ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GV02Ju262 · 2007-09-26 00:00:00 — Reglerna om villkorlig frigivning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ändring av reglerna om villkorlig frigivning i 26 kap. . Avsikten med att döma människor till fängelse är dels att skydda samhället från personer som är farliga för samhället, dels att återanpassa dem till samhället. I 26 kap. 6 § sägs att den som avtjänar fängelse skall friges villkorligt när två tredjedelar av strafftiden avtjänats. Dock skall alltid minst en månad ha avtjänats. Om den intagne allvarligt missköter sig kan den villkorliga frigivningen senareläggas med . Detta innebär att den intagne exempelvis kan avvika från anstalten, missköta permissioner eller missbruka narkotika utan att detta får några allvarligare konsekvenser för honom eller henne. Den intagne behöver inte heller för att bli villkorligt frigiven visa på att han eller hon avser att återanpassa sig till samhället utanför fängelset. Ett av kriminalvårdens allvarligaste problem är att den inte har tillräckligt med morötter för de intagna som sköter sig. Rätten till villkorlig frigivning kan fungera som incitament att sköta sig under anstaltsvistelsen. Vi anser att en villkorlig frigivning bör förtjänas genom att den intagne deltar i den behandlingsplan som den intagne tillsammans med fängelseledningen lägger upp vid strafftidens början samt sköter sig under anstaltsvistelsen. Rymningar, avvikelser från permissioner, missbruk av droger eller annan allvarlig misskötsel skall innebära att den villkorliga frigivningen helt ställs in. Detta innebär att den som underkastar sig vård och behandling samt sköter sig under anstaltsvistelsen får förmånen att bli villkorligt frigiven efter två tredjedelar av fängelsestraffet.
mot · GV02Ju270 · 2007-09-28 00:00:00 — Samhällets ansvar för kvinnofrid tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att försöken inom polis och rättsväsende med s.k. snabb lagföring av kvinnofridsbrott bör utredas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att alla män som dömts för kvinnofridskränkning och frihetsberövats ska bli föremål för brottspreventiva åtgärder inom kriminalvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att man bör följa upp hur enskilda myndigheter lever upp till sitt ansvar för kvinnofrid. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett nationellt utvecklingsprogram för dokumentation, uppföljning och utvärdering samt erfarenhetsutbyte. Samhällets ansvar för kvinnofrid är att förebygga våld mot kvinnor, hjälpa de kvinnor som redan drabbats samt rehabilitera när kvinnan tagit sig ur den direkta våldssituationen. Samhällets ansvar innefattar även barn i misshandelsförhållanden och homosexuella som drabbas av våld i relationen. Detta gör att samordningen på kvinnofridsområdet är viktig eftersom åtgärder för att bekämpa mäns våld mot kvinnor berör så gott som alla samhällssektorer. Därför bör man följa upp hur enskilda myndigheter lever upp till sitt ansvar gällande kvinnofrid. En allmän utgångspunkt för rättssäkerheten är att vålds- och kvinnofridsbrott ska anmälas. Därför är det allvarligt att så få fall av våldsbrott mot kvinnor anmäls. De höga mörkertalen är ett av de största hindren för att kvinnofridslagstiftningen ska kunna fungera fullt ut. Därför bör regeringen verka för att försöken inom polis och rättsväsende med s.k. snabb lagföring av kvinnofridsbrott utreds, bl.a. med avseende på ökad rättssäkerhet. Effektivitet kan inte med självklarhet likställas med snabbhet. Ett initiativ bör också tas för att alla män som dömts för kvinnofridskränkning och frihetsberövats ska bli föremål för brottspreventiva åtgärder inom kriminalvården. I rapporten barns upplevelser en kartläggning av interventioner, kunskap och utvecklingsbehov, visar att i verksamheter riktade till män finns i många fall stora brister när det gäller såväl säkerhet för kvinnor och barn som dokumentation av interventionsmodeller, uppföljningsrutiner och utvärdering av interventionens effekter. I verksamheter riktade till barnen finns liknande brister. Därför bör regeringen verka för tillkomsten av ett nationellt utvecklingsprogram för dokumentation, uppföljning och utvärdering samt former för erfarenhetsutbyte och fortbildning på området interventioner mot mäns våld mot kvinnor och barn.
