressen kan det enligt utskottets mening förutsättas att regeringen noga följer utvecklingen. Jag anser inte att det räcker med att regeringen noga följer utvecklingen utan att initiativ bör tas för att se över huvudmannaskapet för begravningsverksamheten.
mot · GV02K215 · 2007-09-27 00:00:00 — tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en utredning med uppdrag att återkomma med ett tydligt regelverk för riksdagsledamöters bisysslor. Genom fria val tillsätter medborgarna i riket personer de tror och hoppas ska kunna representera deras åsikter och intressen. Enligt sätt att se på det är det ett förtroende som ska brukas på det mest ansvarsfulla sätt. De flesta riksdagsledamöter uppfattar säkert sitt uppdrag som just så viktigt och ansvarsfullt som vi inom anser det vara. Dock har det visat sig att en del ledamöter av , som de accepterat uppdraget att tjänstgöra som ledamot av kammaren, förvärvsarbetar i en stor omfattning. Åter andra har påtagit sig tidskrävande kommunala, ideella eller andra uppdrag. Enligt vårt förmenande är det inte möjligt att utföra sitt uppdrag som riksdagsledamot på ett tillfredsställande sätt om man är förvärvsarbetande i stor omfattning, eller är starkt engagerad inom föreningslivet eller innehar tunga politiska poster på kommunalnivå eller landstingsnivå. saknas ett tydligt regelverk i frågan, vilket tillåter varje parti att utforma sina egna regler i frågan. Vi kräver därför att en utredning tillsätts, i akt och mening att återkomma till med förslag om ett tydligt regelverk för ledamöters möjlighet att acceptera bisysslor de är ledamöter av riksdag. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GV02K216 · 2007-09-27 00:00:00 — Utveckling av formerna för begravning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av komplettering av nuvarande begravningsmetoder i . De tillämpliga metoderna för begravning som finns i består av traditionell kistbegravning samt kremation och härefter hantering av stoftet. Av cirka 93 000 begravningar sker såsom kremationsbegravningar. Andelen kremationer har ökat och tenderar att öka ytterligare med anledning av gällande regler rörande personer som lämnar . har det inom kyrkan, men även utifrån miljöhänsyn, förts en diskussion om kremationens negativa effekter utifrån såväl arbetsmiljö som utsläppen av rökgaser från krematorier. Många krematorier står i begrepp att investera stora ekonomiska åtaganden i rökgasrening men avvaktar med hänsyn till pågående diskussioner. Frågan om ett breddat utbud av metoder för begravning har varit föremål för behandling inom /02 men också inom . I detta sammanhang har anfört att ett breddat utbud, med nu kända metoder, inte utgör något etiskt problem. har liksom enskilda kyrkliga församlingar engagerat sig i arbetet med att få fram nya former för gravsättning. Då en nyordning kräver lagändring för att kunna genomföras, avvaktar enskilda kyrkliga församlingar med stora investeringar i krematorier. Detta medför en rad problemställningar som hanteras med allt större svårighet. Ansvariga myndigheter har inte velat agera, då fullskaleverksamhet av nyutvecklad verksamhet inte har kunnat uppvisas med den kapacitet som framtiden kräver. avvaktar forskningsresultat enligt beredning under /02. Forskningen och utvecklingen av fullskaleverksamhet blockeras dock av den hittillsvarande politiska hanteringen. Ett moment 22 tycks råda i en angelägen fråga. har utveckling av promession (frystorkning) gjorts genom nedfrysning och härefter hantering till stoft för senare jordfästning. Utvecklingen har mött stort gensvar inom såväl kyrkliga kretsar i som i länder med svåra problem vad gäller nuvarande former av begravning. En lagändring krävs för att kunna tillmötesgå önskemålen som finns inom såväl kyrkan som inom den folkliga förankringen vad gäller värdighet vid begravningsakten. En förändring skulle också kunna tillmötesgå många av de miljöfaktorer som fått stå tillbaka. Regeringen bör därför i enlighet med tidigare uttalanden från ansvarig minister rörande promession snabbutreda frågan om komplettering av nu gällande metoder för begravning i .
