mot · GU02Fi7 · 2007-05-01 00:00:00 — med anledning av prop. 2006/07:100 ekonomiska vårproposition motion är en skarp kontrast till den ekonomiska vårproposition som regeringen presenterat. Den som jämför vår ekonomiska politik med regeringens kommer att se en dramatisk skillnad. Vi väljer att förstärka välfärden och genomför reformer för en rättvis fördelning. Den svenska ekonomin präglas av en stark tillväxt. Vi står oss väl i internationell konkurrens och de offentliga finanserna ser starka ut. Trots detta lider svensk ekonomi av många allvarliga problem. Arbetslösheten är hög, kvinnor diskrimineras, klyftorna i inkomst och förmögenhet ökar, bristen på bostäder är stor och miljöproblemen är ödesfrågor. Det är kloka investeringar i samhällets infrastruktur och i offentliga trygghetssystem som håller ihop samhället och gör till ett välfärdssamhälle. Det krävs fortsatta kraftfulla investeringar för att möta samhällets behov. Vi föreslår därför satsningar på såväl förskolan som förnybar energi. Tyvärr sätter regeringen stopp för viktiga investeringar i nya hyreslägenheter och i energiomställningen. Det är en omodern och bakåtsträvande politik som fördjupar problemen. En rättvis fördelning av resurser mellan länder bidrar till att minska spänningarna i världen. var tidigare med och höjde det internationella biståndet till enprocentsmålet; nu urholkar den borgerliga regeringen biståndet. Regeringen är dock konsekvent. Den politik som presenterades i högeralliansens första budget ökar klyftorna i samhället. Förslagen i vårpropositionen går längre i samma riktning. Drivkraften är att gynna de redan gynnade. Skattepolitiken är träffsäker och berikar de allra rikaste, medan de som har lite får ännu mindre. Regeringens vårproposition innehåller en politik för de som betalar förmögenhetsskatt. presenterar en budgetmotion för oss andra . föreslår en ekonomisk-politisk linje för jobb, rättvisa och hållbar utveckling. I den här motionen utvecklar vi de förslag som presenterades i budgetmotion Ekonomisk politik för jobb, rättvisa och hållbar utveckling (2006/07:Fi245). Trygga jobb med en lön att leva på! En röd tråd i förslag är att jobben skall bli fler. Vi satsar på fler anställda i välfärden genom ett stöd till kommuner och landsting som anställer, till avtalsenliga löner, där behoven finns. Vi skapar utrymme för 150000 nya jobb . Satsningen innebär en nettokostnad för offentlig sektor på 2008. Satsningar på miljö, bostäder, forskning och mindre företag innebär också minskad arbetslöshet. föreslår dessutom en särskild satsning på anställningsstöd för nyanlända flyktingar. Full sysselsättning är det prioriterade målet! Den marknadsliberala syn som dominerar debatten leder till arbetslöshet och en orättvis fördelning. ifrågasätter detta och vill demokratisera den ekonomiska politiken. Minskad arbetslöshet skall vara det främsta målet för den ekonomiska politiken. Vi kritiserar systemet med en fristående riksbank och ifrågasätter utgiftstak för staten, vilket försvårar välfärdssatsningar men tillåter ofinansierade skattesänkningar. Överskottsmålet bör ersättas med en politik för god hushållning och långsiktig hållbarhet. Levande skogar och levande hav! tillför omfattande resurser för en ekologiskt hållbar framtid. Vi anslår mer än regeringen för skydd av biologisk mångfald de kommande tre åren. Dessutom satsar vi på havsmiljön genom ett nytt havsinvesteringsprogram (HIP), vilket är dubbelt så mycket som regeringen. Framtiden kräver kloka klimatinvesteringar! Vi vill stärka klimatarbetet i kommunerna genom att förlänga och utöka Klimatinvesteringsprogrammet (Klimp). Vidare vill vi bidra till minskade utsläpp utomlands genom internationella klimatinvesteringsprogram (Siclip). Vi storsatsar på kollektivtrafik och järnväg och inför klimattaxa, det vill säga avgiftsfri kollektivtrafik. mer avsätts till nya järnvägar, för att minska tågförseningar samt för att rädda nedläggningshotad järnväg. För att underlätta satsningarna föreslår vi att staten får lånefinansiera