mot · GV02So493 · 2007-10-04 00:00:00 — Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg I denna motion lyfts ett antal områden där de gröna har avvikande mening och inriktning i förhållande till regeringen. Ett förebyggande förhållningssätt är grunden för de satsningar vi föreslår. På tandvårdsområdet vill vi ha ett mer förebyggande perspektiv genom frisktandvård till ett fast pris och gratis tandvård upp till . Regeringens aviserade tandvårdsreform anser vi riskerar att bli kostnadsdrivande i sin konstruktion och dyrare för alla utom dem med mycket stora behov. Vi föreslår vidare en särskild konkret folkhälsosatsning, liksom satsningar för att förebygga mäns våld mot kvinnor. Flera åtgärder föreslås i arbetet med att minska beroendet av läkemedel och komma till rätta med biverkningsproblematiken. Oberoende konsumentorganisationer, ett mer oberoende läkemedelsverk och bibehållande av apoteksmonopolet utgör viktiga delar. Mer projektmedel föreslås också till utveckling av samarbetsformer för att lösa hemlöshetsproblematiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att stödja hälsofrämjande sjukhus i enlighet med folkhälsans målområde 6. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett system med frisktandvård till fast pris och gratis tandvård upp till . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att behålla apoteksmonopolet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om NEPI:s finansiering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om Kilens finansiering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av särskilda insatser för män som slår. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om utredning om regionala och lokala barnombudsmän. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en nationell kartläggning och utökning av utvecklingsmedel för hemlösa. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett alternativ- och komplementärmedicinskt register. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om uppföljning av effekter av nya statsbidragsregler för handikapporganisationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge landstingen samordningsansvar för arbetet med folkhälsomålen på regional nivå samt anslag till folkhälsopolitiska projekt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att beroende av narkotiska läkemedel förs in under det folkhälsopolitiska målområdet 11. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör få ansvaret för uppföljning av beroende av narkotiska läkemedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ändrad finansieringsform för . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av ytterligare satsningar inom psykiatrin i enlighet med psykiatrisamordnarens förslag, samt även brukar-, patient- och anhörignätverkets samlade synpunkter. anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg m.m. enligt uppställning: Fri tandvård upp till 25 år Insatser för män som slår Nytt statligt anslag för att finansiera Intäkter till staten för att finansiera Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg m.m. Stöd till hälsofrämjande sjukhus och annan vård Hälsofrämjande sjukhus och annan vård, är ett nätverk som finns både i och internationellt (Health Promoting Hospitals and ). Nätverket består internationellt av över 700 medlemmar i 25 länder. I har nätverket 33 sjukhus varav 4 universitetssjukhus som medlemmar. Idén bakom är att kunna använda hela sjukvårdens kompetens, inte minst sjukhusens, för att stärka folkhälsoinsatserna, och för att använda hälsoorientering som en strategi för att utveckla en mer effektiv hälso- och sjukvård. Krav för medlemskap i nätverket är en vilja att utveckla verksamheten mot en hälsoorientering och att bidra med tre utvecklingsprojekt. Utvecklingsprojekten skall bidra till hälsovinst för patienten, för de egna medarbetarna samt för befolkningen i upptagningsområdet. Ett av de elva målområdena inom de