mot · GV02A400 · 2007-10-02 00:00:00 — Detta är grunden för att försäkringen ska fungera som en omställningsförsäkring. Vi socialdemokrater vill i stället förbättra arbetslöshetsförsäkringen så att de allra flesta får ut av sin tidigare inkomst. Vi vill höja ersättningsnivån i a-kassan till och taket till per dag. Vi vill även förbättra a-kassan på samma sätt för de människor som både är arbetslösa och sjukskrivna. En bra arbetslöshetsförsäkring gör att den som förlorar sitt jobb kan koncentrera sig på att snabbt söka nytt och inte behöver oroa sig för att behöva gå från hus och hem. I debatten om arbetslöshetsförsäkringens effekter på sysselsättningen hävdar regeringen att en sänkning av ersättningsnivån skulle vara ensidigt positiv för svensk ekonomi. Detta påstående ifrågasätts nu allt oftare. Till exempel pekar på att en mer generös arbetslöshetsförsäkring tenderar att leda till bättre matchning på arbetsmarknaden eftersom den arbetslöse får bättre ekonomiska förutsättningar för att söka efter lämpligt arbete som motsvarar utbildningsnivå och kompetens. Enligt flera studier ger det bättre förutsättningar för att hitta ett nytt jobb med god lön. Det innebär att motsatsen som uppnås genom en lägre ersättning till de arbetslösa att tvinga den arbetslöse att ta första bästa jobb inte är bra för produktiviteten i ekonomin. En mer generös arbetslöshetsförsäkring tenderar att ha en positiv effekt på skapandet av högproduktiva jobb.18 Vi vill att ska ligga i topp när det gäller kunskap, kompetens och produktivitet för att klara en väl utbyggd välfärd och höga löner i den öppna globaliserade ekonomin. Därför motsatte vi oss regeringens försämringar i a-kassan, såväl när det gäller sänkningen av ersättningsnivån, sänkningen av taket i arbetslöshetsförsäkringen, höjningen av egenavgifterna som de skärpta arbetsvillkoren. går den borgerliga regeringen vidare och föreslår ytterligare försämringar i arbetslöshetsförsäkringen. I en nyligen genomförd konsekvensanalys, konstaterar samorganisation (SO) att regeringens politik hotar hela a-kassesystemet. Över 300 000 personer har lämnat a-kassan och står nu utan ett försäkringsskydd vid arbetslöshet. är siffran över 400000, spår SO, och befarar en utslagning av mindre a-kassor.19 Regeringens experimenterande med avgifterna i arbetslöshetsförsäkringen skapar också stor oro. Det senaste förslaget ökar differentieringen av avgifterna mellan olika arbetslöshetskassor. Därigenom vill regeringen tydligare visa att arbetslöshetsförsäkringen kostar mer för de yrkesgrupper där arbetslösheten är högre. Regeringen hävdar att en differentiering av avgifterna leder till att fackföreningarna tar större ansvar för lönebildningen. Vi socialdemokrater ställer inte upp på det synsättet. Vi menar att samordnade förhandlingar och kollektivavtal mellan starka parter på arbetsmarknaden är den bästa modellen för en ansvarsfull lönebildning. Differentieringen av avgifterna leder endast till att fackföreningarnas förmåga till ansvarstagande undergrävs. Detta leder till ökade löneskillnader. Därför vill vi att arbetslöshetsförsäkringen ska finansieras solidariskt. Regeringens turer i a-kassefrågorna är märkliga. Först höjer de avgifterna och tvingar människor att gå ur a-kassan. I nästa steg ska ett obligatorium i a-kassan införas för att tvinga människor att betala de höjda avgifterna. Vi föreslår i stället sänkta avgifter till a-kassan och ett nej till en obligatorisk a-kassa. Ett arbetsliv för alla Den goda utvecklingen i vår omvärld spiller över på den svenska arbetsmarknaden. Det går bra för . har sysselsättningen ökat kontinuerligt. Mellan skapades 120000 fler jobb.20 ökade sysselsättningen med cirka 80000 personer.21 har sysselsättningen ökat med 131000 arbetstillfällen22 detta trots att sysselsättningsgraden i redan från början var väsentligt högre än OECD-genomsnittet. Det är ett styrkebesked för svensk ekonomi att den goda internationella konjunkturen omsätts i fler arbetstillfällen