mot · GV02Fi276 · 2007-10-04 00:00:00 — Trots god konjunktur är det mycket svårt för personer som inte har full arbetskapacitet eller som har behov av hjälpmedel och anpassning av arbetsplatsen att hitta ett jobb. Insatser för att stödja och lotsa personer med funktionsnedsättningar in i arbetslivet är därför högt prioriterade. fyller en viktig funktion för att erbjuda personer med funktionsnedsättningar meningsfull sysselsättning. Vi satsar på ökade anslag till för att verksamheten skall kunna bedrivas på fler orter och för att fler skall beredas jobb. Det faktum att arbetstakten och prestationskraven i arbetslivet har höjts påverkar inte bara personer med funktionsnedsättningar, utan präglar hela samhällsutvecklingen. Underbemanning, mindre tid för pauser och återhämtning och minskad kontroll över den egna arbetssituationen har lett till ökad stress och förslitning. Det höga antalet långvariga sjukskrivningar, inte minst bland kvinnor, måste ses mot denna bakgrund. För att komma tillrätta med den här situationen krävs insatser av olika slag. De som är sjukskrivna eller har sjukbidrag måste dels erbjudas rimliga levnadsvillkor genom högre ersättningsnivåer. Men framför allt vill vi satsa på bättre rehabilitering och anpassning av arbetsplatserna för att ge människor en chans att komma tillbaka. Vi vill införa sanktioner mot arbetsgivare som inte tar sitt ansvar för rehabilitering och anpassning. I syfte att minska förslitningen och ohälsan i arbetslivet är dock det förebyggande arbetsmiljöarbetet det viktigaste. vill stärka och utveckla arbetsmiljöarbetet och ge och skyddsombuden betydligt mer resurser och bättre verktyg i sitt arbete. För att kunna utveckla och förbättra arbetslivet krävs aktuella kunskaper om utvecklingen. bedrev mycket högkvalitativ tillämpad forskning om arbetslivet, och hade dessutom i uppdrag att förmedla kunskaperna till såväl arbetsmarknadens parter, som till myndigheter, beslutsfattare och allmänheten. Regeringens omotiverade nedläggning av har kraftigt försämrat möjligheterna att analysera, utvärdera och hitta nya lösningar på problem i arbetslivet. anser att det behövs en samlad arbetslivsforskning med ett tydligt samhällsuppdrag. Vi avser att återkomma med förslag på hur det behovet skall kunna täckas framöver. Tills vidare avsätter vi medel för arbetslivsforskning som FAS och skall förfoga över. 6.3Stärk välfärden fler jobb gör en mycket kraftfull satsning på fler jobb i den offentliga sektorn. Detta är en grundton i hela vår ekonomiska politik. Det handlar om att se till att människor kommer i arbete där de kan göra verkliga insatser för levnadsstandarden och för samhällsekonomin. präglas många ekonomiskt centrala verksamheter av 1990-talets stora nedskärningar, och det finns också flera områden där ytterligare satsningar på välfärden skulle ge god utdelning. enskilt största förslag i budgeten är en särskild jobbsatsning, som utformas som ett riktat sysselsättningsstöd med full kompensation till kommuner och landsting. Vi bedömer att 40000 personer kan anställas i kommuner och landsting , och ytterligare 50000 respektive 60000 personer kommande år. Trots att jobbsatsning till skillnad från exempelvis de av regeringen aviserade åtgärderna inte bygger på allmänna och relativt diffusa förhoppningar om förändrade mikroekonomiska incitament eller makroekonomiska förhållanden, utan på att faktiskt budgetutrymme reserveras för reguljära anställningar, beräknar vi de positiva effekterna av denna satsning på budgeten försiktigt. De budgeterade kostnaderna för minskade behov av a-kassa baseras på en utväxlingsfaktor på 0,5. Vi räknar alltså med att antalet personer som är i behov av utbetalningar från arbetslöshetsförsäkringen minskar med 20000, när 40000 nya arbetstillfällen bereds. Många skulle förstås anställas direkt från till exempel studier, men det är troligt att de flesta nyanställda antingen skulle ha varit öppet arbetslösa eller lämna bakom sig en annan anställning, som då i sin tur