mot · GV02A402 · 2007-10-04 00:00:00 — 4Mäns våld mot kvinnor ett samhällsproblem som kräver en könsmaktsförståelse8 4.1Myndighetssamverkan spelar en central roll8 4.4Utbildningar för domare och nämndeman10 4.5Behandlingsprogram för män som begått vålds- och sexualbrott mot kvinnor10 4.8Ökade resurser till kvinnojourer12 4.9Skärpning av socialtjänstlagens 5 kap. 11 §13 4.10Inför samtyckeskrav i våldtäktsparagrafen13 4.11Våld i samkönade relationer14 4.12Våld i hederns namn14 4.13Barn som bevittnat våld ska ses som brottsoffer15 10.2Bättre studieresultat för pojkar och dess konsekvenser30 10.4Bedömning av lärosätenas jämställdhetsarbete31 10.5Genusperspektiv och kunskap om mäns våld i utbildningar31 10.6Ökat tryck i arbetet mot sexuella trakasserier32 13Sexualiseringen av det offentliga rummet34 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om myndighetssamverkan i fråga om mäns våld mot kvinnor.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetet mot mäns våld mot kvinnor och barn bör tas i ett samlat grepp som utgår ifrån en könsmaktsförståelse.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ökade satsningar på utbildning och kompetensutveckling inom polisväsendet i fråga om mäns våld mot kvinnor.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att satsningar på utbildningar för åklagare om mäns våld mot kvinnor behöver ökas och genomföras med kontinuitet.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att fortbildningssatsningarna för domare och nämndemän bör bli genomgående obligatoriska för att nå samtliga verksamma inom domstolsväsendet.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att hot- och riskbedömning som genomförs även ska omfatta andra kvinnor och barn som ingår i det sociala nätverket utanför den egna familjen.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att Kriminalvården ska utveckla obligatoriska behandlingsprogram för män som begått vålds- och sexualbrott.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ökade resurser till rättsmedicinskt samarbete samt att Uppsalamodellen bör bli en modell i rättsmedicinskt samarbete för andra landsting runtom i landet i fråga om dokumentation av våld och sexuella övergrepp.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att män som bedöms som en risk i fråga om överträdelse mot besöksförbud ska förses med elektronisk fotboja.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kvinnojourerna bör få ökade resurser så att alla kvinnor i ska kunna söka stöd hos en kvinnojour.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den nya formuleringen i 5 kap. 11 § socialtjänstlagen är för vag och att lagen i detta hänseende bör skärpas till ett absolut ansvar för kommunerna i fråga om kvinnor utsatta för våld.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att lagen borde ändras enligt mening att vårt lands lag ska omfatta varje sexualhandling som företagits utan den andres samtycke.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att även bör få ett särskilt uppdrag att ge kommunerna råd och anvisningar när det gäller våld i samkönade relationer.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det krävs särskilda insatser för att myndigheter ska kunna ge adekvat stöd till kvinnor med utländsk härkomst som söker stöd för utsatthet för mäns våld.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att barn ska få ställning som målsägande, få ett eget juridiskt biträde i rättsprocessen samt få skadestånd av dem som slagit deras anhörig och att barnet ska ha rätt till full insyn och medverkan i processen.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör uppnå jämställda löner i offentlig sektor under den nuvarande mandatperioden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att så länge inte bolagsstyrelserna själva tar sitt ansvar måste lagstiftaren ta ansvar för jämställdheten och införa en lag om kvotering som kräver att av styrelseledamöterna i börsbolagsstyrelser fördelas till underrepresenterat kön.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att föräldraförsäkringen byggs ut med en s.k. pappamånad.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det införs möjlighet för föräldrar att gå ned i arbetstid för att kunna ha mer tid med sina barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det bör lagstiftas om att heltidsanställning, med för den anställde ökad individuell möjlighet till deltid, ska vara norm på den svenska arbetsmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det behövs lagstiftning som begränsar arbetsgivarnas möjligheter att använda sig av anställningsformen tidsbegränsad anställning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att länsstyrelserna bör få regeringens uppdrag att ta fram strategier för hur stödinsatser för jämställdhetsintegrering ska organiseras och genomföras i arbetet med kommunernas översikts- och detaljplaner.