mot · GV02So379 · 2007-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att omarbeta riktlinjerna för prevention av livmoderhalscancer. Cancer och cellförändringar i livmoderhalsen är kopplat till infektion med HPV. Hälsokontroller med cellprovstagning har visserligen minskat förekomsten av livmoderhalscancer, men fortfarande drabbas många kvinnor av sjuklighet och för tidig död. får knappt 500 svenska kvinnor livmoderhalscancer medan betydligt fler, ungefär 20 000 kvinnor, får besked om att de har cellförändringar. Livmoderhalscancer, ålder vid diagnos, I erbjuds alla kvinnor mellan (i vissa landsting från ) regelbundna kontroller. Genom screening kan förändringar upptäckas tidigt och avlägsnas. I infördes screening med så kallad Pap smear för cervixcancer . Därefter har man sett en avsevärd minskning av den cervixcancerrelaterade morbiditeten och mortaliteten. Screeningen utgör alltså en stor vinst för folkhälsan. Den årliga incidensen av cervixcancer i är 7,5 per 100 000 kvinnor, en siffra som har varit relativt . drabbas närmare 500 kvinnor av livmoderhalscancer i . kallas kvinnor inte längre till kontroll, trots att närmare 150 kvinnor i den åldersgruppen får livmoderhalscancer . Dagens screeningsmetod Pap smear är ett cellprov. Cellprovet tas av en barnmorska på mödravårdscentral. Det innebär att sekret med lösa celler från livmoderhalsen tas ut med en liten träspatel och borste och stryks ut på ett objektglas. I mikroskop kan man efter färgning studera cellernas utseende och se om de avviker från det normala. förekommer invasiva cancerfall även hos kvinnor som screenats utan anmärkning. finns således problem med både underdiagnostik och svårtolkade resultat som leder till att kvinnor ofta måste komma för förnyad provtagning i onödan. Detta kan relateras till det faktum att den traditionella screeningmetoden med Pap smear har en relativt låg känslighet vilket medför att många fall med premaligna förändringar missas. Vid ett enstaka prov är sensitiviteten vilket alltså innebär att av alla förändringar missas. Detta kan bero på att de precancerösa cellernas struktur inte är tillräckligt väl bibehållna eller att de täcks av slem eller blod. Två problem vid denna diagnostik är att ibland otillräcklig fixering av cellerna gör strukturen svårbedömd, och att de tidigaste förstadierna ibland är omöjliga att skilja från inflammatoriska förändringar, som inte har med cancerutveckling att göra. Det är således inget tryggt besked att ett cellprov är normalt. Alternativa tekniker för cellprovtagningen, som utvecklats, innebär att provtagaren slammar upp sitt material i en fixeringslösning (vätskebaserad cytologi/liquid based cytology, LBC), i stället för att först stryka ut det på ett objektglas, där torkning riskerar att snabbt ändra cellens utseende. LBC-provet hålls sedan i detta fixativ tills man på laboratoriet överför cellerna till objektglas. Vid den cytologiska bedömningen av LBC används bara en del av de celler som samlats i provet. Detta gör det möjligt att öka diagnostikens specificitet genom kompletterande analyser på det resterande materialet, exempelvis för påvisande av HR-HPV. Med LBC kan detta test utföras utan att kvinnan behöver kallas till kompletterande undersökning (reflex-screening), och i den händelse de förändrade cellerna inte innehåller HR-HPV kan den då onödiga uppföljningen och oron undvikas. En del kvinnor överbehandlas i på grund av falskt positiva cellprovtestresultat. Bland de över 700 000 cellprov som tas bedöms omkring 40 000 som avvikande (ej benignt cellfynd). Majoriteten av kvinnor med avvikande cellprov skräms i onödan eftersom de flesta har en bagatellartad pseudosjukdom så kallade oklara eller lättare cellförändringar. opereras omkring 800010 000 kvinnor i