mot · GU02Fi7 · 2007-05-01 00:00:00 — De preliminära bedömningar som presenterar för statens utgifter , 2009 och 2010 är 15,7, 25,8 respektive 26,9miljarder kronor högre än i regeringens förslag. En del av förslag, främst en omfattande jobbsatsning, påverkar genom sin konstruktion främst statsbudgetens inkomstsida. Sammantaget innebär de reformer som presenteras i budgetförslag ett finansiellt sparande i staten som är lägre än det som regeringen siktar på. Som vi påpekat är ett högt offentligt sparande inget självändamål. Om behoven är stora kan det till och med vara negativt med ett högt finansiellt sparande, eftersom det indikerar ett ekonomiskt utrymme som inte nödvändigtvis används på ett produktivt sätt. I förslag finns trots stora satsningar ett mycket högt statligt sparande, vilket medför ett offentligt sparande motsvarande av BNP . De höga siffrorna för det finansiella sparandet antyder därför att det kommer att finnas ett utrymme för större sociala reformer längre fram. Med regeringens nuvarande politik kan dock den samlade offentliga ekonomin snabbt försämras en erfarenhet som i närtid finns från tidigare borgerliga regeringsår . Regeringen föreslår , efter den justering i beräkningen av det offentliga sparandet som föranletts av krav på bokföringen av premiepensionerna, att målet för det finansiella sparandet i den offentliga sektorn fastställs till i genomsnitt av BNP över en konjunkturcykel. avvisar regeringens förslag. Överskottsmålen har använts för att lättare motivera en åtstramning i den offentliga sektorn. När detta mål uppnåtts vill exempelvis arbetsgivarorganisationen gå vidare och genomföra stora skattesänkningar. utgångspunkt är den motsatta. Det behövs stora investeringar i den gemensamma sektorn. Det gäller exempelvis bostadsområdet där investeringarna varit alltför låga . Det gäller en nödvändig satsning på klimat- och energisektorn som bland annat kräver investeringar i ny, modern infrastruktur. Och det gäller givetvis nödvändigheten av betydligt fler anställda inom den gemensamma välfärdssektorn. Tanken att man skall spara för att klara av morgondagens demografiska utmaningar bortser från att den välfärd som kan erbjudas medborgarna i avgörande delar bygger på medvetna och kraftfulla offentliga investeringar under tidigare decennier. Redan 1990-talets nedskärningar i den offentliga sektorn och den därefter stagnerade tillväxten i denna sektor ger kostnader för samhällsekonomin. Att genom ett överskottsmål i de offentliga finanserna också begränsa investeringarna i tider av mycket god ekonomisk tillväxt är att försitta möjligheterna till en säkrare ekonomisk utveckling. Nedanstående tabell visar en översiktlig bild av budgetförslag med avseende på några statsfinansiella nyckeltal: Effekter för statens finanser av förslag, miljarder kronor Differens mot vårpropositionens bedömningar -22,2 -24,9 -32,2 -61,8 -76,4 -87,4 Finansiellt sparande i staten -1,6 -23,1 -40,9 -1,6 -23,1 -40,9 -0,1 -0,7 -1,2 15.1Kommunerna har en nyckelroll för välfärden I ett modernt välfärdssamhälle som är den offentliga sektorn en avgörande förutsättning för många människors dagliga liv och ekonomi. Den kommunala sektorn, det vill säga verksamheterna i primärkommunerna, landstingen och regionerna, står för huvuddelen av välfärdsproduktionen i . Eftersom arbetet med vård, omsorg, utbildning och kultur i huvudsak sker genom möten mellan människor är sektorn också arbetskraftsintensiv. Den offentliga sektorn står för en effektiv och rationell lösning av samhälleliga behov. Här produceras välfärdstjänster som ger invånarna en god livskvalitet. Via de skattefinansierade gemensamma verksamheterna omfördelas makt och ekonomiska resurser mellan kvinnor och män, mellan högavlönade och lågavlönade och mellan generationerna. På grund av den maktordning som råder i samhället är den offentliga sektorn särskilt viktig för kvinnors vardag och liv. Den offentliga sektorns innehåll, kvalitet och utveckling är en fundamental faktor för ett modernt