mot · GV02A400 · 2007-10-02 00:00:00 — Och med vetskapen om att en lång sjukskrivningsperiod med stor sannolikhet leder till ett livsvarigt utanförskap med lägre livsinkomster för den berörda individen och missad produktion för samhället i dess helhet. Att bara gå fram med hårdare riktlinjer för personer med utbrändhet utan att detta kombineras med ett större ansvarstagande från arbetsgivaren eller samhället är cyniskt. budgetproposition valde regeringen att slopa arbetsgivarnas medfinansieringsansvar utan att ersätta detta med någon annan form av ökat ansvar för att stödja sjukskrivna personer att komma tillbaka i arbete. Tydligare kunde inte regeringen demonstrera sin bristande vilja att säkra att alla inblandade parter bidrar till att minska sjukskrivningarna och stärka arbetslinjen. som följt har regeringen fortsatt på den inslagna vägen. I stället för att förbättra möjligheterna till rehabilitering och stärka arbetsgivarnas ansvar har arbetsgivarens skyldighet att göra rehabiliteringsutredning tagits bort som man har minskat personal. visar i en granskning att i åtta fall av tio lämnat frågan obesvarad om det hade gått att anpassa arbetsplatsen i stället för att låta den sjukskrivne övergå i sjuk- och aktivitetsersättning.40 Det är tydligt att en ökad samordning och kommunikation mellan arbetsplatsen och är nödvändig. Ändå valde regeringen att avskaffa arbetsgivarnas skyldighet att upprätta rehabiliteringsutredning för anställda sjukskrivna utan förslag på en ny lösning. påpekar också att det nu råder oklarhet i hur ska få information från arbetsgivare om behov av rehabilitering. I samma anda har regeringen lagt fram förslag om sjukintyg . Detta kommer att leda till en försämrad situation på vårdcentralerna, som har en tung arbetsbörda. Sjukvården kommer att tvingas att prioritera fel, och de svårt sjuka riskerar att komma i kläm. Även om alla inte kommer att utnyttja den utökade möjligheten att begära sjukintyg , finns en uppenbar risk att fler arbetsgivare slentrianmässigt kräver läkarintyg . Att jaga upp människor med influensa, magsjuka eller snuva ur sjuksängen för att bege sig till vårdcentralen när man behöver vila för att tillfriskna är oklokt. har i olika rapporter tydligt pekat på att de största problemen ligger i de långa sjukskrivningarna, inte de korta. För att den som blivit utbränd eller utsliten ska kunna återvända till sitt arbete behöver vi framför allt satsa på att förbättra kvalitet och professionalism i insatserna så att människors arbetsförmåga kan tas till vara på bästa sätt. Nya modeller för samverkan mellan arbetsgivare, samhälle och den enskilde behöver utvecklas där var och en tar sitt ansvar och där arbetsförmågan står i centrum, inte arbetsoförmågan. I budgetpropositionen aviserar regeringen visserligen en satsning på en så kallad rehabiliteringsgaranti. Det låter bra men några nya resurser för garantin tillförs inte. I stället minskas drastiskt de medel som finns till förfogande för köp av rehabiliteringstjänster som man lägger ökat fokus på arbetsförmågebedömning och utredning. Regeringens rehabiliteringsgaranti blir snarare en sorteringsgaranti. Den aviserade förändringen av sjukskrivningsprocessen där arbetsförmågan ska prövas mot hela arbetsmarknaden efter sex månaders sjukskrivning innebär att anställningstryggheten försämras för sjukskrivna. Införande av tidsgränser i sjukpenningen i kombination med sänkt ersättning slår hårt mot dem som har störst svårighet att ta sig tillbaka i arbete. Vi socialdemokrater vill i stället utveckla samverkan mellan olika berörda aktörer, låta se över den enskildes rätt till rehabilitering och satsa på arbetsinriktade åtgärder. Under den socialdemokratiska regeringen förstärktes samordningen mellan och arbetsförmedlingen, därför att många människor upplevde att de hamnade mellan systemen efter längre sjukdomsperioder. Bland annat togs initiativ till så kallad finansiell