mot · GV02N308 · 2007-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att se över regionala tillväxtorter. och har verksamheter på flera orter, men kan det vara slut med detta. I stället kommer endast mindre service- och informationsfunktioner att finnas kvar med begränsade öppettider . Med dagens informationsteknologi kan man ytterligare understryka att allt inte behöver finnas i eller andra större orter. Det är också lämpligt att genomföra förändringar i en högkonjunktur där människor har lättare att söka sig till andra jobb om man inte vill flytta med. Vi vill särskilt understryka att tillväxtorterna skall vara motorer i sina regioner. Men det är viktigt att tydliggöra regelverket vid statliga effektiviseringar så att större hänsyn tas till att hela skall leva. I har regionerna olika tillväxttakt, och även om strävan är att få en jämn och stor tillväxt över hela landet är det en rimlig bedömning att regionala skillnader kommer att bestå. Vi kan se regioner där tillväxten är betydligt bättre än på andra håll. Ett tydligt mönster finns att städer och kommuner med universitet och högskola har stora fördelar tillsammans med grannkommunerna genom närheten till dessa utbildningsinstitutioner. Budegetpropositionen pekar på en berättigad rädsla för ekonomisk överhettning. Naturligtvis vore det olyckligt om tillväxten hindras i för att personal saknas. I och huvudstadsregionen som helhet tvingas statlig verksamhet till följd av konkurrensen på arbetsmarknaden till högre lönelägen än jämförbara statliga tjänster i andra delar av riket, detta för att över huvud taget kunna rekrytera personal. Statlig verksamhet i storstadsområden befinner sig alltså i ett annat konkurrensläge om att få och behålla tjänsteinnehavare, med hög personalomsättning som följd. förslag kan tjäna som ett gott exempel på hur staten effektiviserar sin verksamhet och flyttar huvudverksamheter till orter där högskolor finns. Motiveringen till detta är att säkerställa nödvändig kompetens inom myndigheten för att bedriva en tillräckligt kvalificerad verksamhet, allt i syfte att gagna medborgarna. Ser man till de kommuner som inte har högskolor är ofta viljan stor att främja ungdomars vilja till vidare studier efter gymnasieskolan. Det är en sund tanke att inhämta nya kunskaper. Lärarandetiden på högskoleorten ger goda grunder för en bra framtid. ser kommunernas medborgare gärna att människor senare har möjlighet att återvända till den lokala arbetsmarknaden och alltså flytta tillbaka till sina uppväxtbygder efter avslutad högskolutbildning. Inriktningen är då att detta naturligtvis skall kunna vara till jobb som motsvarar de avlagda akademiska examina. Det huvudsakliga problemet är dock att nu flyttar även staten till orter där risken är störst för överhettning, löne- och lokalkostnaderna högst samt personalomsättningen är som störst. Kostnadseffektiviteten för statens del kan ifrågasättas, likaså möjligheterna att även staten tar ett arbetsgivaransvar för akademiskt utbildade personer utanför högskoleorterna och storstäderna. Enligt vår uppfattning vore det en klok åtgärd från statens sida att ta detta i större beaktande, eftersom det finns flera mindre orter som också torde vara lämpliga tjänsteställen. Varför skall statlig verksamhet spä på ytterligare överhettning i storstads- och högskoleorter i kamp om den akademiskt utbildade personalen? Det kommer givetvis att finnas offentliga verksamheter kvar i dessa tillväxtorter, där kan utgöra ett gott exempel. har i vissa fall tagit regionalpolitiska hänsyn, men vi finner det rimligt att medborgarna, som skattebetalare, kan kräva att statlig förvaltning blir ännu mer kostnadseffektiv. I detta ligger att ta hänsyn till löneläge, lokalkostnader och personalomsättning. En annan aspekt, med regionalpolitisk utgångspunkt, rör att bredda den statliga arbetsmarknaden för akademiker utanför storstäder och högskoleorter.