mot · GV02N3 · 2007-11-06 00:00:00 — Regeringens avskaffande av den s.k. stopplagen och klarsignalen till utförsäljning av akutsjukhus något som emfatiskt förnekades i valrörelsen utgör ett mycket dramatiskt steg i denna riktning. Vad som väntar i förlängningen borde oroa alla som är intresserade av en väl fungerande och allmänt tillgänglig sjukvård. är ett land med ett höggradigt privatiserat sjukvårdssystem, där få omfattas av vårdförsäkringar. är också det land i världen som lägger ned mest på sjukvård per capita runt 15procent av BNP. intar landet en av jumboplatserna bland när det gäller medellivslängd. I är sjukvårdens andel av BNP ungefär 8procent. har en högre förväntad medellivslängd, väsentligt lägre barnadödlighet, fler sjukhussängar och fler läkare per invånare.3 Vad beträffar den offentliga upphandlingen ställer sig kritiskt till det synsätt som regeringen redovisar i skrivelsen. Vi anser att det behövs en lagstiftning kring den offentliga upphandlingen som bättre betonar medborgarnas intressen, snarare än den blinda tilltron till marknadsmekanismer. Regelverket måste bli enklare för de offentliga upphandlarna och det måste klargöras att upphandlare har rätt att, och skall, ställa krav på att leverantören tecknat kollektivavtal. Regeringen har i sin senaste proposition på upphandlingsområdet (2006/07:128) underlåtit att ta tag i sådana problem eller snarare försämrat och försvårat situationen. Regelverket kring offentlig upphandling leder i praktiken till stora kostnader för de offentliga aktörerna och försvårar över huvud taget möjligheten att bedriva verksamhet i offentlig regi utanför den snäva myndighetsutövningen. 5.6Satsningar på forskning och utveckling är och skall fortsätta att vara en forskningsnation med högt utvecklad, kunskapsintensiv produktion inom många sektorer. För att det skall kunna ske krävs det tydliga åtaganden från samhällets sida. Det innebär en ekonomisk politik där vi kan överföra vinster i exempelvis industrin som har tidigare offentliga investeringar i bl.a. forskning och utveckling att tacka för sin vinsttillväxt till nya offentliga investeringar. Det är också angeläget att säkra möjligheterna till forskning och utveckling i små och medelstora företag. Innovationer är i de allra flesta fall en följd av många års utveckling, allt oftare med betydande forskningsarbete. I satsar staten stora resurser på grundforskning och den svenska forskningen håller en hög internationell kvalitet inom många områden. Den behovsmotiverade forskningen och utvecklingen har däremot fått stå tillbaka, vilket har inneburit att avkastningen på satsade forskningsmedel har varit låg. Alltför få forskningsresultat har kommersialiserats. som universitet och högskolor naturligtvis måste ha sin akademiska frihet och bedriva forskning av icke-kommersiell natur har forskningsinsatser som skulle kunna leda till nya företag och nya jobb haft märkvärdigt svårt att ta sig utanför högskoleportarna. Det verkar som om människor med mer nära relationer till marknadens problem och behov har större framgång. Det blir alltmer uppenbart att kommersiella framgångar sällan föds genom forskningsinsatser på högskolor utan oftare av människor med nära relationer till marknadernas problem och behov. Småföretag med utvecklade marknadsrelationer har en stor potential för att identifiera goda utvecklingsidéer idéer som för kommersialiseringen allt oftare kräver kvalificerade FoU-insatser, exempelvis för att tillämpa nya tekniska rön. Regeringen har tagit initiativ vad gäller patenthanteringen. Det är bra, men processen för att få ner kostnaden och krånglet kring patent i måste påskyndas. Ett problem är också att alltför få inhemska innovationer kommersialiseras av företag i . Därför är program som Forska & Väx viktiga att satsa på. Söktrycket är stort och så många som av de småföretag som söker får inte finansiering. I programmet ingår så vitt skilda projekt för både offentlig och privat sektor som elfri värmepump, övervakning