mot · GV02Ju271 · 2007-09-28 00:00:00 — Hot- och riskbedömningar av våldsamma män tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om hot- och riskbedömningar av våldsamma män. Trots att det finns en vetenskapligt framtagen metod för att bedöma risken för framtida partnervåld, kallad Saramodellen, används den sparsamt av polis och rättsväsende. Man väljer alltså ofta att gå på instinkt vid bedömningen något som inte alltför sällan får förödande konsekvenser. Saramodellen är en metod i form av en checklista. Man ställer en rad frågor om mannens karaktär, hans psykosociala bakgrund, missbruk, arbetssituation, personliga relationer och personlighetsstörningar. Svaren ger en bild av hur stor risken för framtida våld är och hur farlig mannen är för kvinnan . Resulterar bedömningen i att risken för att kvinnan ska utsättas för ytterligare brott är stor ska polisen ge henne information om detta och ta till en rad olika skyddsåtgärder. Samhället måste använda sig av den kunskap som finns för att göra hot- och riskbedömningar av våldsamma män. Berörda barns situation måste tas med i hot- och riskbedömningen. Alla skyddsåtgärder måste inbegripa barnen. De är också offer för brott och deras behov måste tas med när man gör upp säkerhetsplaner för kvinnan.
mot · GV02Ju274 · 2007-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om transpersoner i hetslagstiftningen. diskrimineras människor på grund av sin sexuella läggning. Det kan vi socialdemokrater aldrig acceptera. Alla människor har lika värde och ska bemötas med respekt. Vi vill skapa ett samhälle utan fördomar och diskriminering, ett samhälle där alla behövs och får plats där alla har samma rätt och samma värde. Bisexuella, homosexuella och transpersoner har länge utsatts för ett strukturellt förtryck som tagit sig uttryck i diskriminerande lagstiftning, osynliggörande samt ytterst psykiskt och fysiskt våld. Vi socialdemokrater vill på samhällslivets alla områden bekämpa kvarvarande orättvisor som drabbar dessa grupper. Vi anser att lagstiftningen fungerar som attitydsmarkering av vad vi gemensamt har för grundläggande syn. Parallellt måste vi dock alla arbeta tillsammans för att förändra de attityder som finns runt omkring oss, på arbetsplatsen eller fritiden, i skolan och i hemmet. Mycket har gjorts på lagstiftningsområdet men vi slutar inte förrän vi nått hela vägen. Med begreppet HBT avser vi homosexuella, bisexuella och transpersoner. Det är en grupp som vi finner i alla samhällsklasser, på alla nivåer i samhället och i hela landet. Transpersoner är individer som av omgivningen uppfattas ha eller ge uttryck för en avvikande könsidentitet, till exempel genom att deras könsidentitetsuttryck eller alltid skiljer sig från för det kön som registrerats för dem vid födseln. Det är bland annat transsexuella, transvestiter, intersexuella och dragkings/queens. Transpersonsbegreppet som politisk term förutsätter inte att individen själv identifierar sig som transperson. Enligt 29 kap. 2 § 7 är det en försvårande omständighet om syftet med ett brott är att kränka en person, en folkgrupp eller en annan sådan grupp av personer på grund av ras, hudfärg, nationellt eller etniskt ursprung, trosbekännelse, sexuell läggning eller annan liknande omständighet. Däremot nämns inte transpersoner uttryckligen i denna paragraf, vilket vi anser är olyckligt med tanke på gruppens stora utsatthet för riktad brottslighet. Därför anser vi att begreppet könsidentitet skall ingå i uppräkningen i 29 kap. 2 § 7 .