nationella målen för folkhälsan är En mer hälsofrämjande hälso- och sjukvård, mål 6. Nätverkets verksamhet bidrar på ett avgörande sätt till att detta mål uppnås. Nätverket vill nu vidareutveckla sitt arbete, men har begränsade resurser, vilket sätter upp hinder för det arbete man vill göra. Vi föreslår därför ett särskilt ekonomiskt bidrag med . Det är i linje med vad man i gjort, där danska regeringen gav särskilt stöd till det danska nätverket. Det har betytt stabilitet, möjlighet till långsiktiga åtaganden och tydlig legitimitet i vården. Den utvecklingen vill vi se även i . Önskemålet är att all sjukvård och utbildning på vårdområdet ska bli hälsofrämjande och tydligt och konkret utgå från mål 6. Frisktandvård till fast pris föreslår att en nationell tandvårdsreform, Frisktandvård till fast pris, införs. Vid första besöket görs en bedömning av en persons tandstatus och framtida vårdbehov, och utifrån detta placeras man i en viss riskklass. I ett nationellt frisktandvårdssystem bör antalet riskklasser inte vara fler än fyra. Den som blir placerad i lägsta klass (med betydelsen: liten risk för ohälsa) betalar en låg egenavgift, till exempel . Den som placeras i en högre risklass får högre egenavgift. Vid en viss nivå går staten in och subventionerar egenavgiften enligt en successiv upptrappning som ett slags högkostnadsskydd. Placeringen av en patient i en viss riskgrupp omprövas regelbundet, vilket innebär att patienten får kvitto på vad olika förebyggande åtgärder eller frånvaron av förebyggande åtgärder förväntas leda till . Vi menar att det ska vara samma riskgruppering och samma avgiftsklasser oavsett var man bor i . Därför föreslår vi att ett nationellt system ska införas. Precis som man nu håller på att ta fram behandlingskriterier inom ramen för vårdgarantin i hälso- och sjukvården så kan nationella kriterier för hur man ska bedöma riskklasser inom tandvården tas fram. Vårt förslag innebär att alla som ansluter sig till Frisktandvård till fast pris får en form av högkostnadsskydd, även de med stora behov. Oavsett vilken riskgrupp man tillhör betalar alltid patienten en egenavgift. De som hamnar i en högre riskgrupp betalar en högre egenavgift, men staten subventionerar en större andel av den totala kostnaden ju högre riskgrupp man tillhör. Vi förutsätter att statens subventioner inom de olika riskgrupperna blir så höga att alla i princip får billigare tandvård . Det finns personer med extremt stora tandvårdbehov, ofta orsakade av medicinska problem eller missbruk, som inte kommer att passa in i vårt förslag till tandvårdsreform. Denna relativt lilla grupp vill vi definiera och överföra till sjukvården. I Frisktandvård till fast pris ingår ett tandläkarbesök och alla de insatser som behöver göras. Som patient väljer man själv vilken tandvårdsklinik man vill gå hos, privat eller via folktandvården. Frisktandvårdsmodellen leder till regelbundenhet i kontakten mellan den enskilde och tandvården och skapar incitament för såväl patienten som vårdgivaren att ha ett förebyggande förhållningssätt. Modellen ger också patienten bättre kontroll över sina tandvårdskostnader. Denna nationella tandvårdsreform gör att patienterna vet vad tandvården kostar och försäkrar sig mot obehagliga överraskningar. De skilda avgiftsklasserna motiverar också till egenvård och förebyggande åtgärder för att undvika risken att hamna i en högre avgiftsklass. Tandvården får incitament att ge bra vård och göra förebyggande insatser för att hålla de långsiktiga kostnaderna nere. De landsting som har system med Frisktandvård till fast pris, har olika regler, avgifter och avgiftsklasser och systemet finns inte hos de privata tandvårdsklinikerna. Med ett nationellt tandvårdsabonnemang skulle villkoren bli lika för alla i hela . Tillgången på bra tandvård ska inte avgöras av var man bor, lika lite som hur mycket man tjänar. Därför vill vi att tillkännager för regeringen att en utredning