ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GV02K2 · 2007-09-25 00:00:00 — med anledning av framst. 2006/07:RS3 Obligatorisk registrering av riksdagsledamöternas åtaganden och ekonomiska intressen tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad som anförs i motionen om att är den instans som beslutar om riksdagsledamöters personuppgifter ska bli tillgängliga på webben. Lagen (1996:810) om registrering av riksdagsledamöters åtaganden och ekonomiska intressen trädde i kraft och började tillämpas från och med /97. Den ändring som föreslås av riksdagsstyrelsen innebär att den tidigare valfria registreringen nu blir obligatorisk för samtliga riksdagsledamöter. Det är en ändring som följer med tiden men hanteringen av uppgifterna måste alltid ske med respekt för den enskildes integritet. Genom att registreringen nu föreslås bli obligatorisk ställs det höga krav på kammarkansli att varsamt och respektfullt hantera uppgifterna till skydd för den enskilde. Den som så önskar kan begära ut uppgifterna från kammarkansliet och det får inte råda någon tvekan om hur dessa uppgifter hanteras. Andemeningen i riksdagsstyrelsens överväganden och vad beredningsgruppen anser visar att de anser att försiktighet skall råda vad gäller att låta uppgifterna läggas ut på webben. Det sägs också att det för dagen inte är aktuellt att det sker. Om det skulle bli aktuellt finns inga tydliga direktiv om vem som tar beslut om att det skall läggas ut på webben utan det kan bli föremål för en tolkningsfråga. Det får inte råda någon tvekan om detta från integritetssynpunkt och därför skall en ändring av tillgänglighet av uppgifterna på webben fattas av kammaren i ett nytt beslut.
mot · GV02K201 · 2007-09-20 00:00:00 — tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillåta elektroniska signaturer som ett alternativ till nuvarande system med handskrivna namnteckningar för motioner, interpellationer och enkla frågor. Den snabba utvecklingen av Internet har inneburit stora fördelar när det gäller att överbrygga geografiska avstånd mellan människor. Man kan numera kommunicera fritt över hela världen med hjälp av videokonferenser och datorkommunikation. Även affärsuppgörelser kan träffas via nätet, utan att man nödvändigtvis måste träffas öga mot öga. Detta sparar både tid och pengar. En av nyheterna är möjligheten att underteckna dokument med hjälp av elektroniska signaturer. Detta är ett säkert, snabbt och enkelt alternativ till långa och kostsamma resor. Det är nu dags att även tar till sig den nya tekniken och gör det möjligt för ledamöterna att underteckna sina motioner, interpellationer och enkla frågor med hjälp av en elektronisk signatur i stället för en handskriven namnteckning. datorsystem är mycket säkert för intrång från obehöriga. Dessutom kommer varje signatur att vara unik och känd endast av ledamoten i fråga. Som en extra säkerhetsrutin kan ett e-postmeddelande med vändande post automatiskt inkomma i ledamotens in-box som bekräftelse när man lämnat in en motion, interpellation eller fråga till kammarkansli. Nuvarande system med handskrivna namnteckningar missgynnar alla de ledamöter som inte bor i . En stor del av riksdagsuppdraget utövas i hemorten hos dem man företräder, men trots det är det i allt måste undertecknas för hand. Om man till exempel under ett riksdagsuppehåll vill ställa en fråga eller interpellation som är brådskande måste man då företa en resa till även om man inte har något annat ärende dit. Detsamma gäller riksdagsmotioner. Även om man inte har något ärende till under sista delen av allmänna motionstiden (där är plenifria, det vill säga inget händer i , så att ledamöterna ska ha tid att koncentrera sig på motionsskrivande) ska man alltså ändå tvingas åka dit bara för att underteckna motioner. Detta är ett slöseri med ledamöternas tid och energi och kan dessutom leda till onödiga resor som belastar miljön och skattebetalarna. Det är nu dags att tar till sig den nya tekniken och skapar jämlika villkor för ledamöterna oavsett var de råkar bo i landet. Som en bonus sparas tid, som går åt till att springa med undertecknade papper fram och tillbaka mellan kammarkansli och ledamöters och anställdas arbetsrum.