behöver en ersättare. Behoven skiljer sig mellan enskilda kommuner och landsting, och de kan själva bäst bedöma var förstärkningar är mest angelägna. Därför delas stödet ut i form av en skattekreditering till de sökande kommuner och landsting som väljer att anställa i enlighet med avtalsenliga villkor. Metoden liknar flera tidigare genomförda anställningsstöd. För att inte kommunsektorn skall överkompenseras avräknas beräknade kommunala skatteintäkter från stödet. I kommuner och landsting arbetar cirka 500000 personer, varav en majoritet är kvinnor. Vi skulle kunna kalla det folknära jobb, eftersom de berör i princip alla människor i vardagen till skillnad från regeringens hushållsnära jobb, som i första hand berör de samhällsskikt som tidigare hade hushållerskor. De folknära jobben betyder både mer för levnadsstandarden i ett land och för den samhällsekonomiska utvecklingen. Den offentliga sektorn har fortfarande långt kvar till de politiska ambitioner som de borgerliga partierna viftar med i samhällsdebatten, men tappar bort gång på gång i budgetpropositionerna. Det sägs att vi skall komma ner till femton barn per grupp i förskolan, att de äldre skall kunna komma ut eller få hemlagad mat och att vårdköerna skall kortas men regeringen hyvlar ner kommunernas ekonomiska bas i stället för att förstärka den. står fast vid det vi sade i valrörelsen att det krävs fler anställda i välfärdssektorn. Vilka som skall anställas är i vårt förslag upp till den enskilda kommunen eller det enskilda , men vi har förstås på det övergripande planet en bild av vilka behov vi ser. Här vill vi visa på hur en satsning på välfärdssektorn skulle kunna börja konkret, och vilka konsekvenser det skulle få samhällsekonomiskt. 6.3.132000 fler i hälso- och sjukvården Även om man korrigerar för de huvudmannaskapsförändringar som skett, har antalet anställda i minskat drastiskt. motsvarar det en personalneddragning med 54800 månadsavlönade personer. Sammantaget gör vi bedömningen att personalen inom landstingens hälso- och sjukvård skulle behöva öka med . Det innebär en ökning med ungefär 32000 månadsanställda. Vi vill se en utvecklad och utvidgad primärvård nära medborgarna, med bland annat fler geriatriker, kiropraktorer, psykologer och kuratorer. För ett bättre bemötande i sjukvården, och för att undvika för tidig utskrivning av patienter, behöver sjukvården också stärka sina omvårdnadsresurser. Inom den specialiserade somatiska vården krävs mer personal för att förbättra tillgängligheten och korta köerna. Bristerna inom den psykiatriska vården är väl belagda bland annat i slutbetänkande. har också föreslagit en omfattande tandvårdsreform med syfte att få fler att gå till tandläkaren. De samhällsekonomiska vinsterna av en väl fungerande hälso- och sjukvård, som har tid att arbeta också med förebyggande arbete och psykisk ohälsa, kan inte överskattas. De omfattar både hur mycket vi kan arbeta och de faktiska resultaten . 6.3.225 000 fler i äldreomsorgen De kommande tio åren beräknas antalet äldre öka . har kvaliteten i äldreomsorgen länge varit omdiskuterad och personalen varit satt under hård press. Vi uppskattar behovet av nya tjänster inom äldreomsorgen till ungefär 15procent, eller 25 000 anställda. Det handlar om en ökad personaltäthet på de särskilda boendena för att förbättra de sociala aktiviteterna, möjligheter att komma ut etc. och för att möta behovet av fler platser inom särskilt boende. Det handlar också om att alla som beviljats hemtjänst skall få de timmar de har rätt till. Det behövs också fler chefer, sjukgymnaster och arbetsterapeuter samt även en del nya yrkesgrupper som kan vara med att utveckla kultur, hälsa och ett meningsfullt innehåll i vardagen. En väl fungerande äldreomsorg ersätter delar av det obetalda arbetet, och skulle öka arbetsutbudet hos framför allt kvinnor som inte kan förvärvsarbeta i den utsträckning de skulle vilja. 