mot · GV02U254 · 2007-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör ha en tydlig och konsekvent strategi för att verka för en förhandlad politisk lösning på den colombianska interna väpnade konflikten samt bidra till en ökad respekt för de mänskliga rättigheterna i landet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska verka för att EU:s bistånd till på ett tydligt sätt inriktas på att garantera det paramilitära våldets offers rätt till sanning, rättvisa och gottgörelse samt att EU:s biståndsmedel inte används till att framtvinga försoningsprocesser som saknar en stabil grund i dessa rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom EU-kretsen ska verka för att en oberoende utredning av avmobiliseringsprocessen kommer till stånd innan beslut om nya rådsslutsatser fattas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska verka för att frågan om MR-övergrepp och de fackligt aktivas situation i på ett adekvat sätt tas upp i de nu pågående associationsavtalsförhandlingarna mellan EU och CAN-länderna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att under sin ordförandeperiod i G 24-kretsen bör verka för att ytterligare förstärka och fördjupa sina strävanden att få till stånd konstruktiva och inkluderande processer som förmår belysa såväl konfliktens orsaker som möjliga politiska lösningar på densamma. Den colombianska interna väpnade konflikten har pågått . I dess fotspår har det vuxit fram en humanitär kris av enorma proportioner. Med sina dryga 3 miljoner internflyktingar uppvisar landet den näst värsta internflyktingsituationen i världen. Bara i finns fler internflyktingar än i . Över 550 000 colombianer har korsat gränser för att fly undan krigets terror. Av dessa befinner sig minst 200 000 bara i grannlandet . under ledning av har satsat på att få slut på konflikten genom att militärt utplåna de två gerillagrupperingar som är aktiva i : FARC-EP och ELN. En kraftig militär offensiv har satts in i framförallt södra djungelområden. I spåren av denna offensiv, som inte tycks ha lett till ett substantiellt försvagande av den största av gerillagrupperna, FARC, uppstår ständigt nya flyktingströmmar. Bara mellan och har över 10 000 personer som tillhör den etniska gruppen Awá flytt sina hem p.g.a. situationen i det kanske mest krigsdrabbade området i Nariño. (Källa: UNHCR, högkommissariat för flyktingar.) Då Awá-indianerna består av 21 000 personer som lever i och innebär detta att nästan halva den etniska gruppen som sådan har tvångsförflyttats på mindre än . Utöver den rent militära komponenten i s.k. demokratiska säkerhetspolitik (Seguridad Democrática) har ett antal åtgärder implementerats vars syfte har varit att öka säkerheten för medborgarna i landet. Denna politik har lett till vissa framsteg, huvudsakligen i landets storstadsområden, men kritiserats av det colombianska och internationella civila samhället för att bl.a. ha lett till en ännu större polarisering av det colombianska samhället. Massarresteringar av påstådda gerillasympatisörer, summariska avrättningar av civila och andra systematiska MR-övergrepp tillhör dessvärre vardagen i Se även UNHCHR:s (högkommissariat för de mänskliga rättigheterna) landrapport för 2006, . Offentliga utspel av höga regeringstjänstemän riktade mot internationella MR-organisationer såsom och Human Rights Watch som syftar till att deligitimera dessa organisationer, deras rapportering av MR-situationen och begreppet mänskliga rättigheter som sådant bidrar också till polariseringen och utsätter MR-aktivister i för stora säkerhetsrisker. Enligt den colombianska juristkommissionen, CCJ, har minst 52 MR-försvarare mördats . I ett samhälle som är så pass polariserat som det colombianska är det viktigt att inte låta sig kidnappas av någon av parterna i konflikten. Att söka förmå parterna att nå en förhandlad politisk lösning på konflikten bör vara en prioritet i såväl som EU:s politiska relationer till . har i en rapport som rör beskrivit den verklighet som fackföreningsaktiva i lever i. är, enligt Amnesty, ett av världens farligaste länder för aktiva inom fackföreningar. Bara har minst 150 fackligt aktiva mördats i . Majoriteten av dessa mord har utförts av antingen paramilitärer eller statliga säkerhetsstyrkor. (Källa: ; Killings, arbitrary detentions, and death threats the reality of trade unionism in , .) När nu associationsavtalsförhandlingar har inletts mellan Europeiska unionen och de andinska länderna (EU-CAN), är det av yttersta vikt att denna realitet tas i beaktande. Det är absolut nödvändigt att man kan säkerställa att handeln med inte ytterligare undergräver demokratiska grundvalar såsom rätten till facklig organisering, yttrandefrihet, respekt för nationell och internationell lagstiftning samt transparens i de demokratiska processerna. EU-CAN-förhandlingarna kan bli ett viktigt instrument för att motivera länderna i och däribland att respektera mänskliga fri- och rättigheter men detta kräver en medvetenhet från medlemsstaternas sida om problematiken samt politisk vilja att exempelvis inkludera MR-klausuler i avtalen. I många delar av har avmobiliseringen av de paramilitära grupperingarna inte lett till en verklig nedmontering av dessa gruppers kriminella strukturer. Detta faktum lyfts t.ex. upp i MAPP-OAS, en verifikationsmission tillsatt av Organisationen för Stater och delfinansierad av bl.a. svenskt bistånd, senaste rapport och bevisas också av det stora antalet hot mot MR-försvarare som dessa grupperingar har gjort sig skyldiga till. Flertalet av dessa hot är direkt kopplade till de inom ramen för lagen om rättvisa och fred, y , 975 de 2005, pågående rättsprocesserna mot de f.d. paramilitära ledarna. Ett antal