mot · GV02Ub498 · 2007-10-01 00:00:00 — att det utvecklas en modell för introjobb med kvalificerad handledning inom äldreomsorgen där erfarna medarbetare erbjuds möjlighet att bli mentorer för nyanställda för att kunna dela med sig av sina kunskaper och kunna orka hela vägen till pensionen. En ska ges möjlighet till fortbildning för att som en del av sin tjänst kunna ta ett ansvar som handledare åt yngre och nyanställda medarbetare. Vi har lagt fram förslag till om mentorer i äldreomsorgen, men den borgerliga majoriteten har gjort andra prioriteringar, till exempel generella nedsättningar av de sociala avgifterna för anställda i åldersgruppen med konsekvensen att enskilda företag med många unga anställda (exempelvis ) tjänar stora pengar på detta utan att behöva nyanställa en enda person. Skolans uppgift är att ge alla elever goda kunskaper för att klara sig väl i samhället, få ett jobb att utvecklas i och lägga grund för vidare studier. En rad åtgärder behöver vidtas för att både och gymnasieskolan på ett bättre sätt skall lyckas ge alla elever de nödvändiga kunskaperna. Att en relativt stor andel av ungdomarna inte når godkända kunskaper i eller misslyckas med att fullfölja gymnasiestudierna är ett allvarligt misslyckande. Regeringen har stoppat den moderna gymnasiereform som den tidigare socialdemokratiska regeringen förberett och utreder en ny gymnasieskola som sorterar upp elever i teoretiska och praktiska inriktningar. behöver en gymnasieskola som svarar upp till de krav på kompetens och flexibilitet som det moderna arbetslivet kräver. Även de ungdomar som väljer yrkesutbildningarna behöver breda baskunskaper för att klara sig på framtidens arbetsmarknad. Både fackföreningsrörelsen och näringslivet har påpekat att kommer att behöva mer utbildad arbetskraft. Kvaliteten i yrkesutbildningarna behöver stärkas. Men regeringen för en helt motsatt politik när de vill sänka ambitionerna på de yrkesförberedande programmen. När endast de teoretiska inriktningarna i gymnasieskolan ska ge högskolebehörighet skapar man återvändsgränder i utbildningssystemet. De nya antagningsreglerna till högskolan innebär att de språkval man gör i tidiga tonåren kommer att påverka möjligheterna till högskolestudier senare i livet. Dessutom tar regeringen bort möjligheterna att komplettera kunskaper . Det statliga anslaget till vuxenutbildning har regeringen skurit ned med , vilket är en tredjedel av anslagen. Regeringen backar in , och barns bakgrund och deras föräldrars utbildning kommer återigen att få större betydelse för vilken utbildning och framtida yrkesval de gör. byggde den tidigare socialdemokratiska regeringen ut högskolan. Antalet högskoleplatser i ökade för att matcha näringslivets efterfrågan på högutbildad arbetskraft. För att ska klara de ökade kunskapskrav som globaliseringen ställer behövs ännu fler högskoleplatser. Regeringen väljer motsatt politik genom att stoppa utbyggnaden av högskolan. Detta görs i när ungdomskullarna som närmar sig högskoleåldern växer. kommer ungdomarna i åldern att öka med ca 137000 personer. Innebörden blir att andelen högskoleutbildade i en årskull minskas drastiskt . Det är ologiskt att medvetet minska andelen unga som kan studera på universitet och högskolor. Just nu pågår ett omfattande arbete med att utveckla den socialdemokratiska skol- och utbildningspolitiken. Därför vill vi i den här motionen ta upp några mer specifika förslag som handlar om hur väl skola och högskola underlättar övergången till arbetslivet. De program inom gymnasieskolan som utbildar direkt för yrkeslivet måste garantera att utbildningen är i nivå med vad som krävs ute i arbetslivet. Därför är det viktigt att inte sänka kunskapsambitionerna för elever på yrkesprogram. Om man tror att modern yrkesutbildning inte kräver så kallade teoretiska kunskaper vet man inte mycket om dagens arbetsliv. Om regeringen gör verklighet av sina planer på att förändra yrkesutbildningen så att den inte längre ger allmän behörighet