i . Men fortfarande märks inte de goda tiderna för alla. Trots att regeringen hävdar att dess politik är inriktad på att minska utanförskapet ökar antalet personer som står långt från arbetsmarknaden mitt i brinnande högkonjunktur. har långtidsarbetslösheten ökat till 53 000 personer.23 Över 7000 ungdomar är långtidsarbetslösa, vilket är fyra gånger fler än sedan24. I stället för att utveckla och höja kvaliteten i de arbetsmarknadspolitiska insatserna har antalet programplatser inom arbetsmarknadspolitiken minskat. En tredjedel av det statliga anslaget, , till vuxenutbildning har tagits bort. Regeringen har också stoppat den fortsatta utbyggnaden av högskolan. Långtidsarbetslösheten är en direkt konsekvens av regeringens politik. Det finns grupper som också i goda tider behöver särskilt stöd för att få arbete. Det gäller särskilt ungdomar, människor med utländsk bakgrund, funktionshindrade och de med sjuk- och aktivitetsersättning. Sedan regeringen tillträdde har effektiva insatser för att utbilda för jobben kraftigt dränerats. Den jobb- och utvecklingsgaranti för långtidsarbetslösa som infördes saknar resurser för att leda till jobb. Regeringen har inte preciserat innehållet i garantin och tillräckliga resurser för att garantera kvaliteten har inte heller avsatts. Jobb- och utvecklingsgarantin är endast en garanti för sänkt arbetslöshetsersättning från 80 till 65 procent.25 Det är bra att regeringen tagit till sig vår kritik och inför nystartsjobb även för gemensam sektor. Vi menar dock att nystartsjobben är en ineffektiv åtgärd. Subventionsgraden är för låg för att nå dem som står längst från arbetsmarknaden. Enligt har endast 3909 av totalt 11099 nystartsjobb gått till långtidsinskrivna arbetslösa.26 Därför vill vi införa 15000 jobb för långtidsarbetslösa som ger arbetsgivaren av lönen i subvention plus den nystartssubvention som motsvarar arbetsgivaravgifterna. Dessa jobb ska riktas till dem som har varit inskrivna vid arbetsförmedlingen eller sjukskrivna . De ska även kunna ges till personer som får försörjningsstöd (det som tidigare kallades socialbidrag). Precis som för nystartsjobben vill vi, till skillnad från regeringen, att dessa förstärkta anställningsstöd ska ha ett tak, så att subventionen maximalt ges upp till en månadslön på för både de vanliga nystartsjobben och de förstärkta anställningsstöden. Den så kallade etableringsåldern, då av en årskull har arbete, fortsätter att stiga och är , för män och för kvinnor. Det betyder att etableringsåldern ligger på samma nivå som när arbetslösheten var som högst , trots högkonjunktur och sjunkande arbetslöshet.27 De ungdomar som varken arbetar eller studerar har särskilt svårt att få fotfäste på arbetsmarknaden också på längre sikt.28 Målgruppen särskilt utsatta har uppskattas till cirka 50000 ungdomar i åldrarna utan fullbordad gymnasieutbildning.29 Problemet är inte som regeringen tycks tro, att ungdomar inte söker jobb, utan att de saknar adekvat utbildning eller tillräcklig arbetslivserfarenhet för att komma i fråga för de lediga jobben. har regeringen kraftigt bantat eller helt avskaffat jobbfrämjande insatser för ungdomar. startar ungdomsgarantin för ungdomar. Den innehåller inga resurser för att ungdomar ska få jobb utan innebär endast en snabbare nedtrappning av a-kassan.30 Den generella nedsättningen av socialavgifter för ungdomar mellan , som infördes i år31, innebär inte heller att ungdomar som står långt från arbetsmarknaden får jobb. I stället har den blivit en subvention av ung arbetskraft som arbetsgivare ändå skulle ha anställt, eller redan har anställt. Vi vill avskaffa denna åtgärd och i stället satsa på kraftfulla och riktade insatser till de ungdomar som står längst från arbetsmarknaden. Vi föreslår en ny form av kvalificerad arbetsmarknadsutbildning avstampsutbildningar. Dessa utbildningar ska inte kräva några förkunskaper utan vara öppna för alla långtidsarbetslösa ungdomar mellan just därför att många av de ungdomar som varit