tillsätts för att utreda förutsättningar och konsekvenser av en nationell tandvårdsreform, Frisktandvård till fast pris. Gratis tandvård upp till 25 år Enligt (SCB:s enkätundersökning av folkets levnadsvanor), besökte av befolkningen tandvården . En ökning totalt sett . Men går man in och analyserar så visar siffrorna tydligt att antalet besök minskat i åldersgruppen och ännu mer, en minskning i åldersgruppen . Flera undersökningar pekar på att tandhälsan riskerar att försämras och bland personer med små ekonomiska resurser. Enligt är det fem gånger vanligare med dålig tandhälsa hos människor med stora ekonomiska svårigheter. Bland ensamstående mödrar och personer i åldrarna avstår varannan person från regelbundna tandvårdsbesök. Alltfler unga studerar längre än och få har egen inkomst vid . För att bibehålla en god tandhälsa hos unga anser vi att avgiftsfri tandvård inte ska upphöra vid utan förlängas till . har därför avsatt i vårt budgetförslag för både 2009 och 2010 samt . Regeringen har för avsikt att avveckla apoteksmonopolet och införa nya regler för detaljhandel med läkemedel. Vi delar inte den uppfattningen, utan anser att det är mycket viktigt att behålla apoteksmonopolet. Apoteksmonopolet har visat sig fungera väl när det gäller att erbjuda läkemedel till låga priser, enhetliga över hela landet. har också lyckats åstadkomma en god tillgänglighet över hela landet samt utnyttjat ny teknik för att förbättra tillgängligheten ytterligare. Enligt vår uppfattning har bidragit till en effektiv läkemedelshantering och läkemedelsanvändning med mycket hög säkerhet och effektivitet med en personal som har hög kompetens. Befolkningens förtroende för och attityder till är genomgående mycket positiva. Därför anser vi i att det saknas avgörande argument för att avreglera apoteksmarknaden. , , är en av och initierad stiftelse som verkar för en bättre användning av läkemedel. NEPI:s syfte är att främja en medicinskt och ekonomiskt effektiv användning av läkemedel, genom en kombination av forskning, studier, analyser, utbildning och information. Den utredning som låg till grund för NEPI:s bildande beskrivs i Ds 1992:104, där det slås fast hur stora resurser som krävs för att nätverket skall kunna uppfylla sina direktiv. För att säkerställa en långsiktigt hållbar finansiering bedömdes avkastningen från stiftelsekapitalet behöva vara . Verksamheten har tre huvudområden: läkemedelsepidemiologi, läkemedelsekonomi och läkemedelsinformation. Den huvudsakliga tonvikten ligger på utvärdering av effektiviteten av läkemedelsbehandling i rutinsjukvården. Eftersom av läkemedelsanvändningen härrör från patienter i öppenvård samarbetar NEPI främst med primärvården och landstingen. Ett effektivt nätverk kräver ett brett samarbete mellan många människor och ett kontinuerligt inflöde av kontakter. Det bör uppmärksammas att NEPI inte är en forskningsfond från vilken man kan söka ekonomiskt stöd. NEPI kan emellertid ge finansiellt eller professionellt bidrag till olika forskningsprojekt i vilket även andra bidragsgivare deltar. NEPI:s verksamhet är viktig som en oberoende och självständig aktör inom läkemedelsområdet på den svenska arenan, som behöver stärkas och utvecklas. NEPI:s funktion är helt i linje med ett förebyggande och hälsofrämjande förhållningssätt inom läkemedelsområdet. Vid bildandet fick NEPI i stiftelsekapital. Avsikten var att avkastningen skulle räcka till fem sex tjänster. var avkastningen tillräcklig, men har den minskat och räcker nu bara till tre tjänster, och troligen endast två tjänster. är avkastningen ca . NEPI:s ekonomiska situation är trängd på grund av att stiftelsekapitalet ger för lite avkastning. För att kunna fortsätta verka behöver de en långsiktigt hållbar finansiering, som möjliggör att verksamheten kan drivas på den nivå som avsåg i samband med bildandet av NEPI. avsätter därför 3 miljoner i vårt budgetförslag för att trygga finansieringen av