för vidare studier innebär det att man bygger in återvändsgränder. Då kan t.ex. en undersköterska inte läsa vidare till sjuksköterska. Det är fel väg att gå att möta framtidens utmaningar genom att sänka kunskapsnivån för ungdomar som väljer en yrkesutbildning. har inte någon instans ett samlat ansvar för utbudet av utbildningar i gymnasieskolan. Utbildningsutbudet i en region är sällan ett resultat av någon planeringsprocess utan alltsomoftast ett resultat av kommuners och fristående skolors självständiga beslut, som inte primärt är relaterade till arbetsmarknadens behov. I vissa kommuner eller regioner har man ett begränsat utbud av gymnasiala yrkesutbildningar. Kanske beror det på att yrkesutbildningarna ofta kräver dyrbara investeringar och ofta är dyrare än teoretiska utbildningar. Risken är att det blir en dålig överensstämmelse mellan arbetsmarknadens behov av yrkesutbildade unga och det tillgängliga utbudet av gymnasiala yrkesutbildningar. Det mesta pekar på att andra faktorer, såsom kommunala kostnader och möjligheter att konkurrera med andra gymnasieskolor och fristående gymnasiers möjligheter att locka ungdomar till sina utbildningar, spelar en mycket viktigare roll än hänsyn till vilka yrkesutbildningar som behövs utifrån arbetslivets behov. Ett sätt att förbättra samverkan mellan utbildningssystemet och arbetsmarknadens parter är att bygga upp en programrådsstruktur. I andra skandinaviska länder finns nationella och regionala programråd som är trepartssammansatta. Erfarenheterna av hur dessa råd fungerar verkar vara goda. En sådan modell skulle också kunna fungera i . De nationella programråden skulle ha till uppgift att kontinuerligt utveckla innehållet i utbildningarna så att dessa håller en tillräckligt bra kvalitet. Detta organ kan också ha till uppgift att utveckla examinationsformer för utbildningarna och bör kunna utveckla formerna för arbetsplatsförlagd utbildning (apu) så att tiden på arbetsplatserna utnyttjas på ett optimalt sätt. Programrådet bör även ha ansvaret för hur en gymnasial lärlingsutbildning utbildning utformas och fungerar. Regionala programråd bör inrättas för att tillsammans med de olika utbildningsanordnarna i regionen ta ett samordnande ansvar för utbudet och dimensioneringen av yrkesutbildningarna. Detta behövs för att säkerställa att det är praktiskt möjligt för ungdomar att välja de yrkesutbildningar som motsvaras av behov på arbetsmarknaden. Vi socialdemokrater föreslår att regeringen initierar överläggningar med arbetsmarknadens parter om nationella partssammansatta programråd för att stärka kvaliteten i de gymnasiala yrkesutbildningarna, regionala programråd för att ta ett samordnande ansvar för att det samlade utbudet och dimensioneringen av utbildningsprogram inom både kommunala och fristående skolor svarar mot samhällets och arbetsmarknadens behov. Information och rådgivning i skolan inför olika val av studier och yrke har stora brister. Det behövs mer information om arbetsliv och arbetsmarknadsutsikter i både och gymnasieskolan. Vissa högskolor och vissa utbildningar har en lång tradition av att förbereda studenterna inför inträdet på arbetsmarknaden genom att aktivt arbeta med karriärplanering, kontakter, träna på att skriva cv etc. Andra lärosäten och utbildningar lämnar detta område helt åt sitt öde. Med ett mer målmedvetet arbete för att knyta utbildning och arbetsmarknad närmare varandra kan man underlätta för ungdomar med en färdig gymnasial yrkesutbildning eller en högskoleexamen att få sitt första jobb. Mot denna bakgrund föreslår vi följande åtgärder för att underlätta ungdomars inträde på arbetsmarknaden: Förbättra informationen om arbetsmarknaden till elever som ska välja utbildning. Utveckla studie- och yrkesvägledningen. Alla elever ska före valen till gymnasiet i årskurs 9 ges tydlig information om förutsättningarna att få jobb efter utbildningen, uppdelat på varje gymnasieprogram. Motsvarande information om arbetsmarknadsläget ska ges alla gymnasieelever