mot · GV02So450 · 2007-10-04 00:00:00 — Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg enligt uppställning: Regeringens förslag (tkr) Förändring (tkr) 13:3 Bidrag till hälso- och sjukvård 13:9 Bidrag till psykiatri 16:2 Vissa statsbidrag inom handikappområdet 16:5 Bidrag till handikapporganisationer 16:7 Bilstöd till handikappade 17:1 Stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken 18:1 Bidrag till utveckling av socialt arbete m.m. 26:2 för arbetsliv och socialvetenskap: Forskning avslår den föreslagna ändringen av målen för hälso- och sjukvårdspolitiken. avslår den föreslagna ändringen av målen för äldrepolitiken. delar inte regeringens vilja att kommersialisera viktiga välfärdstjänster. Denna politik leder till en sämre användning av skattepengarna när dessa också går till dubbla administrationer, reklam och vinst. utgör en sådan utveckling ett hot mot viktiga värden inom välfärdssektorn då vinstintresset riskerar att prioriteras före t.ex. behov, jämlikhet, rättvisa och kvalitet. Därför avvisar vi regeringens satsning på avknoppningsstöd inom hälso- och sjukvården. vill genomföra en rejäl tandvårdsreform med kraftigt subventionerade tandhälsobesök, som ska kosta max för patienten. Vi föreslår också ett ambitiöst högkostnadsskydd som träder in redan vid behandlingskostnader på 900kronor. Totalkostnaden för vår tandvårdsreform är beräknad till ca . Det har vi råd med eftersom vi motsätter oss regeringens skattesänkningar för de rika. Reformen föreslås träda i kraft . Tyvärr går det alldeles för långsamt att uppnå målen i den nationella handlingsplanen för handikappolitiken. Vi föreslår viktiga förbättringar inom områdena färdtjänst, riksfärdtjänst och vad gäller bilstödet för funktionshindrade. Handikapporganisationerna bör också få ökat stöd. vill ge ytterligare stöd till kvinnor som utsätts för mäns våld genom ett bidrag till utveckling av resursjourer för kvinnor som utsatts för mäns våld, men som också har andra problem såsom missbruk eller psykiska funktionshinder. Vi vill också inrätta ett nationellt resurscentrum mot prostitution och en jämställdhetsenhet på . En stor satsning görs på utbildningsinsatser för anställda inom socialtjänst och bland personal som arbetar med funktionshindrade kvinnor och män för att förbättra stödet och skyddet för våldsutsatta kvinnor. Regeringens oförmåga att agera för att genomföra de nödvändiga förbättringar inom psykiatrin som psykiatrisamordningen förslagit är anmärkningsvärd. vill ha en massiv satsning på psykiatrin i enlighet med den inriktning som psykiatrisamordningen lagt fram. Men avsätter vi mer än regeringen till satsningar på psykiatrin. vill införa gratis receptbelagda läkemedel för barn. saknar av personalen i äldreomsorgen grundutbildning. Likaså är bristen på specialkunskaper om t.ex. demenssjukdomar stor. Det behövs ett långsiktigt stöd till kompetenshöjning inom äldreomsorgen och vi avsätter för detta ändamål 2008 och . motsätter sig regeringens satsning på att öka konkurrensen i äldreomsorgen. Därför drar vi in anslaget på till mångfald i äldreomsorgen 2008. Dessa pengar bör i stället användas till att stimulera verklig valfrihet i vardagen för de äldre, en valfrihet som möjliggör att välja insats i stället för att välja entreprenör. För att stimulera en sådan utveckling i kommunerna avsätter vi 20082010. Mycket kvalitetshöjande och bra verksamheter har dragits igång inom missbruksvården, bland annat genom den statliga satsningen Ett kontrakt för livet. behövs det långsiktighet för att inte allt ska rinna ut i sanden, och vi avsätter för detta ändamål för att fortsätta satsningen, på missbruksvården. Dessa pengar bör även användas för en fortsättning på Mobilisering mot narkotikas arbete. avsätter även pengar för att starta ett barnriskcentrum . Det går inte längre att lappa och laga i ett system där både staten och den enskilda patienten saknar möjlighet till kontroll och inflytande över kostnaderna och där