mot · GU02Fi7 · 2007-05-01 00:00:00 — Regeringen har både i budgetpropositionen och i den ekonomiska vårpropositionen tydligt tagit ställning till att OPS är en framtidsväg och har aviserat sådana finansieringslösningar framöver. Motivet är att vi annars inte har råd med alla de investeringar vi tycker är nödvändiga. Vi visar här nedan att det i princip bara är budgetlagen som behöver ändras för att frigöra resursutrymme och att OPS därför inte behövs. 11.2.1OPS flyttar makt bort från folket och de folkvalda är det folket via de folkvalda som bestämmer vilka investeringar som är viktiga och nödvändiga för hela landet. Med OPS-lösningar sker en glidning i inflytande och kontroll över infrastruktursatsningar. Även om staten i sista hand fäller avgörandet för vilka investeringar som blir OPS, kommer privata aktörer att trycka på för vissa projekt. Tid, resurser och kostnader för upphandlingsprocessen stjäl utrymme från projekt som inte är lika intressanta för privata aktörer. Risken är stor att det är storstadsregionerna som blir vinnare i OPS-karusellen. Medborgare, medier och folkvalda har dessutom inte någon som helst insyn i privata företags verksamheter, till skillnad från vad som gäller inom den statliga eller kommunala sfären. 11.2.2OPS leder till effektivitetsförluster En privat aktör har inte och kan inte förväntas ha ett helhetsperspektiv på effektivitetsvinster för hela samhället. En privat aktör ser till företagsekonomiska möjligheter till hög avkastning. Privata intressen väger inte in vad som är samhällsekonomiskt intressant eller effektivt. Då infrastruktursatsningar är av stor samhällelig betydelse är det mer effektivt att låta staten ansvara för och sköta dessa. Risken är annars att en privat aktör förhindrar en optimal resursanvändning. är ett exempel som tydliggör detta problem. Banan ägs av konsortiet . För att maximera vinsten har A-Trains profil varit att rikta in sig på resenärer med hög betalningsförmåga. Den höga avgiften har lett till att bussar till fortfarande har en hög marknadsandel och att även taxiresor till flygplatsen står sig i konkurrensen med tåget. Detta ger vare sig minskade miljövinster eller minskad trängsel på vägbanorna. Det höga priset är också lätt att behålla, eftersom konsortiet byggde tre stationer och inte en som förordade. Eftersom resenärer med A-Train inte träffar övriga resenärer är det mycket lättare att ta ut ett högt pris. Men det är även så att konsortiet tar en extra avgift av andra tågföretag som stannar vid . Det gör de för att resenärerna med inte skall välja ett billigare fjärrtåg. Det leder naturligtvis till att andelen tåg som stannar vid är färre än vad det kunde vara. Allt detta leder till ett dåligt resursutnyttjande av järnvägskapaciteten och att miljöeffekterna uteblir eller förminskas. 11.2.3OPS leder till ökade kostnader Vissa hävdar att OPS ger effektivitetsvinster på 1520procent eftersom det är privata intressen som styr. Man kan ifrågasätta om det verkligen är sant eftersom det knappast är driftformen som avgör effektivitetsgraden för en verksamhet. Men om vi för tillfället skulle acceptera påståendet är det ändå så att den totala kostnaden för en OPS-lösning inte blir billigare än om staten sköter verksamheten. För det första ökar kostnaderna för upphandlingsprocessen i ett OPS-förfarande och kostnader bör bli betydande med tanke på omfattningen av ett infrastrukturprojekt. För det andra kan en privat aktör inte låna pengar billigare än vad staten kan hos . För det tredje finns ett vinstintresse hos privata aktörer, vilket leder till en högre totalkostnad i och med behovet av avkastning. Dessutom går det bara att spekulera i om OPS verkligen leder till minskade kostnader, eftersom det saknas utvärderingsbara objekt. Mycket talar därför för att OPS-lösningar leder till ökade samhällskostnader, som makten över projekten skjuts från den offentliga sfären till den privata. anser att infrastrukturinvesteringar skall beslutas av demokratiska organ och förvaltas av statliga eller kommunala myndigheter med en öppen insyn i verksamheten. Om staten vill öka investeringstakten av infrastruktur är det möjligt att göra så med en ändrad budgetlag. På så sätt behövs inte OPS, men vi kan fortfarande göra kraftfulla och nödvändiga satsningar av nya spår och en ökad investering i banunderhåll. 