mot · GV02K217 · 2007-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ökad demokratisk insyn i Europeiska unionens arbetsgrupper. Inom EU-samarbetets ram arbetar ett stort antal arbetsgrupper med olika sakfrågor. företräds i de flesta fall i arbetsgrupperna av tjänstemän från olika statliga verk och myndigheter. I arbetsgrupperna förbereds förslag till ändringar i lagstiftningen som i många fall kan ha stor betydelse för svenska medborgare, företag och myndigheter. Någon egentlig insyn i vilka frågor som bereds och vilken ståndpunkt som driver i de olika arbetsgrupperna har inte de folkvalda i förrän i ett väldigt sent skede i processen. Det är först när frågorna är i stort sett färdigberedda och lyfts upp på ministernivå som olika utskott blir involverade i processen. Detta är inte en tillfredsställande ordning. Den demokratiska insynen i de olika arbetsgrupperna bör därför stärkas. Arbetsgrupperna borde rapportera sitt arbete till berörda utskott i .
mot · GV02K218 · 2007-09-27 00:00:00 — tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa teckentolk vid frågestunder. Det finns nästan 2 miljoner människor i som har en hörselnedsättning . Av dem klassas 120000 som svår eller mycket svår hörselnedsättning. Att vara hörselskadad är för det mesta inte ett synligt handikapp. Dessutom kan många försöka dölja skadan eftersom man inte vill avvika. I många sammanhang finns inte hörselslingor eller andra hjälpmedel utsatta. För dem som är helt döva är situationen än mer hopplös. Frågan om berättigade teckenspråkstolkar har legat i långbänk . Att kunna ta del av det offentliga samtalet är således inte lätt för dem som har nedsatt hörsel. Att kunna vara en aktiv samhällsmedborgare och ta sitt demokratiska ansvar måste därför underlättas så långt som möjligt. Av den anledningen vill jag föreslå att beslutar om att tillhandahålla en teckentolkare vid sina frågestunder. Frågestunderna sänds i SVT men är inte textade och därmed inte tillgängliga för människor med hörselproblem. En teckenspråkstolk vore därför ett viktigt komplement.
mot · GV02K219 · 2007-09-24 00:00:00 — Flytt av i till västra begär att regeringen omlokaliserar från till västra . har varit huvudstad och är det enda land i världen där en svensk ambassad inte ligger i dess huvudstad. Den nuvarande svenska inställningen om status går tillbaka till , vilken innebar att hela med omnejd skulle betraktas som corpus separatum, m.a.o. internationellt administrerad zon. Någon sådan avstyckning av kom dock aldrig till stånd. När det brittiska mandatet avvecklades och staten utropades anföll grannstaterna. Då intogs östra av medan västra förblev under judiskt styre. Så har det varit . flyttade sin regering till västra . skulle det vara naivt att tro att någon part i skulle acceptera som en internationell zon. En tvåstatslösning skulle innebära att skulle vara en huvudstad för bägge staterna och då skulle en ambassadflytt vara en deklaration i handling från svensk sida. Redan nu finns det svenska generalkonsulatet som betjänar de områden som är under palestinskt styre i östra . Ytterligare skäl till att omlokalisera ambassaden är att alla suveräna stater i världen har, enligt internationell lag, rätt att bestämma var deras huvudstäder skall förläggas. var en delad stad där israeler ej var tillåtna att besöka sina heliga platser i östra , oavsett trosinriktning. Efter 6-dagarskriget blev en enad stad där har administrerat staden vilket har inneburit att alla människor, oavsett trosuppfattning, under varit garanterade att få tillgång till sina religiösa platser i hela staden. Detta visar att staten är mogen för att få ett erkännande att västra är dess huvudstad. I västra är exempelvis parlamentet, presidenten, högsta domstolen och departementen installerade utöver sociala och kulturella institutioner och myndigheter. ska förstås vara förlagd i samma stad som landet styrs ifrån. EU:s och diplomater besöker regelbundet västra för officiella möten med israeler, vilket de facto i praktiken är ett erkännande av västra som huvudstad. En liknande motion behandlades under förra i betänkandet 2006/07:KU1 och fick avslag men min förhoppning är att motionen under detta kommer att antas av .