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör se över infrastruktursatsningarnas storlek i relation till stödet till kollektivtrafiken som ett medel för att åstadkomma ett jämställt och långsiktigt hållbart samhälle och återkomma till med förslag till hur fördelningen kan ändras.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med en plan över hur statens bidrag till trafik ska omfördelas för att styra mot ökad jämställdhet inom transportsektorn.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör utreda regelsystemet ur ett jämställdhetsperspektiv och föreslå vilka ändringar som behövs för att transportsystemet ska bli jämställt.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör se över sanktionerna mot trafikförseelser så att sanktionerna bättre speglar den större vikt kvinnor lägger vid säkerhet inom transportsektorn.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör uppmana transportsektorn att uppfylla högt ställda jämställdhetsmål och återkomma till med förslag till lagstiftning som kan tillämpas för att nå målet om transportsektorn inte själv klarar att nå målet.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör se över hur forskningsanslagen används ur ett jämställdhetsperspektiv och föreslå ändringar.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta till sig intentionerna i slutbetänkandet från Jämstöd och skyndsamt inrätta de stödfunktioner som behövs för att offentliga sektorns verksamheter ska klara uppgiften jämställd samhällsservice. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa ett jämställdhetsråd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör ges i uppdrag att ta fram jämställdhetsindikatorer.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att genuskunskap respektive genuspedagogik bör ingå i examensordningarna för relevanta utbildningar.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att staten bör satsa och ytterligare utveckla och utnyttja den kompetens om mäns våld mot kvinnor som myndigheten centrum för kunskap om mäns våld mot kvinnor (NCK) besitter.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att öka andelen män i kvinnodominerade yrken samt andelen kvinnor i mansdominerade yrken. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en nationell handlingsplan bör upprättas för att skapa jämställd vård och omsorg med efterföljande konkreta insatser.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda problematiken med att pojkar överlag får sämre resultat i skolan än flickor.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör få i uppdrag att kartlägga sexuella trakasserier på universitet och högskolor.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ålderstrappan i studiemedelssystemet avskaffas eftersom kvinnor i betydligt större utsträckning än män studerar senare i livet.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör upprätta en nationell handlingsplan för att komma till rätta med problemet med ojämställdhet inom vård och omsorg.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det finns ett stort behov av satsningar på kommuner och landsting för att fortsätta ett medvetet och konkret arbete för att jämställa tjejers och killars deltagande i fritids- och kulturlivet.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa förbud mot könsdiskriminerande reklam.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör snabbutreda vilka åtgärder som krävs för att åstadkomma mer jämställda ekonomiska förhållanden bland pensionärer.4 1 Yrkandena 1, 2, 8, 10, 11, 13, 14, 35 och 39 hänvisade till SoU. 2 Yrkandena 37, 9, 12 och 15 hänvisade till JuU. 3 Yrkandena 17, 22 och 41 hänvisade till CU. 4 Yrkandena 18 och 42 hänvisade till SfU. 5 Yrkandena hänvisade till TU. 6 Yrkandena 28, 3133 och 3638 hänvisade till UbU. 7 Yrkande 40 hänvisat till KrU. Bristen på jämställdhet är ett av vår tids stora samhällsproblem. Trots att representationen av kvinnor på politiska maktpositioner är bland de bästa i världen, genomsyras samhället av strukturella problem som bland annat försämrar kvinnors rätt till sjukvård, arbete, lika lön samt kränker kvinnors rätt till sin kropp och integritet. de gröna har i den här motionen en åtgärdsplan mot de största problemen som drabbar