behov av vård inte kan tillgodoses för att människor inte har råd att betala för behandlingen. Att direkt införa tandvården under sjukvårdens högkostnadsskydd skulle bli mycket dyrt. Olika beräkningar kommer fram till olika slutsatser, bland annat beroende på bristen på statistik, men det är inte orimligt att tänka sig en kostnad på . Det ryms inte inom ramen budget, men menar att det är helt nödvändigt att sträva ditåt. I utredningen tänder till rimliga kostnader (SOU 2007:19) föreslås ett nytt tandvårdsstöd för vuxna. Utredningsförslaget ligger helt i linje med vad den borgerliga regeringen vill göra på området. Förslaget innehåller en tandvårdscheck på till personer och 600kronor till personer respektive . I skyddet mot höga kostnader lämnas ersättning med 50procent för kostnader och med 85procent för kostnader . Tandvårdsstödet föreslås träda i kraft . I statsbudgeten har också avsatts för att finansiera dessa förändringar. Även om det är bra att stödet höjs så har det förslagna stödet en rad allvarliga problem. Det föreslagna högkostnadsskyddet träder in först vid 3000kronor. Den som inte har råd att betala ett par är inte alls hjälpt av regeringens högkostnadsskydd. Du förväntas själv ha råd med tandvård upp till en kostnad på . Många ensamma mammor och studenter har inte de marginalerna. Tandvårdsreformen är därmed ett slag i luften för de grupper som behöver den mest. Regeringen vill införa en tandvårdscheck på . Tandvården blir nu en kupongvara. hade en uppgörelse med (s)-regeringen om att de vanliga undersökningarna skulle kosta max . Regeringens tandvårdskuponger innebär en försämring jämfört med vad som redan var beslutat. Regeringen har sagt att man ska prioritera dem med höga tandvårdskostnader. Men konstruktionen är inte speciellt generös ens mot dem med riktigt höga tandvårdskostnader. För att stödet ska nå upp till hälften av kostnaden krävs tandvårdskostnader . Det innebär att patienten betalar ur egen ficka. Regeringens tandvårdssatsning är alldeles för liten. Totalt ökar regeringen anslaget med i statsbudgeten till sammanlagt 6,2 miljarder . För att finansiera en nödvändig förstärkning av tandvårdssubventionerna vill öka anslaget med . Det innebär att regeringens totala tandvårdssubventioner landar på ca medan landar på . satsar alltså mer än dubbelt så mycket som regeringen på tandvården. Det har man råd med om man låter bli att sänka skatten för de rika. Till skillnad från regeringen vill alltså att förslaget om subventionerade tandhälsobesök ska genomföras. Det innebär att tandvårdspatienten ska betala max för de vanliga undersökningarna inom tandvården. Vårdgivarens ersättning för besöket följer ett reglerat pris. Detta grundstöd kostar statskassan ca , enligt . Behandlingarna utgör för de flesta tandvårdspatienter den största kostnaden. Ett förslag på lösning för behandlingarna har bl.a. varit ett system med abonnemangstandvård. är mycket kritiskt till abonnemangstandvård. Vår grundläggande kritik är att abonnemangssystemet inte är i linje med den generella välfärden. Tandvård ges inte utifrån behov, utan de med sämst tandstatus får de högsta premierna. Ett abonnemangstandvårdssystem skulle inte heller minska klasskillnaderna i tandhälsan eftersom de grupper som avstår av ekonomiska skäl knappast skulle teckna sig för ett abonnemang som i många fall skulle innebära en säker hög kostnad för tandvård. Då är det bättre att chansa på att man klarar sig ett tag till utan att gå till tandläkaren. föreslår att ett rejält högkostnadsskydd införs i tandvården. Även om vi inte når ända fram till en tandvård under sjukvårdens högkostnadsskydd så tar vi i den här motionen ett stort kliv mot en tandvård som alla kan ha råd med. Vi föreslår följande konstruktion på högkostnadsskyddet: Poängen med en sådan lösning med ett högkostnadsskydd i flera steg är att man sänker kostnaden för behandling även för dem som avstår behandling som är relativt billig. Ett högkostnadsskydd som