mot · GV02Ju276 · 2007-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av ett samlat stöd för barn som utsatts för våld och sexuella övergrepp som medger en rättssäker utredning, genom s.k. barnahus. pågår det en försöksverksamhet med s.k. barnahus i sex kommuner i landet. Poängen med barnahus är att alla myndigheter som behöver ha kontakt med barnet som , polis, åklagare, sjukvården och BUP samverkar under ett och samma tak. De utreder gemensamt brottet mot barnet och barnets behov av skydd och stöd i en gemensam lokal anpassad för barn. På så sätt minskar påfrestningarna på barnet. Det är dock viktigt att betona att eventuella bevis måste säkras av polis innan behandling påbörjas för att det inte ska uppstå tvivel om otillbörlig påverkan, vilket kan innebära att åklagare inte har möjlighet att väcka åtal. Samhället är skyldigt att ge barn en rättssäker utredning och ett samlat stöd. har länge krävt att samhällets skydd för barn som utsatts för våld och sexuella övergrepp ska förbättras. Ofta slussas barnen runt mellan olika myndigheter. Både situationerna och miljöerna kan vara skrämmande för ett barn. Genom myndigheternas samverkan inom barnahus behöver barnet sedan inte berätta om det svåra onödigt och för olika människor. Myndigheterna kan ta ett bättre helhetsgrepp för insatser som ger barnet upprättelse, stöd, skydd och behandling. Barnahuset ger också samlad kunskap och kompetens där de vuxna i olika yrkesroller kan lära av varandra om vad som är ett bra bemötande av barn. Försöken med s.k. barnahus i , , , , och har pågått , och även om man kommit olika långt i utvecklingen av sitt arbete så finns det inget som talar mot att inrätta fler s.k. barnahus i varje län i landet.
mot · GV02Ju277 · 2007-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om polisiär närvaro i kommunerna. Polisen fyller en, för medborgarna, grundläggande viktig samhällsfunktion genom att förebygga och bekämpa brott. Trygghetsfrågorna är alltid högt värderade av allmänheten, genom polisiär närvaro, hög tillgänglighet samt serviceförmåga. Kommunerna är beroende av att det finns tillgängliga närpoliser som man kan samverka med när man gör trygghetsanalyser, förebyggande arbete med ungdomar och information till skolelever. Lokala brottsförebyggande råd är ofta beroende av att det finns lokala närpoliser för att man ska få bättre effekt och genomslag av olika åtgärder. Värdet av att det finns lokala poliser som samverkar med det övriga lokalsamhället kan inte överskattas men det är för få kommuner som ges den möjligheten. ökar polisens resurser men fördelningen är inte tillfredsställande. De större städerna rekryterar i större omfattning medan mindre orter får nöja sig med besök av utryckningspoliser som är händelsestyrda. Då finns det liten möjlighet att bygga upp en samverkan värd namnet och mycket av det förebyggande arbetet blir ogjort. Antalet poliser ökar inte, trots mer resurser, inom vissa regioner. så kan vi inte slå oss till ro bara för att får fler poliser när resurserna i /reduceras. Regeringen bör återkomma till med förslag om hur även mindre kommuner kan få lokala närpoliser som samverkar med kommunerna, även de i inlandet.
mot · GV02Ju278 · 2007-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över lagen om rättshjälp. Den nuvarande rättshjälpslagen säger att den förlorande parten vid tvistemål måste stå för hela rättegångskostnaden. Ingår rättshjälp i hemförsäkringen står försäkringsbolaget för en del av kostnaderna, men långtifrån för hela beloppet som ofta uppgår till . Antalet tvistemål och antalet överklaganden har till följd av detta blivit betydligt färre än de var med den tidigare lagstiftning och antalet minskar . fick människor hjälp från staten för sina rättegångskostnader genom den gamla rättshjälpslagen. avråds allt fler klienter av sina advokater från att driva sin sak i rätten. I och med detta innebär det att människor utan möjlighet att betala kostnaderna för en eventuell förlust i domstolen är helt utan möjligheter att få sin sak prövad juridiskt. Människor som lever på marginalen saknar i praktiken rättsskydd när det gäller tvistemål i . Det skapar ojämlikhet inför lagen och är i sig ett hot mot rättssäkerheten. Lagstiftningen om rättshjälp behöver därför ses över.
