mot · GV02Sf203 · 2007-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ökad föräldramakt över föräldraförsäkringen. Föräldraförsäkringen infördes och ersatte den dåvarande moderskapspenningen. Därmed ersattes en gammal individuell försäkring som band barnens omvårdnad till modern med en försäkring som betonade föräldrarnas ansvar. Varje barn har rätt till sina föräldrar, och föräldrarna ska ha lika möjligheter att förena föräldraskap med förvärvsarbete eller studier. Detta är ett tydligt stöd för familjerna att utifrån sin unika situation forma den omvårdnad som de finner är bäst för både barnet och familjen. Ingen familj ser lika ut, men varje familj är värd samhällets stöd och måste få möjligheter att forma sitt eget livspussel. Föräldrarna är generellt de som har sitt barns bästa för ögonen och som bäst kan hävda intresse. Föräldraförsäkringen har varit ett aktivt stöd för att kunna förena förvärvsarbete eller studier med barn. har också ett högre barnafödande än många andra länder inom EU. Föräldraförsäkringen har varit föremål för flera översyner i syfte att främja att den verkligen leder fram till att båda föräldrarna ska ta sitt ansvar för barnen. Alltjämt tenderar den inte minst inom vissa sektorer att vara mer av en moderskapspenning och det är ett välkommet steg som regeringen nu tar i syfte att stärka intentionerna bakom föräldraförsäkringen med den nya jämställdhetsbonusen. Nuvarande regering har också tydligt markerat sin vilja att öka föräldrarnas makt och ansvar. Det välkomnar jag. Frågan blir då varför inte denna mer flexibla hållning också skulle kunna gälla inom ramen för föräldraförsäkringen. Självklart ska fokus vara att försäkringen ska ersätta inkomstbortfall under barnens första tid. Vi vet att föräldrarna inom ramen för dagens modell prioriterar barnens första år för detta krävs ingen pekpinne från staten. Försäkringen gäller ett antal ersättningsdagar som inte har detta fokus de ersätter inte inkomst. Det är inte bara som försäkringen kan brukas utan den är möjlig att använda tills barnet fyllt . Försäkringen har således en viss vidvinkel, och avsikten är väl inte att strypa denna. Jag anser att denna flexibilitet kan stärkas genom att slopa åldersgränsen vid . Detta skulle ge föräldrarna möjlighet att spara dagar för att följa barnen genom , och man kunde då själv planera för detta redan från början. Barn växer med föräldraengagemang det är vi alla väl medvetna om. Alla barn mår väl av vuxna som bryr sig. Alla barn mår väl av fler vuxna i skolan. Det är fantastiskt med klassmorfäder och annat som vi nu ser, men det är och har också varit väldigt bra med närvarande föräldrar för alla barn, inte bara för de egna barnen. Det finns alla skäl att stärka kontakterna mellan föräldrarna och skolan. Det efterfrågas av skolan och av föräldrar. Då är det vår uppgift att försöka skapa möjligheter för det. Kontaktdagarna var en sådan möjlighet. Kontaktdagarna infördes en gång för att göra det möjligt för alla föräldrar, inte bara för vissa, att vara delaktiga direkt i sina barns skolvardag, att skapa de möten som är så viktiga mellan föräldrarna och skolan i vardagen. Kontaktdagarna har däremot kommit och gått, och man har sett spåren i både förskola och skola. Senast var de införda med till . Då var det enligt sjukpenningnivå tills barnet fyllde . Föräldrarna försvinner från skolan efter lågstadiet det har vi också sett. Många säger att föräldrarna behövs under hela grundskoleperioden. Skälen till att ta bort kontaktdagarna, som verkligen gjorde att föräldrarna mötte skolan i vardagen, var inte att man ville strypa mötena. Skälen härrörde till ekonomi, till statsbudgeten. Det var också det som framgick i uttalande när det gällde motionerna om detta tidigare. Man såg inte möjlighet att införa av statsfinansiella skäl. Föräldraförsäkringen har byggts ut . är lägsta nivå. Det har varit bra. Vi vet att delar av det här utnyttjas och . Vi vet att det utnyttjas . Det är helt okej det är flexibelt. Men varför då inte ge rätten att spara , om det nu är så att man vill ha gränser? Varför inte ge rätten till föräldrarna att spara dagar för att utnyttja under hela grundskoleperioden, för att kunna delta och vårda relationen med sina barn och barnens arbetsplats? Varför inte ge möjligheten? Det kostar inte statskassan något. Det kostar inte arbetsgivaren något. Det är pengar som redan finns utdelade, möjligheter som finns utdelade. Men det ger föräldrarna rätt att ta ledigt från arbete även när barnen har blivit något äldre, under hela grundskoleperioden. Det är ett sätt att stärka banden till barnen och skolan och ett sätt att göra föräldraförsäkringen mer flexibel utan ökade kostnader. Det handlar om möjligheten för föräldrarna att själva förfoga över dagar. När man blir förälder har man mycket väl koll på att man har de här dagarna, att man har ett särskilt konto för att ta ledigt och vara tillsammans med sina barn. Man vet vad som är dagar med den lägsta nivån. Man vet vad som är sjukpenninggrundade dagar. Man har själv ett tydligt fokus och man kan själv styra. Om regeringen är rädd för missbruk, att föräldrarna inte satsar på de riktigt små barnen, kan man ju även här införa begräsningar. Ser vi hur dagens använts finner man dock inte fog för den rädslan. De flesta dagarna tas ut . Risken för att flytta fokus genom en ökad flexibilitet i denna del är således minimal. Det innebär att man som förälder, när man får möjlighet och har kraft att styra, väljer de tidiga åren, men en del sparas. Låt oss då säga att man får spara eller . Det är kanske eller under hela grundskoleperioden som man pratar om, som föräldrar då har rätt att ta ut för att vara med sina barn i skolan istället för de gamla kontaktdagarna. Regeringen bör lägga fram förslag som möjliggör denna frihet under ansvar för föräldrarna att vara med sina barn genom .