mot · GV02U340 · 2007-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att verka för att få fram en ny resolution i om ett självständigt Kosovo samt för att undanröja risken att en sådan blockeras av ett ryskt veto. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att verka för att EU erkänner ett självständigt Kosovo med stöd i säkerhetsrådets nuvarande resolution för den händelse att säkerhetsrådet hindras av ett ryskt veto i sina ansträngningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att verka inom EU för att öka kosovanernas delaktighet samt för att få fram tydliga villkor och riktmärken för att avsluta den internationella övervakningen av det självständiga Kosovo. Kosovo (albanska: Kosovë eller Kosova, serbiska: ?????? ? ???????? eller Kosovo i Metohija, även ?????? eller Kosmet) är en provins i det som förut hette , men administreras av UN Interim Mission in Kosovo sedan 1999. Området har en yta på 10 887 km² och omkring 2,2 miljoner invånare, varav är albaner samt resten serber, romer, bosniaker och turkisktalande. Kosovos huvudstad är Prishtina (serbiska: Priština). planerar ta en slutgiltig ställning gällande Kosovos framtida status efter långa förhandlingar mellan parterna. Kosovo är ett omstritt område som albanska och serbiska nationalister har exklusiva historiska och politiska anspråk på. beboddes Kosovo av illyrer innan området erövrades av under , far till . Området kom senare att bli en del av . Sedan den bysantinske kejsaren bjöd in slaverna till e.Kr. har Kosovo varit bebott också av serber. blev ett självständigt rike och Kosovo låg då i hjärtat av landet. Flera hundra kyrkor och kloster byggdes i . stod mellan å ena sidan en allians bestående av serber, albaner, bosnier, kroater, ungrare, bulgarer och valacker och å den andra sidan . Området blev 1448 ett osmanskt lydrike och livegenskapen upphörde, varpå en majoritet av invånarna omfattade islam. Strider mellan huset och föranledde massiva folkförflyttningar i Kosovo men albanska och serbiska historiker är oeniga om vilka som flyttade. Andra såg den första större konflikten mellan albaner och serber då albanerna motstod planerna att införlivas i efter kriget 18761877. Cirka 30000 albaner var tvungna att fly från de områden som behöll vid krigsslutet. I samband med 1912 erövrades Kosovo från av och i samband med frederna 1913 kom Kosovo att tillhöra medan området Metohija blev en del av . 25 000 albaner mördades det året i Kosovo. Efter blev Kosovo en del i det nybildade . Under ockuperades Kosovo av det italienska . lovade jugoslaviska partisaner att anordna en folkomröstning i Kosovo om en anslutning till , men det löftet togs tillbaka och 1944 återtogs provinsen av , som införde ett militärt undantagstillstånd . Efteråt fick dock Kosovo ett långtgående självstyre. flyttade många serber från provinsen för att bosätta sig i , eftersom levnadsstandarden där var betydligt bättre än i Kosovo. Serbiska nationalister utnyttjade dock utflyttningen för att hetsa mot Kosovo, som ett led i sitt projekt att ta makten över det dåvarande jugoslaviska federationsrådet. Kosovo förblev en provins med eget självstyre, hemvärn och rösträtt i det jugoslaviska federationsrådet då trumfade igenom en ändring i författningen. Tiotals människor dödades i fredliga protester mot författningsändringarna, som ledde till att albanerna ställdes utan arbete, utbildning och sjukvård. Hundratusentals albaner flydde till väst, varav c:a 40000 till . Kosovos folkvalde president lyckades dock leda sin befolkning genom en antivåldspolitik , då EU erkände Restjugoslavien utan att vidröra Kosovo. Detta uppfattades som ett svek av albanerna, som också övergav antivåldspolitiken. Ett väpnat uppror bröt ut och var ett faktum. strategi i konflikten blev att slå till urskillningslöst mot de områden där albanska upprorsmän och deras familjer vistades för att därigenom avskräcka från väpnat motstånd. Internationella människorättsgrupper och UD konstaterade i sina rapporter under den tiden att hundratals oskyldiga albaner dödats eller sårats av serbiska trupper. Våldet eskalerade och UNHCR rapporterade att 150 000 albaner hade drivits på flykt från hem och härd, vilket bidrog till att föra konflikten på den internationella dagordningen. Efter flera fruktlösa försök att förhandla fram en fredslösning inleddes ett internationellt militärt ingripande mot som satte punkt för konflikten. Ingripandet slutade med ett serbiskt tillbakadragande, sedan 10 344 personer (ett tusental serber och resten albaner) dött och/eller försvunnit, enligt uppgift från i Prishtina. Uppemot 20 000 kvinnor och flickor hade våldtagits, enligt ; Human Rights Watch skrev i sin rapport att våldtäkt hade använts av som vapen i etnisk rensning. konstaterade att 184 000 hus hade bränts och skadats, till ett värde av 8 miljader USD. 1,6miljoner invånare av sammanlagt 2 miljoner hade