syfte att förebygga utveckling av invasiv cancer. Den gynekologiska cellprovskontrollen har svårt att identifiera de få kvinnor som löper risk för att utveckla livmoderhalscancer. HPV orsaken till livmoderhalscancer Humant papillomvirus-HPV överförs vid sexuella kontakter och kan orsaka livmoderhalscancer. Att använda kondom skyddar inte helt mot att bli smittad, men minskar risken. De allra flesta kvinnor och män har fått detta virus. För majoriteten läker virusinfektionen ut utan att man vet om att man haft en HPV-infektion. För de allra flesta orsakar viruset ingen skada alls eftersom kroppens immunförsvar tar hand om och oskadliggör viruset. Hos vissa kvinnor kvarstår HPV-infektionen vilket kan leda till cellförändringar som senare kan utvecklas till cancer. En kvinna kan ha en HPV-infektion utan att hon märker det. Därför är det svårt att veta exakt när och av vem hon har blivit smittad. Vi vet nu att livmoderhalscancer så gott som alltid orsakas av en persisterande infektion med vissa högrisktyper av humant papillomavirus (HR-HPV). Viruset skadar cellens genetiska stabilitet och är närvarande under hela carcinogenesen. Det finns 13 HPV högrisktyper varav HPV typ 16 & 18 räknas till dem som med högst frekvens ger upphov till livmodershalscancer. Allt för många kvinnor kommer inte till cellprovstagning. I är det var fjärde och i vissa landsting upp till varannan kvinna som inte täcks av screeningprogrammet. Täckningsgraden ligger långt under den av EU rekommenderade minsta täckningsgraden på . En undersökning visar också att många kvinnor inte känner till att syftet med de regelbundna kontrollerna är att förebygga livmoderhalscancer. tror att livmoderhalscancer i huvudsak är en ärftlig sjukdom. En av fem kvinnor tror att det är hög ålder som är den största riskfaktorn för att utveckla livmoderhalscancer. av kvinnorna hade ingen spontan kännedom om att livmoderhalscancer orsakas av en vanlig infektion med humant papillomvirus. Vissa tycker att provtagningen är obehaglig. finns två godkända vaccin mot humant papillomvirus, HPV, som ett sätt att förebygga livmoderhalscancer. Men ett av dessa vaccin har bäst effekt mot HPV-smitta före sexdebut, och det är inte helt klart vilka effekter dessa vaccin har . I omarbetning av riktlinjerna bör även beaktas indikation för vaccin så att användningen kan bygga på medicinsk grund och inte på den enskilda individens ekonomi eller bostadsort. Genom en ny testmetod, HPV-test, kan flera fall av cellförändringar upptäckas i ett tidigt skede. Testet är känsligare då det gäller att upptäcka riktiga cellförändringar bland kvinnor med lindriga cellförändringar än de traditionella cellproverna. Med detta test är det även möjligt att bestämma vilken HPV-typ som patienten bär på. Detta ger helt nya möjligheter att förebygga livmoderhalscancer. I en studie från ingick sex större mödravårdscentraler, och 4204 LBC-prover samlades in. HPV-analysen genomfördes på de analyser där LBC visade lindriga cellförändringar. Den analysen kunde således i av fall kategorisera en observerad cytologisk förändring som icke-precancerös och dessa kvinnor slapp kallas till en uppföljande undersökning hos en gynekolog och den oro detta medför. När analysen kombinerades med analys för HR-HPV förbättrades undersökningens prestanda avsevärt. Känsligheten ökade härvid som man i många fall kunde fastställa att en iakttagen förändring inte var förenad med ökad risk för cancerutveckling. Genom detta senare kunde man undvika en onödig uppföljande undersökning, som annars skulle drabba av samtliga undersökta (4 204) kvinnor. har en studie genomförts i län. Den omfattade 2000 kvinnor som inte deltagit i den gynekologiska cellprovtagningen . Samtliga kvinnor fick ett informationsbrev samt ett