mot · GV02So259 · 2007-09-24 00:00:00 — Skydd mot våld för kvinnor och barn tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om våldsutsatta kvinnors och barns rätt till stöd, skydd och behandling. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av jämnare och bättre arbetsvillkor för kvinnojourer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att samarbetsprojekt initieras mellan och de lokala jourerna för att förbättra stödet till kvinnor och deras barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ett barnperspektiv läggs på utredningar om mäns våld mot kvinnor och att rutiner för anmälan och samverkan kring barn som far illa ska upprättas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att initiativ bör tas av regeringen för att tydliggöra vikten av samverkan mellan och frivilligorganisationer såsom kvinnojourerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att försöka lösa boendefrågan för de kvinnor som tvingas fly från sina hem. Brottsförebyggande rådets statistik över anmälda brott visar att antalet kvinnor som anmält att de blivit utsatta för grov misshandel var 25 491 för , en ökning jämfört med . För de flesta av dessa var den som misshandlade kvinnan en bekant. När det gäller antalet anmälningar av misshandlade barn är det oroande siffror. För barn var siffran 1 351 för , en ökning mot . För barn mellan var siffran 7 455, en ökning med jämfört med . Det är svårt att säkert säga vad dessa höjda siffror utvisar men det är klart att höjningen är oroande även om man tar hänsyn till att anmälningsbenägenheten har ökat, vilket avspeglar sig som en ökning i antalet anmälda brott. Det man helt klart vet är att det finns ett stort mörkertal det är långt fler kvinnor som blir utsatta för mäns våld än man kan utläsa av statistiken. Kommunerna bär en stor del av ansvaret för att kvinnofridslagstiftningen implementeras och följs. är engagemanget och insikten om mäns hot och våld mot kvinnor generellt sett lågt i kommunerna och många kommuner har inte upprättat kommunala handlingsprogram som de kan rätta sitt agerande efter. har ett övergripande ansvar för brottsoffer. I kan man läsa: bör verka för att den som utsatts för brott och dennes anhörig får stöd och hjälp. bör härvid särskilt beakta att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller annat övergrepp kan vara i behov av stöd och hjälp för att förändra sin situation.. Enligt beslut på betänkande 2006/07:SoU10 är lagen ändrad så att ordet bör ersatts med ska. Denna lagändring började gälla . Denna förändring är efterlängtad och förhoppningsvis kommer den att leda till att fler kvinnor får bättre stöd och hjälp . Lagskärpningen ska naturligtvis även gälla för barn som brottsoffer. Barn som lever med våldet i sin vardag, både i de fall de bevittnar våld eller själva blir utsatta för våld är brottsoffer. Det våld som kvinnor utsätts för av makar, sammanboende eller andra närstående är ett allvarligt hälsoproblem. Insatser för att bekämpa hot och våld mot kvinnor måste därför utvecklas kontinuerligt. Frivilligorganisationer har en viktig uppgift att fylla när det gäller både att förebygga våld och att skydda utsatta kvinnor. Tyvärr är det många av landets ideella tjej- och kvinnojourer som inte får ett tillräckligt kommunalt stöd trots att majoriteten av hotade och våldsutsatta kvinnor vänder sig till kvinnojourerna för stöd och skydd. De våldsutsatta kvinnorna och barnen får därmed inte alltid det stöd och den hjälp de behöver. Mot bakgrund av lagskärpningen, och att det fortfarande finns brister i bemötandet för våldsutsatta kvinnor och barn, bör regeringen intensifiera dialogen med kommunerna kring ansvaret för kvinnofridsarbetet, så att alla personer som utsätts för kvinnofridsrelaterat hot och våld får rätt till kvalificerat och professionellt stöd. Regeringen bör i sina kontakter med kommunerna och Kommuner och Landsting uppmärksamma kvinnojourernas behov av jämnare och bättre arbetsvillkor. Det är angeläget att kommunerna ger det stöd som är nödvändigt för att kvinnojourerna ska kunna fungera som väl fungerande komplement till kommunernas verksamhet. I alltför hög utsträckning har arbetet med att skydda och stödja misshandlade kvinnor lämnats över till ideella kvinnojourer. Det är hög tid att kommunerna utbildar sin personal och utvecklar bra samverkansformer så att kvinnor och deras barn kan lita på att de får det stöd och skydd de behöver för att undkomma fortsatt våld. Regeringen bör därför verka för att samarbetsprojekt initieras mellan och jourerna lokalt för att förbättra stödet till kvinnor och deras barn och också följa boendefrågan och försöka lösa denna för de kvinnor som tvingas fly från sina hem. Den som utsätter barn för den kränkning det måste anses vara att låta barn bevittna våld i hemmet gör sig skyldig till grova överträdelser. Barnen riskerar att skadas för resten av livet både fysiskt och psykiskt. Det är viktigt att barn får den hjälp de behöver för att bearbeta de svåra upplevelser våldet inneburit för dem. För att barnens behov av stöd och hjälp ska bli synliga är det viktigt att barnet räknas som en egen individ och att de kränkningar det utsatts för räknas som brott i lagens mening. Barnet som söker hjälp måste möta vuxna yrkesutövare som ser barnets verklighet, då öppnas vägen för en positiv självbild och en vilja att hålla livsgnistan kvar. Det är viktigt att ett barnperspektiv automatiskt läggs på utredningar av mäns våld mot kvinnor. Rutiner för anmälan och samverkan kring barn som far illa ska upprättas hos polisen, därför bör utveckla riktlinjer för hur polisens rapportering till ska gå till. Det är här viktigt att dra nytta av de goda exemplen som finns ute i landet, som t.ex.