mot · GV02A344 · 2007-10-04 00:00:00 — 4Borgerliga hot mot tryggheten4 5Stärkt skydd för visstidsanställda5 5.1Nya regler om tidsbegränsad anställning7 5.4Andra åtgärder för att stärka visstidsanställda9 5.4.1Tydligare personsamband vid vikariat10 5.4.3Höjd arbetsgivaravgift för otrygga anställningar10 6Fler ändringar i lagen om anställningsskydd11 6.2Stärkt skydd för äldre11 6.4Uppsägning av personliga skäl13 7.1Förstärkning av fackets vetorätt14 7.2Utvidgning av fackets vetorätt15 8Ofrivilliga egenföretagare och regler för F-skattsedel15 10Stärkt skydd för anställda i hushåll17 10.2Arbetsmiljö för anställda i hushåll19 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att allmän visstidsanställning ska övergå i tillsvidareanställning efter sammanlagt tolv månaders anställning . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att maxtiden för olika former av visstidsanställningar som staplas på varandra bör vara sammanlagt 36 månader . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att säsongsanställning ska utgå som särskild anställningsform i lagen om anställningsskydd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att provanställning bör ingå i ramtiden för allmän visstidsanställning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en arbetstagare som får en provanställning avbruten bör ha rätt att begära en skriftlig motivering till beslutet för att motverka diskriminering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kvalifikationstiden för företrädesrätten till återanställning ska vara sammanlagt sex månaders anställning . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att återanställningsrätten bör förlängas från dagens till att gälla fr.o.m. anställningens slut. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetsgivaren bör vara skyldig att lämna information om nya arbetstillfällen till alla lediga arbetstagare oavsett deras anställningsform. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att 32§ LAS bör omfatta situationer då en arbetsgivare avser att träffa avtal om en tidsbegränsad anställning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om tydligare personsamband för vikariat. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om företrädesrätt gentemot inhyrd personal. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att allmänna visstidsanställningar bör ha högre arbetsgivaravgift än tillsvidareanställningar och övriga anställningsformer.1 beslutar att avskaffa undantagsreglerna för turordning i företag med färre än tio anställda. begär att regeringen lägger fram förslag till lagändring av turordningslistan vid uppsägning som berör arbetstagare äldre än 57½ år. beslutar att lagen om anställningsskydd ändras så att arbetstagare får tillgodoräkna sig dubbel anställningstid i samband med uppsägning och återanställning. beslutar att lagen om anställningsskydd återställs så att arbetstagare får tillgodoräkna sig extra skadestånd i samband med osakliga uppsägningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det kommande förbudet mot åldersdiskriminering ska innehålla en undantagsregel som tillåter särbehandling på grund av ålder som har ett legitimt syfte. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda hur rättssäkerheten kring begreppet personliga skäl kan öka och ge anställda ett bättre skydd mot godtyckliga uppsägningar. begär att regeringen lägger fram förslag till ändring av 17 § lagen (1974:13) om vissa anställningsfrämjande åtgärder enligt vad som anförs i motionen om höjda varselavgifter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en förstärkning av den fackliga vetorätten i 3839§§ LAS. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avsaknad av kollektivavtal enskilt ska kunna utgöra grund för facklig vetorätt enligt 3840§§ MBL. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetstagarbegreppet måste utvidgas så att alla som de facto är arbetstagare omfattas av arbetsrätten. beslutar att lagen (1970:943) om arbetstider m.m. i husligt arbete tills vidare endast ska omfatta personer som är anställda av arbetsgivare som omfattas av lagen (1993:389) om assistansersättning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en utredning bör få i uppdrag att se över hur anställningsvillkoren för personliga assistenter ska kunna regleras i enlighet med gällande regler på den övriga arbetsmarknaden utan att det inkräktar på de LSS-berättigades integritet. beslutar att undantaget för arbete i arbetsgivarens hushåll i 1kap. 4 § arbetsmiljölagen avskaffas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att särreglering avseende inspektioner av arbetsmiljön i hushåll i 15§ arbetsmiljöförordningen bör upphävas så att arbetstagare i hushåll omfattas av motsvarande skydd som andra arbetstagare. 