inför deras val av fortsatta studier. Kommunerna bör också i samverkan med arbetslivet erbjuda särskilda sommarjobb för elever i inom branscher där det finns behov av fler sökande, exempelvis inom vård och industri. Yrkesprogrammen i gymnasiet måste också lägga grunden för vidare studier. Moderna arbetsplatser kräver kunskaper i både teoretiska och praktiska ämnen. Det finns givetvis ingen anledning att frångå ambitionen att yrkesprogrammen ska ge högskolebehörighet, eller att kraven på att läsa kärnämnen på dessa utbildningar skulle vara lägre. Arbetsplatsförlagd utbildning (apu) på alla yrkesförberedande program. Skolförlagd apu bör inte förekomma. Kontakten med en arbetsplats har stor betydelse för framtida möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden. Ge högskolor och universitet ett tydligt uppdrag att förbereda studenterna på arbetslivet. Samverkan med arbetslivet för att öka den verksamhetsförlagda utbildningen (till exempel praktik av olika slag) bör öka. Särskilt viktigt är detta för studenter som saknar kontakter och nätverk. Ge högskolor och universitet i uppdrag att inlemma karriärplanering för alla studenter tidigt i utbildningen. Ge universitet och högskolor i uppdrag att följa upp studenter efter avslutad utbildning. En sådan uppföljning skulle höja kvaliteten och relevansen i utbildningen och inte minst ge värdefull information till studenter inför val av utbildning. Det är viktigt att få information om hur väl utbildningens innehåll stämmer med arbetsmarknadens behov och hur väl övergången från studier till arbete fungerat. Nyckeln till det första egna boendet är inte bara nyckeln till något eget utan också en nyckel till vuxenlivet. Vårt mål är att unga människor ska ha möjlighet att välja ett eget boende. Det är oacceptabelt att många ungdomar hänvisas till boende i andra- och tredje hand och att alltfler i storstäderna tvingas att bo hemma hos sina föräldrar mot sin vilja därför att det är svårt eller omöjligt att få tag på en lägenhet. statistik visar att det är en större andel unga män än unga kvinnor som bor kvar i föräldrahemmet (kring respektive ). Även gruppen unga med utländsk bakgrund bor i större omfattning än andra kvar i föräldrahemmet. Däremot bor unga där föräldrarna har universitetsutbildning i mindre uträckning kvar i föräldrahemmet än unga som har föräldrar med lägre utbildningsnivå. De regionala variationerna är stora. I storstadsområdena bor närmare hälften av de unga männen kvar i föräldrahemmet. har andelen ungdomar som har ett eget förstahandskontrakt på hyresmarknaden sjunkit något, och det är de unga kvinnorna som svarar för hela nedgången (från till 86). över landet är det främst i storstäderna och som andelen ungdomar med eget förstahandskontrakt har sjunkit. Trots de uppenbara problemen för ungdomar på bostadsmarkanden gör den borgerliga regeringen ingenting åt situationen. Istället försvårar den för ungdomar att hitta ett eget boende. En av de första åtgärderna den borgerliga regeringen gjorde var att lägga ned boutredningen, som hade till särskild uppgift att underlätta ungdomars inträde på bostadsmarknaden. De unga födda mellan 19861995 är mer än en miljon, och för att bostadsmarknaden ska kunna ta emot dessa bostadskonsumenter måste byggandet öka, fler hyresrätter vara kvar och krav och kriterier stämma överens med verkligheten. Hyresgarantier är en hjälp men inte tillräckligt. Enligt boutredningen har fyra av fem unga erfarenhet av missförhållanden och oegentligheter på bostadsmarknaden. I en undersökning svarade att man själv eller någon bekant antingen bott i andra eller tredje hand utan att hyresvärd känt till det, köpt eller blivit erbjuden att köpa lägenhet svart, betalat överhyra eller blivit lurad i samband med en lägenhetsaffär. Bristen på bostäder i universitetsstäder ger utrymme för sådana missförhållanden. Vi vill därför begränsa och motverka andelen svartkontrakt genom att göra det mer kännbart att hyra ut olagligt. Det behövs