dessa, vilket i princip kräver en förändring av budgetlagen. Vi tar fajten för att höja kvinnors löner! Kvinnor tjänar fortfarande mindre än män. Rätten till heltid och tillsvidareanställning är därför prioriterat. Föräldraförsäkringens utformning är avgörande för att nå målet om jämställda löner. menar att det är dags att införa en modern, individualiserad föräldraförsäkring. Vi satsar i statsbidrag till kommuner som höjer kvinnors löner. Ingen skall sakna bostad! föreslår en långsiktig satsning på billiga och energisnåla bostäder. Vi vill inrätta en bostadsfond som ger bidrag till byggande av nya hyreslägenheter. Målet är att bygga 40000 lägenheter minst hälften skall vara hyresrätter. Lägenheterna skall ha rimliga hyror som förhandlas fram i förväg. (10 miljarder ) avsätts i en fond. Fonden finansieras med medel från och hanteras utanför statsbudgeten. Staten betalar fondens amorterings- och räntekostnader under . Reformer för rättvis fördelning! Rikedomarna i är orättvist fördelade. Trots att tillväxten är hög kommer den inte alla till del. Vi driver därför flera stora och viktiga reformer som ökar välfärd och rättvisa. Vi vill återställa och förbättra a-kassan. Vi föreslår även att studiemedlet för högskolestuderande höjs med . En höjning av garantipensionen tidigareläggs och vi förstärker pensionärers ekonomiska situation. Sådana satsningar på rättvisa är produktiva, eftersom grupper med knapp ekonomi kan efterfråga varor och tjänster om de får mer pengar i plånboken. Vi presenterar skatteförslag för att öka statens inkomster och skapa utrymme för en nödvändig fördelningspolitik. 4Det ekonomiska läget nuläge och historisk tillbakablick9 4.1Stark tillväxt men skev fördelning9 4.4Ojämn inkomst- och förmögenhetstillväxt13 5.1En politik för låga löner och hög arbetslöshet14 5.3De försuttna möjligheternas politik17 5.5En ekologiskt ohållbar politik18 5.7En politik för nedmontering av den svenska modellen19 5.8En politik för växande samhällsklyftor20 5.9En politik som fördjupar utanförskapet20 6Den offentliga sektorn måste få växa21 8Trygga jobb för välfärd, jämställdhet och hållbar tillväxt28 8.1Jobbsatsning för ökad välfärd28 8.3Demokrati och trygghet i arbetslivet30 8.5A-kassa för trygghet i förändring31 9.3.5Minskade tågförseningar och ökat underhåll37 10.3Gröna jobb arbetstillfällen och biologisk mångfald39 11Ny budgetlag för långsiktiga investeringar40 11.2OPS-investeringar är en dålig affär43 11.2.1OPS flyttar makt bort från folket och de folkvalda43 11.2.2OPS leder till effektivitetsförluster43 11.2.3OPS leder till ökade kostnader44 12Integrationspolitik för lika rättigheter och möjligheter45 13.1.4Avdrag för privat pensionssparande47 15.1Kommunerna har en nyckelroll för välfärden54 15.2Regeringen urholkar den kommunala välfärden54 16.1Statliga myndigheter och pris- och löneomräkningen57 16.2Utgiftsområde 1 Rikets styrelse58 16.3Utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning58 16.4Utgiftsområde 3 Skatt, tull och exekution59 16.6Utgiftsområde 6 Försvar samt beredskap mot sårbarhet60 16.7Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd60 16.9Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg62 16.10Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp63 16.11Utgiftsområde 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom64 16.12Utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn65 16.16Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning69 16.17Utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid70 16.18Utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning, byggande samt konsumentpolitik71 16.19Utgiftsområde 19 Regional utveckling72 16.20Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård73 16.23Utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar76 16.25Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner77 17.1Utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning79 17.3Utgiftsområde 6 Försvar samt beredskap mot sårbarhet80 17.4Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd80 