ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GV02MJ305 · 2007-10-02 00:00:00 — Anskaffande av s.k. dubbelregistrering vid älgjakt tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett avskaffande av dubbelregistrering vid älgjakt. Efter ett riksdagsbeslut tillämpas inom delar av renskötselområdet i så kallad dubbelregistrering av älgjakt. Frågan är kontroversiell och har föranlett ett stort antal riksdagsmotioner. Senast föregående behandlade utskottet frågan. Utskottet motiverade då ett avslag till en förändring med hänvisning till de förslag som fanns i den s.k. Ekströmska utredningen och fiske i samverkan (SOU 2005:116) skulle beredas i . Flera ledande företrädare från såväl regering som berörda organisationer har uttalat att de förslag som utredningen kommit fram till inte kommer att genomföras. Detta innebär att problemen kommer att kvarstå. Jaktmarker där markägaren vill jaga älg skall registreras som älgjaktsområden hos . Detta görs inom renskötselområdet liksom i övriga landet av markägaren eller jakträttshavaren. Dubbelregistreringen innebär dock att alla marker inom samebys renskötselområde även kan registreras som älgjaktsområde av samebyn, med andra ord registreras en andra gång. I praktiken innebär detta att älgjakt bedrivs av två olika jaktlag med varsin tilldelning av älg från . Systemet föreskriver att samråd skall hållas men i praktiken är detta som regel inte fallet. I stället konstaterar älgjaktlagen på plats ute i skogen att ett annat jaktlag bedriver jakt på samma marker och som de själva. Systemet skapar stora och onödiga konflikter mellan renägande samer och annan ortsbefolkning i vissa områden. Det får även som konsekvens att en planerad förvaltning av naturresursen älg omöjliggörs inom renskötselområdet. Medlemmarna i en sameby måste tillförsäkras den jakträtt de har i enlighet med renskötselrätten. Detta kan exempelvis ske genom älgjakt på områden som undantagits för samebyns egen räkning och/eller genom att personen ingår i ett befintligt jaktlag inom samebyns område. En medveten älgförvaltning måste bygga på kunskap om både älgstam och avskjutning. För att denna resurs skall kunna skötas uthålligt är det enda praktiska alternativet att endast ett jaktlag jagar på varje område. Därför måste dubbelregistreringen avskaffas och registreringen av älgjaktsområdet förbehållas markägaren eller den till vilken markägaren upplåtit sin jakträtt.
mot · GV02MJ307 · 2007-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheterna att inrätta en särskild djurskyddsbalk. inrättades och hade det övergripande ansvaret för att säkerställa att djur har ett gott skydd. Innan inrättades var ansvaret för djurskyddsfrågorna delat på och , vilket ibland kunde skapa viss otydlighet. har regeringen avvecklat . Därmed riskerar vi att återigen skapa ett otydligt och svårkontrollerat system för att ta till vara djurs rättigheter och kontrollera att djurskyddslagen efterlevs. Det bästa sättet att bevaka djurskyddsfrågorna hade varit att bevara , men det finns också andra sätt att öka effektiviteten och underlätta en mer enhetlig hantering av djurfrågorna. Ett sätt vore att skapa en egen balk i lagen som utgår från djurens rättigheter, ungefär på samma sätt som dagens miljöbalk fungerar. Med anledning av ovanstående bör möjligheterna att inrätta en särskild djurskyddsbalk ses över.