12Integrationspolitik för lika rättigheter och möjligheter En bra integrationspolitik är en politik för allas rätt till arbete, bostad och utbildning och för allas rätt att omfattas av den generella välfärden. Detta kräver en politik för full sysselsättning och en arbetsmarknadspolitik som omfattar alla. Det handlar till exempel om att tillsvidareanställning skall vara norm och om att lagen om anställningsskydd skall stärkas. Det kräver kraftfulla insatser för att bekämpa diskriminering, inte minst för att rensa upp utestängande mekanismer i rekryteringsprocesserna. Det handlar till exempel om obligatoriska kravprofiler vid anställningar och om att lagen om allmän platsanmälan måste skärpas för att det skall finnas jobb för arbetsförmedlingen att erbjuda. Konsekvenserna av de växande klyftorna avspeglas mycket tydligt i boendet. Här syns människors ekonomiska och sociala villkor öppet. Den bostadsbrist och trångboddhet som finns i många kommuner skall bekämpas genom en offensiv social bostadspolitik. lämnar därför förslag för kraftiga investeringar i byggandet av billiga hyresrätter till god kvalitet. För att garantera rättvisa i boendet krävs också att alla kommuner har minst ett allmännyttigt bostadsföretag, liksom en avgiftsfri bostadsförmedling som begär in lediga lägenheter från både allmännyttiga och privata bostadsföretag. I fokus för utformningen av integrationspolitiken står också frågan om flyktingmottagande. Människor drivs på flykt på grund av krig och förföljelse. En del av dessa söker i . Detta ställer krav på ett värdigt mottagande och på garantier för rätten till en bra start i . riktar skarp kritik mot att det fortfarande finns många välmående kommuner som inte tar emot några eller väldigt få flyktingar. Detta sätter upp svåra hinder för människors fortsatta möjligheter i . Vi anser att alla kommuner skall vara skyldiga att ta emot flyktingar. skall kommunersättningen för flyktingmottagandet höjas för att ge de ekonomiska förutsättningar som krävs. All kraft skall inriktas på att ge nyanlända ett bra bemötande och en introduktion med hög kvalitet. Vi föreslår till exempel inom våra satsningar på anställningsstöd en särskild inriktning på nyanlända . Dessa insatser skall bygga på rätten och möjligheten till lika villkor som den som tidigare är bosatt i och fokusera på den enskildes egen initiativkraft och förmåga. Det finns anledning att kommentera några av de skattefrågor som regeringen tar upp i den ekonomiska vårpropositionen utifrån syn på skatternas roll för att finansiera statlig och verksamhet, fungera omfördelande och styrande för resursanvändningen. Stora, tunga skatteförändringar som regeringen redan genomfört eller aviserar i vårpropositionen urholkar stabila skattebaser. Detta är i sig bekymmersamt. Dessutom uppvisar både genomförda och planerade skatteförändringar allt annat än en rättvis fördelningsprofil. Att använda skatterna som ett redskap i fördelningspolitiken har fått en helt annan innebörd i och med alliansregeringen. handlar det om att omfördela från dem som har små ekonomiska resurser till dem som har stora. Alltså en omvänd fördelningspolitik som saknar motstycke i svensk skattepolitik. Ett antal av regeringens skatteåtgärder är dessutom inriktade mot grupper av individer och sektorer av näringslivet på ett sådant sätt att en mängd undantag från ordinarie skatteregler uppstår. Det kommer att leda till gränsdragningsproblem och att skattesystemet blir svårt att överblicka. Regeringen aviserar att ett förstärkt jobbskatteavdrag kan införas samt att en ytterligare utbyggnad av jobbskatteavdraget kan bli aktuellt . avvisar utvidgningar