samordning, vilket resulterade i ett växande antal samordningsförbund där , arbetsförmedlingen, och hälso- och sjukvården gör gemensamma insatser för att personer som varit borta länge från arbetsmarknaden ska komma i arbete eller utbildning. Vi socialdemokrater vill vidareutveckla den finansiella samordningen, i syfte att tidigt kunna ge ett kvalitativt och samordnat stöd för att ta till vara människors arbetsförmåga. Individen måste alltid sättas i centrum. Ingen ska behöva falla mellan stolarna. Det stöd som den enskilde får ska inte påverkas av om hon eller han är sjukskriven eller har rätt till a-kassa. Fokus ska riktas mot den enskildes förutsättningar och förmåga, inte på vilket system individen hör hemma i. Samordningen mellan arbetsförmedlingens och stöd till den enskilde måste förbättras. Här vill vi pröva nya idéer om en gemensam ingång för arbetslösa och sjukskrivna. I detta vill vi bygga vidare på erfarenheterna från den finansiella samordningen mellan , arbetsförmedlingen, sjukvården och och ta till vara de norska erfarenheterna av en gemensam ingång för omställningsåtgärder. Det övergripande målet är att ta till vara varje människas hela förmåga att arbeta. Både den som är arbetslös och den som är sjukskriven ska kunna få det stöd som krävs för att kunna komma tillbaka i arbete så snabbt som möjligt. Syftet med en gemensam ingång skulle också vara att skapa bättre förutsättningar att utveckla specifik kompetens för olika typer av problem. Men eftersom det är arbetet man är sjukskriven från vill vi också se över den viktiga roll arbetsmarknadens parter har att spela. Till skillnad från regeringen vill vi socialdemokrater tydliggöra arbetsgivarnas ansvar inte reducera det som regeringen. Vi menar att företagshälsovården bör utvecklas. En metod kan vara att underlätta för parterna att nå ett omställningsavtal med rehabilitering för hela arbetsmarknaden. Erfarenheterna av omställningsavtalen har varit positiva och modellen skulle också kunna tillämpas för att ge rätt till omställningsinsatser även för dem som är sjukskrivna från sitt arbete. Att byta arbetsplats eller jobb kan vara en viktig del för att komma tillbaka i arbetslivet. Företagshälsovården har återkommande pekats ut som en nyckelaktör. En sjukförsäkring som ger möjlighet att använda de samlade resurserna där de gör bäst nytta, i samverkan med en företagshälsovård som svarar mot både individens och arbetsgivarens behov, bör kunna bidra till att nya vårdgivare etableras med stabilitet och uthållighet. Genom avtal på arbetsmarknaden har också en rad olika trygghetsavtal byggts upp. De har visat sig fungera effektivt, exempelvis då en person råkar ut för arbetslöshet genom att ett företag flyttar från orten. Studier visar att de verksamheter som byggts upp inom ramen för dessa avtal ofta är mycket framgångsrika i att skapa nya möjligheter för individen. Gemensamt har de också hög legitimitet. De granskas ingående så att de resurser som avsätts ur löneutrymmet används på bästa tänkbara sätt. En utveckling av omställningsavtalen bör därför vara ett viktigt inslag i det framtida reformarbetet. Därför är det mycket positivt att parterna på arbetsmarknaden visar intresse för att medverka till en utveckling av bland annat företagshälsovården. Parterna på arbetsmarknaden har haft en mycket viktig funktion i att skapa stabilitet, inte bara när det gäller löneavtalen, utan också kring försäkringar och andra trygghetssystem. Parterna är också nyckelaktörer när förändringar ska genomföras. Men någon framgång i ett sådant reformarbete kan inte uppnås så länge regeringen driver igenom förändringar som ensidigt undergräver den ena partens ställning. En långsiktig lösning kräver också ett brett politiskt samförstånd. Det är arbetsmarknadens parter väl medvetna om. Av båda dessa skäl måste regeringen avstå från att försämra de sjukskrivnas och förtidspensionerades villkor och undergräva