kvinnor just på grund av sitt kön. Vi har identifierat strukturella brister i samhället som kräver ett samlat grepp för att komma till rätta med. FN, EU och arbetar efter en könsmaktsförståelse som antogs 1993 i Deklarationen mot eliminerande av våld mot kvinnor. Denna har utgångspunkten att våld mot kvinnor är en avgörande social mekanism, genom vilken kvinnor tvingas in i en underordnad ställning gentemot män. Detta har anammats på flera politiska nivåer i , och anser att denna utgångspunkt ska prägla det fortsatta arbetet för jämställdhet i . har visat att miljöfrågor måste integreras i en helhetssyn på alla samhällsområden. På samma sätt är det nödvändigt att jämställdhet integreras i dessa områden. Det handlar inte bara om löner eller mäns våld, vi ser bevis på mäns överordning överallt i samhället, från trafikpolitiken till idrottsfrågor. Könsmaktsförståelsen är ett verktyg för att analysera den könsmaktsordning som upprätthåller ett förhållande som snedfördelar makt och inflytande i samhället på grund av kön. är feminismen ett verktyg för handling, en hjälp i arbetet för att frigöra oss från könsroller där målet är ett jämställt samhälle. Könsroller är sociala konstruktioner. Vi anser att de är begränsande för individen, såväl man som kvinna. Könsrollerna förhindrar människors utveckling genom att de sätter gränser för hur en man eller en kvinna kan bete sig inom ramen för vad som är socialt accepterat. Vi bedöms inte som individer utan efter vårt kön. Den som bryter mot straffas av omgivningen. Det är oacceptabelt att samhällsstrukturen genomsyras av en strukturell diskriminering av kvinnor. kräver att en förändring sker för att kvinnor och män ska leva jämställt. 4Mäns våld mot kvinnor ett samhällsproblem som kräver en könsmaktsförståelse de gröna anser att mäns våld mot kvinnor är ett allvarligt samhällsproblem. Enligt (Brå) har den anmälda misshandeln mot kvinnor ökat , till preliminärt 25400 anmälningar 2006. Dessutom är i av fallen gärningsmannen en person som kvinnan är bekant med. anmäldes 4208 våldtäkter i jämförelse med 1996 då 1608 våldtäkter anmäldes. Denna markanta ökning beror enligt Brå delvis på att anmälningsbenägenheten bland kvinnor har ökat, men också att övergreppen ökar. Den senaste statistiken visar att fyra av fem polisanmälningar om våldtäkt inte leder till åtal och av dessa är det enbart någon procent som leder till fällande dom. Enligt processrättsprofessor vid beräknas de anmälda våldtäkterna enbart utgöra av det reella antalet våldtäkter som utförs. Den allvarligaste problematiken ligger i kvinnans rättslösa ställning i samhället. Förtroendet för rättsväsendet måste hållas levande. Tyvärr urholkas detta förtroende av händelser som till exempel den sexköpsdömde HD-domaren som återgick i tjänst som justitieråd. Det är inte acceptabelt att svenskt rättsväsende har domare i högsta prejudicerande instans som själva är dömda till sexbrott. Arbetet mot mäns våld mot kvinnor och barn måste utgå från en könsmaktsförståelse. Denna förståelse, som presenterades i utredningen i luften (SOU 2004:121), ställer frågor om våldets avsikter, och ser sambandet mellan fysisk och sexuell våldsutövning och andra former av kontrollerande beteenden liksom våldsutövning och könsrelaterade kränkningar. Det gäller för myndigheter att inte bara söka individuella avvikelseförklaringar till varför vissa män slår, t.ex. sociala eller kulturella avvikelser. Mäns våld mot kvinnor måste förstås och ses som ett samhällsproblem som berör oss alla. I det följande kommer en rad förslag att presenteras med avsikt att förhindra och beivra mäns våld mot kvinnor och även hur vi ska hantera den situation där våldet redan har inträffat. Mäns våld mot kvinnor kommer att vara det begrepp som används för att innefatta alla former av våld och sexuella övergrepp mot kvinnor. 4.1Myndighetssamverkan spelar en central roll Kvinnofridspropositionen fastslog att centrala myndigheter som Riksåklagaren, , , osv. måste samverka för att motverka mäns våld mot kvinnor på alla nivåer i samhället. I utredningen i luften (SOU 2004:121) görs en genomgång av hur kvinnofridsuppdragen verkställts, och man konstaterar att myndigheterna i mångt och mycket inte verkställt propositionens avsikt. I kvinnofridsuppdraget om samverkan poängterade regeringen att ambitionen var att olika samverkansformer vidmakthålls; utredningen konstaterar dock att bland annat många samverkanssatsningar har haft karaktären av projekt. Vidare ser utredningen att många av de myndigheter som fått uppdraget att samverka med berörda