av avdraget med samma motivering som vi angav i vår budgetmotion om jobbskatteavdraget i nuvarande form. Regeringen aviserar även ett slopande av den så kallade värnskatten. Detta är ett av många exempel på att regeringens ambition är att öka klyftorna i samhället. Värnskatt betalas av dem med höga inkomster. Vi avvisar ett slopande av värnskatten eftersom den ökar inkomstklyftorna och minskar rättvisan i skattesystemet. anser dessutom att det utöver en bibehållen värnskatt finns utrymme att öka inkomsterna från statlig inkomstskatt genom att begränsa möjligheten att göra grundavdrag vid högre inkomster. Vi menar att detta är en viktig fördelningspolitisk åtgärd. Regeringen aviserar vidare att den skall återkomma med en utvidgning av det lagda förslaget om skattereduktion vid anlitande av hushållstjänster så att reduktion även skall kunna utgå för hushållstjänster som utgör löneförmån för anställda. har i motion 2006/07:Sk10 avvisat förslagen i proposition 2006/07:94 Skattelättnader för hushållstjänster, m.m. Förslaget leder till begränsade sysselsättningseffekter och att skattesmitning bekämpas med skattebefrielse. Det leder inte heller till förbättrade villkor för kvinnor och män att kombinera familjeliv och arbetsliv. När regeringen talar om åtgärder för att få vardagspusslet att gå ihop är det uppenbart endast välbeställda familjer som avses. För hushåll med mycket god ekonomi och höga inkomster öppnar sig en mycket stor skattesänkning. Eftersom skattesänkningen i praktiken fungerar som ett bidrag innebär en utvidgning enligt regeringens avisering i vårpropositionen att en välbärgad familj kan få ett bidrag på för att ha någon anställd i sitt hem en stor del av året. avvisar med bestämdhet det lagda förslaget i proposition 2006/07:94 samt aviseringen om utvidgning av skattereduktionen för hushållstjänster. 13.1.4Avdrag för privat pensionssparande När det gäller avdragsrätt för privat pensionssparande avser regeringen att under innevarande år återkomma med förslag om att begränsa det allmänna pensionssparsavdraget till . Regeringen anger att begränsningen behövs för att minska risken för förlust av skatteintäkter samt för att finansiera avskaffandet av förmögenhetsskatten. föreslog i sin budgetmotion slopade pensionsavdrag med över ett halvt basbelopp , det vill säga maximalt för . Vårt förslag i budgetmotionen ligger fast. vill i detta sammanhang även ta upp avkastningsskatten på pensionssparande. Den är ett tydligt exempel på en skatteavvikelse och därmed ett avsteg från likformighetsprincipen. En översyn av beskattning av pensionssparande är därför nödvändig. I en översyn måste den skattemässiga behandlingen av de pensionssystem som kompletterar den allmänna pensionen, tjänstepensioner och privatpensionssparande ses över. Eventuella förändringar måste anpassas så att arbetsutbud och tillväxt gynnas. I detta bör ingå att förbättra och förenkla reglerna och att öka likformigheten och neutraliteten i beskattningen. Det är viktigt att fördelningspolitiska överväganden görs. I fråga om bolagsskattesatsen menar regeringen att det kan vara motiverat att se över skattesatsen i syfte att stimulera investeringar och företagande. Regeringen åberopar att många länder har förändrat sina företagsskatteregler, främst genom sänkning av bolagsskattesatserna. föreslog i sin budgetmotion att bolagsskatten skulle höjas från . Vår bedömning i budgetmotionen står fast eftersom bolagsskatteförändringarna inom EU:s 25 medlemsstater varit få. En höjning av bolagsskattesatsen försämrar inte påtagligt konkurrenskraft. Förslaget om höjning motiveras också av att vi i vår budgetmotion hade förslag som huvudsakligen riktade sig till mindre företag. Det gällde bland annat slopade sjuklönekostnader för mindre företag, slopad medfinansiering i sjukförsäkringen och stimulanser för ökade forskningsinsatser. Även dessa förslag ligger fast. Regeringen avser att återkomma under innevarande år med förslag om att förlänga redovisningsperioden