fackföreningarnas förutsättningar att svara för alla löntagares intressen. Om hur bland annat rätten till rehabilitering och andra stödinsatser för sjukskrivna vidare ska se kommer vi att återkomma till i andra motioner. Utveckla metoder för att garantera kvalitet i arbetsmarknadspolitiken Arbetsmarknadspolitik har inget annat syfte än att främja arbetslinjen och se till att alla som kan och vill ska få ett arbete. En av hörnstenarna i socialdemokratisk arbetsmarknadspolitik är att erbjuda arbetslösa kompletterande utbildningar och program av hög kvalitet för att öka deras chanser till arbete på den öppna arbetsmarknaden. Vi som värnar en aktiv arbetsmarknadspolitik är angelägna om att program och utbildningar ska hålla hög kvalitet. Vi har inte alltid räckt hela vägen fram när det gäller kvalitet. Vi har heller inte lyckats vidga insatserna så att de nått även nya och växande branscher. Vi vill därför utveckla former för systematisk uppföljning och utvärdering av arbetsmarknadspolitiken i sin helhet. Sådana utvärderingar bör göras regelmässigt och involvera såväl erkända forskare inom arbetsmarknadspolitikens område som representanter från arbetsmarknadens parter, AMS och IFAU. Även internationell kompetens bör utnyttjas. En modern arbetsförmedling för alla Den offentliga arbetsförmedlingen ska underlätta matchningen mellan arbetssökande och lediga vakanser, stötta dem som står långt från arbetsmarknaden samt kontrollera att arbetslösa som söker ersättning står till arbetsmarknadens förfogande och aktivt söker jobb. Regeringen har avskaffat arbetsgivarnas skyldighet att anmäla lediga platser till arbetsförmedlingen eftersom regeln ansågs krånglig. Vi befarar att detta kan försvåra för dem som inte är etablerade på arbetsmarknaden att hitta lediga jobb. Det kan också innebära att arbetsförmedlingen måste ägna mer tid åt att hämta in uppgifter om lediga jobb, vilket ökar byråkratin och tar resurser från matchningsarbetet. Vi menar att det är viktigt att de lediga jobben är samlade på ett ställe för att arbetssökande ska få en bättre överblick över utbudet. I stället för att avskaffa anmälningsskyldigheten bör man undersöka hur belastningen på arbetsgivaren kan minska genom att uppgiftslämningen förenklas. Andelen arbetssökande med eftergymnasial utbildning har ökat, vilket ställer nya krav på att arbetsförmedlingen har kunskaper om nya branscher och yrken. Vi menar att de tjänster som arbetsförmedlingen erbjuder bättre bör anpassas till specifika branschers och yrkeskategoriers behov. Vi menar också att privata aktörer som utför coachnings- och vägledningsinsatser i vissa lägen kan vara ett komplement till den offentliga arbetsförmedlingen. Vi ser inte att det råder någon motsättning mellan den offentliga arbetsförmedlingen och bemanningsföretagen. Privata alternativ kan bidra till ett bredare utbud av förmedlingstjänster, en ökad valfrihet och en ökad konkurrens som driver på effektiviteten i matchningen. Arbetsförmedlingens utveckling med mer självservice via Internet, databaser och verktyg för egen inskrivning är ett komplement, men det kan aldrig ersätta det personliga mötet. Arbetsförmedlarnas kunskapsinhämtning om de arbetssökandes behov och förutsättningar bör i huvudsak byggas på tidiga, regelbundna och personliga kontakter. Att arbetsförmedlingen tidigt visar intresse för de arbetssökande genom personliga kontakter är viktigt för att kunna ge ett individanpassat stöd. Arbetsförmedlingens arbete med matchning och fördjupade arbetsgivarkontakter blir allt viktigare. Detta arbete har kommit en bit på väg men kan förbättras. En viktig del av matchningen är att erbjuda arbetssökande individuellt anpassade lösningar, det vill säga rätt insatser för den enskilde individen. Detta kan ske genom att arbetsförmedlingens verktyg vässas. Hjälpmedel i den individuella coachningen för att få kunskap om vilka som kan matchas direkt mot lediga jobb och vilka