17.6Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg81 17.9Utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid83 17.10Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård83 beslutar att godkänna utgångspunkterna för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken i enlighet med vad som anförs i motionen (avsnitt 416 i motionen). beslutar avslå regeringens förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken (avsnitt 1 i propositionen). beslutar avslå förslaget om att fastställa målet för det finansiella sparandet i den offentliga sektorn till i genomsnitt av bruttonationalprodukten över en konjunkturcykel (avsnitt 4.1.3 i propositionen). begär att regeringen återkommer med förslag till hur 2223 §§ budgetlagen kan ändras så att huvudprincipen för en infrastrukturinvestering sker genom lån hos i enlighet med vad i motionen anförs (avsnitt 11:1 i motionen). beslutar avslå regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2004:773) om ekonomisk utjämning (avsnitt 3.2 och 8.6.3 i propositionen). beslutar avslå den föreslagna ändringen av ändamål och verksamheter som ska innefattas i utgiftsområdena 7 Internationellt bistånd, 5 Internationell samverkan och 20 Allmän miljö- och naturvård (avsnitt 6.6.4 i propositionen). beslutar avslå regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2001:716) om bostadstillägg till pensionärer m.fl. (avsnitt 3.1 och 6.9 i propositionen). beslutar avslå den föreslagna ändringen av ändamål och verksamheter som ska innefattas i utgiftsområdena 13 Arbetsmarknad, 1 , 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning, 8 Migration samt 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid (avsnitt 6.6.7 i propositionen). beslutar avslå den föreslagna ändringen av ändamål och verksamheter som ska innefattas i utgiftsområdena 14 Arbetsliv, 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg samt 13 Arbetsmarknad (avsnitt 6.6.9 i propositionen). beslutar avslå regeringens förslag om att godkänna den föreslagna ändringen av ändamål och verksamheter som ska innefattas i utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning, byggande samt konsumentpolitik respektive utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn (avsnitt 6.6.10 i propositionen). beslutar om ändrade ramar för utgiftsområden i enlighet med vad i motionen anförs och anvisar med följande ändringar av anslagen i förhållande till regeringens förslag enligt uppställning i tabell 7 (avsnitt 17 i motionen). beslutar avslå förslaget att bemyndiga regeringen att för anslag 6:2 Materiel och anläggningar besluta om beställningar av materiel och anläggningar som inklusive tidigare gjorda beställningar medför behov av framtida anslag på högst 45 efter 2007 (avsnitt 7.2.5). beslutar avslå förslaget att bemyndiga regeringen att besluta om beställning av ombyggnad av upp till 31 stycken JAS 39 A/B till JAS 39 C/D och ett demonstratorprogram för eventuell vidareutveckling av JAS 39 samt om luftvärnsrobotsystem till korvett av Visbyklass (avsnitt 7.2.5 i propositionen). beslutar avslå den föreslagna användningen av det under utgiftsområde 6 Försvar samt beredskap mot sårbarhet uppförda anslaget 6:1 Förbandsverksamhet, beredskap och fredsfrämjande truppinsatser, m.m. (avsnitt 7.2.5 i propositionen). beslutar avslå regeringens förslag om att godkänna den föreslagna användningen av det under utgiftsområde 8 Migration uppförda anslaget 12:2 Ersättningar och bostadskostnader i den del som rör förslag till finansiering genom minskning av det under utgiftsområde 7 Internationellt bistånd uppförda anslaget 8:1 Biståndsverksamhet samt förslag om återetableringsstöd (avsnitt 7.2.7 i propositionen). beslutar avslå den föreslagna användningen av det under utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg uppförda anslaget 16:6 Bidrag till utrustning för elektronisk kommunikation (avsnitt 7.2.8 i propositionen). beslutar avslå den föreslagna användningen av det under utgiftsområde 13 