för mervärdesskatt för företag med en omsättning som uppgår till högst . har ingen invändning mot ett kommande förslag enligt ovan. Men det är anmärkningsvärt att inte näringslivet självt kan lösa problemet med att underleverantörer till större företag inte får sina fakturor betalade och därmed hamnar i en ansträngd likviditetssituation. När det gäller beskattningen av 3:12-företag aviserar regeringen en promemoria senare i vår med förslag om att beskattningen av kapitalvinster under en övergångsfas åren 20072009 skall bygga på samma hälftenindelning av vinsten mellan kapital och tjänstebeskattning som gällde . vill avvakta ett skarpt förslag inför ett ställningstagande. Regeringen aviserar även att en utvärdering skall göras efter genomförda och i vårpropositionen aviserade förändringar. Även anser att olika slag av organisationsformer bör ges så skattemässigt lika villkor som möjligt så att inte en organisationsform missgynnas jämfört med en annan. Därför är det bra att en utvärdering görs. avvisar av flera skäl regeringens förslag att ersätta fastighetsskatten med en låg avgift. Förslaget innebär att välbeställda och förmögna fastighetsägare i attraktiva områden i våra storstäder och längs några av våra kuststräckor får oerhört stora sänkningar av sina boendekostnader medan en majoritet av fastighetsägare får måttliga eller ingen sänkning alls. Förslaget är också oacceptabelt från regionalpolitisk synpunkt, eftersom fastigheter med mycket höga taxeringsvärden i stort sett är koncentrerade till en handfull områden i . Fastighetsskatten är en stabil skattebas men dagens system har tyvärr brister. har därför tillsammans med Socialdemokraterna och i omgångar korrigerat skatten för att undvika oönskade effekter. anser att fastigheter är tillgångar som skall beskattas. Mot bakgrund av de brister som fortfarande finns i systemet anser vi att dagens fastighetsskattesystem måste reformeras och att en utvärdering av gällande begränsningsregler bör göras. I en översyn av fastighetsskatten bör olika alternativ prövas. Till exempel skulle fastighetsskatt kunna tas ut med två basvärden, ett på byggnaden och ett på marken. Byggnadens värde kan vara geografiskt neutralt, det vill säga att samma hus får samma värde oavsett var det är beläget. Eventuellt kan detta kombineras med ett tak för markvärdet. Vi är också öppna för att diskutera andra lösningar. Översynen skall också omfatta beskattningen av bostadsrätter. Vi föreslår att varje bostadsrätt skall värderas för sig och att den samlade värderingen blir underlag för bostadsrättsföreningarnas fastighetsskatt. Fastighetsskatten på hyresfastigheter bör fasas ut. Våra bedömningar och ställningstaganden i budgetmotionen står således fast. Även systemet för uttag av förmögenhetsskatt har visat sig ha en del brister. avvisar dock regeringens förslag att avskaffa den helt och hållet. Det finns en föreställning om att bara man tar bort förmögenhetsskatten kommer det att finnas tillgång till mycket mer riskvilligt kapital. Vi tror att det sambandet är starkt överdrivet. vill ha en översyn av förmögenhetsskatten med syfte att rätta till de nuvarande bristerna. Målsättningen med skattepolitik är att säkerställa välfärden samt förbättra den på områden som är eftersatta. Målet är även att skapa förutsättningar för en hållbar utveckling för miljö och klimat. Hög sysselsättning är en förutsättning för att få resurser till den offentligt finansierade välfärden och för miljö- och klimatsatsningar. Därför formar vi vår skattepolitik så att den bidrar till att få fler människor i arbete. Den välfärd vi byggt upp i har möjliggjorts tack vare relativt höga skatteinkomster. Dessa inkomster har kommit från breda, stabila skattebaser. Vi vill bygga vidare på denna modell. De demografiska förändringarna de närmaste decennierna kommer att vara omfattande. Ur demografisk synvinkel råder dock en andhämtningspaus i framöver. Enligt SCB kommer den riktiga åldringsboomen först då antalet personer