NEPI. beslutade i samband med förra budgetpropositionen på förslag från regeringen att avveckla stödet till Kilen, den oberoende konsumentorganisationen för läkemedelskonsumenter. Ett av skälen som angavs för detta var att man uppdragit till att ansvara för och starta upp en verksamhet med patient- och brukarrapportering av biverkningar. Vi anser att Kilens verksamhet kring biverkningsrapportering och deras konsumentdatabas behövs som ett komplement till arbete. har i vårt budgetförslag anslagit nio miljoner till Kilen. Här ingår resurser som möjliggör för Kilen att förbättra och utveckla sin databas så att kvalitet, säkerhet och sökbarhet ökar. Biverkningsrapporteringen är dock bara en del av Kilens arbete. Övriga delar av konsumentorganisationen , med mångårig erfarenhet och internationellt gott renommé, är minst lika viktiga att värna om. Det är ytterst viktigt att konsument- och brukarinflytandet får en reell möjlighet att utvecklas inom läkemedelsområdet. Vi menar därför att det var ett stort misstag att avveckla det statliga stödet till Kilen. Det finns enormt starka ekonomiska intressen inom läkemedelsområdet, och det är därför nödvändigt att värna om ett reellt konsument- och brukarperspektiv och se till att konsumentrapporteringen är så fristående och opartisk som möjligt. behöver åtminstone en stark oberoende konsumentorganisation inom läkemedelsområdet. Insatser för män som slår Det är av stor vikt att män som utövar våld mot kvinnor och barn frivilligt kan söka hjälp för sitt aggressiva beteende utanför kriminalvården. menar att det behövs stora resurstillskott för att med krafttag försöka lösa dessa problem. Det finns organisationer av olika slag som jobbar med detta. En utav de större och mer seriösa är kriscentra för män som bildades . De har skapat kriscentrum med professionella behandlare/rådgivare som anställda, dessa kriscentrum kan ha olika huvudmän. De har till sin huvudsakliga uppgift att arbeta med män i olika krissituationer samt med mäns problem kring aggressivitet och våld. finns två nationella samordnare anställda i av riksorganisationen, en i och en i . Vi anser att bidrag ska avsättas till kriscentra för män med . Dessa medel är tänkta för att fortsätta utveckla riksorganisationen och behålla de nationella samordnarna. Vi anser också att utvecklingspengar med bör tillföras för att kunna tillskapa fler kriscentrum över landet. Det gäller både att starta upp nya och vidareutveckla existerande centrum. Medlen bör placeras hos varifrån de kan ansökas. Ett krav bör dock vara en samfinansiering med de aktuella kommunerna. Vi anser också att ytterligare ett steg i utvecklingen av Rikskvinnocentrum bör genomföras. Verksamheten bör omfatta även barn som lever i familjer där det förekommer våld samt de män som utövar våld mot kvinnor och barn. Centrumet bör kunna fokusera på hela området med mäns våld mot kvinnor såväl ur kvinno- som mans- och barnperspektiv. För detta ändamål avsätts 5miljoner kronor . föreslår för övrigt att alla män som dömts för våld mot kvinnor ska få behandling. Förslaget beskrevs närmare i partimotionen Mäns våld mot kvinnor 2006/07:Ju316. Vi föreslår också ett utökat stöd till länsstyrelserna för en samordnad roll vad gäller kartläggningar och ökad tillsyn på området mäns våld mot kvinnor, samt bland annat fortbildningar och kunskapsutveckling inom angående våldsutsatta kvinnor gentemot kommunerna. Vi lade fram dessa förslag även i fjolårets budgetmotion 2006/07:So452. Vid utskottsbehandlingen avslogs de med hänvisning till att man tyckte fördelningen av medel som regeringen gjort var väl avvägd, och att man avvaktade den handlingsplan som regeringen redan då aviserat. Vi står fast vid våra yrkanden om behov av konkreta insatser till verksamheter för män som slår. Det leder med stor sannolikhet till minskad misshandel och minskat antal barn som blir brottsoffer på grund av att de blivit vittne till misshandel av sin