6.3.313 000 fler i handikappomsorgen Både antalet personer med beviljade LSS och antalet som är berättigade till stöd enligt socialtjänstlagen har ökat, och det talas om ett behov av ytterligare 10000 personliga assistenter. Det behövs också fler anställda för att ge personkrets 3 inom LSS tillgång till daglig verksamhet, och för att förstärka stödet till de psykiskt funktionshindrade. Vi vill att alla psykiskt långtidssjuka skall få rätt till ett personligt ombud. Sammantaget uppskattar vi att det finns ett behov av 13000 nya arbeten inom handikappomsorgen . Det skulle ge många funktionshindrade betydligt bättre möjligheter att delta i samhället på lika villkor. Även handikappomsorgen ersätter till viss del anhörigas obetalda omsorgsarbete, och möjliggör därför att de kan vara yrkesverksamma i högre utsträckning. 6.3.48000 fler anställda i förskolan Det har länge ställts krav på minskade barngrupper i förskolan. Föräldrar, personal och forskare verkar vara ense om att barngrupper med 12 barn per grupp för barn och med 15 barn per grupp för de äldre barnen är det bästa för barnets egen utveckling. Det innebär att det behövs ytterligare 8000 anställda i förskolan. På det samhällsekonomiska planet skulle det både innebära en investering i barns framtidsmöjligheter och att en del föräldrar väljer att förvärvsarbeta i högre utsträckning. 6.3.55 000 fler lärare i Att skapa rimliga klasstorlekar är något som länge efterfrågats bland såväl elever som personal. De yngre eleverna borde inte behöva ha större klasstorlekar än 20 elever per klass och de äldre eleverna 25 elever per klass. För att nå samma lärartäthet som var innan de stora neddragningarna behövs ytterligare 5300 lärare. Vi siktar därför på att åtminstone ta till den nivån. De här anställningarna skulle ge såväl elever som lärare en bättre arbetsmiljö. Eleverna skulle lära sig mer och intresset för att arbeta inom skolan skulle öka. 6.3.61 000 fler genuspedagoger och 1 000 fler i elevhälsan Det behövs fler anställda också inom andra personalkategorier. Jämställdhetsdelegationen i förskolan menade att det borde finnas en genuspedagog på 25 anställda i förskolan, vilket skulle motsvara omkring 7000tjänster om samma princip skulle tillämpas också i och i gymnasiet. Vi menar att en bra första målsättning vore att öka antalet med 1000 tjänster. För att garantera alla elever tillgång till elevhälsan vill vi också anställa ytterligare 1000 personer där. Samhällsekonomiskt skulle resultatet synas i färre hinder för människor att utveckla sin kompetens oberoende av kön, bättre uppföljning av sexuella trakasserier, bättre arbetsmiljö i skolan och bättre folkhälsa. 6.3.710000 fler i fritidshemmen Fritidshemmen fick antagligen bära det allra tyngsta lasset när skolsektorn skars ner. har de svårt att fullgöra sitt uppdrag utifrån allmänna råd på grund av för stora barngrupper och den låga personaltätheten. För att nå samma antal barn per grupp som skulle det behövas omkring 20000 fler anställda, men eftersom arbetssättet är annorlunda och det finns ett närmare samarbete med skolorna bedömer vi att omkring 25 barn per grupp är rimligt. För att återupprätta fritidshemmens betydelse och möjliggöra en god kvalitetsförbättring föreslår vi därför en ökning med 10000 anställda. Med relativt små investeringar i arbetstimmar skulle många fritidshem kunna gå från en ständig överbelastning till att kunna genomföra pedagogiska verksamheter med hög kvalitet . 6.3.82 000 fler socialarbetare För att höja kvaliteten i arbete krävs det att varje socialsekreterare handlägger färre ärenden. Vi vill också bland annat införa en vård- och behandlingsgaranti, satsa mer på meningsfulla sysselsättningar, förstärka tidiga insatser till barn och unga i svårigheter och stödja kvinnor som utsatts för mäns våld bättre. Vi uppskattar att det skulle behöva anställas omkring 2000 personer ytterligare inom kommunernas sociala verksamhet. De sociala problem vi ser i har stora samhällsekonomiska konsekvenser, både direkt och indirekt, . Det går inte att lösa dem genom socialarbete, men skulle det finnas mer