ökar kraftigt. Därför är det viktigt att redan nu säkerställa välfärdsåtaganden . För detta behövs en varaktig finansiering med breda, stabila skattebaser med så få undantag från ordinarie regler som möjligt. mål är att forma ett stabilt skattesystem som genererar de skatteintäkter som är nödvändiga för att säkerställa välfärden samt främja en hållbar ekologisk utveckling. Det demografiska argumentet används allt oftare som ett osakligt skrämselverktyg för att motivera privatiseringar och nedskärningar. Att vi lever och att det finns variationer mellan storleken på olika ålderskohorter, är ingen ny företeelse. Den produktivitetsutveckling som sker i samhället gör det fullt möjligt att både bevara och utveckla välfärden . Frågan är, som vi pekat på i denna motion, hur välfärden skall organiseras och vad det får för fördelningseffekter. Den viktigaste garanten för goda välfärds- och pensionsvillkor är en politik för full sysselsättning kombinerad med en framsynt samhällelig investeringspolitik. Därför är det av yttersta vikt att de överskott som genereras används till produktiva investeringar som kan ge avkastning . Detta står i bjärt kontrast till den skatte- och finanspolitik som regeringen för, med stora skattesänkningar och konsumtions- och sparstimulanser till de rikaste. Den argumentation som regeringen för kring de offentliga finansernas hållbarhet skall till exempel ses i ljuset av pensionssystemets förändring. Varje pensionssystem är i själva verket ett fördelningssystem. Betalningarna från det kommer alltid från de resurser som vid tillfället finns tillgängliga i ekonomin. Hur mycket resurser som finns att fördela i hela ekonomin beror inte på vilket pensionssystem man haft. Pensionssystemet bestämmer i stället vilka som skall få pengar, och hur mycket. Det nuvarande pensionssystemet begränsar det gemensamma ansvaret för framtida generationer. Det ger privata aktiespekulanter tillgång till enorma mängder riskkapital, som annars hade kunnat disponeras av samhället. Det är ett system där man räknar med att ett stort antal människor får mycket låga pensioner medan de som är rika under sitt aktiva yrkesliv också därefter kan klara sig väl med privat sparande. Systemets effektivitet minskar drastiskt de sammanlagda administrationskostnaderna har redan mångdubblats. När också andra delar av den skattefinansierade välfärden attackeras med hänvisning till demografiska faktorer är det viktigt att lyfta fram de faktiska, politiska utgångspunkterna för debatten. Det förs ofta fram argument som hävdar skatters skadliga inverkan på ekonomin. Dessa bygger på antagandet att skatter gör ekonomin mindre effektiv, att sänkta skatter väsentligt minskar arbetslösheten och att skattesänkningar ökar intresset för att arbeta. Det finns dock inget påvisbart samband mellan dessa faktorer. De sociala processer som avgör de verkliga utfallen är långt mer komplexa än vad de nationalekonomiska modellerna gör gällande. Generella skattesänkningar minskar välfärdsstatens förmåga till en rättvis omfördelning av ekonomiska resurser. skattepolitik har inriktningen att öka, inte minska, förmågan till en rättvis omfördelning. Därför avvisar generella skattesänkningar som urholkar våra skattebaser. Vi avvisar skattesänkningar som leder till en omfördelning från dem med små eller måttliga ekonomiska resurser till dem som redan har en hygglig eller god ekonomi. Vi avvisar även skattesänkningar som gynnar män på bekostnad av kvinnor. Vi anser dessutom att stor restriktivitet skall iakttas vad gäller undantag från ordinarie regler, så kallade skatteavvikelser, eftersom de kan leda till svåra gränsdragningsproblem som de gör att skattesystemet blir svårt att överblicka. anser att det generella välfärdssystemet skall finansieras via skattesystemet. Ur ett feministiskt perspektiv verkar en omfördelning från privat till offentlig konsumtion till kvinnors fördel. Ersättningarna från socialförsäkringar och a-kassa skall vara generella och