mot · GV02A380 · 2007-10-04 00:00:00 — Vi vill istället satsa på att förbättra, demokratisera och modernisera den verksamhet som bedrivs i offentlig regi. Både medborgarna som användare av tjänsterna och de anställda som utförare har rätt att förvänta sig bättre villkor än de som råder i många kommuner och landsting. Brist på personal är ett genomgående problem som orsakar både hårdare belastning på de anställda och sämre service till medborgarna. Underbemanningen i många verksamheter går tillbaka till det tidiga då hela välfärdssektorn skars ned i en oerhörd omfattning. Om det ska vara möjligt att inte bara återställa den personaltäthet som rådde utan också möjliggöra förbättringar och utveckling av skolan, sjukvården och omsorgen krävs därför en ordentlig satsning på fler anställda i kommuner och landsting. Eftersom många kvinnor arbetar i den offentliga välfärdssektorn och eftersom fungerande barn- och äldreomsorg har en mycket direkt påverkan på kvinnors möjligheter att alls arbeta och försörja sig är en satsning på välfärdssektorn en viktig jämställdhetspolitisk insats. För att möjliggöra denna kvalitetshöjning i alla kommuner och landsting oavsett storlek och ekonomisk situation vill vi genomföra en jobbsatsning som utformas som ett riktat statligt sysselsättningsstöd med full kompensation. Vi visar på en finansiering av satsningen som överblickas i budgeten. Volymerna är växande över . Vi bedömer att 40000 personer kan anställas i kommuner och landsting . Vi tillför därefter medel för ytterligare 50000 respektive 60000 anställda kommande år. Kostnaderna för stödet beräknas på den totala, växande volymen. De budgeterade kostnaderna för minskade behov av a-kassa baseras på en utväxlingsfaktor på 0,5. Vi räknar alltså med att antalet personer som är i behov av utbetalningar från arbetslöshetsförsäkringen minskar med 20000 när 40000 nya arbetstillfällen bereds och så vidare. Givetvis är det många som genom jobbsatsningen kommer att komma in på arbetsmarknaden från annan sysselsättning, exempelvis studier. Den som rör sig till en ny, offentlig anställning från en position på den reguljära arbetsmarknaden bidrar till en omsättning. Vi redovisar här de volymer som vår satsning baseras på och de beräknade effekterna på statens finanser:1 Varav från öppen arbetslöshet Kostnad total lönesumma (miljarder kronor) Ökade intäkter från arbetsgivaravgifter, m.m.2 Minskade kostnader för betalningar från arbetslöshetsförsäkringen Nettoeffekt på det offentliga sparandet I ovanstående uppställning budgeteras alltså (1) som en skattekostnad på budgetens intäktssida,3 medan (2) innebär en förstärkning av de beräknade intäkterna. De minskade kostnaderna för utbetalningar från arbetslöshetsförsäkringen beräknas som ovan anförts på hälften av jobbsatsningens volym. Siffrorna i rad (3) minskar alltså de beräknade kostnaderna på utgiftsområde 13. Sammantaget kan förbättringar av arbetslöshetsförsäkringen 2008 finansieras enligt följande tabell, jämfört med regeringens förslag: Förändringar på anslag 22:2 i jämförelse med regeringen Återställare av regelförsämringar och sänkta ersättningsnivåer, takhöjning till 916 samt , höjt grundbelopp till samt höjt lägsta aktivitetsstöd till , fr.o.m. Avvisande av fler karensdagar och försämringar för deltidsarbetslösa Sammantaget föreslår mer i förhållande till regeringen till anslaget 22:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd. 8Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader Regeringen har under sitt första år genomfört kraftiga nedskärningar på arbetsmarkandspolitiska program. Nedskärningarna innebär att man överger den aktiva arbetsmarknadspolitiken och övergår till en mer passiv kontantstödsmodell med tydligt repressiva inslag. Sammanlagt har antalet arbetslösa i program med aktivitetsstöd halverats . Det är delvis resultatet av lägre arbetslöshet men framför allt att en mindre andel av de arbetslösa får ta del av aktiva åtgärder. Regeringen räknar med att antalet