en mer offensiv politik med tydliga bostadspolitiska ambitioner. För att förbättra situationen för många ungdomar och göra bostadsmarknaden mer rättvis även för unga människor föreslår vi: Att andrahandsmarknaden ses över. En nationell bostadsinformationsportal. En nationell bostadsportal en hemsida med samlad information om allt som rör boendet kan innehålla saker som till exempel boendefinansiering, rättigheter och skyldigheter på bostadsmarknaden, flyttanmälan, information om hyresnämnden, boendekalkyler, bosparande, andrahandsuthyrning, bostadsbidrag med mera. En bostadsportal kan också länka till kommunala bostadsförmedlingssystem och skulle innebära större överskådlighet för såväl bostadssökande som boende. Den borgerliga regeringen har lagt fram många förslag som innebär ökade orättvisor på bostadsmarknaden och försämringar för många ungdomar. Den borgerliga regeringen har tagit bort investeringsstödet för hyres- och studentlägenheter. Det leder till att det byggs färre lägenheter. skriver också tydligt att borttagandet av bostadsfinansieringen kommer att leda till att det på många håll kan bli kärvt att bygga hyresrätter. Särskilt mindre och medelstora orter med bostadsbrist kan komma i kläm (indikatorer, Inbromsning av bostadsbyggandet, ). Till det ska läggas att utförsäljningarna av dagens allmännyttiga bostäder betyder att utbudet av hyresrätter till unga människor minskar ytterligare. Uthyrningsläget är redan mycket ansträngt på vissa håll. I hela fanns endast cirka 800 lägenheter lediga för uthyrning , varav 358 i det kommunala beståndet. Totalt var av hyresbeståndet ledigt för uthyrning. beslutades att allmännyttans hyresgäster i ska kunna köpa hyreslägenheten för att kunna ombilda till bostadsrätt, vilket framför allt gynnar den som redan har en lägenhet. Med fler hyreslägenheter som ombildas och med färre som byggs blir det svårare för ungdomar att hitta ett eget boende. Denna utveckling är alarmerande, inte minst på många studieorter där unga ofta kan ha svårt att hitta ett eget boende snabbt. Hyresrätten passar ofta ungdomar bra både vad gäller kostnad och möjligheten till ett tryggt men flexibelt boende. Den borgerliga regeringens slopade stöd till bostadssektorn innebär också höjda hyror, något som inte minst drabbar unga. Då ungdomar oftare än andra grupper bor i hyreslägenhet kommer de att drabbas hårdare än villaägare. Ungdomar riskerar att få en sämre ställning i förhållande till andra grupper än vad som är fallet . Medan hyresgästerna får försämringar får de privilegierade förbättringar. Fastighetskatten för många villaägare i sänks med , medan hyresgästerna får betala med högre hyror. Ungdomar kompenseras inte heller med något högre studiemedel, och har motionerat om att helt ta bort bostadsbidraget för ungdomar upp till . Med en sådan politik ökar orättvisorna. Borgerliga politiker har lyft fram låneinstitut som lånar ut med hög ränta till riskgrupper och kreditgarantier som lösningarna för ungdomar på bostadsmarknaden. Det finns dock stora risker med att låna ut pengar till människor på villkor som inte professionella bedömare hade gett lånen till, och det kan därför vara en klok idé att som ett alternativ se över möjligheterna för unga att istället bospara. Det måste istället bli enklare för ungdomar att hitta ett eget boende. Obligatoriska bostadsförmedlingar med tydliga och icke-diskriminerande villkor. Att ungas möjligheter att bospara ses över. 4.5Studier eller arbete utomlands Det är roligt och utvecklande att som ung få chansen att arbeta eller studera i ett annat land. Det som tidigare av socioekonomiska skäl var förbehållet några få ungdomar har vidgats till betydligt fler personer och till nya grupper av ungdomar. En tid utomlands för studier eller arbete ger personlig utveckling och möjligheter att stärka språkkunskaper och skaffa viktiga erfarenheter av hur det är att leva och verka i en annan miljö än den svenska. I slutändan har detta betydelse inte bara för individen