mot · GV02MJ308 · 2007-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om bildande av . Under en följd av år har vi östgötska riksdagsledamöter motionerat om att har sådana särskilt skyddsvärda områden, som naturvärden, kulturella värden och vetenskapliga värden, att bör skyddas och förvaltas som en nationalpark. har en omfattande inventering av natur- och kulturvärden gjorts. I den efterföljande rapporten från i natur och kultur (2005:9) framgår det tydligt att har de förutsättningar som krävs för att bli nationalpark. Inventeringen visar att de värden som finns i området till och med överstiger de förväntade. är alltså mycket väl värt att omfattas av högsta naturskyddsstatus. Om detta finns det en mycket stor samsyn i länet. lockar över 300000 besökare; ett beslut om att skydda som nationalpark kommer att få en positiv betydelse för turistnäringen och utvecklingen i området. Vi har i tidigare motion, 2006/07:MJ298, framfört att väl fyller de kriterier som finns för att de delar av som är statens mark ska kunna införlivas i den nya nationalparksplanen. Vår besvikelse blev därför stor när presenterade den nya nationalparksplanen där 13 nya nationalparker föreslås, dock inte . hänvisar i sitt förslag till ny nationalparksplan att inte är tillräckligt skyddsvärt på grund av att skogen har brukats, att del av har utsetts till ekopark och att den kommer att skyddas i sitt nuvarande tillstånd. Vi motionärer anser att det att har utsett till ekopark, den första i sitt slag, understryker ytterligare de stora värden som inrymmer, men det är väsentligt att inte ses som ett slutmål, utan som ett steg på vägen mot nationalpark eftersom en ekopark inte ger något formellt skydd. Dessutom hänvisar , i sin bedömning av , till att i en inventering av natur och kultur har bedömt att 27procent av bergets yta har höga skogliga naturvärden. undviker dock att redovisa att i anser att har sådana natur- och kulturvärden att bör skyddas som nationalpark. Vi anser att det är en stor brist att inte föreslås som nationalpark i förslag till ny nationalparksplan, och vi hävdar därför med bestämdhet att skall tillföras nationalparksplanen som ny nationalpark.
mot · GV02MJ310 · 2007-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ta en fram en strategi och ta initiativ till åtgärder för att sanera fartygsvrak i . Det blir alltmer uppenbart att fartygsvrak längs är ett överhängande, närmast akut, miljöhot. Det främsta hotet utgörs av oljeutsläpp, men det finns även ammunition, senapsgas och andra kemikalier. Vattenvårdsenheten vid i arbetar med en undersökning av ett tjugotal vrak som bedöms kunna vara en miljörisk. Detta material kommer troligen att vara färdigt nu . Ett av de mest akuta hoten torde vara vraket av S/S Skytteren, som ligger på botten utanför . Fartyget sänktes under och beräknas ha olja ombord. Enligt gjorda iakttagelser läcker vraket redan upp mot olja . Om vraket skulle brytas isär skulle resultatet vara en oljekatastrof längs hela . Staten har ett centralt ansvar för att dessa miljöhot undanröjs, och en strategi måste skyndsamt tas fram. Strategin som bör bl.a. innehålla: Åtgärder för akuta saneringsåtgärder. Klarläggande av vilken myndighet som ska ansvara för alla vrak som utgör någon form av miljörisk, även om de primärt inte påverkar sjöfarten. En utökning av roll från dagens ansvar för sanering av olja och kemikalier som kommer upp till ytan till att omfatta även förebyggande saneringsarbeten. Hur förorenade fartygsvrak kan jämställas med åtgärder för förorenad mark.