tid för stödjande åtgärder skulle det ändå göra en avsevärd skillnad för många människors livssituation. Det finns många fler områden där välfärden skulle förstärkas med budgetförslag i lokaltrafiken, i kulturverksamheterna, i flera statliga ansvarsområden med mera. Vi satsar även utanför det riktade sysselsättningsstödet på fler anställda i arbetsmiljöforskningen, på högskolorna, i miljöåtgärder och i järnvägsbyggen. Exemplen ovan är ett sätt att visa på hur konkreta behoven är inom välfärdssektorn, och vad en förstärkning skulle innebära. ser det som djupt oansvarigt av regeringen att inte göra de investeringar som krävs för att utveckla välfärden. Det är just investeringar som dessa inte hushållsnära tjänster eller billigare arbetskraft till som bygger vårt samhälle och . Vi redovisar här de volymer som vår satsning baseras på och de beräknade effekterna på statens finanser:23 Effekter för statens finanser av jobbsatsning, miljarder kronor om inget annat anges Varav från öppen arbetslöshet Ökade intäkter från arbetsgivaravgifter, m.m.24 Minskade kostnader för betalningar från arbetslöshetsförsäkringen Nettoeffekt på det offentliga sparandet I ovanstående uppställning budgeteras alltså (1) som en skattekostnad på budgetens intäktssida,25 medan (2) innebär en förstärkning av de beräknade intäkterna. De minskade kostnaderna för utbetalningar från arbetslöshetsförsäkringen beräknas som ovan anförts, på hälften av jobbsatsningens volym. Siffrorna i rad (3) minskar alltså de beräknade kostnaderna på utgiftsområde 13. En god bostad till en rimlig kostnad är en grundläggande social rättighet och fundamentalt för ett välfärdssamhälle. beslutade den svenska att bostadsförsörjningen skulle påverkas genom politiska beslut. Fram till har detta beslut inneburit att vi haft en relativt hög standard och liten trångboddhet i . Grupper som haft det svårt att hävda sig på bostadsmarknaden har historiskt sett fått ett starkt stöd. Underhållsåtgärder som förhindrat förfall och kapitalförstörelse i fastighetsbeståndet har prioriterats. När bostadsbristen var som störst visade staten sin handlingskraft genom att bygga en miljon bostäder . Balans på bostadsmarknaden uppkom och den generella boendestandarden höjdes avsevärt. Den statliga bostadspolitiken påverkar alltså utan tvekan bostadsmarknaden och människors möjligheter att välja boende. Bostadsinvesteringar som andel av BNP, 19802005 Källa: Nationalräkenskaperna. Lågkonjunkturen ledde till kraftiga neddragningar av stödet till bostadsproduktionen, och politiken riktade alltmer in sig på helt marknadsbaserade lösningar. Det minskade statliga engagemanget har haft negativ inverkan på nyproduktionen av bostäder, på underhållet av det redan byggda och på den sociala bostadspolitiken. budgetproposition ser sammantaget en bostadspolitik som saknar alla sociala ambitioner en politik som formulerat om vårt hem till ännu en kapitalvara. Ledordet är att vi skall konsumera vår bostad. För den som klarar detta skall valfriheten hägra. Men valfrihet för de besuttna är varken en nyhet eller en framtid. Vad marknaden aldrig kan garantera är allas rätt till en god bostad, men detta är heller inte längre ett huvudbry för regeringen. Man har lämnat sin första budget med nyuppsatta mål för bostadspolitiken, och borta är målet att tillfredställa allas behov av en god bostad. Man har med all önskvärd tydlighet klargjort att det är en politik för utvalda som man för. För den som varken har kapital eller bostad är i princip inga förbättringar att vänta. Högre hyror för de som inte kan köpa sitt hem och högre hyror för de som inte har någon bostad alls är resultatet av budgetproposition. Regeringen har inga mål för framtidens bostadsbyggande. Det saknas lösningar för hur samhället skall klara en nyproduktion av hyresrätter på en acceptabel nivå. Inte heller finns det några förslag på hur en tillfredsställande omfattning av underhåll och ombyggnation i det redan byggda skall tryggas. har regeringen hunnit