Arbetsmarknad uppförda anslaget 10:3 Kommunersättningar vid flyktingmottagande i den del som rör extra ersättning till kommuner som träffar avtal om flyktingmottagande samt förslag till finansiering genom minskning av det under utgiftsområde 13 uppförda anslaget 10:2 Integrationsåtgärder (avsnitt 7.2.10 i propositionen). beslutar avslå den föreslagna användningen av det under utgiftsområde 14 Arbetsliv uppförda anslaget 23:2 i den del som rör minskning av det under utgiftsområde 14 uppförda anslaget 23:1 (avsnitt 7.2.11 i propositionen). tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att medel bör ställas till förfogande för att kompensera kostnader med anledning av utlokaliseringen av Riksutställningar och till på . 4Det ekonomiska läget nuläge och historisk tillbakablick 4.1Stark tillväxt men skev fördelning Den svenska ekonomin uppvisar imponerande höga tillväxttal. Prognoserna har fått revideras uppåt av de flesta prognosmakare. Förändringen i faktisk BNP antogs i höstbudgeten hamna på höga men beräknas i vårbudgeten ha blivit . Man måste gå tillbaka till för att hitta en så hög årlig tillväxttakt. Också tillväxtprognosen har skrivits upp, från till . Därefter väntas en snabbare utplaning till en tillväxttakt strax . Produktivitetsutvecklingen i näringslivet har varit mycket stark: 2006. Även om också denna utveckling förväntas vara något mindre stark , har de senaste årens produktivitetsökningar varit betydande. När det gäller såväl tillväxttakt, produktivitetsutveckling som en rad finansiella indikatorer har i huvudsak hållit en mycket hög klass i internationell jämförelse. Det svenska näringslivets framgångar har burits fram inom ett komplext nätverk av sociala strukturer. Summan av tidigare, välgenomtänkta investeringar på bred front ger en samhällelig avkastning som sträcker sig bortom den kalkylmässiga räntabiliteten i varje enskild ekonomisk enhet. Den svenska arbetsmarknadsmodellen har relativt den i jämförbara industrinationer varit framgångsrik i att upprätthålla hög arbetsproduktivitet, stor flexibilitet och stor innovationsförmåga såväl tekniskt som organisatoriskt i olika branscher. Utbildningspolitiken har haft som ambition att ge tillträde till större grupper och höja den allmänna kunskapsnivån i samhället, i stället för att vara en strikt sorterande mekanism. Kombinationen av en utbildningspolitik med en hög ambitionsnivå och en aktiv arbetsmarknadspolitik ökar den sociala rörligheten och en verklig flexibilitet i arbetslivet en som inte endast ses ur arbetsgivarens synvinkel. För att den ekonomiska politiken skall kunna kvalificeras som ansvarsfull är det nödvändigt att se hur den kan bidra till fortsatta framtidsinvesteringar som kan generera en god ekonomisk utveckling och framför allt till att inrikta tillväxten på ett sådant sätt att den allmänna välfärdsnivån i samhället höjs. Även om på många sätt har haft en internationellt sett mycket god ekonomisk utveckling, såväl i historiskt perspektiv som , är det givetvis så att svensk ekonomi och svenskt samhällsliv kraftigt påverkas av globala utvecklingstendenser. De västerländska ekonomiernas utveckling efter kan mycket grovt delas in i två faser. De dryga tre decennierna efter kriget utgjorde grovt sett en skördetid för folkliga krafter och innebar en stark ekonomisk tillväxt ackompanjerad av en rättvisare fördelning av samhällets resurser och enorma sociala framsteg, som särskilt i systematiserades i olika välfärdsmodeller med varierande men generellt sett växande samhälleligt, solidariskt ansvar. eller har de krafter som stod emot kapitalet och tvingade fram politiska och ekonomiska förändringar varit på reträtt i många länder, i en process som var sammanvävd med å ena sidan sviktande ekonomiska resultat och å andra sidan växande inkomst- och förmögenhetsklyftor. Dessa politiska framsteg för kapitalets företrädare har på olika sätt institutionaliserats i olika länder. Det har inneburit en situation där arbetskraften pressats i global skala som utvecklingen är destruktiv