frivilligorganisationer på central nivå inte fullföljt detta. Slag i luften konstaterar att de samverkande myndigheterna som granskats dessutom sällan har en preventiv inriktning. Insatser som görs sätts i stället in efter det att mannen redan utövat våld mot kvinnan eller barnen. anser att myndighetssamverkan är en oerhört central del av arbetet mot mäns våld mot kvinnor och barn. Vi behöver ett samhälle som tar ansvar för det samhällsproblem som mäns våld mot kvinnor utgör. För att stärka rättssäkerheten och förebygga kvinnors känsla av utsatthet när de väljer att polisanmäla ett våldsbrott eller sexualbrott begånget av en man krävs det att polisen vidareutvecklar de utbildningar och insatser som gjorts för att öka kunskapen och kompetensen om mäns våld mot kvinnor. chef deklarerade att polisen startade ett utvecklingsarbete för att flera av polisens utredningar ska leda till att män som använder våld stoppas. Vidare anförde att en nationell basutbildning ska ges till alla poliser i yttre tjänst och utredare för att bättre kunna utreda och hantera brott i nära relationer. välkomnar initiativ och förutsätter att arbetet utvärderas för att se vilken reell inverkan utbildningen fått i polisens verksamhet. vill se ökade satsningar på utbildningar och kompetensutveckling för polisväsendet för en könsmaktsförståelse i frågor om mäns våld mot kvinnor och barn. De satsningar som görs på polisväsendet krävs även inom åklagarväsendet. Alltsedan kvinnofridsuppdragen har det varit åklagarmyndigheternas ansvar att ta fram åtgärdsprogram och policydokument för åklagarnas insatser för bekämpning av mäns våld mot kvinnor. Detta har genomförts, och presenterade en rapport som konstaterade att samverkan mellan polis och åklagare har lett till kortare handläggningstider, ökad användning av målsägandebiträde och en kvalitetsförbättring. anför själv att det som fortfarande kan förbättras är skadedokumentationen, alltså t.ex. fotografering och videofilmning vid förhör. Annat som myndigheten själv anger kan förbättras är informationen till målsägande om rätten till målsägandebiträde. Satsningar på utbildningar för åklagare om mäns våld mot kvinnor behöver ökas och genomföras med kontinuitet. Frågan om mäns våld mot kvinnor och barn är ett samhällsproblem som våra åklagare kontinuerligt behöver uppdateras inom. Med anledning av det anförda vill ha ytterligare satsningar på fortbildning av personal inom och en könsmaktsförståelse i frågor om mäns våld mot kvinnor. 4.4Utbildningar för domare och nämndeman Domare och nämndemän tillhör en av de viktigaste parterna i rättskedjan som säkrar en rättssäker rättsprocess för kvinnor och barn utsatta för våld. Domskäl som resonerar om kvinnans promiskuösa leverne, klädstil, osv. påtalar den fortgående trenden där domstolsväsendet inte tillämpar sexualbrottslagstiftning och kvinnofridsparagrafen utifrån lagstiftarens avsikt. har organiserat utbildningar om mäns våld mot kvinnor för domare och nämndemän separat, med hänvisning till kravet på opartiskhet som ställs på domare. På de av anordnade fortbildningsdagarna deltog 120 av 695 av ordinarie domare i landet. I den återkommande obligatoriska utbildningen för samtliga ordinarie domare behandlas våld mot kvinnor under en föreläsning. Det är oroväckande att så få domare deltagit i de arrangerade utbildningsdagarna, och frågan är om inte det redan är domare som är intresserade av frågan om våld mot kvinnor som väljer att delta. Därmed undgår de domare som kan behöva kunskapen bäst utbildning i detta samhällsproblem. Fortbildningssatsningarna för domare och nämndemän bör genomgående bli obligatoriska för att nå samtliga verksamma inom domstolsväsendet. vill att dessa utbildningssatsningar inom fortsätter, förbättras och utvidgas. 4.5Behandlingsprogram för män som begått vålds- och sexualbrott mot kvinnor Inom kriminalvården bedrivs två behandlingsprogram för män som har begått vålds- och sexualbrott mot kvinnor. IDAP (Intergrated Domestic Abuse Programme) är ett behandlingsprogram för män som misshandlar den kvinna de lever med eller har levt i en nära relation med. Programmet går ut på att bygga in ett hot- och riskbedömningsinstrument, där syftet är att garantera säkerheten för kvinnor männen har eller har haft en relation med. Sexualbrottsprogrammet heter Relation och Samlevnad (). har Kriminalvården annonserat ytterligare satsningar på ROS- och IDAP-programmet. satsas på det förstnämnda programmet respektive för att utbilda och utveckla det sistnämnda. ser mycket positivt på att Kriminalvården bedömer frågan om mäns vålds- och