avskaffa de produktionsstöd som fanns för nyproduktion av hyresrätter. trappas räntebidraget av i rask takt, utan att något nytt bostadsfinansieringssystem presenteras. Parallellt med detta drivs aggressiva kampanjer för utförsäljningar av allmännyttiga bostadsföretag. Situationen för ungdomar och andra som inte har kapital eller önskan att efterfråga bostäder utanför hyresmarknaden blir alltmer ohållbar. Segregation och utanförskap är det enda resultat som uppnås med dagens politik. Mer än hälften av befolkning bor i kommuner med bostadsbrist. Främst är det hyresbostäder som saknas. står vi inför enorma renoveringsbehov i det befintliga beståndet. Av dagens låga investeringar i ny- och ombyggnad följer att förslitningarna överstiger investeringarna, vilket ger ett sjunkande realkapital (bostadens värde). Om inte bostadsstandarden skall sjunka ytterligare och trångboddheten skall öka måste det produceras fler nya bostäder, och så många hyresrätter som måste renoveras . Annars hotar en hämmad ekonomisk tillväxt, liksom ökad segregation och minskad rörlighet på bostads- och arbetsmarknaden. anser att bostadspolitiken skall bygga på ett statligt ansvar för ekonomiska och juridiska styrmedel och ett kommunalt ansvar för bostadsförsörjning och fysisk utveckling av bostäderna och deras närmiljöer. Staten har stora möjligheter att bidra till ökad ny- och ombyggnad, lägre boendekostnader och ökad kvalitet i boendet. På staten vilar även ett stort ansvar för lagstiftningen kring allas rätt till en god bostad, planering, ägande, allmännytta och den enskildes rätt till inflytande. Bostadspolitiken skall inte isoleras från andra politiska områden. Exempelvis finns det stora miljö- och energikonsekvenser av bostadsbyggandet, vilka är genuina samhällsangelägenheter. Bostaden är en trygghet och den oftast enskilt största utgiftsposten för hushållen. Det fulla ansvaret för denna kan aldrig fullt ut överlåtas på den fria marknaden. Vi föreslår nu att en ny långsiktigt hållbar bostadspolitik införs. Det övergripande målet är att det skall tillkomma minst 40000 lägenheter , av vilka hälften skall vara hyresrätter. bör antalet renoveringar tredubblas. Grunden i förslaget är införandet av en statlig bostadsfond med medel som utgår till fastighetsägare i form av investeringsbidrag för ny- och ombyggnation av hyresrätter. Stöden skall innehålla krav på tak för produktionskostnaden samt rimliga hyror som förhandlats fram i förväg. Vid nybyggnad och ombyggnad av bostadshus skall bästa miljöteknik användas för energiomställning och energieffektivitet i boendet. Detta skall också vara ett krav för att få ta del av förslag till bostadsfinansiering: (10 miljarder ) avsätts i en bostadsfond framåt. Fonden finansieras med medel från Riksgälden och hanteras därmed utanför statsbudgeten. Staten betalar fondens amorterings- och räntekostnader under via exempelvis (). Detta är en rejäl samhällsinvestering som vi menar är nödvändig. Bostadssituationen är för många grupper akut, som de långsiktiga behoven också är stora. Det är oansvarigt att i det läget inte ta stora och verksamma grepp för att förändra situationen. Den investeringslösning som skisserar här utgår från denna insikt och möjliggör, förutom uppnående av det övergripande volymmålet på 40000 lägenheter , också en reell möjlighet att förverkliga eftersatta sociala ambitioner med bostadspolitiken. Nedan presenteras ett räkneexempel för investeringskostnaderna. Den bygger på en räntesats på . Den aktuella räntesatsen för en 10-årig obligation ligger vid dagens datum på . Kostnaderna för satsningen blir som högst . I vårt exempel uppgår de då till . Med en ränta på skulle denna siffra bli och med 4 procents ränta 5,27 miljarder. Mot dessa kostnader skall ställas de sociala vinster som följer av minskad ekonomisk stress och minskad segregation, men också de svårberäknade men uppenbara samhällsekonomiska vinsterna av att öka den geografiska rörligheten och åtgärda trängseleffekterna i storstäder och