deltagare i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program kommer att uppgå till i genomsnitt 89000 personer . Av dessa beräknas drygt 65000 platser vara i program där aktivitetsstöd lämnas. Övriga platser utgörs av t.ex. särskilt anställningsstöd, kvarvarande plusjobb och instegsjobb. Utifrån regeringens prognoser av arbetslösheten avser den att erbjuda 32procent av de öppet arbetslösa plats i aktiva åtgärder. Regeringen har infört den så kallade jobb- och utvecklingsgarantin (JUG) och jobbgaranti för unga. Programmen ska erbjuda plats till långtidsarbetslösa och har ersatt aktivitetsgarantin, det kommunala ungdomsprogrammet och ungdomsgarantin. Programmen är dock kraftigt underfinansierade och har inget nytt innehåll förutom att de bytt namn, blivit mer repressiva och berättigar deltagarna till sänkt ersättning. Insatser för långtidsarbetslösa är de enda kvarvarande arbetsmarknadspolitiska programmen. Förebyggande och tidiga insatser för att rusta de arbetslösa har avskaffats, och exempelvis har antalet platser i arbetsmarknadsutbildning minskat från 10000 till 5709 platser . Arbetsmarknadsåtgärder riskerar att reserveras för långtidsarbetslösa, medan exempelvis tidiga utbildningsinsatser som skulle kunna förhindra att enskilda blir långvarigt arbetslösa uteblir. Det är en kontraproduktiv politik. Regeringen överger i praktiken den aktiva arbetsmarknadspolitiken till förmån för en passiv kontantstödsmodell där kvaliteten på insatserna för de arbetslösa riskerar att bli mycket låg. vill i stället föra en aktiv arbetsmarknadspolitik vars syfte är att förhindra långtidsarbetslöshet och permanent utslagning från arbetsmarknaden. En aktiv arbetsmarknadspolitik är viktig för att underlätta strukturutveckling i arbets- och näringsliv och enskilda människors möjligheter till personlig utveckling och livslångt lärande. Arbetsmarknadsutbildning är viktig för arbetsmarknadens funktionssätt. har många långtidsarbetslösa som flera branscher lider brist på arbetssökande med rätt kompetens. AMS skriver i en rapport om arbetsmarknadsutsikterna för 20072008: Bristen på arbetskraft har ökat vilket har lett till att rekryteringar tagit och att befintlig personal har fått arbeta mer. En tredjedel av arbetsgivarna har upplevt problem med brist på arbetskraft. Problemen väntas dessutom öka. Vidare skriver AMS: Inom det privata näringslivet uppgav arbetsgivarna att det fanns 110000 vakanser som de försökt rekrytera till och där de upplevt brist på arbetskraft. Drygt 40000 av dessa hade man inte lycktas hitta rätt personal till. Utöver detta kommer den dolda arbetskraftsbristen, det vill säga vakanser som arbetsgivarna inte ens försökt rekrytera till. Dessa uppgick till 34000, enligt arbetsgivarnas egna bedömningar. Trots detta har regeringen kraftigt minskat antalet platser i arbetsmarknadsutbildning. anser att det är rimligt att i denna situation öka antalet månadsplatser i arbetsmarknadsutbildning till 15000. Vilken typ av utbildningar det ska vara måste utgå från det som är arbetsmarknadspolitiskt motiverat. 8.2Kunskapslyft för unga långtidsarbetslösa Trots den goda konjunkturen, som inneburit en minskning av arbetslösheten totalt, har långtidsarbetslösheten bland unga ökat kraftigt. Mellan har det totala antalet långtidsarbetslösa unga mellan ökat till 9000 personer. Den stora ökningen beror framför allt på regeringens kraftiga minskning av antalet arbetsmarknadspolitiska program, där många unga tidigare var sysselsatta. är mycket kritiskt till regeringens nedprioritering av tidiga insatser för arbetslösa, i synnerhet den kraftiga bantningen av antalet platser i arbetsmarknadsutbildningar. Istället för att, som regeringen, inteckna allt utrymme i arbetsmarknadspolitiska program till insatser för långtidsarbetslösa inom jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för unga, vill vi ge arbetsförmedlingen resurser för att tidigt identifiera och sätta in insatser för dem som löper extra stor risk för långvarig