välfärdssamhälle. Det är framför allt där den grundläggande infrastrukturen byggs och upprätthålls, en infrastruktur som är absolut nödvändig för såväl den enskilde medborgaren som företagens utvecklingsmöjligheter. Offentlig sektor är dessutom det privata näringslivets största enskilda kund och har med sina krav på miljö-, handikapp- och teknikutveckling i upphandlingarna starkt bidragit till de enskilda företagens utveckling. ser stora långsiktiga behov inom välfärden. Under den förra mandatperioden lyckades stärka kommunernas ekonomi genom att statsbidragen kraftigt höjdes. En mycket nödvändig höjning som måste fullföljas eftersom en offentligt finansierad och demokratiskt organiserad välfärd bygger på människors behov. Efterfrågan av välfärdstjänster bestäms av flera faktorer, bland annat den demografiska utvecklingen och på vilket sätt vi organiserar arbetet inom välfärdssektorn. Genom den demografiska utvecklingen i kommer efterfrågan på välfärdstjänster, som till exempel äldreomsorg, att öka. Olika utredningar visar dessutom att en allmänt större efterfrågan är att vänta eftersom människor förväntar sig en utbyggd välfärd för sin trygghet. Detta ställer krav på planering och god framförhållning från den kommunala organisationen, men framför allt på tillräckliga ekonomiska resurser. anser att det därmed blir nödvändigt med en omfördelning från den privata till den offentliga konsumtionen för att kunna tillgodose efterfrågan och behov. 15.2Regeringen urholkar den kommunala välfärden Regeringen har genom höstens budgetmotion fullföljt de satsningar som s-v-mp-konstellationen aviserade för perioden 20072008. Men för år 20092010 förespår regeringen oförändrad nivå på anslaget Kommunalekonomisk utjämning, vilket i realiteten och jämfört med beräkningarna i vårpropositionen 2006 är en sänkning av tillskotten till kommunsektorn. Regeringens förslag till nedskärningar i sjuk- och föräldraförsäkringen, försämringen av arbetslöshetsförsäkringen, införandet av ungdomsgarantin och minskningen av arbetsmarknadsåtgärderna innebär såväl skattebortfall som ökade kostnader för försörjningsstöd för kommunsektorn, vilket inte kompenseras. Till det kommer de ändringar som regeringen genomför i fastighetsskatten. Vi är oroliga för att regeringens förslag kommer att innebära en regional omfördelning från landsbygd till större städer. Regeringen skriver att dess ambition är att den offentliga sektorn skall minska som andel av BNP. har rakt motsatt uppfattning vi vill att välfärdstjänsterna, som är så viktiga för medborgarna, genom den offentliga sektorn skall öka. Med regeringens förslag hotas kommunernas ekonomi, vilket kommer att leda till förnyade krav på besparingar inom välfärdssektorn, vilket i sin tur främst kommer att drabba lågavlönade. Särskilt hårt kommer kvinnor att drabbas av denna utveckling. Kommunsektorn behöver långsiktiga planeringsförutsättningar och vill där se en förstärkning, inte hotande nedskärningar. I budgetmotion utvecklades våra satsningar på den kommunala välfärden genom bland annat fler anställda, satsning på höjning av kvinnors löner, återfört stöd till vuxenutbildningen och frukost i . Dessa förslag ligger självklart kvar men framskjutna eftersom vår budgetmotion föll i behandling av statsbudgeten. Avseende 20092010 kommer vi att noga följa utvecklingen och återkomma med förslag på ytterligare höjningar av statsbidragen till kommuner och landsting. avvisar regeringens förslag till ändring i lagen om kommunalekonomisk utjämning. Uppgiftsfördelningen i samhället med kommunalt självstyre och ansvar för verksamheter med nationella mål kräver en långtgående inkomstutjämning av minst den omfattning som gäller . Kostnadsutjämningen å sin sida skall bidra till att skapa likvärdiga förutsättningar för kommuner och landsting. Skillnader i skattesats skall i princip enbart spegla skillnader i ambitionsnivå eller effektivitet. Alla sådana kostnadsskillnader som beror på lokala förhållanden som den enskilda kommunen eller inte kan