på universitetsorter. /BKN:s kostnader , 5 procents ränta, miljarder kronor ser som en prioriterad uppgift att stärka socialförsäkringssystemet. Detta är ett viktigt verktyg för att minska klass- och könsskillnader. Alla har rätt till ekonomisk trygghet vid inkomstbortfall på grund av sjukdom, arbetslöshet, ålderdom, eller föräldraskap. De förbättringar som behöver göras av socialförsäkringsystemens olika delar, för att rättigheterna skall omfatta alla och för att tryggheten för de försäkrade skall öka, skall göras med den generella välfärdsmodellen som utgångspunkt. Vi kämpar för ett starkt och hållbart system som ger människor trygghet i förändringen och tillit att klara olika livssituationer. Stabila offentliga ekonomiska välfärdssystem skapar trygga människor, som kan tillvarata sina livsmöjligheter. Genom att föra en politik för full sysselsättning och värna det ekonomiska trygghetssystemet skapar vi ett mer rättvist och solidariskt samhälle. förs långtgående diskussioner om att reformera socialförsäkringarna enligt pensionssystemets modell. Risken är stor att detta kommer att leda till ett fullföljande av det systemskifte som de genomgripande inskränkningar och neddragningar som sker inom socialförsäkringsområdet är ett led i. Diskussionerna handlar om rakare rör mellan vad som betalas in och vad som betalas ut, att inslagen av privata försäkringar, egenavgifter och avtalslösningar skall öka och att socialförsäkringarna skall utgöra en ekonomiskt självständig del utanför statsbudgeten och därmed göras oberoende av politiskt inflytande. Det är bara att se på pensionssystemets konsekvenser för att ana vad detta kommer att medföra. Exempelvis riskerar en ökad privatisering inom socialförsäkringarna att kraftigt urholka jämlikheten i systemet. Regeringen avser att låta den privata trafikförsäkringen ta över sjukförsäkringens åtagande i de fall där trafikskador har genererat kostnaden. Som ett led i detta har en skatt på trafikförsäkringspremie införts. Motivet är att öka riskmedvetandet med direkta individuella kopplingar till försäkringskostnaden. Inte minst ur klass- och könsperspektiv är detta en mycket farlig utveckling, eftersom människor med förslitande arbetsuppgifter relativt sett skulle dra på sig högre försäkringskostnader än andra grupper. Vi avvisar hela den inriktningen på politiken och därmed den särskilda skatt på trafikförsäkringspremie som regeringen räknar med ger 2,8miljarder i ökade intäkter . Socialförsäkringssystemet finns till för att säkerställa att individerna har tillräckliga ekonomiska resurser oavsett livssituation. Systemet skall ge medborgarna en inkomstrelaterad ersättning med en angiven lägsta nivå. Individens rättigheter betonas genom att finansieringen sker via ett progressivt skattesystem och inte genom individuella avgifter eller efter behovsprövning. Därmed sker också en omfördelning av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män, mellan lågavlönade och högavlönade och mellan olika perioder i individernas liv. Systemets grundvalar vilar ömsesidigt mot varandra. Om inte skatt tas ut efter bärkraft underfinansieras systemet och de omfördelande effekterna uteblir. Om inte inkomstbortfallsprincipen värnas minskar legitimiteten hos alla att vara med och betala in i systemet. Om inte arbetslinjen gäller eroderar systemet finansiellt och legitimitetsmässigt. Det faktum att socialförsäkringarna skall vara individbaserade, att rättigheten följer individen, är en viktig princip. Föräldraförsäkringen är det enda undantaget från denna princip och innebär att det till skillnad från ersättningen från arbetsskadeförsäkringen eller sjukpenningen är möjligt att överlåta sin föräldrapenning. Vi anser att detta är orimligt och vill genomföra en individualisering av föräldraförsäkringen . Detta är nödvändigt för att ge barn tillgång till båda sina föräldrar och för att bryta den ordning på arbetsmarknaden som diskriminerar kvinnor. 6.6.2Inkomstbortfallsprincipen höga tak och starka golv