arbetslöshet. Bara genom ett sådant arbetssätt kan man förebygga långvarig arbetslöshet och rusta de enskilda för att hitta varaktiga jobb. avsätter också för en särskild utbildningssatsning för långtidsarbetslösa unga som saknar gymnasieutbildning. Det är den grupp unga som har allra svårast att hitta jobb även då konjunkturen är god eftersom gymnasiekompetens är ett minimikrav för i stort sett alla jobb på den svenska arbetsmarknaden . Vi menar därför att det är motiverat att erbjuda en möjlighet för dessa ungdomar att inom ramen för ett tidsbegränsat arbetsmarknadspolitiskt program skaffa en yrkesutbildning på gymnasienivå. Målgruppen är personer som fyllt 20 men inte , saknar gymnasiekompetens och har varit inskrivna vid arbetsförmedlingen i minst . Enligt AMS bestod denna målgrupp av cirka 1750 personer . Programmet ska också kunna erbjudas personer som i övrigt uppfyller kriterierna men som har varvat perioder av arbetslöshet med kortare anställningar och som sammanlagt varit inskrivna vid arbetsförmedlingen . För att täcka in dessa målgrupper bedömer vi att 2000 platser i snitt bör beredas inom ramen för programmet. Utbildningen köps in av Arbetsförmedlingen, och kommunerna står som anordnare inom ramen för gymnasieskolan eller den kommunala vuxenutbildningen. Utbildningen ska vara , och den primära målsättningen är att deltagarna ska få en yrkesutbildning som ökar möjligheterna att få varaktigt arbete. I målgruppen finns både personer som inte alls påbörjat gymnasieutbildning och sådana som lämnat gymnasiet efter olika . Programmet måste därför vara individuellt anpassat, och alla deltagare ska erbjudas att också läsa in de teoretiska kärnämnen som krävs för att få högskolebehörighet. Det ska dock inte vara ett krav att läsa teoretiska kärnämnen för att få ta del av programmet. Efter genomgånget program ska de deltagare som så önskar ges möjlighet att bygga på utbildningen inom ramen för komvux och på så sätt skaffa högskolebehörighet. Deltagarna i programmet ska vara berättigade till aktivitetsstöd. Kostnaderna för kommunerna och extra lärarresurser täcks in inom ramen för satsningar på kommunsektorn och den jobbsatsning som redovisas närmare ovan. Insatsen för den här gruppen ska ses som ett led i den breda satsning på utbildning som gör. Det är oacceptabelt att unga kan gå igenom i skolan utan att ha fått det stöd de behöver för att klara kunskapskraven. Vi gör därför omfattande satsningar på både grund- och gymnasieskolan. Vi satsar också på att bygga ut komvux och återinför rekryteringsbidraget för personer som behöver läsa in grundskole- eller gymnasiekompetens. Vi återinför också arbetslivserfarenhet som merit vid antagning till högskolan och satsar på höjda studiemedel med . Vi avvisar regeringens förflyttning av det särskilda anställningsstödet från inkomstsidan till utgiftssidan. Regeringen är inkonsekvent när det gäller skatterabatter då man inför exempelvis en rad sänkningar av arbetsgivaravgifter, bidrag till hushållsnära tjänster och nystartsjobb på inkomstsidan, medan man flyttar anställningsstöden till utgiftssidan för att dessa ska trängas under budgettaket. Vi flyttar därför det särskilda anställningsstödet och anslaget för instegsjobben från anslaget 22:2 Köp av arbetsmarknadsutbildning till inkomstsidan. Istället för instegsjobb förespråkar anställningsstöd med samma volym. Anslag 22:3 Köp av arbetsmarkandsutbildning och övriga kostnader, differens i förhållande till regeringen Ytterligare 10000 platser i yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning 2000 platser i arbetsmarknadsutbildning på gymnasienivå för långtidsarbetslösa ungdomar mellan Merkostnadsersättning för plusjobb för personer 8000 fler platser i arbetsmarkandspolitiska program Instegsjobb flyttas till inkomstsidan Särskilt anställningsstöd flyttas till inkomstsidan avsätter vi netto 8000 fler platser med aktivitetsstöd och sammanlagt 22400 platser fler än regeringen i program inklusive plusjobb och anställningsstöd. Dessa