fördrivits från hem och härd, varav nästan 1 miljon utanför landets gränser, enligt UNHCR. Krigsförbrytelserna ingick i en kampanj av etnisk rensning organiserad av den serbiska staten. Omvandlat till svenska förhållanden motsvarar detta 40000 döda, 80000 våldtagna och 7 miljoner fördrivna från . statsöverhuvud, ledande politiker, samt serbiska polis- och militärledare har åtalats och fällts i FN:s krigsförbrytardomstol för dessa brott, en del av dem jagas fortfarande. har Kosovo administrerats av FN genom . En del serber och andra minoriteter har flytt på grund av hämndaktioner från albanska extremister och ett antal kloster och kyrkor har förstörts. Fyra lokala val och regeringsval har dock genomförts väl och godkänts som demokratiska av omvärlden, men har bojkottats av kosovoserber efter offentliga uppmaningar från . FN:s svenskstödda expertkommission om Kosovo, den s.k. , har rekommenderat en villkorad självständighet för Kosovo. började Kosovo och under FN:s medling förhandla om Kosovos slutliga status. En överväldigande majoritet av Kosovo vill ha självständighet men är emot. lade FN:s chefsförhandlare fram en plan för Kosovo som skulle genomföras på under internationell övervakning. I planen framgår bland annat att Kosovo skulle få en övervakad självständighet och rätten att skaffa egna nationella symboler såsom egen flagga, nationalsång och medlemskap i internationella organisationer, bland annat . Å andra sidan får serberna ett unikt minoritetsskydd med bl.a. officiella band till staten , okränkbarhet för serbiska kyrkan, vittgående kommunalt självstyre, öronmärkta platser i parlamentet och vetorätt i centrala regeringsbeslut. Kosovo har varit positivt till förslaget medan det avvisas av . Eftersom förslag inte godtagits av samtliga parter har , , , , och organiserat en gemensam grupp under FN:s övervakning för att förhandla med och Kosovo. Ett slutresultat väntas . Flera tusen svenska män och kvinnor har tjänstgjort efter krigsslutet i Kosovo. utanför provinshuvudstaden , i byn , ligger Camp . Det är en stor svenskbyggd militärförläggning baserat på en tidigare bas för de jugoslaviska inrikestrupperna. Camp används numera av ett flertal nationers trupper då den svenska kontingenten (Swebat) dragits ned i personalstyrka. var också det första icke Natoanslutna landet att få huvudansvar i en Natoledd brigad i Kosovo , då man övertog ledningen för brigaden med ansvarsområde för de centrala delarna av Kosovo och provinshuvudstaden . är den tredje största biståndsgivaren i Kosovo. De flesta inser att någon sorts självständighet är den enda lösningen för ett Kosovo som inte längre vill tillhöra under några som helst omständigheter. får stöd av i för att blockera ett nödvändigt beslut. Man åberopar då folkrätten, men vi undrar över vad det innebär för folkrätten om får fortsatt suveränitet över Kosovo, om stater även fortsättningsvis ska kunna döda, plundra och fördriva sina invånare och ändå åberopa folkrätten som skydd. Striden om ett oberoende Kosova handlar lika mycket om att förändra folkrätten, så att den även tar hänsyn till den lilla människan. har gjort sig till ovän med de flesta av sina grannar, där man stöttat omstörtande krafter med vapen och pengar. Att Putins regering jämför Kosova med sina satellitstyren är förvisso magstarkt, men tyvärr föga förvånande. Det är dock vår övertygelse att folkrätten ska utvecklas, så att en stat som begår krigsförbrytelser mot sina medborgare kan få sin suveränitet ifrågasatt. Detta gäller , men också Kosova . Att skjuta fram beslutet om ett självständigt Kosovo riskerar dessutom att inleda en ny svekdebatt hos albanerna likt den som följde på EU:s erkännande av Restjugoslavien . Att dela Kosovo, vilket har föreslagits av en del mindre insatta bedömare, kan komma att starta en svåröverblickbar process som hotar också Bosnien, (), , och . Ett självständigt Kosovo är nödvändigt inte minst av socioekonomiska skäl. Den olösta statusfrågan bidrar till en samhällsekonomisk kris där tillväxten är närmast obefintlig och bruttonationalprodukten understiger . Kosovo har en arbetslöshet på (att jämföra på ); av dessa är långtidsarbetslösa, under 40år och lite kvinnor. Halva befolkningen lever i armod och en tredjedel i extrem misär, enligt uppgift från . Kosovo har dragit till sig av de sammanlagda efterkrigsinvesteringarna på , eftersom det är få som vågar satsa pengar på ett omstritt territorium. Detta drabbar bl.a. också jordbruket, som traditionellt sysselsatt flest i Kosovo. Bristen på kapital har inneburit primitiva brukningsmetoder med låg mekaniseringsgrad och följaktligen ganska låg avkastning. Följaktligen överger bönderna sitt yrke: arbetade man på 300 000 ha odlad jord i Kosovo, medan föll den siffran till 180 000 ha. Bönderna i Kosovo har kvar blott en tredjedel av det boskapsbestånd som man ägde . Den låga tillväxten (mellan 0,2 och 3procent ) gör