utan också för hela vårt samhälle. Vår ekonomi och vårt samhälle blir alltmer internationaliserat, och vi behöver dessa erfarenheter och kunskaper i vårt samhälle. En stor anledning till att möjligheterna att studera eller arbeta utomlands har ökat är EU-medlemskapet och de satsningar på utbildningsprogram som finns för ungdomar som vill studera i ett annat EU-land. En aktör som bidrar till denna utveckling är den statliga myndigheten programkontoret för utbildningsområdet som stöder skolor, universitet, företag, organisationer och enskilda individer att delta i internationellt samarbete. Det kan gälla allt från internationella samarbetsprojekt inom utbildning och kompetensutveckling till praktik och studier utomlands. Vi socialdemokrater vill fortsätta att driva en politik, i och i EU, som ger fler ungdomar möjligheter till arbete eller studier utomlands. 5Ung men inte alltid stark Ungdomstiden är på många sätt en utsatt tid. Att stå på tröskeln till vuxenlivet innebär inte bara positiva förväntningar utan kan för många innebära tvivel över om den egna kroppen och den egna personen duger, oro för att inte passa in eller för att inte klara de krav man möter. De allra flesta kommer i kontakt med alkohol och många även med narkotika. Det blir viktigt att kunna säga nej och att välja det som är positivt. Sexualiteten är en fantasisk kraft att utforska, och på vägen är det viktigt att få stöd för den egna identiteten och de egna valen. Många tycker att livet är svårt, och psykisk ohälsa har ökat bland unga, framför allt bland unga kvinnor. Vissa vanliga psykiska sjukdomar som till exempel schizofreni debuterar ofta i ungdomsåren. 5.1Psykisk ohälsa, oro, ångest Barn och ungdomar i är i allmänhet nöjda med sin tillvaro i familjen, i skolan och (, 2006). framkommer att klyftorna ökar mellan olika grupper av unga, liksom att utsattheten och ohälsan ökar hos vissa. Barns och ungdomars hälsofrågor domineras av psykiska, sociala och psykosomatiska problem. Barn och ungdomar i socioekonomiskt utsatta familjer har oftare psykiska störningar samt psykiska och psykosomatiska symtom. Självmord, självmordsförsök och andra självtillfogade skador är mer än dubbelt så vanligt bland ungdomar i nedre tonåren i socioekonomiskt missgynnade grupper (, 2006). Mellan av alla barn söker barnpsykiatrisk konsultation under uppväxten. Två av tre i denna grupp kan ges en entydig diagnos baserad på symtom. De övriga har mindre tydliga tillstånd och söker hjälp på grund av till exempel relationsproblem eller psykosomatiska problem. Psykiska problem förekommer hos av alla barn och ungdomar , även om man använder mycket strikta och snäva definitioner (SOU 2006:100). Många av de barn och ungdomar som signalerar psykisk ohälsa har också problem av social karaktär. Det handlar om små barn vars föräldrar sviktar i omsorgen om dem på grund av en egen psykisk sjukdom eller missbruk, och om större barn som visar upp egna riskbeteenden i form av allvarliga uppförande- och koncentrationsstörningar, aggressivitet, utagerande beteende, brister i den sociala utvecklingen, skolk, missbruk och kriminalitet. Det här är beteenden som ger dem problem med kunskapsinhämtning och måluppfyllelse i skolan, men som också gör deras övriga liv svårhanterligt. En grov uppskattning är att vart tionde barn är i riskzonen för en negativ utveckling och att har mer allvarliga problem. 5.2Satsa på elevhälsan och ungdomshälsan Elevhälsan i skolan bör omfatta skolsköterska, skolkurator, skolpsykolog, skolläkare och specialpedagoger. Skolhälsovården inrättades en gång för att väga och mäta barnen, för att hålla koll på undernäring, sneda ryggar och synfel. när barns och ungdomars fysiska hälsa kraftigt har förbättrats är det istället andra frågor som tar större plats inom dagens elevhälsa. Det handlar om ätstörningar, övervikt, depression, oro, sömnsvårigheter, ångest, missbruksproblem etcetera. Elevhälsan har byggts ut, och den utvecklingen behöver fortsätta. För många unga känns