mot · GV02K202 · 2007-09-20 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ekonomiskt stöd till trossamfunden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av dialog med trossamfunden om arbetsvillkoren för anställda inom trossamfunden. Att människor utnyttjas i religionens namn har en lång historisk bakgrund och kan återfinnas inom olika samhällsområden. Att problemet är gammalt gör det inte mindre angeläget att belysa . Ett problem är arbetsvillkoren. har arbetsmarknaden förändrats, samhället har utvecklats och bakgrunden till livsval har blivit annorlunda. Men trossamfunden har dessvärre inte utvecklats på samma sätt. Kallelse, löfte om att leva i fattigdom, lydnad och kyskhet betyder på dagens arbetsmarknad: ingen avtalsenlig lön, oreglerad arbetstid och oreglerade arbetsvillkor och inget inflytande över arbetssituationen. Detta är vardagen för arbetstagare verksamma inom religiösa samfund även i vårt land. Ett arbetsliv där inkomsten är liten eller ingen påverkar exempelvis livet som pensionär. Pensionen blir mycket låg, vilket innebär att pensionärslivet blir mycket begränsat. Trossamfund utnyttjar av tradition sin ställning, vilket för den enskilde kan innebära villkor som bör ifrågasättas i en demokrati. Regeringen bör i dialog med trossamfunden påtala otidsenliga och i vårt samhälle oacceptabla arbetsförhållanden. Människors vilja att arbeta för något man tror på ska inte innebära att de utnyttjas. Inte heller ska arbetsvillkoren vara av sådan art att det blir omöjligt för den enskilde att längre fram i livet ompröva sin livssituation. Jag ser detta problem i såväl etablerade kyrkor som i nyare församlingar och i sekter. Hur många som arbetar under oacceptabla villkor bör klarläggas. Samhällets ekonomiska stöd till trossamfund bör som en viktig aspekt beakta också arbetsvillkoren för dem som är verksamma i trossamfund.
mot · GV02K203 · 2007-09-21 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att intensifiera arbetet med folkbildning kring EU-frågor. I råder ännu, efter vårt medlemskap, diskussioner om huruvida vi vinner på vårt medlemskap eller inte, och en del diskuterar också om vi ska fortsätta vara med i Europeiska unionen. Vi har inte lyckats få med EU-perspektivet som en naturlig del i invånarnas vardag, även om vi i numera arbetar mer med EU-relaterade frågor. Vi anser att det behövs många insatser för att få invånarna och våra olika folkrörelser att engagera sig och diskutera mer kring EU för att påverka EU-politiken. Tyvärr lades EU 2004-kommitténs arbete ned, och i stället sköts EU-informationen nu direkt från , vilket gör att den saknar folklig förankring och blir mer av propaganda. Vi anser att det fortfarande behövs drivkrafter för att skapa ett engagemang som kan leda till att fler ser möjligheter i stället för hot med det svenska medlemskapet och att vi kan få ett ökat intresse för EU frågorna, inte minst inför EU-parlamentsvalet och vårt ordförandeskap hösten . Därför bör regeringen ta nya initiativ för att intensifiera arbetet med folkbildning kring EU-frågor. I det arbetet ska givetvis ideella organisationers kunskaper, intresse och kontaktnät tas till vara.
mot · GV02K204 · 2007-09-20 00:00:00 — beslutar att förtroendeuppdraget att vara ledamot i riksdagsstyrelsen inte ska ge ett extra arvode utöver det arvode som utgår till alla riksdagsledamöter. Jag förstår till fullo den kritik som finns mot att det skall utgå ett stort extra arvode för att vara ledamot i riksdagsstyrelsen. Det är också ett arvode som ger totalt felaktiga signaler. Det ger signaler om att administration är viktigare än politiskt arbete i riksdag. Det ställer i varje fall inte jag upp på. Om man är flitig i , skriver många frågor till statsråd, tar många interpellationsdebatter, skriver många motioner och har en hög närvaro på möten och sammanträden så ger detta noll i extra arvode. Men om man placeras i riksdagsstyrelsen så har man som ledamot ett extra arvode på . Det kan noteras att de flesta sammanträdena med riksdagsstyrelsen sker under tid då övriga ledamöter finns i . Det får inte heller bli så att ett uppdrag i riksdagsstyrelsen blir ett uppdrag för att fylla upp med extra lön/arvode. Jag motionerade då riksdagsstyrelsen bildades mot förslaget att det skulle vara ett så här högt arvode för ledamöterna i riksdagsstyrelsen. Jag vann inget gehör, jag var ensam om att tycka så. 3481 kändes det som, och jag hade stor lust att begära röstning. Andra partier har sedan hakat på. Men jag kommer, så länge jag är kvar i , att fortsätta att driva frågan. Allt det här kan också göra att det blir svårt att rekrytera ledamöter till andra utredningar och referensgrupper där arvodet inte är av den storlek som det här handlar om. Därmed skulle administrationen prioriteras. Det måste vara fel. Här finns alltså pengar att tjäna alltså för skattebetalarna, inte för oss ledamöter! 1,4 miljoner finns att spara.