inkomstrelaterade med en tydlig fördelnings- och jämställdhetsprofil. Vi avvisar därför skattesänkningar vars syfte är att kompensera medborgare för ett system där statens välfärdsåtaganden, till exempel vad gäller socialförsäkringar, dras ned till en miniminivå och medborgarna själva får betala mer via försäkringspremier för att nå upp till en rimlig ersättningsnivå. I budgetmotion redovisade vi finansierade skatteförslag som innebär stabila skatteinkomster för staten. Förslagen motiverades med satsningar för en bättre välfärdspolitik, åtgärder för fler i arbete, en hållbar utveckling samt åtgärder för att komma till rätta med skillnader i inkomststruktur mellan kvinnor och män. Vi avvisade med samma principiella motiveringar en rad skattesänkningar som presenterades i regeringens budgetproposition. bedömningar och ställningstaganden i budgetmotionen står fast. I höstbudgetmotion kommer vi att ytterligare precisera de satsningar vi anser nödvändiga för att säkerställa och förbättra välfärden, få fler människor i arbete samt skapa förutsättningar för en hållbar utveckling. Förändringar i statens inkomster med politik, miljarder kronor (avrundade) -10,0 -23,3 -40,2 Påverkan statens inkomster på grund av skatter och avgifter Avvisande av utförsäljning, statliga företag -50,0 -50,0 -50,0 -22,2 -24,9 -32,2 har länge haft en grundläggande kritik mot det finanspolitiska ramverk som styr dagens förhållningssätt till statsfinanserna och budgetprocessen. Det gäller till exempel systemet med i förväg fastställda utgiftstak för statens finanser, vilket motverkar offensiva välfärdssatsningar men tillåter ofinansierade skattesänkningar. Denna budgeteringsmodell är specifikt utformad för att försvåra en politik som överför resurser från privat sektor till gemensamt beslutade utgifter och investeringar. menar tvärtom att det av skäl som också anförts i tidigare avsnitt är nödvändigt att långsiktigt öka denna överföring. Långsiktigt måste den offentliga sektorns andel av en ekonomis totala omfång öka. De satsningar som presenterar i detta budgetförslag, särskilt omfördelningen av resurser via statens budget till investeringar i anställningar i offentlig sektor pekar i denna riktning. En omfördelning genom skatter är av avgörande betydelse för en sådan utveckling och det är i det ljuset som systemet med utgiftstak måste betraktas. I det långsiktiga perspektivet bör man också diskutera ett större och bredare statligt och kommunalt ägande. Regeringen genomdrev i höstbudgeten en sänkning av utgiftstaket för statens finanser med jämfört med de beslut som tidigare fattat. Detta i ett läge där skatteintäkterna var prognostiserade att bli väsentligt högre. Skatterna sänktes kraftigt med . Besparingarna på de mest utsatta i samhället och på välfärdssystemen genomfördes alltså av ideologiska skäl. Regeringen fortsätter och förstärker denna linje. Regeringen aviserar i den ekonomiska vårpropositionen att den i budgetpropositionen kommer att föreslå utgiftstak . Den bedömning som presenteras i vårpropositionen innebär att utgiftstaket jämfört med det som beslutats på höjts med 32 respektive respektive 2010 detta i ett läge då tillväxten beräknas vara god och statens inkomster kommer att växa kraftigt, trots aviserade skattesänkningar. Det innebär att utgiftstaken som andel av BNP beräknas fortsätta att sjunka kraftigt och statens finansiella sparande växa till mycket höga nivåer. Detta är inte rimligt. Statens reformsatsningar bör trendmässigt öka som andel av den samlade ekonomin. Regeringens finanspolitiska beslut innebär att statens resurser i stället för att användas i välfärdsreformer och produktiva investeringar överförs till sparande, hos staten själv och hos de rikaste hushållen. De prognostiserade överskotten antyder att regeringen förbereder sig för mycket stora skattesänkningar framåt valet på ett sätt som än mer än äventyrar den långsiktiga hållbarheten i svensk ekonomi och möjligheterna att upprätthålla en generell välfärdsmodell.