ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GV02C410 · 2007-09-27 00:00:00 — Upplåtelseformen bör regleras i detaljplan tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förändra PBL så att upplåtelseformen kan regleras i detaljplan. Många kommuner strävar i sina bostadsförsörjningsprogram efter att skapa bostadsområden och stadsdelar som förhindrar segregation, både klassmässig och etnisk. Den kanske viktigaste faktorn för detta är om områden kan bestå av blandade upplåtelseformer eller om de blir ensartade med endast en dominerande upplåtelseform. finns inga möjligheter att i planarbetet ge uttryck för kommunens ambitioner: En plan för flerfamiljshus kan likaväl realiseras som hyres- eller bostadsrätt. Endast kommuner som har en aktiv markpolitik kan påverka detta, men bara i första ledet. Ambitiösa kommuner som aktivt arbetar för att blanda hyresrätt och bostadsrätt kan se sina ansträngningar spolierade om fastighetsägaren säljer hyresrätten till bostadsrätt, vilket forskningen visat, snabbt innebär att husets invånare byts ut. Många kommuner arbetar också aktivt med sin markpolitik genom att göra avtal med fastighetsägare som bygger hyresrätter. Men även sådana avtal blir verkningslösa om fastigheterna säljs vidare. kan en kommun stipulera väldigt mycket i en detaljplan: taklutning, grönska, höjder, färger etc, allt för att få en god bebyggelse. Men det är omöjligt att stipulera en så central förutsättning som upplåtelseformen i detaljplanen. Jag anser att regeringen bör återkomma med en lagändring som gör det möjligt för kommuner med bostadspolitiska ambitioner att fastställa upplåtelseformen i detaljplan. En sådan ordning skulle underlätta för avtal och långsiktigt samarbete mellan bostadsaktörerna och kommunen.
mot · GV02C419 · 2007-09-26 00:00:00 — Konsumentpolitik för barn och unga tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om konsumentpolitik för barn och unga. Ungdomar möter i dagens konsumtionssamhälle ständigt en lång rad konsumtionserbjudanden som kan vara svåra att överblicka konsekvenserna av. Många valmöjligheter har överlämnats till individen själv, och valen är inte alltid de lättaste att göra. krävs mycket kunskap för att kunna välja rätt. I allt för många fall kan vi se konsekvenserna av att människor inte alltid behärskar denna situation utan gör kortsiktiga och felaktiga val som till slut kan innebära att de fastnar i skuldfällan. I den konsumentproposition, Trygga konsumenter handlar hållbart, som den socialdemokratiska regeringen lade var barn och konsumtion en av de stora frågorna. Den socialdemokratiska regeringen markerade tydligt att konsumentpolitik är en viktig del av den generella välfärdspolitiken. Bland annat fick i uppdrag att ta fram skolmaterial om privatekonomi, konsumentskydd och hållbar konsumtion. har en viktig roll att ge webbinfo och att inrätta telefonservice till allmänheten. Och för ungdomar har man tips på sin webbplats och även idéer för skolan. Också konsumentvägledarna gör ett mycket viktigt arbete på detta område i många kommuner. Det är en viktig service till kommuninvånarna i dagens konsumtionssamhälle. I propositionen belyser man även vikten av att skolan lär ut konsumentkunskap, vilket ska ingå i kärnämnena. I Konsumentpolitiska kommitténs betänkande Starka konsumenter i en gränslös värld SOU 2000:29 redovisas en undersökning om skolan där av lärarna svarade att de behandlade hushållsekonomi i sin undervisning. Flickorna i gymnasieskolan svarade att skolan var den viktigaste kunskapskällan i konsumentkunskap. Killarna svarade att massmedierna var deras viktigaste kunskapskälla. En stor majoritet av eleverna tyckte att de inte fick tillräckligt med konsumentkunskap i skolan. Vi menar att skolan och lärarna kan och måste spela en viktig roll på detta område. Det handlar verkligen om att uppfylla läroplanens mål om att förbereda eleverna för vuxenlivet och på arbetsmarknaden. Det finns många goda exempel. På webbplats finns ett Internetbaserat pedagogiskt verktyg som vänder sig till gymnasieskolan för att fånga upp och kanalisera ungdomars intresse för konsumentfrågor. I bedrevs ett spännande projekt för att lära barn redan i förskoleåldern konsekvensekonomi. Syftet är bland annat att tidigt träna barnen i att budgetera och kalkylera kostnader. Förhoppningsvis kan detta ge starkare och mer välinformerade konsumenter . En översyn bör göras för att undersöka hur man på bästa sätt kan stödja och uppmuntra alla goda förslag, idéer och projekt inom detta område.