förälder. Den väntade handlingsplanen är viktig, men det kommer ta tid att implementera nya förslag. Regionala och lokala barnombudsmän vill skapa ett barnombud som står helt på barnens sida! Vi vill tillsätta regionala Barnombudsmän, kopplade till , som förslagsvis skulle kunna finnas på länsstyrelserna. De ska kunna arbeta med strukturfrågor som rör barn i den regionala verksamheten, men framför allt kunna arbeta med enskilda barn. Kontakten med enskilda barn ska vara prioriterad. De ska kunna vara på barnens sida vid svåra vårdnadstvister, omhändertaganden, (även om det alltid ska finnas ett ombud för barnen i rätten vid LVU, så finns skeenden när dessa inte är inkopplade), jobbiga hemförhållanden etc. Och de ska även kunna företräda barnen. En särskilt viktig funktion är att barn som är placerade och inte har det bra ska kunna höra av sig själva till denna helt oberoende funktion med barnperspektiv. Även om alltid ska ha barnperspektivet för ögonen finns en risk att de tar ett vuxenperspektiv, lierar sig med familjehemmet, psykologiskt har svårt att se att den placering man medverkat till inte är bra för barnet osv. Det finns många skäl till varför barnen inte vågar lita på att de kan se situationen ur deras perspektiv. De regionala barnombudsmännen ska naturligtvis omfattas av sekretesslagstiftningen. Men det viktigaste är att de är till för barnen och inte ska agera utan att barnet gett sin tillåtelse. menar att en utredning bör se över och komma med förslag om hur detta ska kunna ordnas. Regeringen har en strategi för att motverka hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden 20072009. En nationell styrgrupp består av , , o SKL. Strategin inbegriper ett antal olika uppdrag, kunskapsöversikt, vägledning, implementeringsstöd med mera, samt en stor pott till medel för lokalt utvecklingsarbete. har länge engagerat sig i frågan om hemlöshet och tycker att strategin är bra. I satsningen ingår en pott med lokala utvecklingsmedel på 47, som kan användas till lokalt utvecklingsarbete mellan olika aktörer. Det finns krav på delfinansiering från parterna. Ansökningshandlingar har skickats ut och kommer att avse projekt som pågår 2008 och 2009. Vi anser att det är angeläget att utvecklingsmedlen är av tillräcklig omfattning för att genomtänkta och viktiga projekt med större säkerhet inte ska nekas medel. Därför vill vi öka anslaget med och . Strategin ska vara slutligen utvärderad enligt regeringens förslag. Vi anser att det är angeläget att göra en uppföljande nationell kartläggning av antalet hemlösa. Sådana kartläggningar har gjorts tidigare med , den senaste 2006. Det är viktigt att veta i vilken utsträckning strategin lyckas och om ytterligare insatser från nationell nivå kommer att vara behövliga. Vi förutsätter att regeringen avser ge detta i uppdrag i regleringsbrevet . Alternativ och komplementärmedicinskt register drev under förra mandatperioden igenom kravet på en utredning som skulle utreda hur ett alternativ- och komplementärmedicinskt register skulle kunna se ut. Det skulle syfta till det som kan tyckas vara det allra mest basala att få en samhällelig tillgänglig kunskap om de alternativ- och komplementärmedicinska utövare som verkar i . Ett av huvudargumenten för ett alternativ- och komplementärmedicinskt register är att det skulle öka patientsäkerheten. Efter slutbetänkandet och remissbehandlingen stod det dock klart att frågan behöver utredas ytterligare. Enligt nuvarande lagstiftning LYHS, lagen om yrkesverksamma i hälso- och sjukvården finns hinder för att yrkesverksamma inom hälso- och sjukvården även ska kunna ingå i ett tänkt register. beslutade den förra regeringen därför att tillsätta en kompletterande utredning där bland annat frågan om LYHS skulle analyseras och förslag på eventuella författningsändringar ges. Dessvärre har ingenting hänt trots att frågan togs upp budgetproposition. behandlade ett antal motioner på temat