mot · GV02K220 · 2007-09-25 00:00:00 — Teckenspråket som officiellt minoritetsspråk i tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att öka svenskt teckenspråks status och göra teckenspråket till officiellt minoritetsspråk i . I finns ca 10000 personer som är födda döva och fler än en miljon medborgare som har nedsatt hörsel. av personerna med hörselnedsättning är . Den procentuella andelen personer med hörselnedsättning har ökat markant . Alla döva och även många personer med grav hörselskada är beroende av teckenspråket, vilket för många är deras förstaspråk. Språket är för oss alla av vital betydelse för att vi skall kunna utnyttja våra medborgerliga rättigheter, kommunicera med familj, vänner och arbetskamrater och delta i arbets- och samhällsliv på samma villkor som personer med fullgod hörsel. Det svenska teckenspråket har egen grammatik och specifik uppbyggnad och har utvecklats . Det utnyttjar både läpprörelser och teckning med händerna men även annat kroppsspråk. I familjer med både döva och hörande barn har föräldrar berättat att barnens hörande småsyskon ofta lär sig teckenspråket snabbare än det vanliga språket, just på grund av att kroppsspråket och rörelserna är så illustrativa och konkreta. finns fem officiella minoritetsspråk i (finska, samiska, tornedalsfinska, och jiddisch). För dessa språk har skrivit under minoritetsspråkskonvention, vilket innebär att språken får visst skydd och att de får en ökad status. För att bli officiellt minoritetsspråk skall vissa kriterier hos språket vara uppfyllda. Svenskt teckenspråk uppfyller de viktigaste av dessa kriterier, t.ex. att ha varit i bruk och att vara ett helt eget språk, men har ännu inte skrivit under konvention för det svenska teckenspråket, trots att statsmakterna gjort positiva uttalanden i denna riktning. Glädjande nog finns ett ökande intresse för att lära sig teckenspråk hos många av våra ungdomar. För hörselskadade och döva personer är det utomordentligt angeläget att även hörande i större utsträckning kan förstå och uttrycka sig på teckenspråk. Att kunna göra sig förstådd i en vidare krets kommer i hög grad att underlätta dövas och hörselskadades kontakter med arbetsmarknaden och i det sociala livet. Det blir en vinna-vinna-situation för oss alla. Enligt uppgift kommer 2008 att vara FN:s språkår. Vi menar att det är utomordentligt angeläget att statsmakterna äntligen tar steget att förklara det svenska teckenspråket som officiellt minoritetsspråk med de konsekvenser det har för att bredda och fördjupa utbildning och kunnande i teckenspråket hos många svenska medborgare. bör därför besluta att svenskt teckenspråk blir officiellt minoritetsspråk i och att ratificerar minoritetsspråkskonvention för svenskt teckenspråk.
mot · GV02K221 · 2007-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om valresultatets återspegling av representationen i kommunfullmäktige. I medelstora och stora kommuner är det vanligt med en indelning i valkretsar. Detta sker trots att det inte finns utjämningsmandat i kommunvalen. Effekten blir att mandaten i kommunfullmäktige inte speglar valresultatet och därigenom blir det ett demokratiskt underskott. Det finns många exempel i årets val där mandatfördelningen skulle se annorlunda ut om inte valkretsindelningen funnits. I valet gällde det t.ex. , och . I räckte inte 8000 röster för att få ett mandat men 16000 röster räckte till fem mandat. I samtliga dessa tre kommuner hade valresultatet blivit annorlunda utan valkretsindelning. Detta är inte acceptabelt i en demokrati. Det finns några olika sätt att lösa det på. Ett är att det inte längre ska vara tillåtet med valkretsindelning. Ett annat är att om det finns en valkretsindelning ska det också finnas utjämningsmandat i likhet med vad som finns i landstings- och riksdagsval. Det är möjligt att det även finns andra metoder, men det viktigaste är att vi skapar en demokratisk rättvisa, nämligen att varje röst är lika mycket värd oberoende av om man är ett stort eller litet parti och oberoende av i vilken geografisk del av kommunen som rösten läggs.