mot · GV02Fi201 · 2007-09-21 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kostnadsfördelning mellan kommuner. är ansvarigt för officiella turiststatistik och har kunnat rapportera om en expanderande svensk turistnäring. Antalet gästnätter i ökade totalt till nära 48 miljoner eller . Logiintäkterna på hotell, stugbyar, vandrarhem och campingplatser ökade med till totalt nära . Enligt () ökade det internationella resandet i världen med 4,5procent . I var ökningen . Antalet utländska gästnätter i på hotell, stugbyar, vandrarhem och campingplatser ökade med . som destination har därmed haft en betydligt bättre utveckling än övriga världen. Förhoppningsvis har denna goda utveckling fortsatt . , , och andra större kommuner drar givetvis till sig flest turister, inte minst utifrån särskilda sevärdheter samt stora kultur-, idrotts- och fritidsanläggningar. finns det dock också några mindre kommuner som tydligt har fått kännetecknet att vara turistkommuner utifrån skidanläggningar, vandringsleder och naturupplevelser. Det är kommuner som Åre och . Andra exempel på turistkommuner, men mera sommarbetonade, är , de två öländska kommunerna samt flera kommuner på och i . Det är kommuner präglade av stränderna och havet. Den växande turistnäringen har lett till att dessa turistkommuner och företagarna på orten kan erbjuda många arbetstillfällen. Långt fler arbetstillfällen än vad det finns arbetskraft i den egna kommunen, vilket är positivt. De arbetstillfällen som erbjuds är visstidsanställningar utifrån vinter- eller sommarsäsongerna. Då sker ofta en tillfällig inflyttning till kommunerna. Detta skapar vissa problem inom barnomsorgen. säger lagstiftningen att varje kommun svarar för att tillhandahålla förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för dem som stadigvarande vistas i kommunerna. Det betyder att de som tillfälligt bor i en turistkommun för säsongsarbetet och har barn i förskoleåldern har rätt till barnomsorg. En annan effekt av ökad turism och fritidsboende är att enligt de regler som finns för äldreomsorg har man rätt att få hjälp i den kommun man vistas i även om det inte är en permanent vistelse. Fritidsboende övergår också lätt i mer permanent boende då man blir äldre. För de kommuner där fritidsboendet ökat kan det bli stora kostnader. Ingen ifrågasätter den rättighet till omsorg för barn och äldre som finns. Det vi ser är dock att turistkommunerna får kostnader för service till personer som är skrivna och betalar skatt i annan kommun. Det bör därför övervägas om inte de mindre turistkommunerna av glesbygdskaraktär bör kompenseras.
mot · GV02Fi202 · 2007-09-26 00:00:00 — En 20-krona som mynt tillkännager för som sin mening vad som anförs i motionen om att göra 20-kronorssedeln till mynt. I en historiebok heter det: Här i har vi en tradition att ha relativt värdefulla mynt och stora sedlar. Det gör att de varit prydliga i den dagliga handeln. I andra länder har det tidigare varit vanligt att ha sedlar i små valörer, vilket gör att de lätt blir smutsiga och skrynkliga. Men kan nog sägas att 20-kronorssedeln i hamnat i den kategorin. I har man ett högsta mynt med värdet , det motsvarar just . Det skulle därmed passa att vi gör ett 20-kronorsmynt. Jag vet att det inte är vi i som beslutar om detta, men vi kan ge önskemål om detta.