mot · GV02MJ312 · 2007-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regelverket ses över så att det småskaliga skärgårdsfisket värnas. Enligt en EU-förordning får den svenska fiskeflottans kapacitet inte öka. Innebörden av regelverket är att om en licensierad yrkesfiskare vill öka sin fångstkapacitet måste fiskaren köpa kapaciteten av någon annan. För att rädda fiskbestånden av exempelvis torsk och strömming är grundtanken bakom förordningen bra genom regelverket kan fiskbestånden tryggas. Reglerna är dock inte anpassade efter det småskaliga skärgårdsfisket som bedrivs exempelvis längs . Det är inte detta traditionella kustfiske som hotar eller till och med utplånat fiskbestånden längs de svenska kusterna. Problemet är det storskaliga industriella fisket. Trots detta faktum riskerar regelverket att slå ut småföretagare och leda till att endast det storskaliga industrifisket blir kvar på . , länsfiskekonsulent i , menar att de nya reglerna är ytterligare ett steg mot avveckling av det småskaliga yrkesfisket i och (). EU-reglerna kan därmed komma att motverka sitt syfte. i har tillskrivit och begärt att nämnda EU-förordning ska tolkas på ett annat sätt än vad som är fallet. I sämsta fall är dock den tolkning som gjort, som innebär ett hot mot det småskaliga fisket, korrekt. För att se till att värna det kustnära och småskaliga skärgårdsfisket bör därför regelverket ses över och frågan om nödvändigt lyftas till EU-nivå. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. i (fp)
mot · GV02MJ313 · 2007-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om insamling av biologiskt avfall. Komposterna i villaträdgårdar släpper ut lika mycket växthusgaser som 10 000 bilar som kör . Det menar professor vid . I långa tider har vi fått lära oss att vi gör en insats för miljön när vi komposterar vårt biologiska avfall i en egen kompost. Dessvärre tycks detta vara fel. Allt fler hävdar nu precis som professor att vi snarare är miljöbovar när vi gör så. Det är därför hög tid att se över hur man kan förbättra den kommunala insamlingen av biologiskt avfall så att villakomposterna minimeras. Givetvis skall vi inte förbjuda någon att kompostera i sin trädgård men vi kan informera om de miljömässiga effekterna. Alla kommuner samlar på ett eller annat sätt in hushållsavfall. Genom att kräva att avfallet skall delas upp i restavfall och biologiskt avfall ges en förutsättning för ökad miljömässighet i den fortsatta hanteringen. Kopplar vi sedan detta till ett krav för alla kommuner att samla in trädgårdsavfall och liknande vid tomtgränsen inom tätbebyggt område är mycket vunnet. Då har hushållen getts en god möjlighet att bli av med sitt avfall på ett ur miljösynpunkt bättre sätt. Hur det insamlade materialet sedan skall omhändertas finns det delade meningar om. Det finns emellertid två huvudspår. Antingen förbränner man det i en värme- eller kraftvärmeanläggning eller så jäser man det och utvinner biogas och en restprodukt som i de flesta fall kan användas som gödningsmedel eller jordförbättring. Det viktiga är inte vilket av de redovisade sätten som används utan det som betyder något är den miljövinst vi gör när vi får slut på villakomposteringen.
mot · GV02MJ314 · 2007-10-03 00:00:00 — Förbättring av insamlingssystemet på avfall tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att staten bör se över möjligheterna för en förbättring av insamlingssystemet på avfall och införa materialsamling i stället för dagens system som bygger på sortering av produkter. I har vi ett system som bygger på producentansvar vid återvinning av avfall. Det vill säga att alla kostnader för insamling och återvinning av produkter ligger på dem som producerar varan. I och med att producenterna har skyldigheten att ta hand om avfallet har de även fått ansvara för den fysiska hanteringen via så kallade återvinningsstationer. Detta för att de fritt ska kunna påverka sina kostnader. Konsumenterna betalar alltså för detta redan i affären när de betalar för produkten. Tanken bakom idén är god men fungerar tyvärr inte i praktiken då till exempel producenternas förpackningar inte alltid hamnar i just den behållaren som producenterna ansvarar för. Den hamnar istället i den fastighetsnära avfallssortering som de flesta