alternativ- och komplementärmedicin, men ansåg angående utredningen inte att något riksdagsinitiativ var behövligt eftersom man erfarit att en diskussion pågick inom om hur arbetet på området ska fortskrida. I årets budgetproposition nämns dock inte frågan alls, varken den om alternativ- eller komplementärmedicin eller frågan om utredningen som ännu inte tillsatts. har en undanskymd plats internationellt när det gäller integrativ medicin. WHO uppmanar i en resolution länder att implementera national policies för användande av och integration av alternativ- och komplementärmedicin. Att ta fram ett register är ett första steg på ett område där mycket återstår att göra. Därför avsätter i vårt budgetförslag till ett register. Regeringen avser göra en förändring i statsbidraget till handikapporganisationer parallellt som anslaget utökas. Det är bra. Vi anser dock att det är viktigt att följa utvecklingen av de nya reglerna och hur de slår mot handikapporganisationer som organiserar sig på ett nytt sätt. Genom tillgång till Internet finns det inte samma behov som tidigare av att en organisation rent geografiskt finns spridd i hela landet för att fungera väl. Det är viktigt att ringa in vilken typ av organisationer som får försämrade möjligheter att verka med förslaget och hur möjliga lösningar kan se ut för att de också ska kunna verka. Handikapporganisationernas existens är av enormt stor betydelse både för människor med funktionshinder och för samhället generellt. Utveckla det lokala folkhälsoarbetet Vi anser att aktivitet på det folkhälsopolitiska området behöver främjas. har ansvar för uppföljningen av de 11 folkhälsopolitiska målområdena på nationell nivå. För att nå folkhälsomålen krävs ett aktivt och medvetet arbete med särskilda satsningar. För att de verkligen ska få genomslag anser vi att det behöver finnas ett samordningsansvar på regional nivå. Aktivt och praktiskt arbete behöver ske närmare de konkreta verksamheterna. Ett exempel på ett väl utvecklat folkhälsoarbete är det som sker i , där en särskild folkhälsoenhet finns i regionens regi men som fungerar som motor för både kommunerna och regionen som helhet. Vi anser att landstingen/regionerna bör ges ett samordningsansvar för arbetet med de 11 folkhälsopolitiska målen på regional nivå. Detta ansvar bör lagstadgas. Vi avsätter därför i vårt budgetförslag för att förstärka detta arbete, fördelat utifrån länens storlek. Därtill vill vi avsätta anslag till konkreta projekt kopplat till ett eller flera av de folkhälsopolitiska målen. Projektansökningar skall ske av kommuner och landsting/regioner gemensamt, men kan givetvis även gälla frivilligorganisationer eller på annat sätt sammansatta projekt. Kommunen och /regionen ska dock vara eniga om projektbeskrivningen och dess koppling till ett eller flera av de folkhälsopolitiska målen. För detta ändamål avsätts . Medlen skall förslagsvis sökas hos . Uppföljning av läkemedelsberoende till Beroende av förskrivna narkotiska läkemedel är ett omfattande och mycket allvarligt problem som berör upp till en kvarts miljon människor. Det berör både den som drabbas av det, dennes anhöriga och betydligt vidare kretsar än så. Det är ett folkhälsoproblem som skär rakt igenom hela samhället, där alla samhällsklasser och yrkeskategorier finns representerade, och det berör hela samhället. Vi menar att detta behöver uppmärksammas särskilt i folkhälsoarbetet. Eftersom har ansvaret för uppföljningen av folkhälsoproblem orsakade av beroende av alkohol, tobak, narkotika, spel och dopning, anser vi att det vore logiskt och viktigt att även beroende av narkotiska läkemedel förs in under målområde 11 och att får ansvaret för uppföljning av beroende av narkotiska läkemedel. Därför har avsatt i vårt budgetförslag för att skall ta över detta ansvar. verksamhet inom läkemedel finansieras till genom registreringsavgifter från läkemedelsindustrin samt årsavgifter för alla godkända läkemedel.