mot · GV02Fi203 · 2007-09-20 00:00:00 — Lika villkor för entreprenader tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om lika villkor för entreprenader. Enligt lagen om offentlig upphandling ska i princip det lägsta anbudet vid upphandling av t.ex. byggnadsverksamhet antas. Den principen är i huvudsak riktig, men i många fall är anbuden baserade på helt olika villkor. Ett anbud från exempelvis en utländsk entreprenör kan således vara baserat på ett helt annat löneläge, ett annat säkerhetstänkande etc. Om vissa företag tillåts att basera sina anbud på ett annat löneläge eller andra sociala förmåner så är detta inget annat än osund konkurrens. kan detta leda till högre arbetslöshet, urholkade välfärdssystem och försämrade löne- och arbetsvillkor på hela arbetsmarknaden. I upphandlingsutredningens slutbetänkande från (Nya upphandlingsregler 2, SOU 2006:28) konstaterar utredningen att EG-rätten inte uppställer några hinder mot att införa bestämmelser som innebär att den upphandlande enheten bör ställa miljökrav eller sociala krav. Därför bör i bedömningen av anbud i samband med offentlig upphandlig hänsyn tas till att om villkoren för de anställda ligger i nivå med den bransch som upphandlingen berör. Detta bör gälla såväl löner, försäkringar, sociala förmåner som arbetsmiljö.
mot · GV02Fi204 · 2007-09-20 00:00:00 — Offentlig upphandling som tar hänsyn till lokala behov tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om offentlig upphandling som tar hänsyn till lokala behov. Den offentliga upphandlingen omfattar . De upphandlingar som stat, kommuner och landsting gör är därför av stor betydelse för näringslivet och sysselsättningen runt om i landet. Ett problem är dock att upphandlingen ofta gynnar stora leverantörer. Dessa finns i regel på större orter och har mer resurser och kapital till sitt förfogande. Gynnandet av storskalig produktion leder till mer transporter med negativa miljöeffekter som följd. Det är ofta svårt för små företag att ta sig igenom den byråkratiska processen. De har svårt att uppfylla krav på mycket stora leveranser och de har svårare att skaffa tillräcklig information om upphandlingsprocessen och att betala för externa konsulter som kan hjälpa till vid förfarandet. När de små lokala producenterna slås ut är det landsbygden och små orter som främst drabbas. Arbetstillfällen på landsbygden försvinner därmed och den kommersiella servicen på landsbygden försämras. Ett exempel är lokala taxirörelser, som ofta slås ut i upphandlingen av stora bolag som kommer utifrån. De stora bolagen tar de mest lönsamma delarna av marknaden och slår därmed undan benen för de mindre lokala taxiföretagen. Ofta anger upphandlaren att det är svårt att utforma upphandlingen på ett sätt som gör att små lokala leverantörer kan konkurrera på lika villkor. Det bygger dock ofta på okunnighet. Det finns exempel på kommuner, bland annat , som inom lagstiftningens ramar ger det lokala näringslivet möjlighet att delta i konkurrensen om uppdrag. Lokal upphandling behöver heller inte bli dyrare för skattebetalarna. Tvärtom kan det innebära en besparing. Lokala producenter har ofta lättare att leverera sina produkter, och inköp av mindre förpackningar och mindre lagerhållning innebär en besparing för beställaren. Ökade informationsinsatser behövs som leder till att kommuner och andra offentliga organ blir bättre på att ta hänsyn till lokala behov vid upphandlingar. Regelverket behöver också ses över så att det vid offentlig upphandling blir möjligt att ta större hänsyn till miljöeffekter, god djuromsorg och till de lokala behoven när det gäller arbetsmarknad och service.
