mot · GV02MJ463 · 2007-10-05 00:00:00 — Det går sannolikt att pressa kostnaderna avsevärt, som kolkraften i alltfler länder belastas med en allt större del av sina miljökostnader. Vätgas kan vara framtidens energibärare vid sidan av elektricitet. Väte är rent vid förbränning och det är användbart för många ändamål. Men vätgas är inte renare än sitt ursprung, så vätgas framställt från kol eller kärnkraft är inget framsteg ur grön synpunkt. Det finns också många om och men på vägen till vätgassamhället. Det kräver stora investeringar för produktion och transporter och dessutom en avsevärd teknikutveckling. Bränsleceller är en nästan utsläppsfri teknik för småskalig förbränning som ser ut att äntligen få sitt genombrott för mobiltelefoner och bärbara datorer. Om bränsleceller är framtiden för bilmotorer och vilket bränsle och teknik de i så fall kommer att använda kan vi däremot inte veta. Den nya tekniken kommer att ge oss fler möjligheter och bidra till lösningar. Övergripande fokus för oss i den rika delen av världen bör vara att minska den totala energikonsumtionen och utveckla energieffektiv teknik. Energieffektivitet åstadkoms till viss del genom ekonomiska styrmedel men främst genom helt andra metoder. Den obligatoriska energimärkningen av kylskåp med mera är ett mycket effektivt sätt att få konsumenter att efterfråga snålare apparater. En annan metod att få ut energieffektiv teknik är samordnad upphandling, exempelvis av just kylskåp. En sådan tävling 1991, där priset var att få sälja tusen kylskåp plus äran, ledde till att satte igång sitt arbete för att få ned energiförbrukningen. Därmed blev världsledande i en utveckling som antagligen kommit ändå, men . Den pågående värmepumpboomen beror till väsentlig del också på en teknikupphandling. Ekonomiska styrmedel fungerar inte särskilt bra för byggnader. Den som bygger huset vill hålla ned byggkostnaderna för att kunna sälja det med vinst. Ett energieffektivt hus är dyrare att bygga och visserligen billigare att bo i, men svårare att få sålt. Två effektiva klimatpolitiska medel är byggnormer, som tvingar byggarna att skärpa sig, och EU:s direktiv om energideklaration för byggnader som visar för köparen vad det kostar att värma upp huset och på så sätt skapar en marknad för energieffektivitet. står transporter för en stor del av samhällets klimatpåverkan. av alla transporter på jorden sker med hjälp av fossil energi. I takt med ökad levnadsstandard i utvecklingsländer, samt ökad trafik i länder som redan har hög trafikintensitet, kommer trafiken att stå för en allt större påverkan, både i fråga om andel och i absoluta tal. Nationella utsläpp ingår i Kyotoprotokollet medan internationella transporter ligger utanför avtalet. För att minska transporternas klimatpåverkan är en fortsättning av en central faktor. Detta måste dock även omfatta den internationella sjöfarten och flyget som expanderar kraftigt. Inom EU, liksom i varje enskilt medlemsland, fortsätter transportsektorns klimatpåverkan att öka. Tekniska framsteg i fordonens effektivitet och introduktion av förnybara bränslen har ätits upp av trafiktillväxten, som ökar något mer än den ekonomiska tillväxten. Särskilt oroande är utvecklingen inom lastbilstransporter, och flyget, vilka ökar kraftigt. förmår inte konkurrera med lastbilarna, och lågprisflyget innebär att nya marknader öppnas för flygresor. () har i en rapport (No 3/2006) identifierat de mest oroande utvecklingarna inom transportsektorn. Dessa är att lastbils- och passagerartransporterna fortsätter att öka, att utsläppen av växthusgaser ökar, flygtrafiken ökar ohejdat samt att fyllnadsgraden i lastbilar och personbilar minskar. trafikpolitik, både nationellt och internationellt, syftar till att minska tillväxten av trafiken parallellt med att förnybara drivmedel vinner marknadsandelar. Arbetet bör i första hand inriktas på åtgärder inom godstransportsektorn så att en större andel av godset transporteras på järnväg eller med sjöfart. Detta kan ske först när vägtransporternas kostnader ökas. I detta sammanhang är introduktionen av kilometerbaserade skattesystem och vägavgifter de viktigaste verktygen. Ett annat viktigt område för insatser är utbyggd infrastruktur. Inom EU planeras stora investeringar i motorleder, framför allt i öst-västlig riktning och i . Dessa investeringar hotar att bygga fast samhället i ett beroende av lastbilstransporter och att helt slå sönder de kollektiva och ekologiskt hållbara godstransportsystemen som