det odramatiskt att slinka in hos skolsköterskan eller skolkuratorn för att prata om även svåra problem. Men det förutsätter att han eller hon är där och att det finns tillräckligt med mottagningstider på skolan. Det finns goda erfarenheter från kommuner som börjat samverka med övriga samhällsinstanser som ger stöd åt barn och ungdomar. På flera ställen i landet (exempelvis Blå Kamelen i ) har bildandet av en samlad Ungdomshälsa visat sig vara ett framgångsrikt sätt att organisera sig på. Genom att skapa gemensamma verksamheter som ser till helheten istället för att varje myndighet har sin egen verksamhet kan samordningen och kvaliteten utvecklas. Förutom de nuvarande ungdomsmottagningarna kan en samlad Ungdomshälsa innehålla primärvård, socialtjänst och vissa specialistfunktioner. Den specialiserade psykiatrin, med både barn- och ungdomspsykiatri och vuxenpsykiatri, kan bistå med konsultation och handledning. Elevhälsan kan finnas i anslutning till ungdomshälsan eller ingå i den. Ungdomshälsan kan fylla funktionerna att erbjuda förebyggande och tidiga insatser och att vara en väg in i systemet för att få hjälp även vid mer komplicerade tillstånd. Där kan också finnas kompetens som i tidigt skede kan hjälpa till att skilja mellan det som är sociala problem och tillfälliga kriser och det som handlar om tidiga faser av psykiska sjukdomar. Sexualiteten är en stark och positiv kraft som rymmer fantastiska känslor av lust, närhet, glädje och äventyr. Att få upptäcka sin egen sexualitet och att få utveckla en eller flera sexuella relationer med en partner är en spännande och viktig del av ungdomstiden. Det är viktigt att stödja en positiv syn på och upplevelse av sexuella erfarenheter och sexuella relationer liksom alla de känslor av kärlek, lust och intimitet som sexualiteten rymmer. En del i detta kan vara en bra sex- och samlevnadsundervisning i skolan. Sex- och samlevnadsundervisning handlar om kropp, kön och samhälle; relationer, synen på vad sexualitet är, hur man ser på flickor och pojkar, att diskutera pornografi. Det handlar om att underlätta för unga människor att få en positiv syn på och upplevelse av den tidiga sexualiteten. Det handlar om att våga säga ja till det man vill men också om att våga säga nej till det man inte vill. Vad man kan göra om horrykten uppstår eller hur man kan svara på hur ett samlag går till? Och hur ger man svar som inkluderar både olikkönat och samkönat sex? Det är lätt att räkna upp en lång lista på vad undervisningen bör innehålla. Men det handlar givetvis också om hur man undervisar. Skolornas sex- och samlevnadsundervisning har fått utstå ganska hård kritik. har konstaterat att kvaliteten på undervisningen varierar kraftigt både mellan och inom skolor. Det är naturligtvis oacceptabelt. Många lärare saknar utbildning för att undervisa i ämnet, som i sig är komplicerat att undervisa i. Frågor om kön och sexualitet hänger samman. Hur vi ser på genus och sexualitet påverkar vårt beteende. Det finns mycket forskning på området, och inte bara berörda myndigheter utan även organisationer som och har erfarenheter och förslag som kan bidra till att utveckla och förbättra sexualundervisningen. Regeringen har meddelat att en kommande utredning av lärarutbildningen ska se över sex- och samlevnadsfrågorna. Risken är överhängande att denna hantering gör att frågan fördröjs ganska avsevärt. Frågan om att utveckla sexualundervisningen måste ha hög prioritet. Flickors och pojkars skilda villkor måste ges utrymme i undervisningen liksom kulturella skillnader. Skolans kunskaper om homosexuella, bisexuella och transpersoner har brister. Alla blivande lärare behöver HBT-kompetens. Det är också viktigt att säkerställa vid samtliga insatser för ungdomar att HBT-perspektivet uttryckligen finns med för att gruppen ska nås. Sjukvården och ungdomsmottagningarna är andra samhällsområden där det ibland saknas HBT-kompetens. HBT-ungdomar måste kunna känna sig välkomna att söka vård och stöd när de behöver.