mot · GV02So449 · 2007-10-04 00:00:00 — Det handlar om att utveckla primärvården så att patienterna kan möta olika specialiteter och olika kategorier av vårdpersonal i en utvecklad primärvård. Det finns en viss begreppsförvirring när det kommer till definitionen av primärvård, närsjukvård och närvård. Dessa används ibland synonymt. Men i andra sammanhang används begreppen närsjukvård och närvård som vidare begrepp än primärvård och omfattar t.ex. närsjukhus. Vår poäng i det här sammanhanget är att primärvårdens verksamhet bör byggas ut, och i den här motionen använder vi begreppet primärvård i en vid betydelse. Det handlar också om lagarbete och om att anpassa primärvården till människornas behov i just den regionen, stadsdelen eller tätorten. Vid en utvecklad primärvårdscentral kan det t.ex. finnas en ögonläkare , en gynekolog , en psykolog på halvtid, tre allmänläkare, en sjukgymnast, två distriktssköterskor osv. kan det på primärvårdscentralen intill finnas geriatriker, kuratorer, diabetessköterskor, kiropraktorer osv. Varje primärvårdscentral skall byggas upp utifrån befolkningens behov. Vårdpersonalen skall i högre utsträckning komma till patienternas närområde i stället för att sjuka patienter bussas till specialisterna. kan de flesta specialister i form av ögonläkare, gynekologer osv. tjänstgöra vid större sjukhus för att också möta kollegor och vidareutveckla sin speciella kompetens. Målsättningen om en utvecklad och utvidgad vård nära medborgarna med teamet i centrum bör vara vägledande för primärvården. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Sjukvården skall också vara avgiftsfri för barn, i vilken form den än sker. I de flesta landsting är avgifterna för hälso- och sjukvården för barn inga alls eller kraftigt reducerade. Det finns dock vissa undantag och möjligheten till gratis sjukvård för alla barn i hela landet bör därför utredas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. En utbyggd primärvård kräver också en utbyggd telemedicin så att den sjukvård som ges på de utbyggda primärvårdscentralerna alltid kan komma i kontakt med röntgenavdelningar och annan teknik vid de större sjukhusen. Det finns stor erfarenhet av telemedicin i de övriga nordiska länderna som, tillsammans med de svenska erfarenheterna, skulle kunna utgöra en grund för ett samnordiskt telemedicinskt nät. bör inom ramen för samarbetet i ta initiativ till ett nordiskt telemedicinskt nätverk. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Sjukvården genomgår en snabb teknisk utveckling som gör att både fler sjukdomar kan behandlas och att vårdtiderna blir betydligt kortare än . finns det problem när det gäller omvårdnaden. Bristen på omvårdnadsresurser är särskilt påtaglig bl.a. inom psykiatrin och geriatriken. Den kommunala sjukvården finns ofta i eller i anslutning till människors hem och vardagsliv på t.ex. äldreboenden, gruppboenden och på besök i människors ordinarie bostad. Här är ett meningsfullt vardagsliv med stort inflytande hos den enskilda människan avgörande och sjukvårdsinsatserna måste anpassas till detta. I och med att hemsjukvården överförs till kommunerna så bör kommunerna också kunna anställa läkare. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. har lyft frågan om patientutbildning i våra stora folksjukdomar. Det är vanligt att en nyinsjuknad diabetiker ges möjlighet att få utbildning om vad sjukdomen innebär och hur komplikationer kan förebyggas, men för många diagnosgrupper är detta inte en självklarhet. Vid tidigare motioner till har krav om att ska utforma riktlinjer för patientutbildning hänvisats till de behandlingsriktlinjer som utarbetar. Det är möjligt att patientutbildning ingår i dessa riktlinjer men vårt krav är att ges i uppdrag att utforma evidensbaserade program för patientutbildning explicit för våra stora folksjukdomar. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. som delar av sjukvården bör decentraliseras så behöver en annan del centraliseras. I den högspecialiserade vården bör både tekniken och kompetensen koncentreras till ett fåtal platser. Det handlar dels om att kunna investera i den senaste och ofta mycket dyra tekniken, dels om att kunna erbjuda säkerhet och kvalitet. Det innebär att avancerade behandlingar inte alltid kan erbjudas i varje landsting eller region, utan utgör en del av rikssjukvården. kan samarbete över gränserna behövas om t.ex. patientunderlaget i ett enskilt land är för litet. Vi vet att när vi koncentrerar den högspecialiserade vården så ökar kvaliteten. när vi behöver en högspecialiserad vård kan vi bli tvungna att åka en bit ­­ men vara säkra på att vi får den mest högkvalitativa vården. Vissa delar av sjukvården innebär också en utveckling mot en alltmer tekniskt avancerad utveckling som kräver stora investeringar. Det blir allt svårare för varje landsting att själv erbjuda alla behandlingsmöjligheter. kommer det också att vara svårt att för som ensam nation kunna erbjuda alla former av hälso- och sjukvård, detta beroende på att stora investeringar krävs samt att patientunderlaget kommer att vara för litet. Det är bra att det införts en reglering av rikssjukvården. vill däremot påpeka att den nuvarande ordningen, att en rikssjukvårdsnämnd bör regleras i förordning med instruktion för , är otillräcklig ur ett demokratiskt hänseende. Vi menar i stället att inrättandet av en nämnd bör lagregleras. Regeringens förslag innebär att regeringen kan avveckla rikssjukvårdsnämnden utan att återkomma till . Beslutet att samordna den högspecialiserade vården är en bra och nödvändig strukturförändring. Man kan också anta att denna form av vård kommer att få allt större betydelse . Hur den ska styras är därmed en viktig demokratifråga. Vi menar att borde få ta ställning till eventuella framtida förändringar av rikssjukvårdens styrning. menar att de grundläggande bestämmelserna om en bör regleras i lag. Den närmare utformningen av nämndens organisering och uppgifter bör beslutas av regeringen genom förordning. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Utvecklingen av den högteknologiska rikssjukvården kräver ofta stora investeringar, investeringar som ett enskilt landsting eller region kan ha svårt att finansiera, i synnerhet om den patientgrupp som kan ha nytta av den högteknologiska investeringen finns utspridd över hela landet. saknas det ett system och riktlinjer för hur man skulle kunna finansiera stora investeringar i ett landsting eller region som sedan alla sjukvårdhuvudmän kan ha nytta av. Det finns enbart ett regelverk för hur vårdkostnader ska regleras. Tyvärr löser inte regeringens förslag till reglering av rikssjukvården denna brist. Det innebär att nödvändiga och önskvärda investeringar för avancerad behandling, som t.ex. protonbehandling av cancer, inte etableras så snabbt som annars vore möjligt. Vi menar därför att staten bör ta ett kostnadsansvar för stora investeringar i avancerad teknologi som kommer hela landet tillgodo. Frågan om hur ett sådant kostnadsansvar ska utformas bör utredas och regeringen bör återkomma till med ett förslag. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. har vi haft ett nordiskt samarbete med gemensamma läkar-jourer i gränsområden mellan , och . En del annat utbyte av vårdtjänster som hänger samman med gränsöverskridande boende och arbete förekommer också. Vissa kliniker vid och har ett samarbete med sjukhusen i när det gäller den högspecialiserade vården. Vid platsbrist skall sjukhusen på ömse sidor om Sundet hjälpa varandra. Liknande samarbete finns mellan sjukhusen i och . Vi menar att samarbetet med nordiska grannländer borde fördjupas och även omfatta viss högspecialiserad vård. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.