mot · GV02Fi205 · 2007-09-21 00:00:00 — Ratificerande av konvention 94 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ratificera konvention 94 om sociala villkor vid offentlig upphandling. () är ett FN-organ med uppdrag att åstadkomma internationella regler på arbetsmarknaden för att förhindra att arbetare utnyttjas och exploateras. Det är ett trepartsorgan där de 177 medlemsländerna har representanter från både regering, arbetsgivar-, och arbetstagarorganisationer. Syftet är att samla dessa tre parter i ett gemensamt arbete för social rättvisa och bättre levnadsförhållanden i alla länder. I fastställer man, genom att ta fram konventioner och rekommendationer, globala normer för rättigheter i arbetslivet. Sedan är det meningen att staterna ska ratificera, dvs. skriva under dessa. Att ratificera en konvention medför en tvåfaldig förpliktelse för medlemslandet, dels förpliktelsen att tillämpa konventionens bestämmelser, dels att godta åtgärder för internationell övervakning. En av dessa konventioner som fortfarande inte har ratificerat är nr94, om sociala villkor vid offentlig upphandling. Konventionen har till syfte att motverka social dumpning vid offentlig upphandling och den har ratificerats av över 60 stater, däribland flera medlemsstater i EU. , , , , , , , och tillhör denna grupp. Dessutom har ratificerat konventionen. borde i likhet med dessa länder ratificera konvention 94, om sociala villkor vid offentlig upphandling. När myndigheter, kommuner och andra offentliga arbetsgivare upphandlar tjänster borde det vara en självklarhet att man anlitar seriösa företag som följer spelreglerna på svensk arbetsmarknad. Risken är annars stor att skattemedel används för att sprida en dålig arbetsmiljö och slå ut seriösa företag som satsar på en god arbetsmiljö och som följer kollektivavtal, arbetsmiljö-, arbetstids- och arbetsrättslagar. Det kan inte vara skattebetalarnas avsikt. För de företag som vill arbeta under sunda konkurrensförhållanden är det inte heller uppmuntrande om oseriösa företag kan vinna en upphandling enbart på grund av att man har ett lågt pris. Ett pris som arbetstagarna riskerar få betala genom en dålig arbetsmiljö som leder till ökad risk för skador, sjukdomar och ohälsa. Vi behöver ge en tydlig signal att skattemedel inte får användas för social dumpning eller osunda konkurrensförhållanden, och därför bör ratificera konvention 94 om sociala villkor vid offentlig upphandling.
mot · GV02Fi208 · 2007-09-28 00:00:00 — Utredning om ett nytt välfärdsmått tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en parlamentarisk beredning bör tillsättas med uppdrag att studera frågan om ett nytt välfärdsmått för att beskriva en hållbar utveckling. I den allmänna debatten används vanligen bruttonationalprodukten (BNP) per invånare som ett samlat mått på ett lands utveckling och graden av välstånd. Till exempel brukar relativa position när det gäller BNP per invånare användas som ett argument i frågan om ligger bra eller dåligt till i välståndsutvecklingen. I en ekonomi är det nödvändigt att hushålla med knappa resurser. Därför är det viktigt att få en god bild av vilka dessa resurser är och hur de förändras. Bruttonationalprodukten mäter endast de värden som mäts i penningflöden. Ingen hänsyn tas till vare sig ekologiska, sociala eller kulturella värden. Några välkända exempel på problematiken är att en naturkatastrof i form av en storm som ödelägger stora delar av ett lands skogsbestånd på kort sikt leder till ökad BNP eftersom avverkningen av den fällda skogen genererar penningströmmar. Ingen hänsyn tas till förlusten av skog och tillhörande värden som biologisk mångfald eller skogen som socialt värde för rekreation. Ett annat pedagogiskt exempel är när markanvändning, bekämpningsmedel m.m. ändrar insektsfaunan i en region så att ekosystemtjänsten pollinering slås ut. Ekosystemtjänsterna ingår inte i BNP-begreppet men måste ingå i ett bredare eko-socialt välfärdsmått. Den ensidiga fokuseringen till BNP leder fel för samhällsdebatt och beslutsfattare. Även om BNP bör behållas för att redovisa penningströmmarnas omfattning i ett samhälle bör det kompletteras med ett eller flera mått som är bättre utformade för att beskriva en hållbar samhällsutveckling i dess olika aspekter. Ett exempel på andra mått som används för att jämföra länder är FN:s Human Development Index (HDI), som även tar in sådant som hälsa. Detta är ingenting som man kan förvänta sig att det är enkelt att ena sig om. Men en levande diskussion i samhället i denna fråga har ett värde i sig. En parlamentarisk beredning bör därför tillsättas med uppdrag att studera denna fråga, ta fram olika underlag och lämna förslag på välfärdsmått för att beskriva en hållbar utveckling. Detta bör ge regeringen till känna.