ökningar av programplatser innebär att vi erbjuder av de arbetslösa plats i aktiva åtgärder plus 2000 platser via ett reformerat anställningsstöd 2008. Sammantaget föreslår en ökning av anslaget 22:3 Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader med 800miljoner kronor 2008. Enligt SCB:s rapport situation på arbetsmarknaden 4:e kvartalet 2006 har en miljon människor i åldrarna ett funktionshinder. Det motsvarar var femte person i arbetsför ålder. Andelen kvinnor med funktionshinder är större än andelen män. Varannan person med funktionshinder är i åldersgruppen . Bland personer med funktionshinder är det enligt SCB drygt en halv miljon människor som uppger att funktionshindret medför nedsatt arbetsförmåga. Bland personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga var andelen i arbetskraften endast 50procent. uppgick arbetslösheten bland personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga till 6,2procent jämfört med 4,5procent för hela befolkningen. Det allt hårdare tempot i arbetslivet och allt högre produktivitetskrav gör att människor med funktionsnedsättningar fått allt svårare att göra sig gällande i arbetslivet. Trots god konjunktur är det mycket svårt för personer som inte har full arbetskapacitet eller som har behov av hjälpmedel och anpassning av arbetsplatsen att hitta ett jobb. Vi ökar därför merkostnadsersättningen till för att fler ska kunna erbjudas sysselsättning, den geografiska spridningen ska öka och villkoren för de anställda förbättras. uppdrag är att skapa meningsfulla och utvecklande arbetstillfällen för personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga. För att detta uppdrag ska vara möjligt måste finnas i hela och ta ett regionalt ansvar. finns i 250 av kommuner och har 21219 personer med funktionshinder anställda. Företaget har inga vinstkrav, däremot krav på en budget i balans. är helägt av staten och är en viktig del av den svenska arbetsmarknadspolitiken. pågår en strukturomvandling inom där alltmer tillverkningsindustri läggs ned och ersätts med arbete inom tjänstesektorn. Det är på ett sätt en nödvändig omställning som motsvarar villkoren på arbetsmarknaden i övrigt. Men den får inte innebära att människor blir utslagna till följd av att man inte orkar med tempot. verksamhet mäts i antalet arbetstimmar. har regeringen fastställt antalet arbetstimmar till 23,7 miljoner. Det är en miljon lägre jämfört med målet . Därmed har nått en smärtgräns för att kunna upprätthålla sin verksamhet på de orter där man finns . I budgetpropositionen fastställer regeringen återigen ett mål om för . Det innebär att företaget kan tvingas minska verksamheten bland annat på orter där arbetsmarknaden är svag. Enligt budgetunderlag krävs en nivå runt för att ska finnas i hela landet. Det är en nivå som anser sig ha möjlighet att vidmakthålla och även öka. anser att antalet arbetstimmar bör ligga runt 25 miljoner för att ska kunna fullgöra sitt uppdrag. I budgetmotion för 20082010 tillför vi mer resurser till i form av ökad merkostnadsersättning för att kunna erbjuda fler sysselsättning och att erbjuda sysselsättning med stor geografisk spridning under bättre arbetsvillkor. föreslår vi att merkostnadsersättningen ökar med ytterligare 400 miljoner i nivåhöjning 2008-2010 så att den täcker ytterligare en miljon arbetstimmar, vilket motsvarar ca 700 arbetstillfällen. AMS föreslår i sitt budgetunderlag att lönebidrag kan utgå om någon får ett funktionshinder på sin befintliga arbetsplats. Detta kan underlätta anpassade anställningar och rehabiliteringsarbetet. Därför bör lönebidrag beviljas även för redan anställda. Detta bör till regeringen ge till känna. Vidare flyttar vi offentligt skyddade arbeten tillbaka till inkomstsidan. Vi anser i enlighet med det som anförs ovan att anställningsstöden bör kvarstå. På grund av att vi flyttar OSA till inkomstsidan minskar i anslaget 22:4 med 2008. Sammantaget föreslår vi att anslaget 22:4 Lönebidrag och får 385miljoner kronor mindre jämfört med regeringens förslag 2008. 