mot · GV02Ub353 · 2007-10-03 00:00:00 — Nya regler för privata skolor 5Nya regler för fristående skolor4 9Möjlighet att stänga en skola omedelbart5 10Privatisering av kommunala skolor6 11Tillgänglighet för alla elever7 14Individuellt program på fristående skolor8 15Antagningsprov och -tester9 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en stopplag för etablering av fristående skolor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om avgift för prövning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om beslutanderätt om fristående skolor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kommunens skyldighet att yttra sig samt bifoga en konsekvensbeskrivning över ansökan om att starta en fristående skola. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förtydligande i skollagen att ska göra en allsidig bedömning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjlighet för att stänga en fristående skola. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en utredning om privatisering av kommunala skolor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om tillgänglighet för elever med funktionshinder. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vinster i fristående skolor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att konfessionella skolor ej ska vara berättigade till offentliga bidrag. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att fristående skolor ej ska kunna erbjuda individuellt program. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förbud mot antagningsprov och -tester vid urval till grundskolor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om närhetsprincip i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om närhetsgaranti i gymnasieskolan. För är allas rätt till kunskap det viktigaste målet med utbildningspolitiken. Kunskap ger makt och en bra skola är därför ett led i strävan mot ökad jämlikhet och minskade sociala klyftor. Skolan ska vara en förändrande kraft i samhället. För att bli det måste skolan vara likvärdig. Alla ska ha samma möjligheter att skaffa sig kunskap och utvecklas efter sina egna förutsättningar och behov oavsett bakgrund. Det betyder inte att alla ska vara lika. Tvärtom, olikheterna måste få utrymme för att skolan ska bli en plats för mångfald och demokratisk samverkan mellan människor i ett jämlikt samhälle. Skolan spelar en central roll för att ge alla en grund att stå på och för att ge eleverna de redskap som behövs för att utvecklas i skolan, men också resten av livet. vill ha en skola där eleverna får det stöd och den stimulans som behövs för att ta emot, skaffa och söka kunskap. Kunskap är en demokratisk rättighet och ingen handelsvara. Vi vill därför ha en gemensamt finansierad och demokratiskt styrd skola där det är behoven som styr resurstilldelningen. I en likvärdig skola ges varje elev goda möjligheter att få sina behov tillgodosedda och på så sätt kan alla elever nå målen. Den svenska skolan blir tyvärr allt mindre likvärdig. Resurser omfördelas från de elever som har sämst förutsättningar och därför har störst behov av stöd och stimulans, till elever med goda förutsättningar i form av välutbildade föräldrar med god ekonomi. Om man ser på den sociala sammansättningen i olika skolor är det tydligt att omfördelningen sker från fattig till rik. I Vad händer med likvärdigheten i svensk skola? (2006:275) konstateras att skillnaden mellan skolor med avseende på elevresultat har ökat . Även skolsegregationen utifrån socioekonomisk bakgrund har ökat . Förklaringen är möjligheten att fritt välja skola. Det är en möjlighet som främst utnyttjas av föräldrar med högre utbildning, som placerar sina barn i skolor där det finns elever med samma bakgrund. De fristående, eller privata, skolorna utgör en väsentlig del av detta marknadsanpassade utbildningssystem, som infördes av en borgerlig regering. De fristående skolorna förstärker på ett mycket påtagligt sätt de negativa effekterna av den marknadsmässiga styrningen av skolan. Anledningen till att de fristående skolorna kan utöva en sådan stor påverkan på hela skolväsendet är att har bland de mest generösa reglerna i världen för etablering av och verksamheten vid privata skolor. Skolhuvudmännens intressen och rättigheter går före elevernas bästa. För att hejda den numera okontrollerade utvecklingen inom skolans område föreslår att det införs en stopplag för etablering av nya privata skolor tills nya regler har införts, som innebär att de fristående skolorna inte gynnas. det tar att utarbeta och implementera nya regler ska inte ta emot nya ansökningar om att få starta fristående skolor, inkomna ansökningar ska ej behandlas och skolor som godkänts, men ej startat sin verksamhet, måste skjuta upp starten. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5Nya regler för fristående skolor Nedan följer förslag till förändrade regler för de fristående skolorna. Det nya regelverket ska börja gälla och ska tillämpas på såväl nya ansökningar som redan befintliga skolor. Redan befintliga skolor ska få möjlighet att anpassa sin verksamhet till det nya regelverket. Antalet ansökningar till att starta en fristående skola har ökat kraftigt. Många av ansökningarna är ofullständiga eller bristfälliga. Det innebär att handläggningstiderna förlängs eftersom kompletteringar måste begäras in. Det gör det också svårt för kommunerna att göra bra konsekvensanalyser om de får ett undermåligt underlag. I andra fall får ansökningar visserligen godkänt, men huvudmännen startar aldrig någon verksamhet. För att begränsa antalet ansökningar som bygger på orealistiska antaganden eller bristfällig planering, eller helt enkelt är oseriösa, bör en särskild avgift införas för prövning. Det är också rimligt att de som ansöker om att starta en fristående skola bidrar till finansieringen av statens merkostnader för prövningen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. När bedömt att en skola uppfyller de uppställda kraven blir kommunen där skolan är belägen tvingad att betala bidrag till skolan för varje elev som väljer den fristående skolan. Utvecklingen innebär betydande svårigheter för kommunerna att planera sin skolverksamhet. De negativa konsekvenserna i storstadsregionerna är kända , men även kommuner i glesbygd drabbas. är det kommunerna som har ansvaret för skolans organisation och ekonomi. Staten styr genom nationella måldokument och tillsyn. I ett sådant system är det orimligt att en fristående skola ska kunna bedrivas i en kommun mot kommunens egen vilja. För är det därför självklart att kommunen borde ha en reell möjlighet att ha direkt inflytande över etableringen av en fristående skola. Därför måste skollagen ändas så att endast kan godkänna en ny fristående skola som bidragsberättigad om kommunen i fråga tillstyrkt ett sådant beslut. Dessutom, om kommunen säger nej till etableringen av en fristående skola måste fatta beslut att skolan ej har rätt till bidrag. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I samband med beslut om rätt till bidrag ska kommunens yttrande innehålla en konsekvensbeskrivning. Av den bör framgå vilka följder etableringen av en fristående skola får för kommunens samlade skolväsende. prövning ska ske utifrån en helhetsbedömning där kommunens yttrande ska ha avgörande betydelse. fick i uppdrag av regeringen att komma med förslag för att bl.a. förbättra prövningen av fristående skolor. I rapporten och bidrag för fristående skolor (2006:281) konstaterar att det finns brister både i ansökningarna om att starta skolor och i kommunernas konsekvensbeskrivningar. Till en viss del kan dessa problem lösas med förändrade rutiner, exempelvis att anvisningar görs tydligare och att ansökningsblanketterna förbättras. Däremot anser att det inte är tillräckligt med förändrade rutiner för att komma till rätta med de brister som finns i kommunernas yttranden över fristående skolors ansökan om etablering. Det finns kommuner som helt avstår från att yttra sig, särskilt när det gäller ärenden om gymnasieskolor. För att ska ha ett fullständigt underlag för att fatta beslut om godkännande och rätt till bidrag bör det framgå av förordningen om fristående skolor att kommunen inte endast har rätt att yttra sig utan är skyldig att yttra sig vid etablering av en fristående skola. Kommunen ska också vara skyldig att bifoga en konsekvensbeskrivning till sitt yttrande. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Även i de fall kommunerna inkommer med yttranden är de ofta kortfattade. Det är sällan som konsekvensbeskrivningarna följer anvisningar i skriften sig till om fristående skolor (2000), som bifogas när ansökningshandlingarna skickas ut till kommunerna. Det är av största vikt att kommunens konsekvensbeskrivning ger möjlighet att göra en seriös bedömning av vilka följder etablerandet av en ny fristående skola får. I enlighet med slutsatser föreslår att ett förtydligande görs i skollagen om att ska göra en allsidig bedömning av sådana omständigheter som kan inverka på skolväsendet i kommunen och där det bl.a. ska undersökas om inrättandet av en fristående skola inverkar menligt på kommunens möjlighet att erbjuda eleverna utbildning inom det egna skolväsendet eller medför ekonomiska svårigheter på lång sikt. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 9Möjlighet att stänga en skola När inspekterar en fristående skola upptäcks ibland så allvarliga brister att skolans tillstånd dras in. Om skolan överklagar beslut kan den fortsätta verksamheten med dessa allvarliga brister under hela rättsprocessen, som oftast är utdragen. Detta är ett tydligt exempel på att lagstiftningen inte tar hänsyn till elevernas rätt till kunskap och en bra utbildning utan tar skolhuvudmannens parti. Vi föreslår därför att skollagen ändras så att kan stänga en skola med allvarliga brister. Skolan ska givetvis kunna överklaga beslut som , men den ska förbli stängd under hela rättsprocessen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 10Privatisering av kommunala skolor Den senaste privatskoletrenden är att enskilda personer vill överta och privatisera verksamheten i kommunala skolor. Ofta är det anställda vid skolan som menar att de inte kan utveckla verksamheten i önskad riktning om skolan styrs av demokratiskt valda politiker. Företeelsen brukar omnämnas som avknoppning, men ett förskönat språkbruk kan inte dölja det faktum att det är fråga om utförsäljning av gemensamt styrda verksamheter och gemensam egendom. Konsekvenserna av denna utveckling är svåra att förutse, men redan nu kan stora problem anas. Ett problem som har uppmärksammats är om det är möjligt att privatisera skolan om en majoritet av elever och personal motsätter sig en privatisering. Och även om personal och elever ställer sig positiva till en privatisering är det inte säkert att framtida elever och anställda är av samma åsikt. Ett särskilt problem uppstår när verksamhet som tidigare bedrivits i offentlig regi privatiseras. Den generella grundlagsfästa meddelarfriheten ersätts då med en långtgående tystnadsplikt. Detta innebär bl.a. att privat verksamhet får konkurrensfördelar på bekostnad av arbetstagarens möjlighet att meddela sig när det gäller exempelvis missförhållanden på arbetsplatsen. Detta är särskilt allvarligt just på grund av att verksamheterna finansieras med skattemedel, och för att det handlar om verksamheter där elever och föräldrar måste kunna ställa höga krav på kvalitet, trygghet och säkerhet. Ett annat allvarligt problem är att vissa områden helt kan komma att sakna kommunala skolor. Det väcker frågor om hur barns och ungdomars rätt att få utbildning inom det offentliga skolväsendet ska kunna tillvaratas och vilken rätt eleverna har att gå i en skola nära hemmet. Inte minst kan det komma att drabba elever med funktionsnedsättningar, som inte kan vara säkra på att en fristående skola vill ta emot dem, utan måste gå i en skola. Givetvis är det bara populära skolor med god ekonomi som är intressanta att köpa ut. De skolor som blir kvar i regi är skolor med större eller mindre problem som kräver mer resurser. Med en krympande skolbudget blir det allt mindre pengar över till de elever som har störst behov av stöd och hjälp, vilket ökar segregationen och de redan alltför stora klasskillnaderna i samhället. Den tidigare i motionen föreslagna stopplagen för nyetablering av privata skolor kommer självklart även att gälla privatisering av kommunala skolor. ger dessa utförsäljningar upphov till en rad specifika problem och det krävs en grundlig översyn och analys av regelverket. Mot bakgrund av detta föreslår vi att det tillsätts en utredning om privatisering av kommunala skolor som får i uppdrag att se över nuvarande regler, analysera möjliga konsekvenser av utvecklingen och föreslå nya regler bl.a. med avseende vad som nämns ovan i motionen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 11Tillgänglighet för alla elever Inte bara skolbyggnaderna utan också skolgårdarna ska vara tillgängliga och användbara för allas lek, rörelse och samvaro på raster och fritid, även för barn med funktionshinder. Regleringen kring lokaler, utemiljö och utrustning bör därför innehålla krav på tillgänglighet för elever med funktionshinder för såväl kommunala skolor som fristående skolor. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. har mer än hälften av de privata skolorna ett aktiebolag som huvudman. Trenden är att detta blir allt vanligare. som är huvudman för flera skolor ökar också. Från privatskolelobbyns håll brukar hävdas att aktiebolag är den bästa driftsformen eftersom det är en välprövad företagsform med klara regler. Att det dessutom är den lämpligaste driftsformen för att maximera vinsten, begränsa inflytandet för elever och anställda samt begränsa allmänhetens insyn i verksamheten talas det tyst om. Möjligheten för privata skolor att vara vinstdrivande tillsammans med ett av de mest generösa bidragssystemen i världen har gjort det svenska skolväsendet till en lukrativ bransch. Någon sammanställning av de privata skolornas vinster finns inte tillgänglig, men enligt sju av de större utbildningsbolagens årsredovisningar är deras samlade vinster ca , vilket