att det fattas pengar för att bygga upp en nödvändig social infrastruktur. av befolkningen har inte tillgång till rinnande vatten, och sjukvårdens budget har halverats . Spädbarnsdödligheten på 46promille och dödligheten för barn på är högst i . Omvänt har Kosovo de lägsta siffrorna i vad gäller utbildning: färre än av barnen går i förskola och avslutar sina högskolestudier. Fattigdomen och känslan av hopplöshet utgör också en grogrund för korruptionen och den organiserade brottsligheten. Ekonomiska experter är eniga om att Kosovos olösta status är den främsta och tyngsta orsaken bakom den socioekonomiska kräftgången och andra samhällsproblem. Ett självständigt Kosovo vore ett värn mot nationalistiska drömmar om ett respektive ett . Kosovo skulle då också ha bättre förutsättningar för att lyckas ekonomiskt. Kosovo har stora områden med bördig jord och en urgammal tradition i vin- och spritproduktion där utländska investeringar kan bidra till att vända utvecklingen inom jordbruket. Kosovo är också ofantligt rikt på mineraler. Trepçagruvorna vid är belägna vid några av de största fyndigheterna av bly, zink och nickel i . utanför Prishtina ligger också en av största fyndigheter av kol, som redan tilldragit sig uppmärksamhet hos ett flertal stora energitillverkare. Tillgången på vattenkraft är också mycket god, dock är denna till stor del oexploaterad. Den största resursen i Kosova är dock människorna. Varannan är men parterna på arbetsmarknaden har uppvisat en lovvärd återhållsamhet och disciplin trots det prekära läget. Ett självständigt Kosovo skulle även befria från en tung moralisk och ekonomisk börda: Det är ett beskt piller för dagens serbiska ledare, som dock lär prisas av kommande serbiska generationer. Kosovo bör därför bli självständigt enligt det förslag som den svensksponsrade FN:s expertkommission, den s.k. , har utarbetat och som vidareutvecklats av FN:s chefsförhandlare . måste samverka med de övriga i säkerhetsrådet för att undanröja risken att ett ryskt veto hindrar en ny resolution om ett självständigt Kosovo. Vi bör också öppet tillkännage som vår avsikt att verka för att EU ska erkänna och stödja ett självständigt för Kosovo med stöd i säkerhetsrådets nuvarande resolution , i den händelse att vi misslyckas i . Vi behöver också tillkännage som vår avsikt att verka inom EU för att ytterligare öka kosovanernas delaktighet samt för tydliga villkor och riktmärken för att avsluta den internationella övervakningen av det kommande självständiga Kosovo, så att vi inte hamnar i en ändlös övervakningsmission utan någon utgångsstrategi. Såväl förslag som paket innebär inskränkningar av det oberoende Kosovos suveränitet. föreslår exempelvis att det blir en högsta representant från internationella samfundet, troligen EU, som får avgöra om paketet efterlevs, och alltså inte Kosovos folkvalda parlament (General 12.3; , article 2.1a). Denne ska ha till sin hjälp en kommitté bestående av chefen för den internationella militärstyrkan Kfor samt cheferna för och men inte någon av Kosovos folkvalda företrädare (, Article 3.3). Denna högste representant får också makten att annullera demokratiskt antagna lagar (, Article 2.1c) och avsätta såväl utnämnda som folkvalda (, Article 2.1d). Nyckelpersoner inom politik och förvaltning inklusive internationella domare och åklagare ska inte utnämnas av Kosovos parlament, utan efter godkännande från den högste representanten. Regeln omfattar generaldirektören för Kosovos tullmyndighet, chefen för skatteförvaltningen samt centralbankschefen, medan chefen för riksrevisionsverk, som startades av , samt de internationella företrädarna i Kosovos pensionssparfond, ska utses direkt av den högste representanten (, Article 2.2). Trots den massiva kritiken mot de omotiverade immunitetsreglerna för missionspersonalen i Kosovo ges den högste representanten fortsatt full immunitet under sitt mandat (, Article 2.6) liksom för övrigt också all annan personal inom den framtida internationella övervakningsmissionen, inklusive poliser och soldater från Kfor (, Article 4.6). Värst är att plan säger att det blir en internationell styrgrupp, utan delaktighet från Kosovos folkvalda, som avgör när det är dags för övervakningen att upphöra (General , Articles 12.6 and 12.7). Detta kan i själva verket knappast kallas för självständighet över huvud taget. Den internationella övervakningen må ses som ett nödvändigt ont , men det kan knappast vara meningen att och EU fastnar för alltid i en dylik kvasikolonial roll i Kosovo. Det bör bli ett officiellt svenskt ställningstagande att Kosovo möjligt ska få ta ansvaret över sin utveckling. Ställ de högsta kraven på Kosovo vad gäller minoritetsskydd och mänskliga rättigheter, men ge det en chans att visa vad det går för. Allt annat har man faktiskt redan provat förut, både i Kosovo och lite varstans i världen, oftast med katastrofala följder.