påverka bör därför utjämnas. De faktorer som ingår i kostnadsutjämningen, som demografiska och socio-ekonomiska förhållanden, gleshet, vårdtyngd, eller sysselsättningsstatus är inte direkt påverkbara för kommuner eller landsting. Däremot är de egna lönekostnaderna på kort sikt direkt påverkbara. Utredningen regeringen hänvisar till har inte på ett övertygande sätt lyckats visa vilka eller i vilken omfattning lokala förhållanden orsakar strukturella löneskillnader mellan enskilda kommuner respektive landsting. För att kostnadsutjämningen skall uppfattas som legitim måste den uppfylla två krav: Utjämningens utfall för enskilda kommuner och landsting måste uppfattas som rimligt och begripligt. De faktorer som används för att beräkna bidrag respektive avgift skall vara sådana som naturligen orsakar kostnadsskillnaderna. Det räcker inte med att det föreligger ett statistiskt samband. Faktorerna skall vara opåverkbara och inte heller vara en konsekvens av kommunens eller eget agerande. Enligt vår bedömning och majoriteten av remissinstansernas uppfyller den föreslagna modellen med en lönekostnadsfaktor inte dessa krav. Uppdateringen av delmodellen för hälso- och sjukvård innebär för vissa landsting rätt stora förändringar. anser därför att regeringen bör införa så kallade införanderegler så att anpassningen underlättas. Mot denna bakgrund bör regeringens förslag till ändring i lagen (2004:773) om ekonomisk utjämning avslås. Detta bör besluta. presenterade i samband med behandlingen av statsbudgeten ett heltäckande förslag till ekonomisk politik för jobb, rättvisa och hållbar utveckling (motion 2006/07:Fi245). I tabell 6 i föreliggande motion presenteras den uppdaterade fördelning av statens utgifter som skisseras för åren 20082010 i relation till regeringens beräknade utgiftsramar (se propositionen tabell 6.6). De i tabellen presenterade ramarna inbegriper därmed både de förslag som aviseras i regeringens vårproposition och de förslag som aviseras i denna motion. Förändringar i ramar per utgiftsområde 125, differens mot vårpropositionen, Skatt, tull och exekution Försvar samt beredskap mot sårbarhet Hälsovård, sjukvård och social omsorg Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp Ekonomisk trygghet vid ålderdom Ekonomisk trygghet för familjer och barn Kultur, medier, trossamfund och fritid Samhällsplan., bostadsförsörjning, byggande samt konsumentpol. Allmän miljö- och naturvård Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar Allmänna bidrag till kommuner Summa utgiftsområden exkl. statsskuldsräntor 16.1Statliga myndigheter och pris- och löneomräkningen De i propositionen beräknade ramarna har utöver beslut också justerats med anledning av förändrade volymprognoser, makroekonomiska förutsättningar och pris- och löneomräkning (PLO) till myndigheternas förvaltningskostnader. Regeringens politik går mycket tydligt ut på att minska den offentliga sektorn. Ett led i detta är den kraftiga bantningen av antalet anställda i de statliga myndigheterna. I de allra flesta fall innebär inte de arbetstillfällen som går förlorade i staten att arbetsuppgifterna i sig försvinner. Behoven minskar inte. Tvärtom finns det många ytterligare statliga arbetsuppgifter som skulle behöva utföras för att upprätthålla höga krav på rättssäkerhet och service gentemot medborgarna. Jobben finns således kvar, men inte de anställda som skall utföra dem. Resultatet blir då att de som blir kvar får än högre arbetsbelastning. Rent samhällsekonomiskt finns det inte automatiskt några vinster med färre antal anställda i staten. Att kontinuerligt se över den statliga byråkratin är i sig en lovvärd ansats, men de nedskärningar som regeringen gör har en annan inriktning än omsorgen om effektivt använda statliga resurser. I många fall kan det bli fråga om en omfördelning av utgifter inom statsbudgeten. Kostnaderna flyttas från ett konto till ett annat från anslagen till myndigheter till utbetalning av mer arbetslöshetsersättning, och kanske ökade kostnader för