mot · GV02K205 · 2007-09-20 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om skilda valdagar. Ändra lagen så att de tre valen till riksdag, och kommunen sker . Riksdagsvalet bör ske och de övriga valen på en annan dag. Jag anser att det vore en fördel med skilda valdagar för de tre valen, valen till , och kommunfullmäktige. har folk svårt att vid allmänna val då det är tre olika val skilja på dessa val och verkligen skilja på vilka politiker man röstar på i de olika valen. Främst kommer landstingsvalet i skymundan. Det är nog också så att folk kanske röstar på en viss partiledare för att sedan upptäcka att just det partiet saknar bra kandidater inom det partiet på lokal och regional nivå. Det vore en fördel och bra för demokratin om det blir skilda valdagar för de tre valen: Den nyordningen skulle också ge exempelvis politikerna i en möjlighet att profilera sig och folk skulle få en chans att veta vilka kandidater som finns. försvinner valet till .
mot · GV02K206 · 2007-09-24 00:00:00 — Minskning av antalet ledamöter i riksdag tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att minska antalet ledamöter i riksdag till 249 ledamöter. Den här frågan har diskuterats utan resultat. Om man sedan ämnar sluta som riksdagsledamot så kan ju vissa påstå att man motionerar om detta just för att man då inte själv drabbas. Jag har dock motionerat om denna fråga i minst tio, kanske . Frågan är: är 349 ledamöter i riksdag ett bra antal? Frågan kan självklart diskuteras. Är det antalet ledamöter som alltid avgör effektiviteten i ? Det här är också en kostnadsfråga. Vi måste ställa samma krav på som på övriga statliga förvaltningar, nämligen att ha en rationell och bra organisation. Jag tror också att det går att minska, antalet tjänstemän i många av de statliga verksamheterna. Jag tror att antalet tjänstemän inom kan minskas, och jag tror att antalet ledamöter också kan minskas. Det finns dock en del frågor kring hur antalet ledamöter oavsett hur många det nu är fördelas över landet. Det får inte vara så oavsett befolkningsfördelningen i landet att en stor övervikt av ledamöterna representerar de stora städerna/kommunerna. En viss kvotering med ett fast grundantal ledamöter till varje län synes vara en lösning på detta problem. Jag föreslår att det utreds och undersöks om inte antalet ledamöter i riksdag kan minskas till 249, alltså en minskning med 100 ledamöter.
mot · GV02K207 · 2007-09-20 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om personval. Personvalet har kommit för att stanna, även om intresset för kryssandet inte ökar som var tänkt. Det kan finnas många anledningar och förklaringar till detta bl.a. att vissa partier helt motarbetar personvalet. I de större kommunerna är det förståeligt att det är svårt att nå ut till väljarna, men vi som arbetar på landsbygden har bättre möjligheter och dessa möjligheter bör tillvaratas. Enligt min mening bör vi ha rena personval i ! Kan väl konstatera att personvalet har kommit för att stanna trots att det blev en viss tillbakagång inom vissa partier och i många län på personvalskryssandet i valet och trots att många motståndare till personvalet finns. Detta motstånd kommer främst från politiker som knuffas fram av partiet och som inte har starkt stöd vare sig av medlemmarna i partiet eller av allmänheten. Trots usla personvalssiffror blir man invald, på grund av för höga spärrar. Det behövs dock en mera omfattande och bättre information kring vad kryssandet innebär. Många tror också felaktigt att man inte behöver kryssa förstanamnet på en valsedel. finns ju spärrar, på , för kommunerna/landstingen och . Ett rent personval utan spärrar skulle ge en mer stimulerande debatt, och politiker som bara lever på att man förs fram av partiet skulle få arbeta mer och aktivare och mer utåtriktat för att kunna hävda sig. Ingen politiker skulle med ett sådant system kunna räkna med att föras fram av partiet utan allt skulle gå ut på att politikern tvingades arbeta för att bli känd. Det är ofta politiker som ligger mycket lågt i sitt arbete som är motståndare till personvalet. I vissa partier är detta mycket markant. personval skulle göra att alla kandidater skulle tvingas arbeta och marknadsföra sig. Så är det i vissa partier. Spärrarna bör om inte en nollspärr införs i ett första steg sänkas till en lägre nivå och sedan tas bort helt. Den politiker som får de flesta rösterna och har det största förtroendet hos väljarna skall självklart ha det politiska uppdrag som det handlar om. Kryssandet innebär också för oss som får många kryss att vi kan bli mer ansvariga för den politik vi sedan bedriver. Detta säger jag fullt medveten om att vissa partier vill ha regler där partierna inte politikerna är ansvariga. Personvalet har kommit för att stanna och personvalet bör utvecklas allt för att sätta hårdare press på oss politiker. Det finns helt klart en rädsla hos vissa politiker främst inom socialdemokratin och vänstern för att ha ett renare och klarare personval. Ett rent personval skulle ge ett annat resultat andra politiker än de som satts dit av partierna skulle väljas.