10Anställningsstöd och krediteringar med skatteanknytning I och med budgetpropositionen avskaffade regeringen det allmänna och förstärkta anställningsstödet samt plusjobben. Genom avskaffandet av dessa anställningsstöd har stödet till de långtidsarbetslösa försämrats. hade i genomsnitt 38000 personer anställningsstöd eller plusjobb. Enligt AMS månadsstatistik var motsvarande antal 52394 personer . Orsaken till ökningen är att vissa av dem som anvisats plats får behålla sitt anställningsstöd . När plusjobben, det allmänna anställningsstödet och det förstärka anställningsstödet fasats ut återstår dock endast det särskilda anställningsstödet, instegsjobben och nyfriskjobben, vilka kommer att rymma en betydligt mindre volym. Det allmänna och förstärkta anställningsstödet och plusjobben ger arbetsgivare en subvention om 50100procent av lönekostnaden. Det är ett betydligt bättre stöd än den subvention om 32procent som nystartsjobben ger. Nyfriskjobben ger mindre subvention än anställningsstöd för långtidssjuka. väntar stora pensionsavgångar i den offentliga sektorn. Det är viktigt att dagens arbetslösa då kan erbjudas en fast anställning. Generationsväxlingen får inte innebära att de som är medelålders och arbetslösa ställs utanför. Även med en högre sysselsättningsgrad kommer det att behövas särskilda insatser för långtidsarbetslösa som har svårt att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Mot bakgrund av det som anförs avser vi därför att behålla en rad anställningsstöd och plusjobben. Vi vill ha 3000 platser med allmänt anställningsstöd för unga som varit arbetslösa 6 månader. Subventionsgraden bör uppgå till 50procent och erläggas . Dessutom vill vi ha 2500 platser i plusjobb med en ersättningsgrad på för personer som är . Långtidsarbetslösa har svårt att få anställning på den reguljära arbetsmarknaden. Merkostnadsersättning för plusjobbare redovisas på anslag 22:3. Vidare vill vi ha 2000 platser med anställningsstöd för långtidssjuka. Merkostnadsersättning bör också kunna lämnas för jobb med anställningsstöd för långtidssjuka. Detta anställningsstöd har utnyttjats i liten utsträckning. Enligt behövs det ett bättre stöd till arbetsgivare och mer personal på arbetsförmedlingen för att fler personer med sjukpenning, sjuk- eller aktivitetsersättning eller rehabiliteringspenning skall få en anställning. Utöver detta vill vi ha 5000 platser i förstärkt anställningsstöd med en subventionsgrad på 75procent. Anställningsstöd och krediteringar med skatteanknytning, differens i förhållande till regeringens förslag 2008 Reformerat anställningsstöd för långtidssjuka Samma volym som regeringens förslag om nyfriskjobb dvs. Avskaffad nedsättning av socialavgifter för unga +3 980 miljoner kronor OSA kvar på inkomstsidan Särskilt anställningsstöd kvar på inkomstsidan Avvisande av nystartsjobb, del av volym används till anställningsstöd för långtidssjuka. Anställningsstöd för nyanlända istället för instegsjobb Samma volym som regeringens instegsjobb dvs. Åtgärderna finansieras via krediteringar med skatteanknytning, se motion 2007/08:Fi276. 11Sänkt finansieringsavgift till arbetslöshetsförsäkringen I budgetpropositionen räknar regeringen med att de totala inkomsterna via finansieringsavgiften från a-kassorna beräknas uppgå till 2008, 2009 och 2010. De höjda avgifterna innebär att avgiftsfinansieringen av arbetslöshetsförsäkringen har ökat från 2006 till 45procent 2007 enligt Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen. avvisar den förhöjda finansieringsavgiften och den nya arbetslöshetsavgiften men avser att behålla den finansieringsavgift som motsvarade nivåer. Finansieringsavgiften som motsvarar nivå beräknas inbringa 2008 till statskassan, samt 2009 och 2010 enligt IAF och . Denna avgiftsfinansiering av arbetslöshetsförsäkringen avser vi att behålla. I och med budgetpropositionen slopades även avdragsrätten för avgifter till fack och a-kassa, vilket innebar en