motsvarar ett par hundra lärartjänster. I de nordiska grannländerna är lagstiftningen betydligt mindre generös mot de kapitalistiska intressena. I är visserligen alla bolagsformer tillåtna för de privata skolorna, men det finns ett krav att alla offentliga medel ska komma eleverna till godo. I drivs skolorna av allmännyttiga samfund och får inte drivas för ekonomisk . Slutligen i är det förbjudet att driva skolor i form av aktiebolag just med tanke på möjligheten till vinstutdelning och det är endast icke vinstdrivande stiftelser som får vara huvudman. Dessutom får en enskild huvudman inte driva fler än en skola. Fristående skolor utan annat märkbart syfte än det ekonomiska vinstintresset hör, enligt vår mening, inte hemma inom det svenska utbildningsväsendet. För kommer rätten till kunskap alltid att vara överordnad rätten till vinst. Vinst är ett olämpligt styrmedel i en verksamhet som ska vara behovsstyrd. I de fall en skola får ett överskott bör detta återinvesteras i verksamheten och på det sättet komma eleverna till godo. Därför är det också direkt olämpligt att tillåta driftsformer som är anpassade till affärsverksamhet på en kommersiell marknad och vars främsta syfte är att generera vinster till ägarna. Mot bakgrund av detta föreslår vi att det tillsätts en utredning som ska lämna förslag på hur de offentliga bidragen till fristående skolor ska komma eleverna till godo och inte t.ex. utbetalas som vinst till skolans ägare. Bland annat bör det utredas vilka icke vinstdrivande driftsformer som är lämpliga för fristående skolor och om det behövs begränsningar av antalet skolor som en huvudman kan driva. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I läroplanerna både för det obligatoriska skolväsendet och för gymnasieskolan anges att undervisningen i skolan ska vara icke-konfessionell. menar att detta är en mycket viktig princip särskilt i ett mångkulturellt samhälle. Att undervisningen inte ska ta ställning för en viss trosuppfattning utan istället uppmuntra till eget kritiskt sökande efter kunskap och ge stöd i skapandet av en egen världsbild är för oss grundläggande i en demokrati. Vi ställer oss därför frågande till hur de fristående skolor som drivs på konfessionell grund uppfyller detta grundläggande krav. Det är svårt att se varför offentliga medel ska användas till verksamheter som på avgörande punkter gör avsteg från gällande läroplaner. Den offentligt organiserade skolans uppgift är enligt vår mening bl.a. att utgöra en mötesplats för barn och unga med olika ursprung och därmed verka för integration, förståelse och respekt. Skollagen behöver därför ändras så att fristående skolor med konfessionell inriktning ej bör vara berättigade till kommunala bidrag. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 14 Individuellt program på fristående skolor motsätter sig att fristående skolor kan erbjuda det individuella programmet på gymnasieskolan av flera anledningar. Vi menar att det kommer att leda till att segregeringen ökar. Valet av skola och de fristående skolorna kommer att ha samma segregerande effekt på Individuella programmet, (IV-programmet) som det har haft på det övriga skolväsendet. Dessutom kan man befara att det kommer att starta skolor som endast erbjuder IV-programmet, vilket i sig skapar segregering. Det innebär dessutom att den naturliga och nödvändiga kontakten till gymnasieskolans övriga program saknas. Detta kan ha negativ inverkan på elevernas motivation och motverka syftet att eleverna ska bli behöriga att söka till ett nationellt eller specialutformat program. Frågan uppstår också vilket incitament den fristående skolan och dess huvudman har för att eleverna ska gå vidare till ett nationellt program. För den heterogena grupp som går IV-programmet krävs anpassning till varje individs förutsättningar, intresse och behov. Det kan handla om allt från att med olika insatser öka motivationen till långtgående specialpedagogiska och ämnesmetodiska insatser. En förutsättning för att kunna genomföra detta är hög lärartäthet och att lärarna har pedagogisk utbildning. De fristående skolorna har stora brister på dessa områden med få lärare och en låg andel av dem som är behöriga. Inte sällan saknas även andra pedagogiska resurser vid de fristående skolorna, t.ex. skolbibliotek. Det finns därför anledning att tro att de fristående skolorna inte har förutsättningar att kunna erbjuda eleverna på IV-programmet en tillräckligt bra utbildning. Det räcker dock inte med pedagogiskt stöd. Många av eleverna har dessutom andra problem, exempelvis sociala eller psykiska, som ställer stora krav på en väl utbyggd elevhälsa med utbildad personal. Något som saknas i många av de fristående skolorna. Därför är det