fastighetsägare nu har tvingats bygga ut, alternativt i kommunens behållare tillsammans med hushållssoporna. är det kommunerna som har ansvar för sophanteringen medan producenterna har ansvar för förpackningsåtervinningen. När nu allt fler kommuner inför en fastighetsnära insamling av återvinningsmaterialet tar kommunen över kostnaden för det från producenterna. Däremot får de ingen ersättning från producenterna eftersom deras intresse av den typen av hantering är obefintligt. Det kan kanske bero på att den fastighetsnära insamlingen ger en högre återvinningsgrad och därmed högre kostnader för att återvinna materialet i slutändan. För producenterna är det inte alltid en god affär med hög återvinning. Konsekvensen av detta blir att konsumenten betalar återvinningskostnaden , alltså inte enbart till producenten utan även till fastighetsägare och kommunen. Detta problem är dock så komplicerat att det kräver ett ingripande från staten. Nya studier visar att priserna för avfallshantering mellan kommunerna varierar betydligt mer än för övriga kostnadsslag. I har man på prov infört ett nytt insamlingssystem. Detta system bygger på materialåtervinning, det vill säga att till exempel stekpannor ska kunna kastas tillsammans med konservburkar och att trasiga plastleksaker ska kunna kastas med plastflaskor. Detta kommer att öka materialåtervinningen och även göra det enklare för hushållen att återvinna. Genom de entreprenörer som kommunerna upphandlar tjänsten av kan man få en fastighetsnära insamling med samordningsvinster som är bra både för miljön och för konsumenterna. Producentansvaret skulle kunna finnas kvar och till och med utökas och finansiera en ny sorts återvinning där man sorterar efter material och inte förpackning. Kommunerna ska inte behöva bära ansvaret för detta själva utan det krävs en statlig översyn av hur insamlingssystemet kan förbättras och finansieras, för konsumenternas och miljöns skull.
mot · GV02MJ315 · 2007-10-02 00:00:00 — Vision för avfallshantering och återvinning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en samlad vision för avfallshanteringen i bör tas fram och underställas för beslut. På regeringens hemsida finns texten: Vår produktion och konsumtion leder till stora mängder avfall. En viktig del i kretsloppsarbetet är därför en ekologiskt god avfallshantering. Det sägs vidare att kretsloppsarbetet behöver utvecklas, bland annat genom samordning av olika myndigheters insatser. I enlighet med förslag i proposition 2004/05:150 Svenska miljömål ett gemensamt uppdrag inrättades ett nytt delmål för avfall under målet God bebyggd miljö, vars inledning är formulerad: Den totala mängden genererat avfall skall inte öka och den resurs som avfall utgör skall tas till vara i så hög grad som möjligt som påverkan på och risker för hälsa och miljö minimeras. Av uppföljning (de facto 2007) av de svenska miljökvalitetsmålen framgår att den totala mängden avfall trendmässigt har stigit . Vi måste vända på avfallspyramiden. Den pyramid som finns innebär en liten insats för minimering och stor insats för förbränning. En ordentlig satsning på minimering samt biologisk hantering måste till. Ett problem med avfallshanteringen är återanvändningen av restprodukter. Här måste företag och myndigheter i dialog med allmänhet och konsumenter utveckla regelverk, standarder och förhållningssätt som möjliggör en högre grad av återanvändning av restprodukter. Men framför allt behövs en helhetssyn, grundad på en livscykelanalys vid framtagande av nya produkter. Hur kan vi minimera uppkomsten av avfall och åstadkomma maximal återanvändning av olika slags restprodukter? Ett bättre samordnat agerande från samhällets sida är nödvändigt. Det måste bli slut på olika frimärkslösningar. I detta arbete bör alla delar av samhällslivet involveras: producenter, konsumenter, frivilligorganisationer, bostadsföretag, jord- och skogsbruket, stadsplanerare, myndigheter m.fl. Ett särskilt fokus bör läggas på hur styrmedel och stöd bättre kan utvecklas gällande enskilda och företag för att minska avfallsmängderna. Mot bakgrund av ovanstående föreslås att regeringen låter utarbeta en samlad vision för avfallshanteringen i som ska underställas för beslut. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.