mot · GV02Ju279 · 2007-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om inrättande av ett häkte i . är det enda län i , som inte har ett permanent häkte. Sedan någon tid tillbaka finns ett provisoriskt häkte i polishuset i , där Kriminalvården hyr tolv arrestlokaler av polisen. Antalet häktade vid domstolarna i och har successivt ökat och de tolv platser som provisoriskt finns till förfogande i polishuset i är ständigt upptagna och Kriminalvården tvingas ofta att transportera ytterligare häktade till något av häktena i , , eller , ibland till och med längre bort. Det säger sig självt att situationen innebär mycket betydande transporter för polis och kriminalvård från och till häktesförhandlingar och huvudförhandlingar. Till detta kommer alla resor, som måste göras av utredande poliser och försvarsadvokater. Med andra ord skulle det innebära stora vinster att ha ett permanent häkte i förslagsvis , såväl ekonomiskt som tidsmässigt och miljömässigt genom minskade resor. Kriminalvården har en anstalt i , där det finns utrymme för en utbyggnad. Det skulle också vara möjligt att bygga ut polishuset i med ett antal häktesplatser, speciellt nu i samband med att polishuset ändå ska byggas ut för polisens räkning.
mot · GV02Ju280 · 2007-09-24 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ändring i gällande hot mot tjänsteman. En stor del av de tjänstemän som arbetar på våra myndigheter i utsätts eller har utsatts för hot en eller i sitt dagliga arbete. Många anmäler inte alltid trakasserier eller hot då de känner att de inte tas på allvar av den myndighet de jobbar i. Dessutom kan det innebära en direkt fara i form av våld av den som utfärdat hoten, en risk man inte alltid vill ta. Att dessa tjänstemän känner sig hotade, trakasserade och rädda i sin myndighetsövning är ett hot mot demokratin. Brottsförebyggande rådets rapport 2005:18 baseras på en omfattande undersökning, totalt inkluderas 5 635 enkäter och 50 intervjuer. I undersökningen definieras otillåten påverkan som allvarliga trakasserier, hot, våld eller annan påverkan som utöver att vara ett arbetsmiljöproblem riskerar att påverka den enskilda tjänstemannens myndighetsutövning, och som därför i förlängningen utgör ett hot mot demokratin. De tjänstemän som deltog i undersökningen är verksamma inom , , , , , , och . Av de tjänstemän som deltagit i studien har utsatts för allvarliga trakasserier, hot eller våldssituationer. Alla tjänstemän inom en myndighet bör kunna känna sig trygga, så även de som arbetar på landsbygden. Tyvärr är detta inte fallet. Det kan till och med vara farligare att arbeta som tjänsteman på landsbygden då man inte är lika anonym som när man jobbar i en storstad. Samhällena på landsbygden är mindre och de flesta känner till varandra. Att söka upp tjänstemannen eller ta reda på var dennes familj bor är tämligen enkelt. För att stödja tjänstemän i sin myndighetsövning kan ett steg i den riktningen vara att tydliggöra att ett hot mot en tjänsteman alltid är allvarligt oavsett hotets karaktär. I 17 kap. framgår i 1§ att den som med våld, eller hot om våld förgriper sig å någon i hans myndighetsutövning, eller för att tvinga honom till eller hindra honom från åtgärd däri, eller hämnas för sådan åtgärd, dömes för våld eller hot mot tjänsteman till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter eller fängelse . Det rimligaste vore att betrakta alla brott mot tjänstemän som grova för att på så sätt stödja tjänstemännen i sin myndighetsövning.