mot · GV02K208 · 2007-09-20 00:00:00 — tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad som anförs i motionen om hårdare regler för att väcka interpellationer. Våra möjligheter som riksdagsledamöter att väcka motioner, väcka interpellationer och skriva frågor är tre bra och utmärkta demokratiska instrument för att driva vårt politiska arbete. Tyvärr kan man se att interpellationsinstrumentet i nu börjat missbrukas. Man kan se tendenser till att samma interpellation ställs gång på gång. Visst kan man ställa som krav på en av folket vald riksdagsledamot att han eller hon förstår och fattar ett svar redan efter ett interpellationssvar. Så tycks det tyvärr inte vara. Jag tror inte att det handlar om att ledamöterna numera har sämre kunskap och kvalitet utan att det handlar om missbruk av interpellationsinstrumentet. För att säga det rent ut: allt görs tydligen för att binda statsråden till kammare! Jag föreslår att talmannen ges rättigheten att stoppa s.k. okynnesinterpellationer sådana interpellationer där svar redan givits på aktuellt ämne precis som talmannen kan avgöra om det skall vara en s.k. aktuell debatt. Sådana förslag kan ju talmannen stoppa. Efter att en interpellation debatterats borde en andra fråga i samma ärende om nu ledamoten inte förstått svaret kunna följas upp av en skriftlig fråga.
mot · GV02K209 · 2007-09-20 00:00:00 — tillkännager för riksdagsstyrelsen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge möjlighet till tjänstledighet för den ledamot som tillfälligt vill återgå till sitt yrke. Att vara riksdagsledamot är ett heltidsuppdrag. Arbetsveckorna blir alltid närmare än 40. Men det är ett roligt och stimulerande uppdrag. Många undrar dock hur riksdagsledamöter kan kombinera sina yrken och ta tunga uppdrag i sitt civila yrke alltmedan man sitter kvar i och uppbär i månadsarvode. Det där är inte bra. Det tillför en bit på politikerföraktets karta. Om nu någon tillfälligt vill utöva sitt yrke bör det ske i kombination med en tjänstledighet och självklart innebära ett avdrag på det arvode som utgår.
mot · GV02K211 · 2007-09-20 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om undantag från meddelarfriheten. Vid flertalet tillfällen har sekretessbelagda uppgifter från pågående förundersökningar hos polisen läckt ut och kommit i tidningarna. Artiklarnas innehåll är inte menat att informera allmänheten eller att påtala allvarliga missförhållanden i utredningen utan att skapa slagkraftiga och lösnummersäljande rubriker, förstasidor och löpsedlar. Bestämmelserna om meddelarfrihet i tryckfrihetsförordningen utgör en viktig del av yttrandefriheten och informationsfriheten, vilka ytterst syftar till att upprätthålla en levande och öppen demokrati. Meddelarfriheten har sådan vikt att den oftast väger tyngre än de intressen som motiverar den sekretess som annars gäller, och det är viktigt och riktigt. innebär det faktum att hemliga uppgifter kan spridas genom medier att en brottsutredning kan komma att störas allvarligt, och de poliser och åklagare som arbetar med utredningarna får allvarliga problem att utföra sitt arbete. Den fria debatten och den offentliga granskningen av dem som utövar inflytande är utmärkande för ett demokratiskt samhälle. Det är viktigt att tillgången på samhällsinformation är god och att medierna även kan uppmärksamma omständigheter av känslig art. finns undantag från meddelarfriheten. Dessa bör utvidgas att gälla alla uppgifter från pågående brottsutredningar. Därför bör en översyn av undantag från meddelarfriheten för polismyndighetens personal vid pågående brottsutredningar göras.