och ohållbar också ur ett långsiktigt perspektiv för vinster i det privata näringslivet som helhet. Årlig produktivitetsutveckling, procent Källa: SCB och . Arbetsproduktivitet, internationell jämförelse, index: 2000 = 1001 kunde, tack vare en stark välfärdsmodell och en aktiv arbetsmarknadspolitik, på ett förhållandevis skonsamt sätt klara de ekonomiska chocker som ledde till massarbetslöshet och allvarlig stagnation i många andra västländer. Med normpolitikens införande inleddes dock en annan era i svensk ekonomisk politik, med ett systemskifte som intensifierades under de borgerliga regeringsåren 19911994 och som ledde till en mycket djup ekonomisk kris. Växande klyftor i löner och förmögenheter hänger tydligt samman med att den offentliga sektorns andel av den totala ekonomin slutade att växa och skattesatserna inte längre ökade som de trendmässigt gjort . Den stora skattereformen bidrog kraftigt till detta. Detta strukturella skifte förde framför allt med sig helt andra arbetslöshetsnivåer än tidigare . Den borgerliga regeringen lyckades genom sin nyliberalt inspirerade politik försätta svensk ekonomi i fritt fall och generera massarbetslöshet. Centralt i sammanhanget är att det skedde ett skifte i synen på den ekonomiska politikens övergripande mål bort från full sysselsättning. Med normpolitiken har i stället ett koncept om jämviktsarbetslöshet introducerats som bärande i utformning och analys av den ekonomiska politiken. Denna teoretiska modell korresponderar med den neoklassiska nationalekonomins beskrivning av verkligheten,2 och betyder att arbetsmarknaden betraktas som vilken marknad som helst, där utbud och efterfrågan bestämmer priset på varan. Av en sådan syn följer att det finns en nivå för arbetslösheten i jämvikt mot vilken ekonomin strävar efter på lång sikt. Arbetslösheten blir enligt ett sådant synsätt så låg som möjligt om det finns så lite som möjligt som hindrar en marknadsmässig prissättning, så att utbud och efterfrågan kan mötas på arbetsmarknaden. I en sådan marknadsmodell är det naturligt att fackföreningars krav på goda, kollektivt framförhandlade lönevillkor, eller en arbetsrättslagstiftning som skyddar arbetstagare från godtycke, utgör stelheter som stör den fria prisbildningen och därmed höjer nivån på jämviktsarbetslösheten. En sådan beskrivning av arbetsmarknaden pekar därmed ständigt ut strukturreformer, och reformer som antas påverka arbetsmarknadens utbudssida, som de på lång sikt enda möjligheterna att öka sysselsättningen. Den ekonomiska politikens uppgift blir i detta perspektiv att släppa fram de fria marknadskrafterna. Efterfrågan på arbetskraft, liksom fördelningen mellan vinster och löner, får inte någon vikt i en sådan beskrivning. Detta är naturligtvis ett fundamentalt politiskt ställningstagande om hur samhället skall organiseras. har avdemokratiserats och fått ensidig inflationsbekämpning som mål. Utgiftstak och balanskrav försvårar möjligheterna att stabilisera ekonomin eller expandera det offentligas roll. Medlemskapet i EG och EU:s normbundna politik har drivit på utvecklingen. Det är i detta perspektiv vi måste se det faktum att arbetslösheten visserligen, med ett mödosamt saneringsarbete, bringats ned från det tidiga 1990-talets katastrofnivåer, men till nivåer som ändå ligger strukturellt högre än då förde en aktiv politik för full sysselsättning. Det är de problem som vi möter , och som en långsiktig ekonomisk politik måste ta sikte på att överkomma. Regeringens politik visar knappast några ansatser till detta, utan inriktas tvärtom på att förstärka de rigida ramverk som leder till ett upprätthållande av höga arbetslöshetsnivåer och som bidrar till en strukturell maktförskjutning på den svenska arbetsmarknaden, till nackdel för alla arbetande. Parallellt med denna utveckling har vi sett att löneökningarna varit mycket beskedliga i jämförelse med produktivitetstillväxten . För svensk del konstaterar regeringen själv att lönerna har ökat i måttlig takt . Detta är en mer allmän och