mot · GV02Fö217 · 2007-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att civilplikten ska finnas kvar samt att den ska vara könsneutral och att kvaliteten utvecklas utifrån framtidens behov. begär att regeringen tillsätter en utredning som undersöker vilka lagändringar som krävs för att uppfylla motionens intentioner. Möjligheten att vara vapenfri är ett uttryck för samhällets respekt för den enskildas tanke-, åsikts- och samvetsfrihet. Rätten för den enskilda att bli respekterad för sina ställningstaganden och sin övertygelse är en grundpelare i ett demokratiskt samhälle. Vapenfriheten är också ett medel att upprätthålla trovärdigheten hos den allmänna totalförsvarsplikten genom att totalförsvarspliktiga som hellre skulle totalvägra än fullgöra vapentjänst behålls inom pliktsystemet, och de som inte kan tänka sig att tränas i vapenbruk befrias inte från tjänstgöring. Rätten att vara vapenfri innebär att staten kan fånga upp den resurs som de vapenfria utgör och samhället kan spara på rättsväsendets kapacitet när personer som inte kan tänka sig att bära vapen inte automatiskt blir brottslingar på grund av totalvägran. Enligt statistik har det skett en dramatisk minskning av antalet civilpliktiga . påbörjade sin civilpliktsutbildning, 2006 var samma siffra nere på 124. I sin höstbudget, 2007, gör regeringen bedömningen att utbildningen av civilpliktiga ska avvecklas . Skälet till detta är att regeringen anser att utbildningen av kraftlednings-, ställverks- och kraftverksreparatörer med civilplikt inte längre behövs för att säkerställa förmågan inom det civila försvaret. delar inte regeringens bedömning. För att försvar ska kunna hålla en hög kvalitet bör antalet totalförsvarspliktiga öka och utbildningen kvalitetsutvecklas. Vårt moderna samhälle blir alltmer sårbart och störningar kan snabbt få förödande konsekvenser för människor, miljö och egendom. Inom en rad områden behöver samhällets resurser förstärkas för att förebygga kriser och åtgärda brister för att garantera att vitala funktioner kan upprätthållas. Inte minst gäller det el-, vatten- och IT-säkerhet. Äldre, barn och andra sårbara grupper kan utsättas för svåra påfrestningar efter en . Kunskapen om hur man snabbt och uthålligt säkrar människors liv och hälsa måste ständigt analyseras, utvecklas och underhållas genom övning. Kunskapen hos allmänheten måste förstärkas. En viktig resurs i detta sammanhang utgör den verksamhet som civilförsvaret omfattar. Unga kvinnor och män från olika delar av samhället bör även delta i denna viktiga samhällsfunktion. Därför anser att civilpliktens område bör utvidgas och inte enbart omfatta elsäkerhetsområdet. För att kunna säkra rätten att vara vapenfri bör civilplikten finnas kvar som ett fullgott alternativ till värnplikten. En kvalitetshöjning av utbildningen skulle ske om totalförsvarsplikten blev könsneutral. Kompetensen skulle öka när urvalsgruppen blev större och erfarenheter från alla delar av samhället skulle bidra. Detta gäller naturligtvis även civilplikten. På grund av att totalförsvarsplikten inte är könsneutral är kvinnor knappt representerade alls inom civilplikten. Mycket kompetens går därmed förlorad och jämställdhetsperspektivet försvinner helt i utbildningen. Istället för att lägga ned civilpliktsutbildningen bör man tillföra resurser för att kvalitetsutveckla utbildningen och utöka antalet civilpliktiga. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Totalförsvarsplikten i har gått igenom stora förändringar. I rapporten att vara vapenfri i ett förändrat försvar ges flera förslag till en anpassning av reglerna om rätten att vara vapenfri till de övriga förändringarna som skett inom totalförsvarsplikten. Undersökningen visar att handläggningen av vapenfriärenden i flera fall har brister och att vissa syften som ligger till grund för dagens prövningsförfarande är aktuella. I rapporten föreslås bland annat en förändrad och förenklad prövningsprocess för dem som ansöker om att vara vapenfria och att beslut i vapenfriärenden överklagas till allmän förvaltningsdomstol. anser att en utredning bör tillsättas för att titta över lagstiftningen på området och komma med förslag på lagändringar som kan krävas för att komma till rätta med de brister som finns i handläggningen av vapenfriärenden. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.