sjukskrivning till dem som blir kvar. Regeringen föreslår i vårpropositionen den lägsta slutliga uppräkningen av myndigheternas anslag under de som nuvarande anslagssystem använts, som kraven på vad som skall åstadkommas inte minskas. Sammantaget innebär den slutliga omräkningen på grund av PLO att anslagen minskas med 2008 och 0,6 miljarder , jämfört med beräkningen i budgetpropositionen (se propositionens avsnitt 6.4.3 och tabell 6.10). Vi har i våra förslag accepterat denna beräkning. Men det finns anledning att noggrant följa utvecklingen och i kommande budgetförslag föra en kritisk diskussion om rimligheten i att låta bland annat de produktivitetsmått som beräknas för den privata tjänstesektorn, och som är behäftade med problem, få ett sådant genomslag på beräkningen av de statliga anslagen. Det finns också anledning att återkomma med ett bredare grepp om personalpolitiken och omställningskostnaderna i den statliga verksamheten. Ur ett demokratiperspektiv kan den kommande treårsperioden komma att bli mycket turbulent. Utredning pågår om vår grundlag och har presenterat sina resultat. Kanske kommer propositioner som föreslår grundlagsförändringar och högst troligen kommer propositioner som föreslår en i stora delar ny organisation för . Som om dessa förändringsförslag inte vore nog har det gamla förslaget till börjat dammas av. Uppgifter från EU:s nuvarande ordförandeland, , meddelar att man planerar för att konstitutionen skall träda i kraft till EU-parlamentsvalet . politik när det gäller den demokratiska utvecklingen i vårt land kommer i mångt och mycket att handla om att försöka förhindra ytterligare nedrustning av människors rättigheter och möjligheter att utöva demokrati. Inom stora offensiva kraftsamling när det gäller demokratiutvecklingen kommer arbetet för att få till stånd en folkomröstning om en ny att rymmas. Att demokrati måste få lov att kosta pengar innebär inte att folkvalda skall ha orimligt höga arvoden och ersättningar. avser i kommande budget föreslå att dessa sänks för riksdagsledamöterna och att det utvecklas ett nytt arvodessystem. 16.3Utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning Regeringen har aviserat en uppstramning av den statliga byråkratin genom förslag om nedläggning av ett antal myndigheter och kraftigt minskade anslag till andra. Regeringens val av myndigheter uppvisar en tydlig ideologisk riktning. Regeringen har inga planer på en översyn av de myndigheter som bedriver sin verksamhet utifrån en tydligt marknadsliberal agenda, till exempel en del av den verksamhet som bedrivs av . föreslår här en neddragning av ramanslaget med . 16.4Utgiftsområde 3 Skatt, tull och exekution De mål och bedömningar för politikområdet Skatt, tull och exekution som angav i sin budgetmotion /07 ligger fast. Medborgares och företags förtroende för skattesystemet och bygger bland annat på att regelverk och handläggningsprocedurer är rationella, tydliga och förståeliga. Regelförenklingar är därför av största vikt för såväl enskilda som företag och för det interna arbetet inom . anser att anslag bör tillföras medel som säkerställer att myndigheten även fortsättningsvis kan erbjuda en bra service till allmänhet och företag. När det gäller frågan om den nya eventuella knytning till prövades denna fråga mycket ingående av den tidigare regeringen. Den slutliga bedömningen blev att i operativt avseende skulle arbeta helt självständigt från , men att myndigheten borde vara knuten till i strategiska frågor och för utnyttjande av gemensamt stöd när det gäller IT-verksamhet och administrativa stödfunktioner. stod bakom denna bedömning och har inte funnit anledning att ändra sin syn, eftersom en sådan lösning frigör resurser från administrativt till operativt arbete. lämnade i höstbudgeten förslag till förändringar i ramar för utgiftsområde 4. Vi vidhåller ståndpunkterna och bedömningarna i dessa förslag som innebär en fortsatt generell förstärkning av rättsväsendet, men något lägre än regeringens förslag. Att regeringen