långsiktig trend, som har lett till att den andel av den samlade produktionen som går till vinster är mycket hög i ett historiskt perspektiv, medan löneandelen är låg.3 Som nämndes ovan bidrar det (finans- och) penningpolitiska ramverket till att konservera sådana ojämnheter genom sin konstruktion. Löneökningar hanteras som samhällsekonomiska problem, till skillnad från växande vinstandelar. I regeringens finansplan återfinns samma utgångspunkt. De ansträngningar som från samlat fackligt håll gjorts under den allra , för att höja lägstalönerna och bekämpa kvinnors strukturellt lägre löneläge, betraktas i praktiken som orostecken i regeringens lägesanalys. Växande klyftor när det gäller löners och vinsters andelar återspeglas i ekonomin som helhet. På individnivå har det inneburit att skiktet med de allra högsta inkomsterna har dragit ifrån kraftigt. Detta mönster följer precis det ovan beskrivna fick den bäst avlönade tiondelen av befolkningen nära hälften av totalinkomsterna i landet. Denna andel minskade trendmässigt för att därefter skjuta uppåt igen. Den allra rikaste procenten har en än mer dramatisk utveckling längs samma linjer. Den svenska utvecklingen är på så sätt en parallell till läget i framför allt de , tydligast , där de rikastes inkomster är tillbaka på de nivåer som rådde före andra världskriget.4 Inkomstskillnader bidrar till (men förklarar inte uteslutande) växande skillnader i förmögenheter. Betraktar man de svenska hushållen som en helhet har förmögenhetsutvecklingen där varit formidabel i rad. växte hushållens finansiella nettoförmögenhet med , eller drygt 11 procent.5 Nordea rapporterade att hushållssektorns nettoförmögenhet vuxit med närmast ofattbara 1200 miljarder kronor.6 Förmögenheten är dock mycket ojämnt fördelad. Enligt SCB:s senaste totalsammanställning av förmögenheten var den genomsnittliga nettoförmögenheten för invånare , medan medianen var . Medan en tredjedel av hushållen hade en mycket låg eller till och med negativ förmögenhet ägde den mest förmögna tiondelen av befolkningen motsvarande av den samlade nettoförmögenheten. På individnivå är skillnaderna ännu större (äger ), vilket pekar på stora skillnader mellan mäns och kvinnors förmögenheter. Kvinnors förmögenheter uppgick till av männens. 4.4Ojämn inkomst- och förmögenhetstillväxt En skev förmögenhetsansamling får både mer kortsiktiga sociala effekter och långsiktiga ekonomiska implikationer. Två fenomen i dagens svenska ekonomi uppträder som indikationer på den beskrivna utvecklingen. Vi har sett en exceptionell börsutveckling som delvis kan förklaras av växande vinstandelar, men också av det faktum att det finns stora mängder ansamlat kapital som söker mer eller mindre kortsiktiga investeringar. Hushållens aktieägande är särskilt ojämlikt fördelat. Det är med andra ord de rikaste som investerar i aktier och som också gynnas av stigande aktievärden. Det galopperande börsvärdet kan få negativa realekonomiska konsekvenser genom förkortade investeringshorisonter och allvarliga skadeverkningar vid punkteringen av finansiella bubblor. Ett mer handfast fenomen är den mycket kraftiga prisstegringen på fastighetsmarknaden, särskilt i attraktiva storstadsområden. Också här finns ett växelspel. Inkomstutvecklingen för förmögna grupper söker sig fram till en efterfrågan av sådana produkter där stora värden kan lagras och prisförändringarna bli stora. innebär detta att de som haft den finansiella styrkan att ta sig in på ett mer exklusivt segment av marknaden kan tillgodogöra sig en snabb förmögenhetstillväxt, som också kan omsättas på olika sätt. Den sammantagna effekten är en minskad social rörlighet: dels på grund av att inkomstspridningen överlagras i trögrörliga förmögenheter, dels för att den ekonomiska skiktningen cementeras fast i själva boendestrukturen. Bilden kompletteras av ett tryck på en anpassning av förhållandena på arbetsmarknaden till den framväxande förmögenhets- och inkomststrukturen. Visstidsanställningarnas andel av alla anställningar har ökat .