mot · GV02U261 · 2007-10-02 00:00:00 — Bistånd för en hållbar utveckling tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att som delägare och givare bör ställa krav på att kraftigt utöka stödet till utvecklingsländer för förnybara energikällor och att anta en handlingsplan för att fasa ut stödet för fossilbränsleindustrin i utvecklingsländer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör ställa krav på resultat och främja demokratiska processer i samarbetsländerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ge Sida i uppdrag att redovisa biståndets resultat för den svenska allmänheten. Fattigdomen är en av världens största utmaningar. Att bryta den utan att låsa fast hela kontinenter i ett framtida beroende av fossil energi är en ännu större utmaning. Men med rätt riktade insatser kan vi göra skillnad. Framsteg har gjorts sedan världens ledare enades om FN:s millenniemål för att bekämpa fattigdomen. Men mycket återstår. Enligt kommer målsättningen att halvera andelen människor som lider hungersnöd inte att nås om nuvarande trend fortsätter. Klimatförändringarna drabbar fattiga länder hårt . Detta hotar också möjligheterna att uppnå FN:s millenniemål. Exempelvis förutses klimatförändringarna påverka möjligheten att uppnå det första millenniemålet om att utrota hunger och extrem fattigdom genom degradering av skogar, fiskevatten, betesmarker och odlingsbar mark som många fattiga familjer är beroende av för mat och försörjning, skador på fattiga människors hem, vattentillgångar och hälsa, vilket underminerar deras möjligheter att försörja sig, en förstärkning av sociala spänningar kring tillgång till resurser, vilket kan leda till konflikter och minskade försörjningsmöjligheter och tvinga samhällen att migrera. Då kvinnor är de resurssvagaste i många samhällen kommer de att drabbas hårdare av klimatförändringarna. De ekonomiska behoven kommer att öka för fattiga länder om de ska klara av att anpassa sig till de negativa effekter som följer av klimatförändringar i form av torka, missväxt, översvämningar och ökad spridning av sjukdomar etc. har beräknat kostnaderna för att hantera klimatförändringarnatill mellan 10 till 40 USD-miljarder/år. Den viktigaste insatsen för fattiga länders utveckling i skenet av klimatförändringar är att rika länder minskar sina utsläpp. Rika länder kan också bidra med tekniköverföring och kompetens till fattiga länder att använda förnyelsebara energikällor och att säkra tillgången till energi för fattiga människor ute på landsbygden och i städer. Det är avgörande att män såväl som kvinnor inkluderas i en sådan satsning, vilket innebär att utbildning om förnyelsebar energi måste ges till alla oavsett kön, och fler satsningar på lokalt entreprenörskap bör göras. används endast en liten del av resurser till stöd för fattiga länder att utveckla förnyelsebara energikällor jämfört med stöd till fossilbränsleindustrin. uppgick finansiering av förnyelsebara energiprojekt till av totala energifinansiering. investerar mellan 2 och 3 USD-miljarder i växthusgasgenererande energiprojekt som bidrar till klimatförändringar. (How the World Banks Energy Framework Sells the Climate and Poor People Short, A Response to the Framework for Clean Energy and Development, 2006). strategi Framework for Clean Energy and Development, som kommer att diskuteras på i , föreslår att lån ska användas till finansiering av kärnkraft och kol i utvecklingsländer. Detta innebär att biståndsmedel, däribland från , kommer att användas för att subventionera kol och kärnkraft. Det är investeringar som kommer att låsa många fler i ett energisystem som inte är långsiktigt hållbart. Att tillgodose energiförsörjning och tillgång till el för fattiga människor är av största vikt. Stödet till utvecklingsländer att använda förnyelsebara energikällor bör öka kraftigt. stöd till fossilbränsleindustrin, som ges med offentliga medel från bilaterala medlemsländers biståndsbudgetar, bör fasas ut. Mer behöver göras för att säkra effektiviteten och målstyrningen av biståndet för att försäkra att fattiga människor gynnas och får verktyg att själva lyfta sig ur fattigdom. Ett modernt och effektivt bistånd bör ställa krav som fokuserar på resultaten och bör främja demokratiska processer i samarbetsländerna. Därmed bör krav som innebär en detaljstyrning av politiken i samarbetsländerna, och som motverkar lokalt ägarskap, undvikas. Regeringen kan också stärka översynen av resultaten genom att ge Sida i uppdrag att redovisa biståndets resultat för den svenska allmänheten som ett sätta att öka öppenheten och förståelsen för vad biståndet kan åstadkomma. I en sådan redovisning ska en genusanalys finnas med.