av intensivvårdspatienter med hjälp av mikrodialysteknik och separationsteknik för bioteknikindustrin. Därför vill satsa utöver regeringens förslag. Vi tror dock inte, till skillnad från regeringen, att privata donationer med avdragsrätt skall kunna säkerställa forskningen i utan ser det som viktigt att det offentliga står för grunden i forskningen. När det gäller skapande, fördjupning, spridning och användning av kunskap är marknadskrafterna direkt olämpliga som drivmotor och gränssättare. Att underlätta för alla att höja sin kunskapsnivå hör till det offentligas viktigaste uppgifter. Utbildningens kvalitet och omfattning är avgörande för produktiviteten och de ekonomiska utvecklingsmöjligheterna. Utbildningen kan också bidra till ett jämlikare samhälle som ger alla en stark grund att stå på. En bred och högkvalitativ allmän utbildning är i ett litet land som förutsättningen för spetsforskning i världsklass. Satsningar på forskning och utbildning har en särskild bäring på arbetsmarknaden direkt för akademiker och indirekt mer brett. stora satsning på den offentliga sektorn inryms i en medveten strategi för att lyfta kunskapsinnehållet på arbetsmarknaden. Regeringens framtidsvision är en privatiserad och elitiserad utbildningssektor, som i kombination med skapandet av en lågproduktiv och lågavlönad tjänstesektor kommer att skapa stora klyftor i samhället och minska förutsättningarna för en långsiktigt hållbar utveckling och en stark välfärd. Det är inte en väg som vi vill att skall beträda. bör istället satsa på att fler har möjlighet att utbilda sig och att möjligheterna till lärande finns genom hela livet. Genom att höja studiemedlen skulle än fler uppmuntras till eftergymnasiala studier, vilket är en långsiktigt nödvändig utveckling. Vuxna med dålig grundutbildning måste få chans att förbättra sin utbildning hela livet. Anställda måste ges kontinuerlig kompetensutveckling, anpassad så att lågavlönade och lågutbildade kan ta del av statligt stöd. Regeringen motverkar med sin politik möjligheterna till livslångt lärande genom att kraftigt beskära möjligheterna till studier för den som lämnat det obligatoriska skolväsendet. Studiemedlen ligger kvar på orimligt låga nivåer, och antalet platser i vuxenutbildningen minskas kraftigt, liksom antalet platser i och vägar till arbetsmarknadsutbildningar. Kvoten för antagning till högskolan för personer med arbetslivserfarenhet avskaffas och kompetenshöjande program som utbildningsvikariaten avskaffas. Det är en djupt destruktiv politik som kommer att låsa in individer och som på samhällelig nivå motverkar nödvändig omställning och utveckling av arbets- och näringslivet. uppmålas en bild av att lider av s.k. brain drain. Det är en onyanserad bild. TCO har tidigare visat att det finns en nettoinflyttning av akademiker till . Att människor flyttar ut är inte heller i sig ett problem många flyttar senare tillbaka och har med sig värdefull kompetens. Däremot finns ett stort problem med att många högutbildades kompetens inte tas tillvara, på grund av etnisk diskriminering på den svenska arbetsmarknaden. Därför är det viktigt med en förstärkt lagstiftning mot diskriminering och för en bättre arbetsrättslagstiftning, samt att arbeta med rättvisare rekryteringsprocesser och validering av utländsk högskoleutbildning. Den behovsmotiverade forskningen och utvecklingen har varit alltför eftersatt, vilket har inneburit att avkastningen på satsade forskningsmedel har varit låg. Få forskningsresultat har kommersialiserats. Regeringens förslag att förstärka lärosätenas möjligheter att kommersialisera forskningsresultat genom holdingbolag är endast ett försök att privatisera den offentligt drivna forskningen. Ett bättre sätt att tillvarata forskningsresultat är att förbättra förutsättningarna för högskolorna att söka patent på uppfinningar genom att avskaffa lärarundantaget. Lärarundantaget innebär att forskaren äger sina forskningsresultat och därmed rätten att söka patent på uppfinningar, till skillnad från anställda i andra branscher. Enskilda forskare saknar ofta resurser, kunskap och kanske även intresse av att kommersialisera sin forskning. Högskolan har bättre organisatoriska och ekonomiska förutsättningar att göra det, bl.a. inom ramen för nuvarande kommersialiseringssystem. Sammantaget presenterar en politik för utbildning, forskning och utveckling som har betydligt bättre förutsättningar att möta framtidens behov av kompetent och flexibel arbetskraft och utveckling av ny teknik och nya branscher än den regeringen föreslår. Det är en politik som går hand i hand med det övergripande mål vi sätter upp för vår strategi för hållbar tillväxt och sysselsättning i alla regioner, nämligen att säkra en långsiktigt hållbar samhällsutveckling genom gemensamt ansvarstagande för välfärd, miljö och varje individs möjlighet att genom utbildning, arbete och deltagande i samhällslivet leva ett fullvärdigt liv. Målsättningen för skattepolitik är att få fler människor i arbete, trygga välfärden och skapa förutsättningar för en hållbar utveckling. Hög sysselsättning är en förutsättning för att få resurser till den offentligt finansierade välfärden. har haft en tradition att en stor del av välfärdssystemet betalas via skatterna. Vi har t.ex. haft offentliga socialförsäkringssystem istället för privata. Vi vill bygga vidare på den modellen för att organisera och finansiera den generella välfärden. måste hänsyn tas till hur olika förutsättningar för kvinnor och män kan ta sig olika ekonomiska uttryck. Kvinnors lägre inkomst av arbete får betydelse för nivån på sjukförsäkring, a-kassa och pensioner. Vi avvisar regeringens jobbskatteavdrag som vi menar är fördelningspolitiskt orättfärdiga och påtagligt minskar statens inkomster och som bidrar till ökade ekonomiska skillnader mellan kvinnor och män. Vi föreslår istället en ökning av inkomsterna från statlig inkomstskatt genom att begränsa möjligheterna att göra grundavdrag vid högre inkomster. Dagens skattelättnader för utländska nyckelpersoner föreslår vi tas bort helt. Utvärdering har visat att åtgärden i stort sett inte har någon betydelse för rekrytering av kvalificerade personer. Det är dessutom ett avsteg från likformig beskattning. Regeringen föreslår ökade möjligheter till avdrag för dubbel bosättning. För att öka rörligheten på arbetsmarknaden föreslår vi att ytterligare steg tas. Vi är mycket kritiska till regeringens försämringar för sjuka och arbetslösa. På det här området föreslår vi att möjligheten till skattereduktion för avgifter till fackförening och a-kassa återinförs. Möjligheten att få skattereduktion för hushållsnära tjänster bör tas bort. Vi tror inte att den möjligheten påtagligt kommer att öka antalet jobb eller minska skatteundandragande. Dessutom är det ett rejält bakslag i strävandet att skapa jämställdhet mellan kvinnor och män. har också få visat intresse för reformen. I syfte att skapa fler jobb har regeringen tagit bort förmögenhetsskatten. Det finns en föreställning om att ett borttagande av förmögenhetsskatten skulle innebära en kraftig ökning av riskvilligt kapital. Vi tror att det sambandet är starkt överdrivet. Även om förmögenhetsskatten uppvisat vissa brister menar vi att den har fördelningspolitisk betydelse och naturligtvis skall vara kvar. I en översyn av skattesystemet kan andra metoder prövas för en stabilare bas och för att det skall upplevas som rättvist. menar att det finns utrymme att höja bolagsskatten. Vårt förslag kombineras med en rad åtgärder inom andra områden för att underlätta för framför allt mindre företag. Det gäller t.ex. borttagande av sjuklöneperioden för företag med upp till tio anställda och åtgärder för att stimulera forskning. Det sociala skyddsnätet för småföretagare måste också förbättras. Det är även viktigt att stärka och underlätta kreditgarantiföreningarnas arbete till stöd för många mindre företag. 6.1Jobbtillväxt i offentlig sektor Regeringens sysselsättningsstrategi innebär få konkreta jobbsatsningar utan bygger på fromma förhoppningar om att avregleringar, utförsäljningar, riktade skattesubventioner och hårdare press på sjuka och arbetslösa skall leda till ökad sysselsättning och minskad arbetslöshet. Dessutom skall stora delar av arbetsmarknadspolitiken bantas bort, vilket leder till sämre möjligheter till omställning och kompetensutveckling av arbetskraften. avvisar den politiken, som i det fall den alls leder till ökad sysselsättning gör det på bekostnad av löner och anställningsvillkor och innebär att slår in på en väg där vi tävlar om konkurrenskraften med länder med väsentligt lägre produktivitet, lägre kompetensnivå hos arbetskraften och svagare facklig organisering. menar att en kraftfull satsning på fler anställda i kommuner och landsting är en effektiv och rationell väg för att öka sysselsättningen och höja nivån på den svenska välfärden. I vår budgetmotion skapar vi utrymme för 150000 nya jobb i offentlig sektor . Satsningen innebär en nettokostnad för offentlig sektor på 6,4miljarderkronor , då 40000 personer beräknas kunna anställas, och växer över tiden. Det är en satsning på reguljära jobb som ger omedelbara samhällsekonomiska vinster genom minskad arbetslöshet. Det är också en satsning på ökad kvalitet i de länge eftersatta verksamheterna inom utbildning, omsorg och hälso- och sjukvård som kommer att vara samhällsekonomiskt lönsam också på . 6.2Jobbtillväxt genom ökat bostadsbyggande Drygt 100 kommuner har bostadsbrist och främst saknas det hyresrätter. En följd av dagens låga investeringar i ny- och ombyggnad är att förslitningarna överstiger investeringarna, vilket ger ett sjunkande realkapital. är det enda land i med sjunkande realkapital i bostadssektorn. I klartext betyder det att vi får sämre boendekvalitet år . Om inte bostadsstandarden skall sjunka ytterligare och trångboddheten öka måste det produceras fler nya bostäder och så många hyresrätter som måste byggas om. En satsning på byggandet är också en jobbsatsning. Ett miljövänligt och energieffektivt byggande inriktat på att åtgärda samhälleliga boendebehov skapar även indirekta effekter på sysselsättningen genom att öka den ekonomiska aktiviteten i leverantörsledet. För varje bostad som färdigställs går det åt 46 årsarbetskrafter. Ett tillräckligt stort bestånd av hyreslägenheter är också en viktig faktor för ökad sysselsättning och omställning på arbetsmarknaden. En bostadsmarknad som präglas av brist på hyresrätter och allt större krav på kontantinsatser och möjligheter att ta banklån är i första hand orättvis och segregerande, men den är dessutom samhällsekonomiskt olönsam eftersom den hämmar den geografiska rörligheten för stora grupper av befolkningen. 6.3Satsningar för ett jämställt arbetsliv Ökad jämställdhet i arbetslivet är ett angeläget mål. Men också på detta område kan vi konstatera att regeringen saknar ambitioner och verksamma förslag. Konkurrensutsättning av offentlig verksamhet, avdrag för hushållsnära tjänster och skattesänkningar, det s.k. jobbavdraget som anses öka marginalnyttan att gå från deltid till heltid, utgör kärnan i regeringens strategi för ökad jämställdhet. Ingenting tyder på att kvinnors löner ökar, eller att arbetsvillkor förbättras genom att offentliga verksamheter övertas av privata aktörer. Tvärtom finns belägg från exempelvis utvärderingar av konkurrensutsättning av äldreomsorgen i för att såväl bemanning som arbetsmiljö och löner försämrats i de privat drivna enheterna. Skattesubventioner av hushållsnära tjänster skall enligt regeringen ge utökade möjligheter för kvinnor att konkurrera med män på arbetsmarknaden. Det kan eventuellt gälla för ett mycket tunt skikt av redan gynnade, men på strukturell nivå finns inga jämställdhetsvinster att hämta i en sådan subvention. Tvärtom innebär systemet att skattemedel som annars kan användas till exempelvis fler anställda i barn- och äldreomsorgen istället används för att lätta bemedlade mäns samvete över att de inte tar sitt ansvar för hushållsarbetet. När det gäller jobbavdraget är det för det första så att lönenivån inte ändras genom skattesänkningar. Relationen mellan gruppen mäns och gruppen kvinnors löner förblir oförändrad oavsett skattesats. Dessutom är jobbavdraget utformat så att lejonparten av skattesänkningarna i kronor räknat går till de mest högavlönade, där de allra flesta är män. Jobbavdraget skall enligt regeringen medföra att marginaleffekterna av att gå från deltid till heltid minskar, vilket anses öka framför allt kvinnors arbetskraftsutbud eftersom de i högre grad än män jobbar deltid. Det resonemanget bygger på antagandet att kvinnor väljer att jobba deltid enbart på grund av rent ekonomiska överväganden. Det är mycket förenklat en stor grupp kvinnor är deltidsarbetslösa, därför att arbetsgivaren endast erbjuder deltidsanställning. I övrigt är kvinnors deltidsarbete ett komplext fenomen som hänger samman med ojämn fördelning av det obetalda hemarbetet, orimligt tunga jobb, ohälsosamma arbetsplatser med litet inflytande m.m. Det är alltså mycket tveksamt om regeringens förslag ens kommer att ha marginella effekter på kvinnors deltidsarbete. För att komma tillrätta med den strukturella diskrimineringen av kvinnor krävs genomgripande förändringar på och utanför arbetsmarknaden. Istället för konkurrensutsättning av välfärdsverksamheter vill vi öka kvalitén genom att anställa fler och satsa på kunskapshöjning och demokratisering i den till stora delar kvinnodominerade kommunsektorn. Rätten till heltidsarbete och tillsvidareanställning är avgörande för att kvinnors undersysselsättning skall kunna brytas. En individualisering av föräldraförsäkringen är ett mer verksamt sätt att åstadkomma ett jämnt ansvarstagande för barn än regeringens jämställdhetsbonus. Därutöver vill vi göra en storsatsning genom att avsätta i ett viktat statsbidrag till kommunerna för att premiera de kommuner där kvinnors lönesituation förbättras. Regeringens politik utgår från att fler personer skall söka fler jobb med lägre krav på löne- och anställningsvillkor. Försämrad arbetsrätt skall ge fler tillfälliga anställningar. Lägre ersättning från a-kassan och hårdare sökkrav skall sänka reservationslönerna. Dyrare medlemskap i facket skall ge färre medlemmar och därmed svagare facklig förhandlingsposition. Den differentierade finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen syftar till lägre lönekrav i branscher med hög arbetslöshet. Resultatet av denna politik kommer att synas fullt ut först efter och kommer att bli mycket kännbart vid kommande lågkonjunktur. Regeringens arbetsmarknadspolitik går i huvudsak ut på att skära ner på resurserna till och byta namn på olika åtgärder. För de arbetssökande är den mest påtagliga förändringen kraftigt sänkta ersättningsnivåer i a-kassa och aktivitetsstöd. Anställningsstöd ersätts med nystartsjobb, ungdomsgarantin ersätts av jobbgarantin för ungdomar osv. som personer i program skall erbjudas billiga åtgärder tas stora delar av vuxenutbildning och arbetsmarknadsutbildning av god kvalitet bort. Arbetsmarknadspolitiken omvandlas till en stormarknad som skall öka utbudet av billig arbetskraft, som alltmer utrymme avsätts för skattesänkningar med en mycket skev fördelningsprofil. Neddragningen av de arbetsmarknadspolitiska programmen i allmänhet och arbetsmarknadsutbildningarna i synnerhet riskerar att försämra arbetsmarknadens funktionssätt. Allt fler flaskhalsar riskerar att uppstå på grund av att den arbetskraft som finns tillgänglig inte har den kompetens som efterfrågas. I synnerhet för mindre företag är bristen på arbetsmarknadsutbildningar ett stort problem, då dessa sällan har möjlighet att själva finansiera utbildningar. Den reguljära utbildningen kan heller inte så snabbt åtgärda brister på arbetsmarknaden som arbetsmarknadsutbildning i bristyrken kan göra. anser att regeringens arbetsmarknadspolitik är direkt kontraproduktiv i rådande konjunkturläge. För att ta tillvara den efterfrågan på arbetskraft som finns