inte planerar några större förstärkningar av Kriminalvården är uppseendeväckande. Man har redan en svår beläggningssituation och kommer med nuvarande straff- och kriminalvårdspolitik att behöva bygga många nya platser. Med regeringens aviserade straffskärpningar har prognoserna skruvats upp ytterligare. Utan förstärkningar innebär detta en katastrof. vill frigöra till en förbättrad kriminalvård genom att återinföra villkorlig halvtidsfrigivning och säga nej till straffhöjningar. Detta innebär också att politik kräver mindre nybyggnation. har varit med om att förstärka anslaget till polisen. Den nuvarande regeringens stora förstärkningar ligger dock inte i linje med behovet. Vi har föreslagit en långsammare anslagsökning. Det brottsförebyggande arbetet bedrivs effektivast genom att den generella välfärden och socialpolitiken förstärks. har också sagt nej till den förstärkning av som genomförts för att intensifiera arbetet mot terrorism, eftersom vi inte anser det vara säkerställt att arbetet sker med rättssäkra och icke diskriminerande metoder. Jämfört med regeringens förslag kan även nämnas att vill se en betydande förstärkning av anslaget Rättsliga biträden m.m. Vi föreslår större satsningar på samt på utbildningsinsatser kring sexualiserat våld inom polisorganisationen, och domstolar. 16.6Utgiftsområde 6 Försvar samt beredskap mot sårbarhet förslag är att minska resurserna för främjande av vapenexport inom anslag 6:1. Resurser omfördelas inom anslaget och tilldelas stöd för jämställdhetsarbetet inom Försvarsmakten. anser att det är synnerligen viktigt att det påbörjade jämställdhetsarbetet får ökade resurser då det har visat sig att resultatet inte varit tillfredsställande, inte minst genom de senaste årens upprepade rapporter kring sexuella trakasserier. När det gäller Hemvärnet och övriga frivilligorganisationer anser att det är av stor vikt att dessa organisationer får kraftigt ökade resurser. Vi avser att återkomma till detta i höstbudgeten. motsätter sig regeringens övriga förslag på flera punkter. För det första är den rådande hotbilden alltför svag för att motivera omfattande satsningar på det militära försvaret. Om regeringen verkligen menar allvar med att långsiktigt upprätthålla ett kompetent flygvapen behövs snarare fler flygtimmar och förbandsövningar än högre materielnivå. För det andra syftar satsningarna enligt regeringens egen beskrivning till att öka marknadsföring av svensk krigsmateriel. Detta är en helt oacceptabel utveckling. kan inte ge bistånd med den ena handen och sälja vapen med den andra. Ett sådant agerande bidrar till en fortsatt minskad trovärdighet för som en ledande nation i fråga om global utveckling och fattigdomsbekämpning. 16.7Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd har under en lång följd av år arbetat för att internationella bistånd skall nå av bruttonationalinkomsten (BNI). Även borgerliga partier stödde enprocentsmålet. uppnåddes äntligen detta mål, som naturligtvis håller fast vid. Särskilda rekommendationer från /DAC anger vad som kan räknas som bistånd. Dessa rekommendationer är mycket generösa och tillåtande. Man får till exempel räkna in flyktingmottagande trots att det är en verksamhet som äger rum i . har visst flyktingmottagande finansierats inom biståndsramen, och har haft invändningar mot detta. Den borgerliga regeringen ökar nu anslaget till flyktingmottagande finansierat med biståndsmedel ytterligare med . är självfallet motståndare till denna urholkning av biståndsbudgeten. Ännu längre har den borgerliga regeringen gått när det gäller att krympa biståndsramens innehåll när man anslår medel till skuldavskrivningar. /DAC ger visserligen utrymme för sådana manövrer. Men man kan rimligen inte göra annat än att resa starka invändningar när regeringen skriver av skulder som redan gett ersättning för i form av utfallna exportkreditgarantier till företag som gjort förluster på affärer i länder med stor fattigdom. I praktiken innebär detta att regeringen gjort ett