1 Yrkande 12 hänvisat till SfU. Kollektivavtalen och den arbetsrättsliga lagstiftningen är grundstenar i den svenska arbetsmarknadsmodellen. Fackens rätt att teckna avtal och att vidta stridsåtgärder för att få avtal till stånd är centrala för att modellen ska fungera. Den arbetsrättsliga lagstiftningen i lagen om anställningsskydd, medbestämmandelagen, förtroendemannalagen osv. garanterar den enskildes rättssäkerhet och är viktiga komplement till och stöd för kollektivavtalsmodellen. Systemet med en arbetsrättslig lagstiftning som i stora delar är semidispositiv är utformat för att vara både rättstryggt och flexibelt. Men det förutsätter att parterna är någorlunda jämstarka. Utvecklingen har inneburit en maktförskjutning till arbetsgivarnas fördel både genom förändringar i ekonomi och näringsstruktur och som effekt av politiska beslut. Effekterna av denna maktförskjutning är påtagliga såväl för de enskilda anställda som för de fackliga organisationernas möjligheter att ta till vara löntagarkollektivets intressen. Produktionen har omstrukturerats i hög grad; företagen koncentrerar sin verksamhet till kärnverksamheter och köper in externa tjänster för kringservice, vilket lett till att den fasta bemanningen minimerats och arbetstoppar i stället täcks upp med inhyrd personal eller visstidsanställda. Löntagarna har blivit mer uppsplittrade och har svårare att agera gemensamt för sina intressen. Marknadstänkande och konkurrensutsättning har gjort att samma utvecklingstendenser också återfinns i den offentliga sektorn. Anställda i exempelvis sjukvården och skolan blir konkurrenter i stället för kolleger med gemensamma intressen. De otrygga anställningarna har ökat kraftigt, från till . Det är en utveckling som undergräver såväl anställningstryggheten som den fackliga organiseringen och medför stora välfärdsförluster för löntagarna. Urholkningen av anställningstryggheten är inte jämnt fördelad på alla anställda; det finns ett tydligt mönster i utvecklingen som samspelar med och förstärker redan existerande orättvisor på arbetsmarknaden. LO-anslutna, kvinnor, ungdomar och invandrade har i betydligt högre grad otrygga anställningar än andra. Även den nya uppsplittringen av arbetsmarknaden där anställda utkontrakteras och formellt görs till egna företagare eller hyrs in från bemanningsföretag riskerar att urholka kollektivavtalssystemet och ställa alltfler löntagare utanför det arbetsrättsliga skyddsnätet. 4Borgerliga hot mot tryggheten Högeralliansen gick inte till val på att förändra arbetsrätten i . Tvärtom hävdade i sin regeringsförklaring att regeringen värnar om den svenska modellen. Kollektivavtalen och arbetsrätten är bärande delar i den svenska modellen och avgörande för förhållandet mellan parterna på arbetsmarknaden. Det är tydligt att regeringens politik, trots påståenden om motsatsen, konsekvent underminerar såväl det arbetsrättsliga skyddet som fackföreningarnas utrymme att kräva och upprätthålla kollektivavtal. Regeringen har redan genomfört försämringar av arbetsrätten i och med beslutet om försämrat anställningsskydd för tidsbegränsat anställda. Tillsammans med försämringarna i arbetslöshetsförsäkringen, skattesubventionen för hushållstjänster, nedskärningarna på arbetsmarknadspolitiken och vuxenutbildningen, omfattande privatiseringar av välfärdsverksamheter och höjda avgifter för medlemskap i fackförening och a-kassa är försvagningen av arbetsrätten ett led i en politik som har udden riktad mot de anställdas rättigheter och de fackliga organisationernas möjligheter att ta dem till vara. nyvunna vurm för den svenska kollektivavtalsmodellen och arbetsrätten står i bjärt kontrast till de effekter den förda politiken får. Dessutom är andra partier i regeringsalliansen betydligt mer offensiva i sin retorik. är det mest pådrivande antifackliga partiet. Centren driver krav på införande av en proportionalitetsprincip vid fackliga stridsåtgärder, fler möjligheter till undantag vid upprättande av turordningsregler och provanställningsperioder för unga . Såväl som och har dessa och andra liknande krav på sina agendor, men de valde att tona ned dem inför valrörelsen . Förutom de borgerliga partiernas egna vilande förslag ger det intensiva lobbyarbetet från arbetsgivarsidan anledning till oro . har upprättat en lista med sju krav på försämringar man vill se av arbetsrätten. Enligt rapporten med en borgerlig regering från LOTCO rättsskydd är kraven från följande: inför proportionalitetsregel, förbjud sympatiåtgärder, inför möjlighet till tvångsskiljedom via lag för att tvinga fram ansvarsfulla avtal, ge medlare ökade befogenheter att skjuta upp eller