besparing på 2007. Den slopade avdragsrätten och höjningen av avgifterna till arbetslöshetsförsäkringen betyder att löntagarna får betala betydligt högre avgifter till fackföreningen och a-kassan. Enligt Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen var mediankostnaden för medlemskap i a-kassa 2006. Det blev en årlig kostnad om . Efter skatteavdraget på 40procent blev den årliga kostnaden . uppgår mediankostnaden för medlemskap i en a-kassa till . Den årliga mediankostnaden uppgår till . Det innebär en femdubbling av mediankostnaden för medlemskap i a-kassa jämfört med . Det är dock stora skillnader på kostnaden för medlemskap i de olika a-kassorna. Kostnaden för medlemskap i erkända a-kassa uppgår till , för medlemskap i och restauranganställdas a-kassa till , och för a-kassa till . Avgifterna till a-kassorna ska dock differentieras ytterligare. Regeringen föreslår i budgetpropositionen förändrade finansieringsregler för arbetslöshetsförsäkringen. ska den förhöjda finansieringsavgiften för arbetslöshetskassorna ersättas med en ny arbetslöshetsavgift som motsvarar 33procent av arbetslöshetskassans utbetalningar av inkomstrelaterad ersättning. Syftet är enligt regeringen att stärka drivkrafterna för arbetstagarorganisationer att vara ansvarsfulla i löneförhandlingarna. Förändringen innebär att medlemmar i a-kassor inom områden med hög arbetslöshet och hög andel visstidsanställningar som medför arbetslöshet kommer att få betala en högre avgift än medlemmar i a-kassor inom områden med låg arbetslöshet. Regeringens tanke är alltså att de yrkesgrupper som är allra hårdast drabbade av arbetslöshet själva ska bära kostnaderna för sin egen belägenhet och att de ska stimuleras att sänka sina löneanspråk för att skapa fler jobb i sin egen bransch. En mer osolidarisk och löntagarfientlig politik är svår att föreställa sig. A-kassornas samorganisation skriver i rapporten avseende förändringar av a-kassornas finansiering och medlemsavgifterna att 321000 personer eller av kassornas medlemmar har lämnat sina a-kassor mellan . Detta är ett trendbrott eftersom antalet medlemmar i a-kassorna ökade från 75procent av arbetskraften till 85procent av arbetskraften . A-kassornas samorganisation visar att samtliga kassor har förlorat medlemmar men att vissa drabbats hårdare. a-kassa har gjort den största förlusten och tappat 43563 medlemmar. Det går att urskilja två grupper bland dem som lämnat sin a-kassa: dels personer med trygga jobb och låg risk för arbetslöshet (t.ex. offentliganställda nära pension), dels personer med hög risk för arbetslöshet och låga inkomster (t.ex. visstids- eller deltidsanställda, studenter och sjukskrivna). A-kassornas samorganisation redovisar i rapporten uppgifter från en opinionsundersökning avseende förändringarna i arbetslöshetsförsäkringen. Resultaten visar att 11,5procent av de betalande har gått ur eller planerar att gå ur sin a-kassa , 12procent av de fackanslutna har gått ur eller planerar att gå ur sin fackförening . Bland offentliganställda är andelen högre som planerar utträde än bland privatanställda, och bland deltidsarbetande är det en större andel som uppgivit utträde eller planerar utträde än bland heltidsarbetande. De allra flesta uppger ekonomiska skäl som motiv för sitt utträde eller sitt planerade utträde. Bland personer med hög inkomst var det fler som uppgav utträde eller planerat utträde ur sin a-kassa än bland låginkomsttagare. Men bland personer med låga inkomster var det fler som uppgav utträde eller planerat utträde ur sin fackförening än bland höginkomsttagare. Avgiftshöjningarna till a-kassan slår orättvist. Lågavlönade, deltidsanställda och visstidsanställda personer som inte har råd att betala avgiften till a-kassan kommer med regeringens politik att helt mista sin rätt till inkomstrelaterad ersättning vid arbetslöshet. Regeringens försämringar bidrar även på detta sätt till att öka de strukturella orättvisorna mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden.