mot · GV02A347 · 2007-09-21 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör presentera en ekonomisk konsekvensanalys avseende de omfattande förändringarna i arbetslöshetsförsäkringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att initiera en tvåårig satsning på arbetsmarknadsutbildning upp på gymnasienivå för alla långtidsarbetslösa ungdomar mellan som endast har förgymnasial utbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om det kommunala uppföljningsansvaret avseende personer som inte slutfört sin gymnasieutbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att slopa åldersgränsen för pendlingsresor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att AMS bör få i uppdrag att utnyttja reguljär utbildning på högskolenivå för vissa arbetssökande. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att lagen om anställningsskydd bör ändras avseende tiden i allmän visstidsanställning, maxtid för visstidsanställningar oavsett form, provanställningar, säsongsanställningar och företrädesrätt till återanställning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att allmänna visstidsanställningar bör ha högre arbetsgivaravgift än tillsvidareanställningar och övriga anställningsformer.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att lika villkor ska gälla oavsett ålder och föräldraskap i arbetslöshetsförsäkringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att slopa kvalifikationskravet för medlemskap i arbetslöshetskassa enligt 34 § lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetsvillkoret och det alternativa arbetsvillkoret i lagen om arbetslöshetsförsäkring återställs till 70 timmars arbete respektive 450 timmars arbete av , med minst 45 timmars arbete . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att studerandevillkoret i lagen om arbetslöshetsförsäkring ska återinföras. 1 Yrkande 7 hänvisat till SfU. En förutsättning för att kunna skapa sin egen tillvaro som vuxen är möjligheten att försörja sig på egen hand. Oavsett om man väljer att studera eller söker sig ut på arbetsmarknaden direkt efter avslutad skolgång måste de villkor som möter en vara sådana att de skapar utrymme för ekonomisk trygghet, personlig utveckling och framtidstro. Det är därför en prioriterad politisk uppgift att bryta den utveckling som pågått under , där unga människors ekonomiska och sociala villkor har försämrats jämfört med resten av befolkningen. Helt grundläggande i vår politik, också när det gäller att stärka ungas ställning i arbetslivet, är generella åtgärder: en ekonomisk politik för full sysselsättning, en aktiv arbetsmarknadspolitik, möjligheter till livslångt lärande och en solidariskt finansierad generell välfärd. Det är mycket tydligt att unga har drabbats särskilt hårt av den urholkade tryggheten i arbetslivet där otrygga anställningsformer vinner mark på bekostnad av tillsvidareanställningar. Olika typer av visstidsanställningar är lika vanliga som tillsvidareanställningar för unga. som alltfler fått möjlighet att studera och på så sätt öka sina framtida möjligheter i arbetslivet har studiemedlen urholkats så att alltfler tvingas jobba vid sidan av studierna för att klara sin ekonomi. Bostadssituationen är på många håll akut, och alltfler unga saknar möjligheter att flytta hemifrån. har en rad förslag på hur ungas situation kan förbättras genom reformerad skol- och utbildningspolitik, höjda studiemedel, satsningar på byggande av fler hyreslägenheter med mera. I den här motionen koncentrerar vi oss på de reformer på arbetsmarknadsområdet vi anser måste genomföras för att ge unga en bättre start i livet. har i jämförelse med andra länder en hög sysselsättningsgrad. Hela 78,9procent av befolkningen är sysselsatt i arbete. Bland ungdomar mellan i uppgår sysselsättningsgraden till 40,8procent, vilket motsvarar genomsnittet inom . Orsaken till den relativt låga sysselsättningsgraden bland ungdomar i beror på att alltfler ungdomar utbildar sig. Låg sysselsättningsgrad behöver således inte innebära problem om inte ungdomarna istället befinner sig i arbetslöshet eller inaktivitet. Även om de allra flesta ungdomar antingen jobbar eller studerar slår dagens höga arbetslöshet hårt mot framförallt ungdomar som saknar gymnasiekompetens. Ungdomsarbetslöshet avser enligt personer som inte studerar utan söker jobb och inte får jobb. Enligt för uppgår arbetslösheten bland personer till 13,5procent, vilket motsvarar 84900 individer. Det är högre än arbetslösheten för hela arbetskraften som uppgår till 233400 eller 4,9procent. Ungdomar blir snabbare utan jobb, men kan också komma ur arbetslöshet snabbare än äldre när konjunkturen svänger. Enligt AMS är mediantiden i arbetslöshet betydligt kortare bland ungdomar än övriga i arbetskraften. Mediantiden i arbetslöshet för personer var och för personer . Det kan jämföras för samtliga arbetslösa och för 6064-åringar. Unga är således arbetslösa oftare, men än äldre. Den höga arbetslösheten men korta arbetslöshetsperioderna bland ungdomar beror till stor del på den höga andelen tidsbegränsade anställningar. Otrygga visstidsanställningar och deltidsarbetslöshet är ett mycket stort problem bland unga. Dessa problem kommer att förvärras ytterligare eftersom regeringen motsätter sig lagstadgad rätt till heltid och försämrar anställningsskyddet för visstidsanställda. Personer räknas enligt AMS som långtidsarbetslösa , jämfört för personer . AMS statistik visar att 93718 personer var inskrivna på arbetsförmedlingen som arbetssökande . Av dessa var 35735 personer öppet arbetslösa. Av de öppet arbetslösa var 7500 personer långtidsarbetslösa , vilket kan jämföras med 1869 . Ökningen beror på regeringens kraftiga nedskärningar på arbetsmarknadspolitiska program. Andelen ungdomar som får plats i ett arbetsmarkandspolitiskt program har minskat med 75procent från 12000 till 3000 . Antalet ungdomar som får arbetsmarknadsutbildning har halverats . har liksom övriga nordiska länder haft en låg andel långtidsarbetslösa ungdomar, jämfört med andra (SOU 2007:18 s.176). Denna utveckling är på väg att brytas med regeringens politik. Ungdomar som saknar gymnasieutbildning och ungdomar som är utrikesfödda är överrepresenterade bland de arbetslösa och löper störst risk att bli långvarigt arbetslösa. Vi kan konstatera att regeringens politik på flera områden riskerar att försämra ungas position på arbetsmarknaden, samt att fördjupa redan existerande orättvisor. 3.1Svårast för unga utan gymnasiekompetens Arbetslösheten bland ungdomar drabbar inte alla lika. Det finns ett tydligt samband mellan utbildningsnivå och arbetslöshet. Enligt AMS rapport 2007:3 Arbetsmarknadsutsikterna för var 8procent av den grundskoleutbildade arbetskraften arbetslös , jämfört med 4procent av de gymnasieutbildade och 3procent av de högskoleutbildade. Dessvärre finns det ingen sammanhållen statistik över andelen ungdomar som inte slutfört gymnasiet. Enligt SCB räknas personer som har påbörjat sina gymnasiestudier och sedan avslutat dem som gymnasieutbildade. Bland de förgymnasialt utbildade i åldrarna uppgår den öppna arbetslösheten till 14procent av arbetskraften. Arbetslösheten inklusive andelen deltagare i program med aktivitetsstöd uppgår till 18procent bland de förgymnasialt utbildade, jämfört med 9procent bland gymnasialt utbildade och 3procent bland högskoleutbildade. De förgymnasialt utbildade har också längre inskrivningstider än övriga i åldersgruppen. Enligt AMS rapport 2007:3 Arbetsmarknadsutsikterna för hade 80procent av personerna som var inskrivna som arbetslösa på arbetsförmedlingen sammanlagda inskrivningstider i arbetslöshet eller program med aktivitetsstöd. 50procent i den ovan nämnda gruppen hade inskrivningstider . Äldre personer med förgymnasial utbildning har ännu längre inskrivningstider. I åldrarna har 85procent av de arbetslösa inskrivningstider och 70procent . I samma åldersgrupp med förgymnasial utbildning ligger arbetslösheten plus deltagande i program med aktivitetsstöd på 15procent. Problemet med långtidsarbetslöshet till följd av kort utbildning tilltar således med åldern. Huvudproblemet för många arbetslösa ungdomar är således utbildningen. Försämringarna i arbetslöshetsförsäkringen, nedskärningarna på vuxenutbildning, nedskärningarna på arbetsmarknadspolitiska program och de nya reglerna avseende visstidsanställningar är några av regeringens reformer som kommer att försämra ungas situation i arbetslivet. Genom att sänka arbetslöshetsersättningen ytterligare för ungdomar, införa repressiva garantier inom arbetsmarknadspolitiken och stänga dörrar till högre utbildning kommer reservationslönerna att blir ännu lägre bland ungdomar och sätta press på villkoren på hela arbetsmarknaden. Regeringen använder ungdomar som en murbräcka för att inrätta en låglönearbetsmarknad. Den mest kostsamma reform som regeringen genomdrivit är sänkta socialavgifter för ungdomar. kritik mot reformen finns att läsa i motion 2006/07:Sf11. I korthet går vår kritik ut på att det är en icke ändamålsenslig politik om syftet är att minska arbetslösheten. Den grupp unga som har stora problem på arbetsmarknaden är i behov av mer riktade insatser, och den allra största gruppen unga vore mer betjänt av ökade möjligheter att få tillsvidareanställning och goda möjligheter till vidareutbildning. Nettokostnaden för reformen beräknas enligt regeringen bli . Det kan jämföras med beräkning på att nettokostnaden för 40000 nya reguljära heltidsjobb i offentlig sektor skulle uppgå till per 2007. Att satsa på fler jobb i den offentliga sektorn vore en mer ansvarsfull användning av skattebetalarnas pengar eftersom satsningen skulle bidra till kvalitetsförbättringar i välfärden, istället för ökade vinster för de privata företagen. Reformen avseende socialavgifter för ungdomar ska istället ses som en del i den övergripande strategin att genom ökad press på arbetslösa och statliga subventioner till privata arbetsgivare stimulera framväxten av en låglönearbetsmarknad i den privata tjänstesektorn. Internationella erfarenheter visar att det främst är kvinnor och personer med invandrarbakgrund som hänvisas till de lågavlönade och otrygga jobben i denna sektor. Regeringen för således inte bara en politik för ökade ekonomiska klyftor, utan också för ökad etnisk segregation och minskad jämställdhet. avvisar med kraft en sådan utveckling av den svenska arbetsmarknaden. Den andra åtgärden som regeringen genomdrivit på området ungdomars arbetsmarknad avser arbetsmarknadspolitiska program för långtidsarbetslösa ungdomar. kritik mot denna politik finns att läsa i motion 2006/07:A38. I och med antagandet av proposition 2006/07:118 En jobbgaranti för ungdomar avskaffas det kommunala ungdomsprogrammet (KUP) och ungdomsgarantin (UG) och ersätts av ett nytt arbetsmarknadspolitiskt program. Det nya programmet, jobbgarantin, träder i kraft . Jobbgarantin ska anvisas efter 100 dagars arbetslöshet för ungdomar mellan . Innehållet i jobbgarantin är väldigt vagt beskrivet i propositionen, liksom på vilket sätt programmet kan antas förbättra unga långtidsarbetslösas möjligheter att få jobb jämfört med nuvarande program. Det är också svårt att se vilka resurser som ska avsättas för programverksamheten. Mot bakgrund av regeringens omfattande generella nedskärningar på arbetsmarknadspolitiska program och förvaltningskostnader finns goda skäl att anta att jobbgarantin inte kommer att ges tillräckliga resurser för att hålla hög kvalitet. Deltagande i jobbgarantin ska vara obligatoriskt, och de ungdomar som inte vill delta ska fråntas sin rätt till arbetslöshetsersättning. Det är en sanktion som inte gäller för äldre arbetslösa som nekar deltagande i program, vilket måste anses diskriminerande mot unga. Ersättningen till de programdeltagare som är berättigade till arbetslöshetsersättning ska vidare trappas ner snabbare för ungdomar än för personer . Det innebär att regeringen också vill införa diskriminerande särregler för personer i arbetslöshetsförsäkringen. Dessutom ska ersättningen för deltagare som inte är berättigade till arbetslöshetsersättning sänkas jämfört med föregående program. Regeringen redogör inte för de ekonomiska konsekvenserna av de sänkta ersättningsnivåerna vare sig för de enskilda eller för samhället i stort. menar att de sänkta ersättningsnivåerna i jobbgarantin kommer att öka den ekonomiska utsattheten för många ungdomar och deras familjer. Vidare är risken uppenbar att de sänkta ersättningsnivåerna leder till ökat behov av försörjningsstöd. Regeringen presenterar inga beräkningar på hur stora kostnader som därmed kan komma att övervältras på kommunerna. har förgäves efterlyst ekonomiska konsekvensanalyser av de omfattande förändringarna i arbetslöshetsförsäkringen. Det är angeläget att en sådan analys genomförs och presenteras för . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5Ohälsan och fattigdomen ökar bland ungdomar Den osäkra arbetsmarknaden har påverkat den psykiska hälsan bland unga negativt. Utredningen , stress och psykisk ohälsa (SOU 2006:77) visar att den psykiska ohälsan har ökat dramatiskt bland ungdomar . Enligt SCB:s undersökningar av levnadsförhållanden har andelen kvinnor i åldrarna som upplever ängslan, oro och ångest ökat från 9procent 1989 till 30procent 2005. Fler unga vårdas på sjukhus för depression och ångest, och självmorden bland unga har inte minskat i samma omfattning som bland äldre. Orsaken till den ökade ohälsan är enligt utredningen dels att det har blivit betydligt svårare för ungdomar att få arbete, dels samhällets individualisering där möjligheterna inte har tillkommit i samma takt som förväntningarna. Utredningen visar också att alltfler unga bor kvar hemma längre. hade 48procent av personerna i storstadsregionerna etablerat sig på bostadsmarknaden. var motsvarande andel 26procent. Detta beror enligt utredningen på ungdomars försämrade ekonomi samt minskat utbud av billiga bostäder. LO visar i sin rapport och arbetstider 2005 att utvecklingen på arbetsmarknaden med en ökning av otrygga anställningar har haft stor betydelse för barnafödandet . De osäkra anställningarna har ökat kraftigt i de åldrar då det är vanligt att skaffa barn. visar LO att barnafödandet har blivit en resursfråga där välutbildade med trygg förankring på arbetsmarknaden har skaffat barn i högre utsträckning än andra. Enligt LO beror detta på att personer med otrygga anställningar som lever under ekonomisk otrygghet och perioder av återkommande arbetslöshet, inte vågar skaffa barn. visar i rapporten 2007 att andelen fattiga är större bland ungdomar än övriga befolkningen. Orsaken är den höga arbetslösheten. Unga är även kraftigt överrepresenterade bland mottagare av ekonomiskt bistånd. Bland personer fick 10procent ekonomiskt bistånd 2005, jämfört med 4,5procent i hela befolkningen. Unga är också överrepresenterade bland personer med låg ekonomisk standard. Med låg ekonomisk standard avses en familjs eller ensamståendes disponibla inkomst som understiger 60procent av medianen av den disponibla inkomsten för övriga. Allra sämst är det för unga ensamstående med barn, där hälften har en låg ekonomisk standard. Dessa problem riskerar att förvärras ytterligare med regeringens politik. 6Stöd till arbetslösa ungdomar och unga utanför Den viktigaste insatsen för att minska arbetslösheten och förbättra arbetsvillkoren för ungdomar är att öka antalet arbetstillfällen. gör i budgetmotionen en stor satsning på jobb i den offentliga sektorn som vid sidan av förbättrad välfärd också skulle innebära en kraftig minskning av arbetslösheten. Vi gör också omfattande satsningar på investeringar i bostadsbyggande och på utveckling av energi- och miljöteknik som skulle öka antalet jobb i den privata sektorn. 6.1Skolans betydelse för arbetsmarknaden Skolans utformning är avgörande för hur det senare ska gå i arbetslivet. Regeringen bortser i sin politik från sambandet mellan oavslutad gymnasieutbildning och långvarig arbetslöshet genom att skära ner på komvux och erbjuda jobbsökarkurser istället för gymnasieutbildning till arbetslösa ungdomar inom ramen för jobbgarantin. Utbildnings- och arbetsmarknadspolitiken måste få en större samstämmighet. De yrkesinriktade gymnasieprogrammen bör få utökad arbetsplatsförlagd utbildning, en förlängning av slutpraktiken samt avslutas med en yrkesexamen. En ny gymnasial fyraårig lärlingsutbildning bör också införas som en alternativ väg i gymnasieskolan. Denna utbildning bör dock, till skillnad från regeringens påbörjade försök med lärlingsutbildning, ge allmän behörighet. Det måste finnas många ingångar till den goda arbetsmarknaden, och människor bör få många chanser att byta inriktning. Gymnasieskolan måste anpassas mer för framtidens arbetsliv. Därför ska alla gymnasieprogram ge högskolebehörighet. Inte enbart för att ge alla möjlighet till fortsatta studier och ett livslångt lärande utan också för att dagens och morgondagens arbets- och samhällsliv ställer krav på dessa kunskaper. Vi vill stärka kvaliteten vid högskolan, och till skillnad från de borgerliga partierna vill vi även utveckla vuxenutbildningen och de eftergymnasiala yrkesutbildningarna för dem som väljer att inte läsa vid högskolan. Enligt utredningen för bristyrken och insatser för arbetslösa ungdomar (SOU 2007:18) är bristande utbildning ett helt avgörande handikapp för de allra mest utsatta ungdomarna . Utredningen drar slutsatsen att det främsta medlet mot arbetslöshet och inaktivitet bland ungdomar är en fullbordad gymnasieutbildning. Vi vill behålla det statliga stödet till den kommunala vuxenutbildningen som härrör från det så kallade som genomfördes mellan 19972002 och riktade sig till vuxna arbetslösa med kort utbildning. Målet med satsningen var att minska utbildningsklyftorna, utveckla och förnya vuxenutbildningen, minska arbetslösheten samt öka förutsättningen för tillväxt. Sammanlagt uppgick statens satsning till , och antalet platser uppgick till sammanlagt 440000 heltidsplatser . Det riktade stödet till kommunerna var avsett att kvarstå , men regeringen minskade stödet med i budgetpropositionen . Vi avsätter resurser att återställa denna nedskärning i vår budgetmotion . 6.2Tidiga insatser för att motverka långtidsarbetslöshet Enligt utredningen för ungas etablering på arbetsmarknaden (SOU 2996:102) har närmare hälften av alla i åldersgruppen varit arbetslösa . Har man varit arbetslös som ung ökar risken för att man ska bli arbetslös även senare i livet, både oftare och . Dessutom finns det tydliga samband mellan oavslutad gymnasieutbildning och långvarig arbetslöshet. Det är därför motiverat att unga ska vara berättigade till intensifierade insatser på ett tidigt stadium av arbetslöshet och att ett batteri med kvalificerade åtgärder ska erbjudas under förmånliga villkor. Unga mellan räknas som långtidsarbetslösa i arbetslöshet. Först är man berättigad till intensifierade insatser. Enligt AMS har långtidsarbetslösheten ökat bland ungdomar personer till 7500 , vilket motsvarar 300procent. Den kraftiga ökningen av långtidsarbetslösa ungdomar är en följd av regeringens kraftiga nedskärningar på arbetsmarknadspolitiska program. Nedskärningarna har resulterat i att AMS, för att klara åtagandena i jobb- och utvecklingsgarantin samt jobbgarantin för ungdomar, infört ett moratorium för anvisning till program med aktivitetsstöd. I praktiken kommer jobb- och utvecklingsgarantin samt jobbgarantin för ungdomar att vara de enda kvarvarande arbetsmarknadspolitiska programmen. Sammanlagt ska dessa program bereda 95000 platser i genomsnitt . Det motsvarar det totala antalet platser i arbetsmarknadspolitiska program . Trots de omstruktureringar AMS gjort befarar vi att jobb- och utvecklingsgarantin samt jobbgarantin inte kommer att ha tillräckliga resurser för att kunna erbjuda ett verkningsfullt och värdigt stöd för långtidsarbetslösa. Dessutom menar vi att det är direkt kontraproduktivt att genom bristande resurstilldelning tvinga AMS att skära ner på arbetsmarknadsutbildningar och andra tidiga insatser. Värdet av tidiga insatser för individer som löper stor risk att hamna i långvarig arbetslöshet är väl belagt. Att identifiera dessa individer i samband med upprättandet av en individuell handlingsplan på arbetsförmedlingen bör ha högsta prioritet, liksom att snabbt sätta in de insatser som krävs, istället för att invänta att individen i fråga blir långtidsarbetslös och därmed är berättigad till insatser. Även slutbetänkandet från Nationell koordinator för unga till arbete föreslår i utredningen för ungas etablering på arbetsmarknaden (SOU 2006:102) att unga måste fångas in tidigt på arbetsförmedlingen och få ett individuellt utformat stöd. Anställningsstöd är viktigt för att motverka den strukturella arbetslösheten. Oavsett konjunkturläge finns det grupper som är särskilt utsatta på arbetsmarknaden. Kraven i arbetslivet har ökat, och därför finns det anledning att förstärka insatserna mot den strukturella arbetslösheten. Utan dessa insatser riskerar stora grupper att permanent ställas utanför den goda arbetsmarknaden och istället bli hänvisade till kortvariga och otrygga jobb med allt lägre löner. Regeringen har sedan sitt tillträde avskaffat det allmänna och förstärkta anställningsstödet samt plusjobben. Dessa har i stället ersatts med nystartsjobb som ger en subvention på ca 32procent av lönekostnaden. fanns resurser avsatta för 40000 platser med anställningsstöd och plusjobb. Dessa har regeringen ersatt med 10000 nystartsjobb. Regeringens politik innebär därmed en kraftig försämring av stödet till att anställa unga långtidsarbetslösa. Mot bakgrund av det som anförs anser att det är motiverat att satsa ytterligare på anställningsstöd. Vi avsätter därför resurser i vår budgetmotion till 3000 platser med anställningsstöd i genomsnitt för unga. Subventionsgraden uppgår till 50procent och kvalifikationstiden är sex månaders arbetslöshet. 6.4Kunskapslyft för unga arbetslösa Trots den goda konjunkturen som inneburit en minskning av arbetslösheten totalt, har långtidsarbetslösheten bland unga ökat kraftigt. Mellan har det totala antalet långtidsarbetslösa unga mellan mer än tredubblats. Den stora ökningen beror framför allt på regeringens kraftiga minskning av antalet arbetsmarknadspolitiska program, där många unga tidigare var sysselsatta. Istället för att, som regeringen, inteckna allt utrymme i arbetsmarknadspolitiska program till insatser för långtidsarbetslösa inom jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för unga, vill vi ge arbetsförmedlingen resurser för att tidigt identifiera och sätta in insatser för dem som löper extra stor risk för långvarig arbetslöshet. Bara genom ett sådant arbetssätt kan man förebygga långvarig arbetslöshet och rusta de enskilda för att hitta varaktiga jobb. avsätter också för en särskild utbildningssatsning för långtidsarbetslösa unga som saknar gymnasieutbildning. Det är den grupp unga som har allra svårast att hitta jobb även då konjunkturen är god, eftersom gymnasiekompetens är ett minimikrav för i stort sett alla jobb på den svenska arbetsmarknaden . Vi menar därför att det är motiverat att erbjuda en möjlighet för dessa ungdomar att inom ramen för ett tidsbegränsat arbetsmarknadspolitiskt program skaffa en yrkesutbildning på gymnasienivå. Målgruppen är personer som fyllt 20 men inte som saknar gymnasiekompetens, och som varit inskrivna vid arbetsförmedlingen i minst . Enligt AMS bestod denna målgrupp av cirka 1750 personer . Programmet ska också kunna erbjudas personer som i övrigt uppfyller kriterierna, men som har varvat perioder av arbetslöshet med kortare anställningar, och som sammanlagt varit inskrivna vid arbetsförmedlingen .