ställa in varslade stridsåtgärder, förbjud samhällsfarliga konflikter, förbjud organisation som saknar kollektivavtal att vidta stridsåtgärder inom områden där det finns gällande kollektivavtal (dvs. upphäv den så kallade som ger facket möjlighet att vidta stridsåtgärder mot företag med utländska kollektivavtal för att motverka lönedumpning) samt förbjud fackliga organisationer att vidta stridsåtgärder mot företag där organisationen saknar medlemmar. Regeringens officiella hållning är att inga större förändringar av arbetsrätten eller i konfliktreglerna ska genomföras under innevarande mandatperiod. Det finns alltså all anledning att vara orolig för vad som planeras inför en eventuell ny fyraårsperiod med borgerlig regering. 5Stärkt skydd för visstidsanställda Andelen tidsbegränsade anställningar har ökat från 2006. hade 704 000 löntagare en tidsbegränsad anställning enligt SCB:s arbetskraftsundersökning. De nya förutsättningarna kräver skärpningar av lagstiftningen. Om inte utvecklingen motverkas kommer partsrelationerna på arbetsmarknaden i grunden att förändras och löntagarnas ställning i arbetslivet att försvagas. Urholkningen av anställningstryggheten har inte drabbat alla lika. Kvinnor, utlandsfödda, LO-anslutna och ungdomar är överrepresenterade bland visstidsanställda. Hälften av ungdomarna som jobbar har tidsbegränsade anställningar, och unga LO-kvinnor är särskilt drabbade. Visstidsanställda har sämre arbetsvillkor och hälsa än tillsvidareanställda, och övergången är dessutom trög till tillsvidareanställning. Mindre än hälften av de tidsbegränsat anställda får tillsvidareanställning . Övriga är antingen arbetslösa eller fortsatt visstidsanställda. Tidsbegränsade anställningar innebär alltid en urholkning av arbetstagarens rättigheter eftersom anställningsskyddet är kopplat till tillsvidareanställning. Visstidsanställda är utlämnade till arbetsgivarnas godtycke för fortsatt anställning. Det skapar rädsla och tystnad i arbetslivet. På arbetsplatserna ger osäkra anställningar mindre inflytande och ökad rädsla att ställa krav på arbetsförhållanden och arbetsvillkor. Tysta arbetsplatser ger dålig arbetsmiljö och höga sjuktal. En osäker anställning innebär återkommande perioder av arbetslöshet, låga inkomster, ekonomisk stress och ovisshet om framtiden. För unga innebär det svårigheter att flytta hemifrån och börja sitt vuxenliv. De visstidsanställda är andra klassens löntagare. Men det svaga anställningsskyddet för visstidsanställda drabbar även tillsvidareanställda eftersom sämre villkor och lägre löner smittar av sig. Fackets styrka påverkas också av anställningsformerna. Den fackliga anslutningsgraden bland visstidsanställda är , jämfört bland tillsvidareanställda. Det ökade antalet osäkra anställningar är utan tvekan en bidragande orsak till att den fackliga anslutningsgraden bland ungdomar har sjunkit kraftigt . Det finns anledning till oro för hela den svenska kollektivavtalsmodellens framtid om inte denna utveckling vänds. Orsaken till att andelen tidsbegränsade anställningar ökar är en maktförskjutning till arbetsgivarnas fördel som pågått massarbetslöshet och den relativt höga arbetslöshetsnivå som permanentats. Jämfört med andra europeiska länder har en hög andel tidsbegränsade anställningar. Endast fem länder har enligt en högre andel tidsbegränsade anställningar än . är värst med hela 35procent av arbetskraften i tidsbegränsade anställningar, och därefter kommer , , och . Den genomsnittliga andelen av arbetskraften i tidsbegränsade anställningar inom EU-25 och EU-15 uppgår till . ligger således över genomsnittet. Man ska dock vara lite försiktig när man jämför anställningsformer i eftersom anställningsskyddet som är kopplat till tillsvidareanställning är svagt i de flesta länder. Trots denna oroande utveckling har regeringen beslutat att försvaga anställningsskyddet ytterligare för visstidsanställda. antog regeringens proposition 2006/07:111 Bättre möjligheter till tidsbegränsade anställningar. Beslutet innebär försämringar när det gäller tidsbegränsade anställningar i lagen om anställningsskydd och semesterlagen. Försämringarna trädde i kraft och ersätter det stärkta skyddet för visstidsanställda som den förra majoriteten beslutade om 2006 i och med antagande av proposition 2005/06:185 Förstärkning och förenkling ändringar i anställningsskyddslagen och föräldraledighetslagen. Med den förra majoritetens beslut om förbättringar skulle arbetsgivare kunna visstidsanställa och därefter erbjuda tillsvidareanställning. Dessutom skulle företrädesrätten till återanställning inträda efter sammanlagt sex månaders anställning . Syftet med dessa förstärkningar var att stävja missbruket av tidsbegränsade