mot · GV02Fi211 · 2007-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om införandet av en LSS-peng. Barn och ungdomar som har olika svårigheter i form av funktionshinder rekommenderas ofta speciella typer av utbildningsvägar. Dessa utbildningar kommer i många fall att vara förlagda till en annan kommun än den där eleven är skriven. Detta har sin naturliga förklaring i att utbildningar med specialinriktningar har ett elevunderlag som sträcker sig regionalt alternativt nationellt. I vårt land finns det vissa orter, är ett exempel, där utbildningsutövare bedriver mer omfattande verksamhet och utbildning för ungdomar som är i större behov av stöd och hjälp än andra ungdomar. Dessa utbildningar, med boende på plats, skapar en miljö där du som elev utvecklas till att bli en självständig individ och lär dig samhällets spelregler i gemenskap med andra, såväl som . Dessa ungdomar finner ofta en trygghet i denna miljö och de vänner de skapar relationer till . De väljer att stanna kvar i utbildningskommunen efter avslutad skolgång. I nuvarande system är det en minusaffär att vara en attraktiv kommun för grupper som behöver extra stöd och hjälp. En kommun som skapar en positiv miljö för dessa personer bör inte påverkas negativt ekonomiskt, utan i stället stöttas och uppmuntras. På samma sätt som en statlig äldrepeng, borde en liknande konstruktion kunna användas i förhållande till lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS), samt även kunna omfatta andra insatser. En LSS-peng bör därmed införas i likhet med äldrepeng, för att utjämna kostnadsskillnader mellan kommuner som bedriver stödverksamhet och kommuner som inte erbjuder stöd i samma omfattning.
mot · GV02Fi212 · 2007-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en reform av AP-fondernas placeringsregler. I ett stort och glest befolkat land som är väl utbyggd infrastruktur av avgörande betydelse för en god ekonomi och tillväxt. Utan bra förutsättningar att transportera människor och varor försämras internationella konkurrenskraft. Om hela ska få förutsättningar för utveckling och nya jobb krävs en god infrastruktur för alla typer av kommunikationer, alltifrån båt och bil till flyg och bredband. är de fyra första AP-fonderna förhindrade att satsa av pensionskapitalet i onoterade tillgångar. Detta regelverk är både omodernt och tillväxthämmande. Infrastrukturinvesteringar är stora och långsiktiga satsningar som kräver långsiktiga finansiärer. Avkastningen på dessa investeringar bedöms dessutom ligga än om investeringen gjordes i obligationer. En modernisering av AP-fondernas investeringsregler skulle både säkra jobben, den svenska tillväxten och utvecklingen av de svenska pensionerna. Ett avskaffande av taket för hur mycket AP-fonderna ska få investera i onoterade aktier skulle bidra till att öka förutsättningarna för en god infrastruktur. Samhället skulle ha allt att vinna på en sådan regelförändring. Med en enkel reform av AP-fondernas placeringsregler skulle bli av med en avgörande hämsko för tillväxt och företagande.