mot · GV02K224 · 2007-09-27 00:00:00 — tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad som anförs i motionen om ett allmänt förbud för riksdagsledamöter att också ha ett annat arbete utöver sitt ordinarie riksdagsarbete. Som förtroendevald riksdagsledamot har man ett stort ansvar att utföra sitt uppdrag från väljarna. Det är ett uppdrag som åtnjuter ett rejält heltidsarvode och som möjliggör att man ska vara tillgänglig för väljarna året runt. Min erfarenhet av att vara riksdagsledamot under är att tiden ofta är en bristvara och att man måste prioritera hårt för att inte bli utbränd. Därför är jag också otroligt förvånad över de riksdagsledamöter som förutom att vara riksdagsledamöter också hinner med en mängd uppdrag och t.o.m. annat lönearbete med riksdagsuppdraget. Och handlar det inte om mindre inhopp för att arbeta någon vecka på det arbete man är tjänstledig från, utan till exempel som advokat i stora brottmål. tycks ha två ledamöter, varav en ordförande, i justitieutskottet som verkar som advokater. Det är inte så lämpligt, tycker jag. För mig är detta förhållande mycket märkligt. Kanske är det så att en del ledamöter prioriterar betydligt hårdare än jag när det gäller medverkan i den interna demokratiska processen för att fastställa den politik man ska föra i , att skriva riksdagsmotioner, delta i riksdagsdebatter, besöka företag och skolor eller ställa frågor till statsråden. Så kan det vara. Vi är givetvis mycket fria att påverka våra arbetsinsatser. Men har man ett så starkt behov av att göra något annat än att vara lagstiftare i det finaste förtroendeuppdrag man kan få i finns ju alltid möjligheten att ansöka om att vara tjänstledig från uppdraget som riksdagsledamot. anförde i sitt betänkande 2006/07:KU4 med anledning av min motion att att en reglering i syfte att förhindra visst arbete utanför skulle kunna utesluta vissa grupper från möjligheten att åta sig ett uppdrag som riksdagsledamot. Argumenteringen är märklig eftersom riksdagsuppdraget är ett heltidsuppdrag. Det är väl ingen som utesluts då alla får söka tjänstledighet och man får bra arvode. Det handlar slutligen för mig också om vem man representerar. Jag tycker att väljarna ska kunna veta att man som riksdagsledamot och därmed lagstiftare inte agerar för någon annans räkning utan att man är fri från alla jävsituationer. För att förhindra detta demokratiska problem tycker jag att det borde finnas ett allmänt förbud för riksdagsledamöter att också ha ett annat arbete utöver sitt ordinarie riksdagsarbete.
mot · GV02K225 · 2007-09-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att politiker kan ta ut avgångsvederlag och s.k. inkomstgaranti trots att man har andra inkomster. Etik och moral är inte politikens kännetecken. Och bättre blir det inte då moral och etik tycks saknas då det gäller att ta ut ersättningar sedan man lämnat /regeringen. har det kommit fram att reglerna kringgås genom att f.d. politiker bildar bolag och uppger att man haft noll som inkomst och därmed haft och har rätt till ersättning. Detta kryphål måste stoppas. Det är inte första gången som detta förekommer, men hårdare regler måste till så att den aktuella politikern oavsett vem det är blir återbetalningsskyldig om det visar sig att hans eller hennes bolag haft inkomster som skattepengar betalats ut. Det här skapar politikerförakt, eller rättare sagt ökar på politikerföraktet. Inkomstgaranti är en nödvändighet att ha, men det skall vara för personer som blir arbetslösa sedan de lämnar . Och klart är också att eftersom vi ställer mycket hårda krav på samhällets medborgare om att söka jobb och t.o.m. att flytta för att få jobb måste vi i /regeringen ha regler som stoppar detta ofog att gömma inkomster i bolag.
mot · GV02K226 · 2007-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att se över förutsättningarna för uttagande av begravningsavgift. får man som skattskyldig i betala en begravningsavgift. Även om man inte tillhör får man ändå betala denna avgift. Individer med annan religion begraver ofta sina avlidna på en egen begravningsplats. Man kan ifrågasätta rimligheten i att dessa människor belastas med en kostnad för en tjänst de inte avser att använda sig av.