arbetslösa har bristande utbildning. Avstampsutbildningarna kan genomföras i samarbete med potentiella arbetsgivare och de ska fokusera på att lära ut en specifik yrkeskunskap inom ett yrke där det råder arbetskraftsbrist. Inom flera branscher finns en tradition av färdigutbildning i arbetslivet. Det gäller yrken som byggnadsarbetare, målare, elektriker, hårfrisörer, sjuksköterskor, läkare, poliser, domare med flera. Inom framför allt stora företag och offentliga organisationer finns också olika former av traineeutbildning. Arbetsgivare tar ansvar för att den anställde får gå igenom alla arbetsmoment som krävs för att bli fullärd inom sitt yrke. Praktiken kan vara antingen lagstadgad eller överenskommen mellan arbetsmarknadens parter. Exemplen är många, men täcker ändå endast en liten del av arbetsmarknaden. Vi menar att modellen kan vara värdefull även i många andra branscher. Vi vill också underlätta för de ungdomar som har olika former av generella utbildningar att hitta arbete. Vi vill därför, i samråd med arbetsmarknadens parter, utveckla lärlingsplatser och traineeplatser, så kallade introjobb, som ger ungdomar möjligheter att färdigutbildas i ett yrke under kvalificerad handledning. Äldreomsorgen är ett bra exempel på ett område där en stor generationsväxling är att vänta. Vi vill därför börja med att utveckla en modell för lärlingsplatser med kvalificerad handledning inom äldreomsorgen. Arbetsmarknaden för utrikes födda Drygt 1,1 miljoner personer i är födda utomlands. Trots att en rad insatser vidtagits för att öka sysselsättningen bland utrikes födda är arbetslösheten här högre än bland inrikes födda. Rapport 2005 visar att klyftorna på arbetsmarknaden mellan inrikes och utrikes födda är stor. var av den inrikes födda befolkningen i åldern sysselsatt, mot av dem som är födda utomlands.32 Utrikes födda är också överrepresenterade bland långtidsarbetslösa.33 De är sjukskrivna i genomsnitt mer än de som är födda i . Några av orsakerna är att utrikes födda arbetar i sämre arbetsmiljöer och i andra yrken än infödda. Diskriminering på arbetsmarknaden anses dessutom bidra till att invandrade inte vågar omskola sig eller byta arbete, eftersom de löper större risk att sorteras bort.34 Den socialdemokratiska regeringen genomförde en rad insatser för att öka sysselsättningen bland utrikes födda. Detta har inte varit tillräckligt. Integrationen på arbetsmarknaden måste förbättras avsevärt. På arbetsmarknaden ska man bemötas utifrån vad man kan och inte utifrån vem man är. Det kan handla om att bättre synliggöra varje människas kompetens eller att kompensera för brister på nätverk. måste bli bättre på att välkomna nya svenskar och så snabbt som möjligt tillvarata deras resurser i arbetslivet. Därför föreslår vi ett fempunktsprogram för snabb introduktion: Flyktingmottagandet är ojämnt fördelat i . som vissa storstadskommuner tar emot över tusen flyktingar tar andra kommuner inte emot några flyktingar alls. Vi vill se över lagstiftningen i syfte att tilldela den som har fått uppehållstillstånd en kommunplacering . Vi vill också se över lagen om eget boende (EBO). Bättre undervisning i svenska De som flyttar till är ingen homogen grupp. Vissa flyktingar från utvecklingsländer, inte minst många kvinnor, har aldrig haft möjligheter att lära sig läsa och skriva i sitt hemland och har behov av mycket stöd innan de kan påbörja en traditionell kurs i svenska. Andra som kommer till talar redan flera språk eller har en vana vid akademiska studier. Utbildningen i svenska för invandrare måste anpassas till denna verklighet. Under den förra mandatperioden lade vi socialdemokrater fram förslag om förändringar i svenska för invandrare (sfi). går vi vidare och kompletterar med intensivkurser för dem som har studievana och snabbt vill lära sig svenska. Därför föreslår vi att , och ska erbjuda intensivkurser i svenska för invandrare med akademisk examen (i högskolas fall ska det vara en del av distansutbildningsprogrammet