mot · GV02Fi213 · 2007-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om lagstiftningen för långivare och kreditinstitut. Många medborgare har inte den kreditvärdighet som behövs för att erhålla lån från banker och andra vanliga kreditinstitut. Det finns därför en stor marknad för långivare som erbjuder lån utan säkerhet och till skyhöga räntor. Åtskilliga vars enda möjlighet att låna pengar är hos dessa långivare hamnar därmed i skuldfällan. Detta problem tenderar att breda ut sig då inte bara privata långivare lånar ut pengar till hög ränta utan även företag och affärskedjor, vilka lockar kunder med olika former av reklam som lyfter fram hur enkelt och snabbt vederbörande kan få lånet. Inte minst unga lockas av de snabba sms-lånen. Förvisso presenteras också räntekostnaderna men lagstiftningen borde beakta att alla inte har kapacitet till de nödvändiga hushållsekonomiska bedömningarna av lånet. Enskilda individer kan också stå i en prekär ekonomisk situation och lockas av att denna ser ut att lösas genom ett orealistiskt lån. Därför behöver lagstiftningen ses över och det brådskar eftersom samhället på ett eller annat sätt med stora kostnader ytterst får ta hand om alla som hamnar i skuldfällan. Likalydande motioner väcktes och avslogs då med hänvisning till pågående arbete i och . bör genom ett tillkännagivande åstadkomma handling i denna akuta och angelägna fråga.
mot · GV02Fi214 · 2007-09-25 00:00:00 — Allas rätt till bankkonto tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att banklagen bör ändras så att alla får rätt till ett bankkonto för insättning, uttag och betalning. Alla människor i vårt samhälle har inte rätt till ett eget bankkonto. Detta är diskriminering och leder till ökat utanförskap. För att någon ska kunna öppna ett konto och få tillgång till bankernas tjänster, såsom insättning, uttag och betalningsservice, måste man uppge ett personnummer och en adress, vilket alla i samhället inte har. Främst är det socialt redan utsatta personer som drabbas; det kan handla om flyktingar utan svenskt personnummer eller hemlösa som inte kan redovisa någon fast adress. Dessutom nekas oftast personer som har gjort personlig konkurs eller har betalningsanmärkning att öppna ett bankkonto. Att inte ha tillgång till banktjänster medför problem för de personer som nekas dem. Svensk kassaservice har tidigare fungerat som en plats för betalningar för denna grupp, men beslutade att lägga ned denna verksamhet. Det var förmodligen oundvikligt, men regeringen brydde sig aldrig om att lösa situationen för dem som saknar bankkonto. Att bankväsendet inte accepterar alla som kunder motiveras med att personuppgifter måste redovisas, inga undantag kan göras. är kraven på personuppgifter berättigade, men att det inte finns möjlighet till undantag gör att det är lätt att hamna utanför systemet. Bankväsendet måste bli mer flexibelt och måste kunna göra undantag när så krävs. Banktjänster ska vara en service för människorna i samhället och därför måste alla få tillgång till dem, oberoende av i vilken livssituation man befinner sig. Därför bör en översyn över hur bankväsendet kan bli mer flexibelt göras, och det måste ställas krav på bankväsendet för att det ska acceptera alla som kunder, även om någon av de obligatoriska uppgifterna saknas. Utskottet har i sitt betänkande 2003/04:FiU 15 uttalat följande: Enligt bestämmelse i lagen om insättningsgaranti får som huvudregel ett institut som erbjuder sig att ta emot insättningar som omfattas av insättningsgarantin inte neka någon att sätta in medel. I Post- och kassaserviceutredningen 2004:52 kunde behoven av att det finns grupper som inte får tillgång till banker och därmed till betalservice påvisas. Utredningen föreslog bland annat en översyn av dessa regler. Någon sådan översyn har dock inte gjorts i regeringens proposition 2006/07:55 Statens ansvar för betaltjänster. Det är därför orimligt att enbart med hänvisning till insättningsgarantin hävda att det föreligger en tillgänglighet för alla i dagens banksystem. Det är orimligt att bankerna ska få ta russinen ur kakan men inte ta det ansvar som de har för att få ett fungerande betalsystem.