mot · GV02K227 · 2007-09-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av i vilken omfattning näringsverksamhet kan bedrivas av kommuner och landsting. verksamhet bör bedrivas i förvaltningsform medan bolagsform endast ska accepteras som ett undantag och i huvudsak som en övergångsform inför en privatisering. De allmänna bestämmelserna om kommunernas och landstingens näringsverksamhet återfinns i 2 kap. 7 och 8 §§ kommunallagen. Enligt 7 § får kommuner och landsting bedriva näringsverksamhet, om den drivs utan vinstsyfte och går ut på att tillhandahålla allmännyttiga anläggningar eller tjänster, t.ex. elverk, bussbolag och flygplatser, åt medlemmarna i kommunen och . Vidare får kommuner och landsting enligt 8§ genomföra åtgärder för att främja näringslivet i kommunen eller . Individuellt stöd till enskilda näringsidkare får lämnas om det finns synnerliga skäl till det. Kommuner och landsting bedriver en omfattande näringsverksamhet både till omfång och vad gäller utbud av varor och tjänster. Det handlar bl.a. om bostadsbolag, videouthyrning, solarieverksamhet, kaféer, resebyråer, hälsohem etc. Gemensamt för dessa olika näringar i regi är att de bedrivs med hjälp av skattepengar, dvs. pengar som annars skulle kunna användas till att förstärka och finansiera andra för kommuner och landsting mer naturliga verksamhetsområden, t.ex. skolan och sjukvården. näringsverksamhet hotar särskilt småföretag och är ett stort risktagande för skattebetalarna. Riktiga arbeten och småföretag slås ut av skattesubventionerad verksamhet. De privata småföretagen tvingas att konkurrera med verksamheter som bedrivs på helt andra ekonomiska villkor. Den skattesubventionerade näringsverksamheten har inneburit att konkurrensen mellan privat näringsverksamhet och kommunala bolag har snedvridits till de privata näringsidkarnas nackdel. Såväl i som i den allmänna debatten har ifrågasatts om utvecklingen av den kommunala näringsverksamheten är förenlig med kommunallagens och konkurrenslagens bestämmelser. Först och främst krävs ett formellt kommunalt beslut att överklaga. Om en enhet exempelvis inleder en försäljningsverksamhet på den öppna marknaden, utan något formellt beslut om saken, finns det inte något beslut att laglighetspröva. Ett beslut ska överklagas efter det att beslutet har justerats. Om kommunen t.ex. anslår pengar till ett kommunalt bolag som visar sig använda pengarna på ett otillåtet sätt, kan beslutet inte längre överklagas. Beslut som fattas av kommunala bolag kan normalt inte överklagas. En kommun kan inte tvingas att rätta sig efter beslutet, och om det inte rör sig om myndighetsutövning finns inte någon straffrättslig eller civilrättslig sanktion att tillgripa mot kommunen. Dessa påtalade brister bör rättas till. Det behövs därför ett klargörande från lagstiftarens sida om vilken omfattning som den kommunala näringsverksamheten får ha, och dessutom bör möjligheten att beivra överträdelser från kommunernas sida utredas.
mot · GV02K228 · 2007-09-30 00:00:00 — Anhörigs möjlighet att få ersättning i samband med politiska uppdrag tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att verka för en ändring av regelverket så att ersättning kan utgå för en nära anhörig som förlorar arbetsinkomst då denne genomför ett uppdrag som vanligtvis sköts av den förtroendevalde. Det är mycket viktigt att de politiska förtroendevalda har en bred representation. För att undanröja ekonomiska hinder för att en person åtar sig förtroendeuppdrag ger kommunallagen stöd för att en skälig ersättning utgår. För en grupp förtroendevalda innebär uppdraget att någon annan person får engageras för att genomföra uppgifter som vanligtvis vilar på den förtroendevalde. Detta kan t.ex. gälla föräldrar som behöver ha barntillsyn eller anhörigvårdare som behöver avlösning under genomförande av förtroendeuppdraget. Enligt jurister på SKL (Kommuner och Landsting) ska lagen tolkas så att ersättning för detta uppdrag inte kan utgå till en nära anhörig. I klartext innebär detta: En småbarnsmamma engagerar sig i kommunfullmäktige och mötet äger rum på kvällstid. pappa, som jobbar skift, kan då inte få ersättning från kommunen för att denne är hemma och vårdar sina egna barn. Om man däremot anlitar grannens tonåringar för att ansvara för tillsynen kan ersättning utgå. Det måste väl ändå vara så att den som är mest lämplig är den nära anhörige? Detta anser jag vara diskriminerande och detta regelverk bör omgående ändras. En förälder som tar ledigt för att stötta sin partner i dennes förtroendeuppdrag ska inte drabbas ekonomiskt. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.