totalt 500 platser). Därutöver föreslår vi att en kommun som har uppnått goda resultat i utbildningen i svenska för invandrare ska få i uppdrag av staten att arrangera motsvarande intensivutbildning för icke-akademiker på distans, med nationellt intag och statlig ersättning också 500 platser. Kompletteringsutbildningar för utländska akademiker och yrkesutbildade Under den förra mandatperioden genomförde vi socialdemokrater en försöksverksamhet med satsningar på kompletteringsutbildning för lärare, jurister och en högre förvaltningsutbildning. vill vi att dessa satsningar ska utvidgas och föreslår att kompletterande utbildningar ska erbjudas på flera områden där det råder brist på arbetskraft, till exempel byggnadsarbetare, förskollärare, lärare, tandläkare etcetera. Utbildningarna ska genomföras vid några utpekade högskolor/universitet och yrkeskomvux. En rättvis ersättning för flyktingmottagande uppgår den statliga schablonersättningen till kommunernas flyktingmottagande till ett visst belopp för vuxna, barn och äldre. är inte kostnaderna för flyktingmottagande på något sätt lika. En tandläkare behöver i normalfallet mindre stöd och hjälp än en analfabet för att få fotfäste på den svenska arbetsmarknaden. Vi socialdemokrater vill se över de statliga schablonersättningarna så att de bättre avspeglar kommunernas kostnader. För att stödja de kommuner som tar emot flest flyktingar vill vi införa en solidaritetsbonus. Det innebär att de kommuner som tagit emot flest flyktingar får en högre schablonersättning vid flyktingmottagande än andra kommuner. Exempelvis tog emot 1059 flyktingar 2006, med en solidaritetspeng utöver den vanliga schablonersättningen skulle kommunen då få mer i ersättning. uppgick arbetskraftsdeltagandet bland personer med funktionshinder som innebär nedsatt arbetsförmåga till jämfört för hela befolkningen.35 Ett funktionshinder får aldrig vara ett hinder för att få jobb. ökade antalet lönebidrag från 52259 till 71364 i genomsnitt per månad.36 Vår utgångspunkt är att funktionshindrade i första hand ska få jobb utifrån sin kompetens och inte primärt genom lönebidrag. Därför måste arbetsförmedlingen erbjuda individuellt stöd i form av coachning och matchning parallellt med möjligheten att stödja en anställning genom lönebidrag. Det kan till exempel handla om att arbetsförmedlaren och den arbetssökande tillsammans kontaktar och besöker potentiella arbetsgivare. Många arbetsgivare känner inte till de möjligheter som finns för att anpassa arbetsplatser efter arbetsförmåga. Stöd och hjälpmedel bör därför bättre marknadsföras bland arbetsgivare. Ett fritt från diskriminering Vi socialdemokrater har gjort kraftfulla insatser för att motverka diskriminering. Ombudsmännen mot diskriminering har fått en kraftig ökning av sina resurser för att följa upp lagstiftningen. Vi har stöttat antidiskrimineringsbyråer. Vi påbörjade ett försök med avidentifierade ansökningshandlingar vid rekryteringsprocesser vid ett antal myndigheter. Men detta har inte varit tillräckligt. Diskriminering är fortfarande ett stort problem. Vi är därför oroade över att regeringen dragit ned ambitionerna för det viktiga antidiskrimineringsarbetet för dem som möts av beskedet att de är för gamla eller lite för unga, har ett namn som är svårt att uttala, som är homosexuella eller som inte är fysiskt perfekta, de som får höra att de har för många sjukdagar eller för lite utbildning. Dessa måste vi ha för ögonen när vi formulerar vår arbetsmarknadspolitik. Vi menar att lagstiftningen mot diskriminering ska vara kraftfull oavsett om diskrimineringen sker på grund av kön, etnicitet, funktionshinder eller sexuell läggning. Därför vill vi se en sammanhållen lagstiftning på området. Allas förmåga till arbete ska tas till vara Arbetslivet måste vara så utformat att människor klarar att arbeta ett helt arbetsliv. Arbetslivets krav måste möta den enskildes förutsättningar och förmåga. Det vinner såväl den enskilde som företag och samhälle