mot · GV02K212 · 2007-09-25 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en förstärkning av regeringsformens principiella förbud mot retroaktiv skattelagstiftning i 2 kap. 10 § regeringsformen. Regeln att strafflag inte skall ha tillbakaverkande kraft är känd i sedan åtminstone 1688. Den har funnits med i grundlagsregleringen av fri- och rättigheter såväl 1941, 1963 som 1972. Denna princip återfinns också i och i om medborgerliga och politiska rättigheter. Frågan om ett allmänt förbud mot retroaktiv lagstiftning diskuterades i SOU 1975:75 men avvisades då. Men frågan togs upp på nytt och resulterade i ett tillägg i RF 2:10. Regeringen angav som motiv för förslaget i prop. 1978/79:195 att retroaktiv lagstiftning på skatte- och avgiftsområdet bryter mot grundsatsen att man i förväg skall kunna bedöma de rättsliga konsekvenserna av sitt handlande. Av rättssäkerhetsintresse är det av vikt att skattelagar inte utan starka skäl ges tillbakaverkande kraft. Retroaktivitetsförbudet har försetts med undantag i två hänseenden. Dels medges generellt retroaktivitet för fall då finner särskilda skäl att påkalla det varvid det räcker att ett förslag om retroaktivitet från regeringen eller ett riksdagsutskott föreligger när den skatteutlösande faktorn inträffar. Här föreligger en mycket snäv tidsfaktor uttalad. Dessutom kan retroaktivitet, utan denna snäva gräns, föreskrivas om finner det påkallat av särskilda skäl i samband med kris, krigsfara eller svår ekonomisk kris. Regeringar, oavsett politisk sammansättning, har då och då presenterat lagstiftning med retroaktiv tillämpning på skatteområdet. Syftet kan ha varit att eliminera en skatteflyktsmöjlighet, att förhindra ett överutnyttjande av någon skattefördel innan nya skärpta regler träder i kraft eller att över huvud taget täppa till något oavsiktligt skatteläckage. Till detta kan nu läggas andra exempel. Användningen av den i lagstiftningen tänkta begränsade möjligheten att lagstifta med retroaktiv verkan på skatteområdet leder till stor rättsosäkerhet för enskilda individer och för näringslivet. Det utrymme för retroaktiv lagstiftning som av lagstiftaren var tänkt att vid särskilda skäl möjliggöra begränsade undantag används . De är därför nödvändigt att regeringsformens principiella förbud mot retroaktiv skattelagstiftning skärps.
mot · GV02K213 · 2007-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förslag till sådan ändring i berörd lagstiftning att det blir möjligt att fritt välja församlingstillhörighet. är kyrkan skild från staten och alltfler medlemmar lämnar . Det finns många orsaker till det. En är att många känner bristande tillhörighet och engagemang för den församling man är mantalsskriven i. Församlingstillhörigheten har snarare blivit en fråga om att underlätta uppbörd av kyrkoavgiften än ett aktivt ställningstagande för en viss församling. Det borde vara möjligt att välja vilken församling inom som man vill vara medlem i. Det kan i många fall vara så att den enskilde medlemmen känner mest samhörighet med sin födelseförsamling, sin dopförsamling, sin konfirmationsförsamling, sin vigselförsamling, sin sommarförsamling eller sin boendeförsamling. Det måste kunna vara möjligt att i detta avseende tillgodose de enskilda medlemmarnas önskemål. Jag anser att tiden är mogen för att låta människor själva få avgöra vilken församling de vill tillhöra. Det skulle stärka banden mellan medlemmarna och . är detta normalt inte möjligt. Lagen om stadgar bland annat att församlingen är en lokal enhet inom och att den omfattar de personer som tillhör och är bosatta inom församlingens område. Ett undantag från denna regel är de icke-territoriella församlingarna, t.ex. Hovförsamlingen och . Lagen om måste ändras om en valfrihet beträffande församlingstillhörigheten ska vara möjlig. Alternativt måste frågan om församlingstillhörighet bli en fråga som själv avgör utan inblandning av staten, dvs. att lagen om avskaffas.