sexualbrott mot kvinnor som ett prioriterat område. Vi delar dock utredningen i luftens uppfattning att instrumenten för hot- och riskbedömning ska skapas utifrån en könsmaktsförståelse och att bedömningen av riskfaktorer hos män inte endast bör utgå från den befintliga officiella statistiken över män som är dömda för våldsbrott, eftersom alla våldsutövande män inte omfattas av denna statistik. Risken är annars att det skapas felaktiga bedömningar som grundas i att mäns våld enbart grundas i en svår uppväxt, alkoholproblem, psykiska störningar, kulturella skillnader osv., och därmed förloras helhetsperspektivet som könsmaktsförståelsen ger, nämligen vem som utövar våldet mot kvinnor, att våldet är en fråga om kön. Vidare bör hot- och riskbedömning som genomförs även omfatta andra kvinnor och barn som ingår i det sociala nätverket utanför den egna familjen. Dessa behandlingar inom kriminalvården bör vara obligatoriska för män som dömts för vålds- eller sexualbrott. Det behövs mötesplatser, manscentrum, i hela landet för män som söker sig ur ett emotionellt destruktivt och aggressivt beteende. Dessa män som söker hjälp inom kriminalvården bör ges ökat stöd. Det finns organisationer av olika slag som jobbar med detta. En är för Män som bildades . Den samlar kriscentrum som har professionella behandlare/rådgivare anställda. Dessa kriscentrum kan ha olika huvudmän. De har till sin huvudsakliga uppgift att arbeta med män i olika krissituationer samt med mäns problem kring aggressivitet och våld. finns två nationella samordnare anställda i av riksorganisationen, en i och en i . vill se ökade satsningar på behandlingsprogram inom ram för män samt utanför denna ram där män frivilligt söker stöd, till exempel hos professionella manscentrum. Ett hinder för kvinnors rättsliga upprättelse efter ett övergrepp är avsaknaden av bevis. Genom att låta rättsläkare undersöka kvinnan direkt förbättras dokumentationen av skador till följd av våld och sexuella övergrepp. I har man prövat denna modell, och där är kvinnor mer benägna att anmäla övergrepp jämfört med kvinnor övriga i landet. Av de kvinnor som uppger till en kvinnojour eller myndighet att de har misshandlats polisanmäler brotten. I är motsvarande siffra . av alla kvinnor som uppger att de har våldtagits av en nära bekant polisanmäler brottet. I uppger Nationellt centrum för kunskap om mäns våld mot kvinnor att anmäler våldtäkten. Uppsalamodellen bör således bli en modell för andra landsting runtom i landet i fråga om dokumentation av våld och sexuella övergrepp. har inte alla landsting möjlighet att införa detta rättsmedicinska samarbete eftersom det saknas personal med rätt kompetens. För att kunna tillgodose detta krävs att regeringen ger ökade resurser till rättsmedicinsk kompetens hos landstingen. Lagen om besöksförbud infördes för att skydda främst kvinnor som utsätts för trakasserier, förföljelse och hot från män. Tillämpningen av lagen har fått kritik då den trots sitt syfte inte används i speciellt stor utsträckning. Enligt () beviljades besöksförbud och 70 gånger . , , avslogs 342 ansökningar. Enligt BRÅ mördas cirka 20 kvinnor av en man som de har eller har haft ett förhållande med. I av dödsfallen är brottsplatsen det gemensamma hemmet. anser trots den passiva tillämpningen av lagen att den är ett viktigt instrument för kvinnor som fruktar för sina liv och även sina barns och som måste skyddas från våldsamma män. Dessutom ska inte gärningsmannen få bosätta sig i samma område som kvinnan. Hur stort området ska vara får utredas från fall till fall. vill att män som bedöms som en risk i fråga om överträdelse mot besöksförbudet ska förses med elektronisk fotboja detta för att i möjligast mån skydda kvinnan från den våldsamma mannen. 4.8Ökade resurser till kvinnojourer Kvinnojourerna spelar en central roll i arbetet mot mäns våld mot kvinnor. På frivillig basis utför de ett arbete för att stödja kvinnor genom sin utsatthet. utredningar visar att trots att kommunernas socialtjänster har det yttersta ansvaret för våldsutsatta kvinnor och barn lämnas detta ofta över på kvinnojourer. Denna hantering går emot lagens intentioner, och inte nog med detta får det som konsekvens att många kvinnor inte får någon hjälp över huvud taget eftersom kvinnojourernas resurser är begränsade. Det finns kvinnojourer i endast cirka hälften av landets kommuner, endast 150 i 290 kommuner, och mer än 60 kommuner ger inget ekonomiskt stöd alls till kvinnojouren. Det är därmed tydligt att mäns våld mot kvinnor alltför ofta inte betraktas som en viktig politisk fråga.