på. Människor som mår bra presterar också bättre. har utvecklingen vänt och sjukfrånvaron uppvisat en stadigt nedåtgående trend. Men fortfarande står alldeles får många människor utanför arbetslivet på grund av ohälsa. Antalet nybeviljade sjuk- och aktivitetsersättningar har visserligen minskat , men det totala antalet personer med sjuk- och aktivitetsersättning ligger kvar på en hög nivå. har cirka 555000 personer ersättning på hel- eller deltid. Det moderna arbetslivet ställer nya krav på individen och har också resulterat i nya typer av ohälsa. Alltfler drabbas av kronisk trötthet och stress som orsakats av att individens möjligheter till kontroll över den egna arbetssituationen är alltför begränsad. De anställdas möjligheter till kontroll varierar kraftigt mellan yrken och arbetsplatser. Högt arbetstempo och höga krav på produktivitet kan också leda till ohälsa. Av dem som nybeviljades sjuk- och aktivitetsersättning hade den största gruppen diagnoser relaterade till psykiska sjukdomar. Detta gällde för av kvinnorna och för av männen. Därefter kommer diagnoser med sjukdomar i muskler etcetera, vilka omfattar av kvinnorna och av männen. Enligt en rapport från () är trötthet och migrän de vanligaste orsakerna till att människor uppsöker läkare. Särskilt allvarlig är ökningen av antalet unga som beviljas sjuk- och aktivitetsersättning. beviljades över 6000 nya aktivitetsersättningar till personer , vilket utgjorde av alla nybeviljade sjuk- och aktivitetsersättningar . Motsvarande andel var 5,8 procent.37 bestod gruppen unga med aktivitetsersättning främst av personer som på grund av allvarligare funktionshinder aldrig varit etablerade på arbetsmarknaden, åtminstone inte utan särskilda stödinsatser. Ökningen vi däremot ser bland unga består till stor del av personer som varit etablerade på arbetsmarknaden men mött svårigheter som drivit ut dem i ohälsa, sjukskrivning och ibland arbetslöshet för att till slut leda till aktivitets- eller senare sjukersättning. rör det sig om unga med relativt låg utbildning.38 Detta är en grupp som behöver mer kvalificerat stöd där fokus inte riktas mot arbetsoförmåga, utan mot arbetsförmågan och hur den kan stärkas och utvecklas. Men i stället för att möta den allvarliga utvecklingen med reformer straffar nu regeringen dessa unga människor mycket hårt. För , månad och år som de på grund av sin sjukdom, skada, funktionshinder eller hinder på arbetsmarknaden inte kan arbeta, reducerar regeringen deras ålderspension. Förändringen innebär att enbart av antagandeinkomsten ska ligga till grund för ålderspension i stället för nuvarande . Enligt beräkningar från är de fördelningspolitiska konsekvenserna av förslaget avsevärda: För en person som är född , började jobba med en lön på , men förlorar arbetsförmågan minskar ålderspensionen med . Det är en betydande inkomstsänkning inte minst med tanke på att det här rör sig om personer med relativt låga inkomster i utgångsläget. I stället för att stödja dessa människor till en ny chans på arbetsmarknaden utsätter regeringen en redan utsatt grupp för än mer ohälsa, oro och stress. Den som inte kan se till att bli frisk och komma tillbaka i arbete får en lägre ålderspension. Under den förra mandatperioden pekade den socialdemokratiska regeringen ut sjukskrivningarna och de höga ohälsotalen som en av mandatperiodens största utmaningar. En rad åtgärder vidtogs med syfte att sätta individen i centrum och öka resurserna för att varje individ skulle komma tillbaka i arbete för att därigenom få ned de höga ohälsotalen. Att individen ska stå i centrum låter sig lätt sägas. Men att omsätta det i praktiken är svårare. växte insikten om att det inte skulle räcka med att lappa och laga i de befintliga systemen. Ett större och mer samlat grepp om hela sjukskrivningsfrågan krävdes. Därför tillsattes bland annat som presenterade sina analyser. Vår slutsats är nu att ett större reformarbete bör genomföras. Utgångspunkten för detta arbete är given för