mot · GV02Ju281 · 2007-09-27 00:00:00 — Preskriptionstiden för grova brott tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att slopa preskriptionstiden för grova brott. I har vi en preskriptionstid på . Vad gäller grövre brott som kan ge livstids fängelse råder en 25-årig preskriptionstid. För brott såsom grov misshandel, grov våldtäkt, grovt rån samt dråp där påföljden är upp till , är preskriptionstiden . har vi utvecklat helt nya metoder både vad gäller den rättsmedicinska forskningen och den kriminaltekniska kunskapen, där DNA-tekniken förmodligen är den främsta. Denna utveckling har naturligtvis lett till att möjligheterna att lösa brott är avsevärt större än man lagstiftade kring preskriptionstider. Med detta i åtanke är det inte längre försvarbart att preskribera brott, tvärtom är det en kränkning mot alla de brottsoffer och deras anhöriga som hoppas att deras brott en gång ska upp. Det är viktigt att människor i vårt samhälle ska kunna känna sig trygga i att människor som begår brott straffas, oavsett om det dröjer eller innan man hittar gärningsmannen. Dessutom vet vi att många barn som utsätts för brott ofta blir väldigt traumatiserade, varför det kan dröja länge innan man anmäler brottet. Så länge vi har en preskriptionstid på brott kommer dessa människor kanske inte finna någon anledning att anmäla förövaren. Sedan tillträtt Romstadgan för , enligt vilken det stadgas att brotten folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser inte ska preskriberas, är det angeläget att anpassar sig efter Romstadgan och avskaffar preskription för de brott som omfattas av stadgan. Jag tycker inte att ska preskribera andra grövre brott som kan ge livstids fängelse.
mot · GV02Ju284 · 2007-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda hur begreppet grov oaktsam våldtäkt kan införas i sexualbrottslagen. beslutade att anta den socialdemokratiska regeringens förslag om en ny sexualbrottslag. I lagen utvidgades våldtäktsbestämmelsen, vilket inneburit att fler gärningar kom att bedömas som våldtäkt. Ett exempel på en sådan gärning kan vara när en kraftigt berusad kvinna utnyttjas sexuellt, utan att våld eller hot förekommit. Och om flera gärningsmän deltagit i ett övergrepp innebär det att våldtäkten kan bedömas som grov. Förändringarna av lagen var mycket välkomna och mottogs med stor glädje av flera grupper som jobbat med våldsutsatta kvinnor. Men har det förekommit ett antal uppmärksammade fall där åtal inte väckts alternativt där åtalet om våldtäkt ogillats. Trots de förändringar och den skärpning av lagen som skett har ändå män kunnat dölja sig bakom påståendet om frivillighet och därmed sluppit straff för något som den utsatta kvinnan betraktat som ett övergrepp trots att man i domar kunnat läsa formuleringar som tyder på att det skett en våldtäkt. Exempelvis: Tingsrätten finner med hänsyn till det anförda att det är utrett att målsägande under något skede i lägenheten i vart fall genom visst våld av påstått slag tvingats till samlag och handling jämförlig med samlag. Om det är så att män kan komma undan åtal och/eller straff för en handling genom att påstå att de trodde att kvinnan ville är det uppenbart att det behövs förändringar. När det gäller sexualbrottslagen anser vi därför att det behöver införas ett nytt begrepp i lagen: grov oaktsam våldtäkt. Själva kärnan i tillämpningen av begreppet grov oaktsam våldtäkt är att utgå från hur en normalt aktsam man skulle agera i en liknande situation. Vi menar att ett viktigt skäl till denna lagförändring är den signal som kriminaliseringen skulle innebära. Som lagstiftare skulle vi stå bakom uppfattningen att det inte är acceptabelt att bara skylla ifrån sig med att man inte förstod att hon inte ville. Och eftersom det är skuldkravet som sänks, och inte beviskravet, skall det fortfarande visas utom rimligt tvivel att gärningsmannen uppfyller både objektiva och subjektiva rekvisit som krävs för straffbarhet. Och vad som är viktigt att poängtera är att det handlar om ett nödvändigt tillägg men inte en försvagning av våldtäktsbegreppet. I tillämpas detta begrepp . Detta efter en omfattande utredning och en lång politisk debatt om våld mot kvinnor och rättssäkerhet i sexualbrott.