kraftigt avsteg från enprocentsmålet och sänker biståndet med . I anslaget till Internationellt utvecklingssamarbete ingår bistånd till . Delar av detta utvecklingssamarbete kan enligt /DAC:s definition inte räknas som bistånd och det är därför logiskt att dessa områden inte belastar biståndsramen. Men regeringen föreslår att som Rysslandsbiståndet fasas ut skall anslaget Internationellt utvecklingssamarbete minska i motsvarande grad och därmed tas utfasningen av Rysslandsbiståndet som en förevändning för att sänka det reella svenska biståndet. är motståndare till en sådan sänkning. föreslår att när Rysslandsbiståndet utfasas skall det ersättas med motsvarande ökning av Internationellt utvecklingssamarbete. I den ekonomiska vårpropositionen har regeringen själv inte föreslagit hur stora medel som man vill anslå till ett framtida samarbete med eller hur de skall användas. Detta anges varken inom utgiftsområde 5 eller 20. avser att återkomma i denna fråga i budgeten för att där garantera framtida samarbete med inom miljö- och kärnsäkerhetsområdet, nukleär icke-spridning samt området mänskliga rättigheter. Mot denna bakgrund bör den föreslagna ändringen av ändamål och verksamheter som skall innefattas i utgiftsområde 7 Internationellt bistånd respektive utgiftsområdena 5 Internationell samverkan och 20 Allmän miljö och naturvård (avsnitt 6.6.4) avslås. Detta bör besluta. Klimatförändringarna är ett stort hot mot utvecklingsländer och ett enormt hinder för fortsatt fattigdomsbekämpning. Redan fattiga länder kommer att drabbas värst, exempelvis bedömer FN:s klimatpanel att vissa delar av kommer att drabbas av minskad matproduktion redan till 2020. Rika länder har ett ansvar att hjälpa fattiga länder att anpassa sig till klimatförändringarnas effekter. avser att återkomma med förslag på ökade satsningar på klimatrelaterat bistånd i höstbudgeten. anser att måste gå först i ledet i det internationella arbetet med frågor om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR). Att ha makt över sin egen kropp, kunna få information om och tillgång till preventivmedel och abort och vara fri att uttrycka sin sexualitet oavsett sexualitet och kön är viktiga rättvisefrågor och avgörande för att bryta förtrycket av kvinnor i världen. Det är också en förutsättning för ekonomisk utveckling och demokratisering. vill därför att skall upprätta ett mål om att av budgeten för Internationellt utvecklingssamarbete skall avsättas till SRHR-frågor. Bland annat med anledning av kriget i förväntas antalet asylsökande i öka . Det medför ett behov av ökade medel för asylprocessen samt det kommunala flyktingmottagandet. Rätten till undan förföljelse är reglerad i en rad internationella konventioner som har undertecknat. För att svara upp mot detta måste ta ett tydligt ansvar för att de människor som söker i skall tas emot på ett bra sätt. avvisar kraftfullt regeringens inställning att endast anse sig ha råd att uppfylla dessa åtaganden genom att sänka biståndet. vidhåller vidare kravet på att en amnesti skall genomföras i asylprocessen för att ge upprättelse och uppehållstillstånd till dem som felbehandlats i den tidigare ordningen. Vi föreslår att detta skall genomföras och omfatta dem som fått avslag på sina ansökningar enligt den tillfälliga asyllag som gällde till . Detta ger en kostnad på utgiftsområde 13 och en besparing med inom utgiftsområde 8. Vårt förslag kompenserar även till viss del för att regeringen gör en alltför låg bedömning av hur många asylsökande som kommer att finnas kvar i mottagningssystemet , vilket alltså borde innebära kostnader för anslag 12:2 Ersättningar och bostadskostnader. vill vidare höja dagersättningen till asylsökande med per dag. Dagersättningen ligger redan på en nivå långt under skälig levnadsstandard och riskerar att urholkas ytterligare. Vi föreslår också att ersättningen värdesäkras genom att knytas till index. Vidare driver vi att asylsökandes rätt till sjukvård skall stärkas och aviserar för detta ändamål ökade medel.