oss socialdemokrater. Vid sjukdom och ohälsa ska de individuella behoven sättas i centrum, och tiden som sjukskriven ska vara så kort som det någonsin går. Vi vet att alla har en vilja att komma tillbaka till arbetslivet, till kamraterna och till produktionen, för att efter förmåga kunna bidra och få de bästa chanserna att öka sina livsinkomster. Det gemensamma nätet ska vara tätt. Ingen ska behöva tveka om att stödet och tryggheten alltid finns där. Att faktiskt våga se varje enskilt fall ger en grund för den fortsatta analysen och förändringsarbetet. Ett problem är stelbenta regler. Det handlar om bristande samordning och att det inte finns drivkrafter och sanktioner för att säkra att olika aktörer som är inblandade i ett sjukfall ska fullfölja sina åtaganden. Ansvaret för rehabiliteringen ligger hos arbetsgivaren medan bara har ett samordningsansvar. Några sanktioner mot arbetsgivare som inte fullföljer sitt ansvar finns inte. Ett annat problem är att landstingen måste svara för kostnaderna för de sjukvårdsinsatser som krävs för att den sjukskrivne ska kunna återgå i arbete. Men trots att landstingen i hög grad bär ansvaret för sjukskrivningsverktyget bär de inte kostnaderna för sjukskrivningar. Vinsten av att sjukvården bidrar till att korta sjukskrivningarna tillfaller därför i huvudsak inte landstingen. Många människor går därför fortfarande sjukskrivna alldeles för länge i väntan på vård och rehabilitering. De insatser som gjordes av den socialdemokratiska regeringen under den förra mandatperioden syftade till att råda bot på dessa problem. Finansiell samverkan på rehabiliteringsområdet är ett exempel liksom den så kallade sjukvårdsmiljarden för att få sjukvården att medverka bättre till att minska ohälsan. Ett arbete drogs också i gång för att skapa gemensamma riktlinjer för sjukskrivning. Men det var inte tillräckligt. Alltför många människor går fortfarande sjukskrivna alldeles för länge i väntan på vård och rehabilitering. som vi har en sjukvård av mycket hög klass och som får mycket gott betyg av dem som kommer i kontakt med den finns brister i tillgänglighet. Det är väl klarlagt att sjukvården bidrar till att förlänga sjukskrivningstiderna. Hela sjukvårdssystemet utgår från hälso- och sjukvårdslagens inriktning att de som har de största medicinska behoven ska ges företräde till vården. Det är helt riktigt. Men måste vi säkerställa att diagnoser och påföljande behandling av vanliga orsaker till sjukskrivning inte får vänta i onödan. Stora grupper är sjukskrivna på grund av psykisk ohälsa, utbrändhet eller smärta. Här behövs ett omfattande utvecklingsarbete inom vården. som presenterades innehöll bland annat förslag på detta område. Regeringen har dock ännu inte aviserat någon proposition eller aviserat ökade anslag med anledning av vill nu se ett förändringsarbete som syftar till att korta behandlingstiderna för sjukskrivna. Snabbare och mer effektiva insatser för den som drabbats av utbrändhet står inte i motsats till att en cancersjuk person får de absolut främsta resurserna. Ett individanpassat rehabiliteringsprogram slår inte heller ut resurserna för en äldre inom geriatriken. I själva verket är det tvärtom. Det blir ofta både billigare och enklare att behandla en patient snabbt i stället för att stå länge på väntelista som kostnaderna för passiv sjukskrivning minskar. De stora kostnaderna för passiv sjukskrivning har dragit undan utrymmet för reformer inom en rad olika områden. Grunden för denna paradox måste undanröjas så att de samlade resurser som läggs på alla sjukskrivna används där de gör bäst nytta för individen och för samhället. Men regeringen börjar i fel ände med jakt på de långtidssjukas och förtidspensionerades villkor i stället för att lägga all kraft på att nysta i systemens oförmåga att hitta lösningar på de problem som alla medborgare ser orimligheten i att sjukskrivna människor drivs till passivitet när kostnaden vida överstiger de extra kostnaderna för rehabilitering.