mot · GV02MJ317 · 2007-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att göra en översyn av . Basen för fiskerinäringen är bruket av naturresurser. Dessa naturresurser måste förvaltas både långsiktigt och uthålligt. Den biologiska produktionen får aldrig äventyras genom överexploatering av bestånd. är den statliga myndighet som har ansvar för bevarande och nyttjande av fiskresurser. Verket inrättades 1948, lyder under och har ungefär 300 anställda på tolv orter i . Huvudkontoret ligger i . har även det övergripande ansvaret för svensk fiskerikontroll. Svenskt fiske är omgärdat av ett stort antal regler och kontroller. Detta är naturligtvis till viss del nödvändigt och en stor del av regleringarna och kontrollerna är initierade av EU. Alliansregeringen har lovat att se över regelbördan för företag och företagande. Vi är övertygade om att det även går att göra avsevärda regelförenklingar inom fisket och dess näringar. bedriver också forskning om fisk, fiskevård och fiske och utvecklar nya metoder och redskap. Det är av stor vikt att havsforskningen ser helheten, där fisket är en del av denna, som påverkar bestånd, miljö osv. Denna forskning kring havsfisket och dess förutsättningar bör dock vara frikopplad och åtskild från den kontrollerande verksamheten. är situationen den exakt motsatta. Det ligger i uppgifter att vara både forskningsmyndighet och kontrollmyndighet med alla risker och problem detta medför. Främst kvalitativa aspekter men även risken för att blandar sina roller som myndighet och forskare talar för att forskningen bör brytas ut från uppgifter och utföras av från myndigheten oberoende forskare. Vi anser att och dess verksamhet bör utredas. Utredningen skall granska verkets olika verksamheter och särskilt fokusera på effektivisering och förenklingar för fiskenäringen. Utredningen skall vidare syfta till att granska verkets olika uppgifter. Ett uttalat syfte med utredningen skall vara att skilja FoU-verksamheten ifrån den myndighetsutövande delen. Som det är nu blandar verket ihop sin roll som myndighet och forskningsinstitution. Forskningen bör inte hanteras av och den bör ske i dialog med närningen.
mot · GV02MJ319 · 2007-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om inlandskommunernas möjlighet till utveckling. har det gjorts stora avsättningar av mark till reservatsbildningar. Även om naturreservat och andra markavsättningar fyller en viktig funktion för bevarandet av naturvärden måste detta ske balanserat så att vissa kommuner inte får en oproportionellt stor andel av sin areal avsatt. har fått bära stora delar av landets behov av att visa upp en hög procentsiffra när det gäller markavsättningar. För dessa orter innebär det att skogsbruket hämmas likaväl som satsningar på turism och rörligt friluftsliv. Kommunerna i detta område är stora till ytan men glest befolkade. innebär ett antal överlappande reservatsbildningar i kombination med andra utpekade riksintressen att orterna tappar möjlighet att utveckla en näringsverksamhet som möjliggör att befolkningen kan få en utkomst på orten. Exempelvis har kommun fått se av sin yta avsatt till reservatsområden. En översyn och omprioritering av reservatsbildningarna måste göras så att inte inlandskommunernas möjlighet att utvecklas hämmas.
mot · GV02MJ323 · 2007-10-03 00:00:00 — Stöd till lokala miljöinitiativ tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om den framgångsrika nationella satsningen på lokala miljöprojekt. Vi har i riksdag beslutat om 16 miljökvalitetsmål. Dessa är Begränsad klimatpåverkan, luft, Bara naturlig försurning, Giftfri miljö, Skyddande ozonskikt, Säker strålmiljö, Ingen övergödning, Levande sjöar och vattendrag, Grundvatten av god kvalitet, Hav i balans samt levande kust och skärgård, Myllrande våtmarker, Levande skogar, Ett rikt odlingslandskap, Storslagen fjällmiljö, God bebyggd miljö samt Ett rikt växt- och djurliv. Även efter en snabb genomläsning inser alla att ambitionsnivån är på en hög och nödvändig nivå. För att lyckas måste vi engagera människor på alla nivåer och inom olika sektorer i hela samhället. Ett sådant lyckat exempel på engagemang har vi inom Lokala naturvårdssatsningen (). Vi som har haft möjlighet att följa denna satsning och fått information om olika projekt kan intyga att den har varit framgångsrik för miljön. Bara i län har över 80 projekt genomförts eller pågår inom ramen för . I de olika projekten har enskilda personer, företag, föreningar, förvaltningar, politiker m.fl. varit engagerade. En satsning på från statens sida har 20042006 inneburit att investerats i igångsatta projekt över hela landet. Många kan vittna om hur denna nationella satsning inneburit att det lokala och regionala engagemanget ökat kraftigt, vilket också var ett av syftena. För att fortsätta med denna lyckade utveckling inom miljöområdet behöver vi en fortsättning som är likartad med Lokala naturvårdssatsningen.