mot · GV02Ju290 · 2007-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att se över reglerna för den straffrättsliga preskriptionstiden. I liksom i många andra länder preskriberas brott. Det innebär att om tillräckligt har förflutit efter att ett brott begåtts, kan gärningsmannen inte ställas till ansvar för detta. När det gäller till exempel brott som mord, människorov och grovt sabotage, som kan ge livstids fängelse, gäller en 25-årig preskriptionstid. För brott som dråp, grov misshandel, grov våldtäkt och grovt rån, där den svåraste påföljden är fängelse , gäller . Det finns dock exempel på andra länder i EU där de grövsta brotten inte preskriberas. I , och är till exempel brott mot mänskligheten inte underkastade preskription. Länder som , och har gått ännu längre och avskaffat preskriptionsreglerna för mord. Även i borde preskriptionstiden för allvarliga brott ses över. Motiven för att utdöma straff, att avskräcka från att begå brott och därmed avhålla den enskilde från brottslighet, måste kompletteras med rättvisemotivet. Det är en upprepad kränkning av offret om samhället inte längre, , bryr sig om att söka beivra brottet. Barmhärtighet mot gärningsmannen kan inte förverkligas genom att offrets rätt åsidosätts. Endast genom fullgjord rättsprocess kan gärningsmannen få brottet sonat och offret kan inleda en försoningsprocess. Båda parter är sålunda betjänta av att preskriptionstiden inte förhindrar möjligheten till uppklarning. Det är viktigt att en sådan lagändring sker så fort som möjligt eftersom 25-årsgränsen närmar sig för många ouppklarade mord, exempelvis mordet på . finns långtgångna planer på att förändra lagstiftningen för folkrättsbrott, krigsförbrytelser och folkmord så att dessa brott inte ska ha någon preskriptionstid. Detta sänder ett tydligt budskap till förövaren om att tiden inte är på hans eller hennes sida. Offren nås av budskapet att stat och samhälle inte ger upp kampen för att rättvisa ska skipas. Kriminaltekniken, främst dna-tekniken, har utvecklats snabbt och har revolutionerat möjligheterna att lösa brott. Detta är ett starkt vägande skäl att nu se över och avskaffa preskriptionstiden. Andra brott där preskriptionstiden skulle behöva ses över är våldtäkt och incestbrott. För ett barn kan ett övergrepp få ödesdigra följder resten av livet. Det kan vara svårt att bearbeta och ta innan man vågar tala om detta. När så sker ska förövaren kunna ställas till ansvar.
mot · GV02Ju291 · 2007-09-27 00:00:00 — Konflikt mellan vindkraft och jakt tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av ett tillägg till 3 kap. 6§ ordningslagen. Vid utbyggnad av vindkraft framgår det av lagtext att man måste planlägga området som skall bebyggas av vindkraftverk. I ordningslagens 3 kap. 6§ så skapas då en otydlig situation rent lagligt. För att undvika konflikter där jaktintressen står emot utvecklingen av förnyelsebar energi via vindkraftverk bör lagen förtydligas så att både jaktintresset, miljöintresset och energiintresset tas till vara. Regeringen bör också tillföra till 3 kap. 6§ ett tillägg om att den lokala polismyndigheten ges möjlighet att utfärda en generell dispens så att jakt kan bedrivas utan att kostnaden blir för stor för dem som väljer att jaga inom planlagt område. Det viktiga är att lokal polis skall kunna ge dispens utifrån lokala förhållanden som råder i det planlagda området.