skyddar mot kostnader motiverar ju inte den som avstår från att söka tandvård av ekonomiska skäl och förväntar sig en kostnad på . Valet av brytpunkter följer också den logik som finns i högkostnadsskyddet i sjukvården. är högkostnadsskyddet för sjukvård och högkostnadsskyddet för läkemedel , totalt . Detta gör att det är möjligt att successivt förbättra systemet med sikte på det ordinarie högkostnadsskyddet i sjukvården, utan att förändringarna uppfattas som krångliga av patienterna. har låtit () beräkna vad en sådan här lösning skulle kosta. Eftersom det saknas statistik och det kan vara svårt att bedöma dynamiska effekter i form av ökande efterfrågan på tandvård är beräkningarna ganska osäkra, men de ger ändå en kvalificerad skattning av kostnadsbilden. utgick från den mest generösa modellen av högkostnadsskydd som föreslog som är snarlik och kom fram till en totalkostnad på 10,812,för både högkostnadsskydd och grundstöd. Eftersom föreslagna högkostnadsskydd är något mer generöst, uppskattar vi totalkostnaden till 13miljarder kronor. Från de angivna kostnaderna kan dagens tandvårdsstöd och regeringens budgeterade satsningar dras ifrån. Det ger en anslagsökning på ungefär 7miljarder kronor . Det nya tandvårdsstödet bör införas . För att genomföra förslag till tandvårdsreform behöver det därför tillföras ytterligare 2008 och ytterligare 6 miljarder och 6,8 miljarder . Ingen har intresserat sig för att undersöka om det finns barn som av ekonomiska skäl inte får tillgång till medicinering som de har behov av. Däremot finns det ett antal studier som visar att vuxna själva avstår från nödvändig behandling av ekonomiska skäl. I på lika villkor finns det uppgifter om att 6procent av kvinnorna och männen avstått från att köpa medicin som de fått på recept. Den större andelen av dem som avstod var kvinnor bland låginkomsttagarna, de som saknade kontantmarginal eller hade varit i ekonomisk kris. Av detta kan man dra slutsatsen att det finns hushåll som lever på så små marginaler att även nödvändiga insatser som läkemedel utfärdade på recept avstås av ekonomiska skäl. Den vanligaste orsaken till att barn ordineras läkemedel är infektioner. Det som ordineras då är i första hand antibiotika. Andra sjukdomar som dominerar föreskrivningen av läkemedel bland barn är astma och allergi. För att ge ett exempel så drabbas 20procent av alla barn i av öroninflammation minst en gång innan , och ca hälften har drabbats . Läkemedelskostnader är alltså en realitet för de flesta barnfamiljer och naturligtvis tyngst att bära för dem med små ekonomiska marginaler. har i en rapport visat att barn som lever under knappa ekonomiska förhållanden har en sämre hälsa än andra barn. Som ett led att stärka dessa barns situation föreligger det behov att införa ett system som ger gratis receptfria läkemedel för barn . För att finansiera detta anslår . 5Bidrag till hälso- och sjukvård Regeringen föreslår i budgetpropositionen att avsätts för att stödja vårdpersonal som vill ta över driften av verksamhet, ett s.k. avknoppningsstöd. är mycket kritiskt till ett sådant stöd. Vi vill i stället att hälso- och sjukvården i högre grad ska bedrivas i offentlig regi. Detta eftersom vi inte vill att vinsten, utan behoven, ska styra vården. Ett avknoppningsstöd kommer att leda till mer av privat ägande inom vården och det innebär att vården kan styras i en mer kommersiell riktning. Visst behöver vården utvecklas och vi är öppna för diskussioner om att ge personalen mer makt över sin egen arbetssituation inom ramen för den offentliga driften och vill gärna se en mindre hierarkisk vård med teamet i centrum, men fler privata aktörer är fel väg att gå. Vi menar att fler avknoppningar leder bakåt och avvisar regeringens förslag på att tillföra 40 miljoner till ett s.k. avknoppningsstöd. Det innebär en minskning av anslaget med . Det behövs mer kunskap och statistik om kön i hälso- och sjukvården. Men finns det också ett behov av att verkställa de förslag som ändå kommit på området. har t.ex. tagit fram ett antal rapporter innehållande förslag som skulle kunna leda jämställdhetsarbetet vidare. Därför föreslår vi att det införs en jämställdhetsenhet på . Enheten ska arbeta med uppföljning av tillgänglighetsfrågor och prioriteringsfrågor och särskilt tillse att dessa områden har könsuppdelad statistik. Enheten ska också analysera statistiken och lämna förslag på åtgärder. För detta ändamål bör tillföras . Den låga löneomräkningen som regeringen föreslår riskerar att slå mot viktiga verksamheter som myndigheterna inom utgiftsområde 9 bedriver. Omräkningen kommer att betyda att kommer att behöva göra neddragningar. Det vore mycket olyckligt. Därför föreslår vi en uppräkning av anslaget till myndigheten med 2008. Psykiatrins andel av kostnaderna för hälso- och sjukvården har också minskat från ca 11procent till 8procent . Därför är den statliga satsningen på psykiatrin 2005 och 2006, som gjorde tillsammans med den socialdemokratiska regeringen och , ett viktigt steg i rätt riktning. Det är dock olyckligt att satsningarna varit alltför kortsiktiga. Just långsiktigheten är helt nödvändig för att kunna genomföra den kvalitetshöjning som är helt nödvändig inom psykiatrin, och det är därför vill fortsätta att ge ett extra stöd till psykiatrin. Detta stöd behöver vara långsiktigt och inte reduceras till projekt. Psykiatrisamordnarens förslag om hur psykiatrin kan utvecklas och förbättras är bra i många avseenden. De föreslagna reformerna kommer enligt samordnaren att kosta . Vi menar att det är viktigt att denna stora satsning blir verklighet och tillför därför psykiatrin . Regeringen föreslår ett anslag på och totalt räcker alltså detta för att finansiera psykiatrisamordningens utredningsförslag. Regeringen tillför psykiatrin och i budgetpropositionen. Av dessa medel har regeringen avsatt till en ekonomisk stimulans för att kommunerna ska förbereda en ny vårdform inom den psykiatriska tvångsvården. Vi avvisar detta och vill i stället att pengarna ska användas till att bygga ut olika boendeformer. menar dessutom att det av regeringen föreslagna stödet är otillräckligt eftersom psykiatrin omsätter stora summor pengar runt om i landsting och kommuner. Behoven av att stärka psykiatrin är stora och vi menar att en upptrappning av anslagen bör påbörjas . Vi föreslår därför en satsning på sammanlagt och vi tillför därmed 500 miljoner mer än den av regeringen föreslagna satsningen på . Den låga löneomräkningen som regeringen föreslår riskerar att slå mot viktiga verksamheter som myndigheterna inom utgiftsområde 9 bedriver. Omräkningen kommer att betyda att kommer att behöva göra neddragningar. Det vore mycket olyckligt. Därför föreslår vi en uppräkning av anslaget till myndigheten med 2008. Den låga löneomräkningen som regeringen föreslår riskerar att slå mot viktiga verksamheter som myndigheterna inom utgiftsområde 9 bedriver. Omräkningen kommer att betyda att kommer att behöva göra neddragningar. Det vore mycket olyckligt. Därför föreslår vi en uppräkning av anslaget till myndigheten med 2008. 10Vissa statsbidrag inom handikappområdet anser att beslutet om färdtjänst ska gälla även ledsagare och att de ökade kostnader som det eventuellt kan ge upphov till är berättigade, eftersom beslutet ger den funktionshindrade en ökad trygghet i resandet. Därigenom undviks också en omfattande administration, domstolsprövningar och en stor rättsosäkerhet för den enskilde resenären. Detta bör reducera kostnaderna avsevärt. Problemet med det nuvarande systemet är att den färdtjänstberättigade i vissa situationer får ta med en ledsagare om det behövs under resan, men inte om det behövs en ledsagare under själva vistelsen vid resmålet. För att förenkla processen så bör beslutet om färdtjänst sålunda gälla även för ledsagare. anser också det skäligt att den som söker tillstånd till färdtjänst ska kunna ha sällskap på resorna av en eller flera medresenärer och ska tillståndet även gälla för denna eller dessa. Avgiften för medresenären ska då inte heller överstiga den som gäller för allmänna kommunikationsmedel. Här har befarat att det kan finnas gränsdragningsproblem. Vi menar trots det att en färdtjänstberättigad ska få ta med medresenärer och att detta bör regleras i de två färdtjänstlagarna. Förändringarna föreslås träda i kraft . För att finansiera dessa utökade möjligheter att medta ledsagare och medresenär avsätter vi under anslag 16:2 Vissa statsbidrag inom handikappområdet. Den socialdemokratiska regeringen gav i uppdrag att redovisa hur de nya bidragen till handikapporganisationerna fungerar. Det har skett i flera omgångar . I den rapport som överlämnades till regeringen konstateras att det finns ett missnöje med hur bidragen fördelas. De stora handikapporganisationerna är mindre missnöjda med fördelningen än de små. Bidragen är fördelade på följande sätt: Grundbidraget utgör ett fast belopp som är lika stort för alla riksorganisationer. Grundbidraget var fastställt till . Samarbetsmedlen fördelas ut med samma belopp per organisation, som deltar i ett organiserat samarbete. Medlemsbidraget ska kompensera för ytterligare kostnader som tillkommer. Föreningsbidrag ska kompensera för ytterligare kostnader som ett ökat antal lokala föreningar inom organisationen kan medföra. Merkostnadsbidrag syftar till att utjämna skillnader i kostnader för att anpassa verksamheten till olika funktionshinder. De komplicerade reglerna gör att det är lätt att förstå att det kan uppstå missnöje i fördelningen mellan organisationerna. Regeringen bör kompensera handikapporganisationerna fullt ut för hur deras anslag har urholkats av inflation, som det är fler organisationer som är med och delar på pengarna. Den i statsbudgeten föreslagna bidragshöjningen på är helt otillräcklig. Därför bör handikapporganisationerna tillföras ytterligare . Det innebär en höjning av anslagen på sammanlagt , vilket motsvarar vad Handikappförbundens samarbetsorgan (HSO) krävt i en skrivelse till regeringen. För personer med vissa funktionshinder finns det möjlighet att få bilstöd. var anslaget till bilstöd alltför lågt. Det fick till följd att pengarna för bilstöd tog slut innan budgetåret var slut och man fick då vänta innan bilstödet kunde utbetalas. drev i flera budgetförhandlingar ett krav på att bilstödet skulle ökas och fick efter viss möda gehör för sitt krav. Det är ett steg i rätt riktning. Men även regelverket kring bilstödet behöver reformeras och anpassas efter dagens behov. En sådan regel är till exempel att den som är och har lämnat arbetsmarknaden med förtidspension själv måste kunna köra bilen för att få rätt till bilstöd. Det innebär att om den sökande har personlig assistans, saknar körkort och är förtidspensionerad står denne utan möjlighet att få bilstöd. Detta är en onödig reglering, eftersom bilstödet och färdtjänsten är två kommunicerande kärl, dvs. att om fler kvinnor och män med funktionshinder fick bilstöd skulle kostnaderna för färdtjänsten minska. har lämnat sitt betänkande, Mobil med bil (SOU 2005:26). är positivt till förslaget om de ökade möjligheterna för barnfamiljer att få bilstöd. I övrigt hade vi önskat att utredningen kunnat medverka till större förändringar. Främst beror väl detta på att utredningen inte fick föreslå något som kunde belasta statsbudgeten. hade också sett fram mot ett förslag om att kravet på förvärvsarbete slopats. Detta har för många personer med funktionshinder som söker sig ut på arbetsmarknaden blivit ett moment 22. Det kan vara extra svårt att söka arbete och även att få arbete utan bil. Många har en svag ställning på arbetsmarknaden och många saknar helt arbete. Därför är det prioriterat att vidta åtgärder som underlättar för kvinnor och män med funktionshinder att komma in på arbetsmarknaden. Därför bör kravet på förvärvsarbete för att få bilstöd slopas. Vi anser inte heller att körkortskravet ska finnas kvar för de grupper