mot · GV02MJ324 · 2007-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vildlaxen som resurs. har laxbeståndet i bl.a. älv varit utsatt för ett omfattande drivgarnsfiske på blandbestånd i södra . Det har resulterat i att älvens naturlaxbestånd näst intill utrotats. 1996 upprättades (SAP) med målsättningen att av varje individuell naturlaxälvs reproduktionsmöjligheter ska nyttjas . Planen har räddat bl.a. älvs laxbestånd. SAP ska nu avslutas och en ny plan ska tas fram. I arbetet med att ta fram en ny förvaltningsplan har förslag från Baltiska havets rådgivande organisation (, BSRAC) skickats in till EU kommissionen. BSRAC:s lax- och öringsarbetsgrupp föreslår att målet skall vara att utnyttja av möjlig produktion . är efterfrågan på ett laxfiske av hög kvalitet stort bland sportfisketurister, men tyvärr kan detta inte erbjudas i stora delar av de svenska naturlaxälvarna på grund av svaga laxbestånd. Nuvarande mängd återkommande vildlax gör att norra är utkonkurrerat inom turistnäring baserad på sportfiske efter lax av andra länder. Vi ser ett starkt behov av att ett minimiantal leklaxar tillåts återkomma till våra älvar. Detta mål skulle säkerställa en rättvis fördelning av vildlaxresursen till fiskerättsägare och samhällen inom varje älvdal. Förvaltningen av Östersjölax måste mer än tidigare ta i beaktande behoven av det fiske som bedrivs i älvarna. En omställning av fisket där varje laxbestånd kan förvaltas och nyttjas efter dess respektive bärkraft är en förutsättning för att den vilda laxen och dess genetiska variation ska kunna bevaras för framtiden. En sådan åtgärd skulle också medverka till att uppfylla de nationella miljömålen Levande sjöar och vattendrag, Hav i balans samt levande kust och skärgård samt Ett rikt växt- och djurliv som fastställts av . Betydande summor av nationella medel samt EU-medel har satsats i restaureringsarbeten i vildlaxälvarna . Dessa arbeten ger en möjlighet att förstärka laxpopulationerna genom att ett större antal smolt produceras för varje leklax som tillåts nå sin hemälv. Potentialen finns där men nyttjandet av bestånden ger inte möjlighet för en återhämtning till de höga nivåer som det finns möjligheter till i många naturlaxälvar. Laxresursen måste omfördelas för att ge ett bättre ekonomiskt utbyte av laxen. Att ge sportfisketurismnäringen en större del i resursen skulle öka värdet av laxen för del och ge möjlighet till ett långsiktigt nyttjande som stämmer väl överens med beslutade miljökvalitetsmål. Det är viktigt att de nya riktlinjerna för SAP som ska tas fram utformas på ett sådant sätt att förutsättningar skapas för att den lax som produceras i en älv, exempelvis älv, ska kunna återvandra till just den älven. För att kunna upprätthålla och utnyttja vildlaxens potential är det nödvändigt att inom EU arbetar hårdare för att skydda vildlaxen så att den kan återvända till sina lekplatser.