finns. Investeringar i sådana leder bör upphöra och ersättas med investeringar i utbyggnad, effektivisering och upprustning av kollektivtrafik, järnväg och sjöfart. Ett tredje område för insatser är lång- och kortväga kollektivtrafik för persontransporter. Medlemsländerna och EU bör ta ett större övergripande ansvar för att en större andel av persontransporterna sker med kollektiva färdmedel, både i och mellan tätorter. Ett fjärde område för aktivt arbete på EU-nivå och global nivå är att införa skatter på flyg för att motverka den kraftiga utveckling som sker. Att inlemma flyget i handelssystemet kommer inte att räcka för att hejda tillväxten. Även ökad effektivitet i fordonsparken och en påskyndad introduktion av förnybara bränslen är viktiga frågor på internationell nivå. I första hand vill använda de styrmedel som är mest optimala för en minskad klimatpåverkan, dock utan att det drabbar alltför orättvist ur regional och social synpunkt. har miljöskatter varit de i särklass mest effektiva styrmedlen. anser att en miniminivå på koldioxidskatt bör införas inom EU. Vi är också öppna för andra lösningar om de har samma eller högre effektivitet. En viktig inriktning är att ändra, minska eller helt ta bort de system som i första hand gynnar användning av fossila bränslen. Att transporterna ska bära sina miljökostnader är en viktig princip som även i fortsättningen bör hävdas. Att inkludera hela transportsektorn i EU:s utsläppsbubbla är förmodligen det minst effektiva styrmedel som finns, däremot kan det inte uteslutas att en egen bubbla för transporter kan vara ett alternativ. En internationell skatt på flygbränsle vore det bästa, men i väntan på den bör nationella flygskatter införas. För ökad omfattning bör bilaterala flygskatteavtal införas mellan länder med högre klimatambitioner. En möjlighet är att intäkter från flygskatt används för fattigdomsbekämpning. Jordbruket är fundamentalt för människors försörjning. Vi kan avstå från resande men vi kan inte avstå från mat. Därför är jordbrukets utveckling avgörande för miljön och klimatet. EU:s jordbrukspolitik medför, förutom många andra ledsamheter, en onödigt stor klimatpåverkan på grund av intensiv användning av handelsgödselkväve. Detta ger upphov till utsläpp av dikväveoxid och lustgas både vid gödselfabriken och genom näringsläckage. Detta måste ändras, exempelvis i linje med den svenska avgiften på handelsgödsel som återförs till näringen. Cirka en femtedel av de globala växthusgasutsläppen kommer från jordbruket, däribland en stor del från avskogning för betesmarker och produktion av foder till köttdjur. Av klimatskäl måste därför köttkonsumtionen minska. Subventioner till köttproduktion måste till exempel upphöra, undantaget den del som är ekologisk och småskalig. Ett av de stora problemen är importen av foder, exempelvis soja, till köttdjur som produceras på ohållbart sätt. Den importen måste begränsas. är en stor livsmedelsimportör. Det krävs en yta tio gånger större än jordbruksareal för att upprätthålla svensk matstandard på nuvarande nivå. Det finns ett samband mellan vårt goda liv och miljöeffekter i andra delar av världen. Transporter av livsmedel måste minska radikalt och lokal produktion av livsmedel främjas i hela världen. Begreppet livsmedelssuveränitet måste få genomslag. Livsmedelssuveränitet är folkens rätt till hälsosam och kulturellt anpassad mat, framställd med ekologiska och hållbara metoder, samt deras rätt att definiera sina egna livsmedels- och jordbrukssystem. Ekologiskt kretsloppsjordbruk måste vara målet för hela världen. Ett sådant innebär att uppdelningen av spannmålsgårdar och djurgårdar försvinner och att varje gård har det antal djur som behövs för att jorden ska gödslas på rätt sätt. Då försvinner behovet av konstgödsel och den klimatpåverkan som såväl framställning som användning av konstgödsel innebär. På en ekologisk gård med både djur och odling av växter kan gödseln ge biogas för energiframställning innan den återgår i kretsloppet. En studie gjord av Beras (Baltic Ecological Recycling Agriculture and Society) visar att en övergång till ekologiskt jordbruk på gårdar runt är nödvändig för att minska kväveläckaget till . Man får då också minskade utsläpp av växthusgaser med 10procent. Om livsmedlen används lokalt blir minskningen av växthusgaser 20procent. Om man dessutom minskar köttproduktionen med 75procent blir minskningen av växthusgaser 40procent. I det senare fallet minskar också arealbehovet väsentligt.