erbjudande om självprovtagning i hemmet. Provet, som returneras till lab, undersöks med avseende på förekomst av HPV av högrisktyp. Alla HPV-positiva kvinnor kallades till gynekologisk mottagning för vidare utredning. Nio av tio kvinnor var positiva till att göra testet hemma. HPV-test jämfört med cellprov HPV-test har en högre träffsäkerhet när det gäller att upptäcka kliniskt relevanta cellförändringar och precancer. I omfattande vetenskapliga undersökningar har man funnit en sensitivet av för HPV-test mot för cellprov bland kvinnor med lindriga cellförändringar. HPV-testen har en mycket högre träffsäkerhet när det gäller att identifiera kvinnor med risk för cancerutveckling. Det gäller HPV dna-test som kan identifiera en kvarstående infektion med ett cancerframkallande HPV av högrisktyp. HPV-test har tio gånger mindre frekvens falskt negativa testresultat (färre missar). HPV-test har en väsentligt högre träffsäkerhet när det gäller att upptäcka den mera aggressiva och farliga körtelcellcancern vilken ger mindre cellförändringar och därför är svår att upptäcka med cellprov. Dagens metoder att urskilja de kvinnor med cellförändringar som kommer att utvecklas till livmoderhalscancer är otillräckliga. Det är klarlagt i internationella studier att en genomtänkt användning av HPV-testning som ett led i cancerpreventionen skulle förbättra diagnostiken. I flera andra länder (, , ) används HPV-test med statlig finansiering. Vid utredningen av kvinnor med lindriga cellförändringar är denna indikation godkänd i av: Food and (), (), (), Pathology (ASCCP). Uppföljning efter behandling för förstadier till cervixcancer. Denna indikation är godkänd i . Självsampling bör ske för kvinnor som inte kommer till cellprovscreening trots flera kallelser. Självsampling bör ske för äldre kvinnor som inte omfattas av cellprovsscreeningen. Av stor hälsoekonomisk och medicinsk betydelse är den låga risken för cancerutveckling om HPV-testen är negativa. De viktigaste hälsoekonomiska vinsterna med HPV-testning, sett ur ett folkhälsoperspektiv, kan åstadkommas genom att börja screening senare och glesa ut screeningsintervallen. Hälsoekonomiska modellstudier visar att man kan öka screeningsintervallen till , negativa, samt öka startåldern för screening till , vilket är EU-riktlinjen, men helst till som i och . Det skulle spara resurser. Dagens vuxna kvinnor borde erbjudas ett bättre skydd mot att utveckla livmoderhalscancer. En genomtänkt användning av HPV-testning som ett led i cancerpreventionen skulle förbättra diagnostiken. Testet är säkrare och känsligare att upptäcka cellförändringar än de traditionella cellproverna, vilket bidrar till att cellförändringar som orsakas av andra faktorer som inte leder till livmoderhalscancer kan uteslutas. Dagens metoder att urskilja de kvinnor med cellförändringar som kommer att utveckla cancer är otillräckliga. Men en genomtänkt användning av HPV-testning som ett led i cancerpreventionen skulle förbättra diagnostiken. Genom att öka träffsäkerheten i diagnostiken som komplement till vaginalcytologisk screening borde riskgruppen för utveckling av livmoderhalscancer bättre kunna identifieras. Att kartlägga tidiga förändringar kan bidra till att i ett tidigt skede finna kvinnor med risk att utveckla livmoderhalscancer. Detta innebär att kvinnor med lindriga cellförändringar inte skulle behöva genomgå utredning och behandling och inte skulle behöva kallas till upprepad provtagning med täta intervall, som . Riktlinjerna bör omarbetas och omfatta hela det svenska screeningprogrammet! Okunskapen om sambandet mellan humant papillomvirus, cellförändringar och livmoderhalscancer är skrämmande stor. Satsning på information redan i skolan är nödvändig. Mer resurser för informationssatsningar behövs.