representanter för paramilitarismens offer som har krävt tillbaka mark som paramilitärerna har tillskansat sig genom hot och våld har också blivit mördade eller hotade . Enligt den colombianska juristkommissionen (CCJ) , har inte mindre än 3000 personer fallit offer för det paramilitära våldet sedan AUC deklarerade det unilaterala vapenstilleståndet . Det bör understrykas att den stora majoriteten av dessa brott fortfarande inte har klarats upp samt att brotten utgör ett tydligt brott mot det eldupphörsavtal som möjliggjorde förhandlingarna mellan den colombianska regeringen och AUC. Ett 30-tal nuvarande och före detta kongressledamöter från partier som står den colombianska regeringen nära är just nu under utredning för misstänkt samröre med paramilitära grupperingar. Av dessa har ett 20-tal gripits. Ett antal f.d. regeringsföreträdare och höga tjänstemän inom den colombianska statsapparaten är under utredning eller på flykt undan rättvisan för samma typer av brott. Interamerikanska människorättsdomstolen har i tidigare domar som fallit funnit den colombianska staten skyldig till strukturella och historiska länkar mellan dess militär och paramilitära grupperingar. I ljuset av detta torde en omfattande utredning av statens ansvar för paramilitarismens uppkomst och expansion vara en naturlig del i den pågående avmobiliseringsprocessen, vilket inte är fallet. En sådan utredning skulle också utgöra ett viktigt steg på vägen till att garantera offrens rätt till sanning. Enligt officiella uppgifter kommer lagen om rättvisa och fred endast att kunna appliceras på 2695 av de 31671 paramilitärer som har avmobiliserats. Detta innebär att 28976 paramilitärer kommer att omfattas av de facto-amnestier. Den colombianska reviderade lagen om rättvisa och fred för att denna skulle harmoniera med såväl konstitutionen som internationella fördrag underskrivna av . Dessvärre annullerades vissa delar av dom av ett dekret som den colombianska regeringen senare utfärdade. Det colombianska rättssystemet har heller inte emottagit tillräckliga resurser för att på ett effektivt och rättssäkert sätt kunna ta hand om det stora antal brott som måste bli utredda och straffade för att rättvisa ska anses vara skipad. Som tidigare nämnts, lever det paramilitära våldets offer samt deras anhöriga och advokater under ständiga hot från nyorganiserade eller aldrig i praktiken avmobiliserade paramilitära grupperingar. drygt tre miljoner internflyktingar har blivit av med mellan 2,6 och mark. Merparten av dessa människor har blivit tvångsförflyttade som ett led i den paramilitära strategin. utformas två lagstiftningsprojekt i den colombianska kongressen som befaras göra det lättare för förövarna att legalisera dessa landegendomar, varav endast ett par tusen hektar har återlämnats. Med terrorn som vapen har den paramilitära strategin, genom kontroll av såväl legala som illegala ekonomier, lett till att enorma rikedomar har kunnat ansamlas. Dessa ekonomiska tillgångar befinner sig till stor del kvar under paramilitärernas kontroll, och den colombianska regeringen har inte lyckats säkerställa att dessa tillgångar används som ett led i gottgörelsen till paramilitarismens offer. Framtiden kommer att döma de skyldiga till de brutala övergrepp på såväl människorna i som mänskligheten som sådan som begåtts i krigets namn. Det är därför viktigt att omvärlden och därmed inte ger politiskt stöd till de krafter som söker begrava sanningen och ytterligare spä på den redan så utbredda straffriheten i . Då EU sannolikt kommer att revidera sina rådsslutsatser angående , är det av yttersta vikt att ovanstående tas i beaktande. Ett konkret sätt att göra detta vore att få till stånd en oberoende utvärdering av avmobiliseringsprocessen som kan ligga till grund för EU:s position visavi avmobiliseringen. har kommit att bli ett av viktigaste samarbetsländer i . uppgick Sidas bistånd till till c:a . Som en effekt av den landfokuseringsprocess den har avslutat, har blivit ett av tre prioriterade länder för utvecklingssamarbetet i . Detta torde innebära att Sidas bistånd till landet även fortsättningsvis kommer att öka. Det svenska stödet har inriktats på att bidra till att skapa förutsättningar för en fredlig utveckling, respekt för mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt samt lindra konfliktens effekter. (Källa: Sida, http://www. /sida/jsp/sida.jsp?d=500&a=1533&searchWords=colombia+.) När nu en ny landstrategi skall tas fram för det svenska utvecklingssamarbetet med , är det viktigt att denna tas fram i en inkluderande och transparent process som säkerställer att alla aktörer som påverkas av Sidas insatser kan komma till tals inom ramen för landstrategiarbetet. En särskilt viktig grupp att beakta i detta arbete är det colombianska civila samhället. Under den kommer det att anordnas en konferens i där givarländerna i den s.k. G 24-kretsen samt och det colombianska civila samhället kommer att diskutera situationen i landet. Att frågan om respekten för de mänskliga rättigheterna och internationell humanitär rätt samt en förhandlad politisk lösning på den colombianska interna väpnade konflikten bör stå i centrum på denna konferens torde utgöra ett självklart mål för . kommer dessutom att ta över det roterande ordförandeskapet i G 24-kretsen, varför möjlighet att påverka agenda just nu är stor. Svensk stöd till i har gett betydande ekonomiskt stöd till i . mandat har omförhandlats med resultatet att det nuvarande mandatet förlängs . UNHCHR:s roll som oberoende observatör av situationen för de mänskliga rättigheterna i landet är ovärderligt och till stor del beroende av omvärldens såväl ekonomiska som politiska stöd. bör även fortsättningsvis stödja .