av största vikt att de resurser som ställs till förfogande kommer eleverna till del. I fristående skolor där eventuell vinst kan betalas ut till ägarna riskerar eleverna att gå miste om resurser. Det finns också en risk att vissa skolor väljer billiga lösningar för utbildningen, såsom praktik eller studiebesök, framför lärarledd undervisning eftersom IV-programmet endast ska ge utbildning på heltid och inte undervisning på heltid. Bristen på insyn i de fristående skolorna är ytterligare en anledning att dessa skolor inte bör bedriva en verksamhet där det är oerhört viktigt att kvaliteten upprätthålls. Det är vanligt att eleverna vid IV-programmet kommer från socialt utsatta miljöer och har problem, t.ex. i hemmet eller med droger, som skolan ensam inte kan lösa. Många av dem kan därför behöva stöd och stimulans även utanför skolan, vilket förutsätter ett samarbete mellan skolan och andra institutioner och verksamheter. För att kommunen ska ha optimala möjligheter att planera och samordna detta bör endast kommunala skolor kunna erbjuda IV-programmet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 15Antagningsprov och -tester På många håll startas klasser och skolor med speciella inriktningar, med t.ex. dans och fotboll på schemat. Det är bra att skolan utvecklas och att eleverna kan bejaka sina intressen. Skolan måste vara öppen för alla elever och det gäller också skolor med specialinriktning. Skolan har till uppgift att ge eleverna möjlighet att utveckla sina kunskaper och färdigheter och elevernas förkunskaper ska inte spela någon roll om de får den chansen. Tanken med dessa skolor måste vara att eleverna ska kunna utveckla sina intressen och färdigheter, inte att de ska ingå i en elitsatsning. Vi tror också att både elever och föräldrar är fullt kapabla att själva avgöra vilken specialinriktning som passar bäst. I de flesta fall går dessutom intresse och förmåga hand i hand. Därför anser vi att urvalet till dessa klasser och skolor inte ska få ske med hjälp av antagningsprov eller -tester och att detta ska gälla både kommunala och fristående grundskolor. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det fria skolvalet har slagit igenom stort, ackompanjerat av två argument: ökat inflytande över den egna situationen för föräldrar och elever genom valfrihet samt kvalitetsförbättring i skolan genom konkurrens. Vi anser att argumenten är svaga och att det fria skolvalet i stället skapar segregering och stress. Principen om att skolan ska vara en plats där elever med olika bakgrund och erfarenheter kan mötas blir alltmer avlägsen. Skolan kan visserligen inte lösa problemet med segregeringen, men genom att införa närhetsprincipen kan några av effekterna motverkas. I första hand ska varje elev gå i en skola så nära hemmet som möjligt. Föräldrar och elever bör dock ges möjlighet att komma in med alternativa önskemål som bör tillgodoses så långt det är möjligt. Geografisk närhet ska ge företräde om fler elever önskar gå i skolan än det finns plats för. Kommunerna måste också ta hänsyn till boendesegregationen när de konstruerar skolornas upptagningsområden. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Flera storstadskommuner har infört system med betygsintagning till gymnasiet, vilket innebär att eleverna med högst betyg har förtur till de mest populära skolorna. Förutom att detta förstärker betygens negativa roll i grundskoleundervisningen skapar det starka segregationseffekter mellan elever med höga respektive låga betyg. avvisar argumentet att detta skulle minska den etniska segregationen genom att elever från storstädernas förorter skulle ges möjlighet att studera på populära gymnasieskolor i innerstaden mot bakgrund av att elever med utländsk bakgrund, av sociala och klassmässiga skäl, generellt har lägre betyg än infödda svenska elever. Rapporten Vad innebar införandet av fritt skolval i för segregeringen i skolan? (2005:2) från () visar också att både den etniska och den socioekonomiska segregeringen har ökat sedan betygsintagningen infördes i gymnasieskolor. I en annan rapport från IFAU, Betygsintagning och elevers studieframgång i gymnasieskolor (2006:15), finner att betygsintagningen inte har gett några positiva effekter på elevernas prestationer utan snarare tvärtom. Det är särskilt de elever som hade högst betyg i som presterar sämre än förväntat i gymnasieskolan. Att samla högpre-sterande elever i det som i debatten brukar benämnas elitskolor har en negativ effekt. Det bekräftas också av internationella jämförelser, exempelvis , som tydligt visar att ett sammanhållet skolsystem har positiva effekter för alla elevers prestationer. vill i stället understryka behovet av en närhetsgaranti inom gymnasieskolan.