anställningar och återupprätta tillsvidareanställningar som norm. 5.1Nya regler om tidsbegränsad anställning Regeringens försämringar innebär att en allmän visstidsanställning ska övergå i tillsvidareanställning efter sammanlagt 24 månaders anställning hos samma arbetsgivare. Samma regler ska gälla för vikariat. Dessutom ska arbetsgivare kunna provanställa . Det innebär att arbetsgivare kan ha visstidsanställda under sammanlagt utan att behöva erbjuda tillsvidareanställning. avvisar försämringarna eftersom de innebär att anställningstryggheten i praktiken avskaffas för stora grupper på arbetsmarknaden. Allmän visstidsanställning ska övergå i tillsvidareanställning efter sammanlagt tolv månaders anställning . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. För att begränsa tiden i olika visstidsanställningar som staplas på varandra ska den sammanlagda maxtiden för visstidsanställningar oavsett form vara 36månader . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Säsongsanställning bör rymmas inom allmän visstidsanställning och därmed utgå som särskild anställningsform i LAS. Om det finns behov av att anpassa anställningen efter säsong bör det avtalas i kollektivavtal, vilket möjliggör en bra lösning på branschspecifika problem. Mot bakgrund av det som anförs bör säsongsanställning utgå som särskild anställningsform i lagen om anställningsskydd. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Provanställning är en anställningsform som är avsedd att leda till tillsvidareanställning, och den bör kvarstå som egen anställningsform. Provanställning bör dock ingå i ramtiden för allmän visstidsanställning. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. En arbetsgivare har rätt att avbryta en provanställning utan motivering. Det innebär en lucka i rättsäkerheten för de anställda. En grupp som är särskilt sårbar i samband med provanställning är gravida kvinnor. Beslut i anställningsfrågor omfattas av jämställdhetslagens diskrimineringsförbud, och en gravid kvinna har möjlighet att anmäla arbetsgivaren om hon misstänker att beslutet är relaterat till graviditeten. Dessvärre är det svårt att bevisa att det har förekommit diskriminering när en provanställning avbryts eftersom arbetsgivaren inte är skyldig att motivera beslutet. För att motverka diskriminering och stärka bevisläget när diskriminering kan misstänkas bör arbetstagare som får en provanställning avbruten ha rätt att begära en skriftlig motivering till beslutet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Företrädesrätt till återanställning innebär att anställda som blir uppsagda på grund av arbetsbrist, eller visstidsanställda som inte får fortsatt anställning, har rätt till återanställning förutsatt att man har varit anställd samt har rätt kvalifikationer. Denna regel är viktig för att stärka de anställdas anknytning till arbetsgivarna och därmed upprätthålla tillsvidareanställningen som norm. Arbetsgivaren äger rätt att själv definiera när arbetsbrist föreligger och därmed också grund för uppsägning. Företrädesrätten till återanställning infördes för att motverka att oseriösa arbetsgivare säger upp personal enbart för att kunna anställa andra. I och med beslut upphävs däremot de förbättringar som beslutades av den förra majoriteten om att företrädesrätten ska inträda efter sammanlagt sex månaders anställning. Kvalifikationstiden för företrädesrätt till återanställning ska i stället inträda efter sammanlagt tolv månaders anställning . Motivet är att det stärker arbetsgivarnas handlingsfrihet i anställningssituationer. Dessa försämringar urholkar tillsvidareanställningen som norm och riskerar att missgynna grupper med korta visstidsanställningar. Stora grupper riskerar att ställas utanför det skydd som företrädesrätt till återanställning medför och därmed försämras möjligheterna ytterligare för personer med svag förankring på arbetsmarkanden att få tillsvidareanställning. utnyttjar oseriösa arbetsgivare den befintliga regeln om att företrädesrätt till återanställning inträder först . Genom att inte erbjuda fortsatt anställning och förhindrar arbetsgivarna de anställda från att bli inlasade. Detta är särskilt vanligt i mediebranschen. Företrädesrätten till återanställning är viktig för att upprätthålla tillsvidareanställningen som norm. Enligt bör kvalifikationstiden för företrädesrätt till återanställning inträda efter sammanlagt sex månaders anställning . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Företrädesrätten är därför en viktig del i anställningsskyddet för att förhindra diskriminering. försämrade företrädesrätten genom att förkorta den från . En företrädesrätt som enbart omfattar innebär för många föräldralediga försämrade förutsättningar att utnyttja sin företrädesrätt. Även tillsvidareanställda som är föräldralediga behöver ett starkare skydd för sin företrädesrätt till ny anställning. Ska företrädesrätten vara ett skydd mot godtyckliga uppsägningar måste den förlängas . Mot bakgrund av det som anförs bör återanställningsrätten förlängas från dagens till att gälla från och med anställningens slut. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I och med antagande av proposition 2006/07:111 Bättre möjligheter till tidsbegränsade anställningar försämras möjligheterna för föräldralediga arbetstagare med tidsbegränsad anställningar att få tillsvidareanställning genom att arbetsgivarna endast måste informera dessa om lediga tillsvidareanställningar om arbetstagaren har begärt det. Diskrimineringsombudsmännen och LO är kritiska i sina remissvar och menar att det framför allt kommer att drabba kvinnor eftersom kvinnor oftare har tidsbegränsade anställningar och oftare är föräldralediga än män. LO menar att förslaget går stick i stäv med det skydd mot diskriminering av föräldralediga som införts. Vidare menar LO att följden blir att män i högre utsträckning än kvinnor får tillgång till nya anställningar eftersom kvinnor oftare är föräldralediga. anser att förslaget missgynnar kvinnor och att arbetsgivaren åtminstone bör åläggas att vid anställningstillfället upplysa arbetstagaren om dessa bestämmelser. instämmer i remissinstansernas kritik. En föräldraledig arbetstagare saknar oftare än andra aktuell information om vad som pågår på arbetsplatsen och är därför i extra stort behov av att bli informerad om lediga anställningar. Förslaget riskerar att leda till ytterligare diskriminering av visstidsanställda kvinnor eftersom kvinnor oftare än män tar ut föräldraledighet. Det kan inte anses vara en stor administrativ börda för arbetsgivaren att informera sina föräldralediga arbetstagare med visstidsanställningar om nya anställningsmöjligheter. Förslaget visar snarare på regeringens ointresse för att motverka könsdiskriminering i arbetslivet. Mot bakgrund av det som anförs bör arbetsgivaren vara skyldig att lämna information om nya arbetstillfällen till alla lediga arbetstagare oavsett deras anställningsform. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5.4Andra åtgärder för att stärka visstidsanställda Ett första steg i att motverka missbruk av visstidsanställningar är att förbättra den fackliga påverkansmöjligheten. Enligt § 28 LAS ska en arbetsgivare som träffar avtal om tidsbegränsad anställning underrätta den lokala fackliga organisationen. I praktiken kommer denna underrättelse för sent för att facket ska finna det meningsfullt att begära förhandling. Enligt 32 § LAS ska en arbetsgivare förhandla enligt MBL 1114 §§ om företrädesrätten berörs vid en anställning. Även 32 § bör omfattas när en arbetsgivare avser att träffa avtal om tidsbegränsad anställning. Formerna för detta fastställs av parterna i kollektivavtal. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5.4.1Tydligare personsamband vid vikariat En vikarie är tänkt att vara en person som ersätter en bestämd viss person . Poängen med vikariat är att det finns ett personsamband. I Ds 2002:56 beskrivs utvecklingen av vikariat som anställningsform. Från att ha varit en anställningsform där anknytning finns till en persons s.k. giltigt vikariat, har den alltmer kommit att bli en abstrakt bedömning där det är oklart om vikarien alls ersätter en frånvarande person eller om vikarien används för att täcka upp för vakanser eller tillfälliga arbetsanhopningar. Det är helt oacceptabelt att vikariatsformen missbrukas på detta sätt. Arbetstagare och fackliga organisationer måste ha insyn i vilka faktiska förhållanden som omger en anställning för att kunna hävda lagstadgade och avtalade anställningsvillkor. Om inget personsamband finns ska inte heller anställningsformen vikariat användas. Naturligtvis måste det finnas utrymme för rockader i en organisation så att en vikarie täcker upp för en person som utför en annan frånvarande anställds jobb. Men det måste på ett tydligt sätt gå att se sambandet med en anställds frånvaro och en vikarie än vad som är fallet . Mot bakgrund av det som anförs bör regelverket kring vikariatsanställningar förtydligas i syfte att förhindra missbruk av anställningsformen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Uppsägning på grund av arbetsbrist förutsätter att det finns arbetsbrist. Om en arbetsgivare säger upp personal och ersätter dem med personal från t.ex. ett bemanningsföretag är det inte fråga om reell arbetsbrist. Om personal sagts upp på grund av arbetsbrist bör dessa ha företrädesrätt till ny anställning framför inhyrning av arbetskraft.