som omfattas av detta krav. En personlig assistent borde kunna vara den som har körkort och kör bilen. Vi är skeptiska till att föra över bilstödet som helhet eller som en del till kommunerna. Ska bilstödet, som vi vill, utökas, ska det göras med statliga medel. Det ska vara en del av en samlad socialpolitik och ha sin bas i socialförsäkringssystemet, detta utan att för den skull hindra kommunerna från att också kunna ge ett mobilt stöd som ett eget åtagande. För att kompensera för de ökade utgifter som ovanstående förändringar kan innebära höjer vi anslaget 16:7 Bilstöd till handikappade (utg.omr. 9) med 20 miljoner . I den nationella handlingsplanen för handikappolitiken Från patient till medborgare (prop. 1999/2000:79) slås det fast att målet för handikappolitiken ska vara ett samhälle som gör det möjligt för människor med funktionshinder att bli fullt delaktiga i samhällslivet. Människors lika värde är en grundläggande utgångspunkt i vårt samhälle och alla människor har kunskaper, förmågor och erfarenheter som är viktiga för samhället. Därför måste samhället formas på ett sådant sätt att alla kan medverka i utvecklingen och nå full delaktighet. Människor som har funktionshinder utgör givetvis inget undantag i detta avseende. Personer med funktionshinder är medborgare med lika rättigheter och skyldigheter som andra medborgare. var med och tog fram den nationella handlingsplanen och vi tycker att den är väldigt bra. Men vi har märkt att själva genomförandet av planen går trögt. Därför ser vi att det kommer att krävas resursförstärkningar för att målet om att ska vara tillgängligt till 2010 ska kunna uppnås. förslår därför att det tillförs 250 miljoner för detta ändamål 2008, 500 miljoner 2009 och 750 miljoner 2010. Pengarna bör fördelas av regeringen och gå till olika typer av tillgänglighetssatsningar. 14Stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken har drivit frågor som syftat till att utveckla kvaliteten inom äldreomsorgen, stärka äldres rättssäkerhet, utveckla stödet till anhöriga och ge ökade möjligheter för personal inom äldreomsorgen att utvecklas inom yrket. Det är och har varit ett målmedvetet och långsiktigt arbete som bl.a. ledde fram till att under förra mandatperioden kunde driva igenom viktiga kvalitetsfrågor i den nationella utvecklingsplanen för äldreomsorgen. Den nya regeringen fullföljer många av dessa satsningar, vilket naturligtvis är bra. saknar 40procent av personalen i äldreomsorgen grundutbildning. Likaså är bristen på specialkunskaper om t.ex. demenssjukdomar stor. Det behövs ett långsiktigt stöd till kompetenshöjning inom äldreomsorgen, och vi avsätter för detta ändamål 100 miljoner 2008 och 200 miljoner . Valfrihet och självbestämmande i äldreomsorgen handlar inte om att välja vårdföretag utan om att ha verklig valfrihet i vardagen genom att fritt kunna förfoga över vilka insatser som ska utföras inom den biståndsbedömda tiden. Det finns framgångsrika försöksverksamheter bl.a. i vissa stadsdelar i och i där det ges möjlighet att byta ut insatser när den äldre själv så önskar. De som har hemtjänst bör ges möjlighet att fritt få förfoga som den äldre själv kan bestämma hur och när de ska användas. är väldigt kritiskt till regeringens satsning på att öka konkurrensen i äldreomsorgen. Därför drar vi in anslaget på 300 miljoner till mångfald i äldreomsorgen 2008. Dessa pengar bör i stället användas till att stimulera verklig valfrihet i vardagen för de äldre en valfrihet som möjliggör att välja insats i stället för att välja entreprenör. För att stimulera en sådan utveckling i kommunerna avsätter vi 20082010. 15Bidrag till utveckling av socialt arbete m.m. är stolt över att ha bidragit till att kvinnojourerna tillförts 100miljoner kronor . Kommunerna måste nu ta sitt ansvar för att tillgodose kompetent stöd till samtliga våldsutsatta kvinnor som söker hjälp. De måste utbilda personal, men också personal som arbetar med funktionshindrade och äldre.