och underlätta matchningen vill vi därför satsa på 10000 fler platser på arbetsmarknadsutbildningar än regeringen. Enligt forskningen ger sänkt arbetslöshetsersättning liksom det faktum att färre överhuvudtaget får ersättning lägre reservationslöner. Enligt mer primitiva nationalekonomiska teorier ger alltid lägre löner fler jobb. Men det är inte ett jämnt tryck nedåt på lönenivån som skapas med den här typen av politik. Istället stimulerar det ökade ekonomiska trycket på de arbetslösa inrättandet av lågproduktiva och mycket lågt avlönade jobb och ökade löne- och inkomstklyftor . Att öka investeringarna i lågproduktiva istället för mer kvalificerade och kunskapsintensiva sektorer ger lägre tillväxt. Den ökade otryggheten gör också människor mindre förändringsbenägna. Löntagarna i har i jämförelse med andra länder varit mer positiva till strukturomvandling. Att skapa nya produktiva jobb har varit viktigare än att rädda gamla jobb genom protektionism. Nycklarna till denna förändringsvilja och omställningsförmåga, som lett till hög tillväxt och minskade ekonomiska och sociala klyftor, har varit en bra arbetslöshetsförsäkring, aktiv arbetsmarknadspolitik och vuxenutbildning. är skarpt kritiskt mot regeringens politik på detta område som riskerar att leda inte bara till ökade klassklyftor utan också till ekonomisk stagnation. Arbetsförmedlingen har ett viktigt uppdrag att förmedla jobb så att lediga platser snabbt blir tillsatta. En förutsättning för att matchningen skall vara effektiv är att Arbetsförmedlingen har en god överblick över de lediga jobb som finns tillgängliga i alla branscher och över hela landet. För arbetsgivare som söker personal är det avgörande att de ansökningar som kommer in är seriösa och inte av kvantitativa sökkrav framtvingade ansökningar från arbetssökande som varken har rätt kvalifikationer för eller egentlig önskan att ta jobbet. är därför kritiskt till generella krav på sökintensitet som ersättning för kvalitativt matchningsarbete. Av samma skäl avvisar vi regeringens slopande av den s.k. 100-dagarsregeln, som gav arbetssökande möjlighet att begränsa sitt sökområde till det/de yrken man har erfarenhet av och/eller utbildning för, samt till det geografiska närområdet. Vi är också kritiska till regeringens ambitioner att konkurrensutsätta och decentralisera arbetsförmedlingsverksamheten. Att dela upp arbetsförmedlingsverksamhet på privata aktörer med begränsad yrkesbaserad och geografisk räckvidd minskar rörligheten och försvårar en god matchning. Vinstdrivande arbetsförmedlare har dessutom en helt logisk tendens att endast ta sig an de personer som blir lättplacerade och därmed lönsamma, medan den offentliga arbetsförmedlingen dräneras på resurser till dem som är i störst behov av aktiva insatser för att hitta ett jobb. I har arbetsmarknadspolitiken varit en viktig del av den ekonomiska politiken. Aktiv arbetsmarknadspolitik med offentligt finansierade arbetsmarknadsutbildningar, heltäckande arbetsförmedling och en bra arbetslöshetsförsäkring har varit framgångsrecept. Enligt är det viktigt att arbetsmarknadspolitiken förblir en del av den ekonomiska politiken. En nationell arbetsförmedling måste ges förutsättningar att erbjuda kvalitativa insatser som ökar de arbetssökandes anställningsbarhet samt förmedla alla typer av jobb så att god yrkesmässig och geografisk rörlighet uppnås. En privatiserad och sektoriserad arbetsförmedling kan leda till situationer där det samtidig råder hög arbetslöshet och brist på arbetskraft. I har arbetslinjen inte betytt att människor skall ta vilket jobb som helst oavsett villkor och arbetsmiljö. På samma sätt som det har varit viktigt att ha ett lönegolv i form av en arbetslöshetsförsäkring har det varit viktigt med ett väl fungerande förebyggande arbetsmiljöarbete på hela arbetsmarknaden. Skyddsombud, arbetsmiljöinspektörer och arbetsmiljöforskare har varit nyckelpersoner i detta arbete. Just dessa institutioner har regeringen nu gett sämre förutsättningar.