som behöver stöd av arbetsmarknadspolitikens verktyg kan till exempel handla om profilering. Metoden innebär att en profil görs över den sökandes bakgrund och kompetenser. Med en statistisk modell avgörs sedan vilken insats som passar bäst för att individen snabbare ska få jobb. Öka rörligheten på arbetsmarknaden Den geografiska rörligheten i har ökat kraftigt. Utvecklingen drivs av att yngre flyttar för studier och ökad pendling till arbete. Både flyttning och pendling har ökat kraftigt . Den kortväga pendlingen över kommungräns har nästan fördubblats och den långväga över en lokal arbetsmarknadsregionsgräns har mer än fördubblats. Ökningen i flyttning förklaras nästan helt av ökad flyttning av ungdomar som hänger samman med högskolans expansion. Män och kvinnor flyttar i ungefär lika stor omfattning medan pendling är betydligt vanligare bland män. Både flytt- och pendlingsintensiteten ökar med utbildningsnivå och minskar med ålder.41 Regeringens bostadspolitik med slopade stöd för nyproduktion av hyresrätter och utförsäljning av allmännyttan leder till en minskad rörlighet på bostadsmarknaden, vilket slår tillbaka mot arbetsmarknaden. Omläggningen av fastighetsskatten innebär att beskattningen av realisationsvinster skärps. Detta skapar ytterligare tröghet på arbetsmarknaden. Många anställda rör sig ofrivilligt därför att jobben är otrygga. Även om tillsvidareanställning är den klart dominerande anställningsformen bland arbetstagare är det inte längre lika självklart att få en ny fast anställning vid byte av jobb. Detta ökar rädslan för att släppa en mer trygg anställning. De som känner att de inte trivs med sitt arbete, men inte ser någon väg vidare till andra arbetsuppgifter eller andra arbetsplatser upplever i större utsträckning än andra fysiska besvär, olust och trötthet. visar i en studie att har övervägt att byta arbetsuppgifter av hälsoskäl. Rädsla för arbetslöshet eller för att byta jobb medför att många jobbar kvar i arbeten som de inte trivs med.42 Undersökningar visar att den här gruppen ofta inte mår bra på jobbet, vilket ökar risken för att de heller inte utvecklas i jobbet. Av en enkät från TCO framgår att avsaknad av utbildning är den viktigaste orsaken till att människor inte byter arbetsplats. Drygt hälften anger utbildning som orsak till att de inte bytt yrke eller arbetsplats. Detta är mer vanligt bland kvinnor och bland dem som inte har högre utbildning. Av en annan TCO-studie framgår att den äldre arbetskraften, tvärtemot den yngre, inte oroar sig i speciellt stor utsträckning för att blir arbetslös. Däremot oroar sig många för att inte kunna ta sig vidare från sina nuvarande arbetsuppgifter. Arbetsförmedlingen är en viktig aktör för att öka rörligheten. Visserligen är det möjligt att vara inskriven som ombytessökande hos arbetsförmedlingen, men stöd för att byta jobb kan man knappast räkna med. Vi menar att arbetsförmedlingen i högre grad bör bistå arbetssökande som har jobb men som önskar byta till ett annat. Det finns möjligheter till tjänstledighet för att pröva företagande . Enligt reglerna ska den som ansöker om tjänstledighet för att starta eget ha varit anställd , eller . Ledigheten får inte innebära problem för arbetsgivaren, ansökan ska ske före ledigheten och verksamheten får inte konkurrera med arbetsgivarens.43 De drygt 200000 som har staten som arbetsgivare har en avtalad rätt att ta ledigt upp till för att prova annan tjänst inom staten.44 Vi menar att det finns skäl för att undersöka för- och nackdelar med att lagstiftningsvägen införa en generell rätt till tjänstledighet för att prova på nytt arbete. En sådan eventuell lag bör vara semidispositiv, det vill säga kunna ersättas eller kompletteras genom kollektivavtal inom respektive bransch utifrån de speciella krav och förutsättningar som där gäller. Införande av en kompetensförsäkring skulle också kunna bidra till att öka rörligheten. Kvinnor och män ska ha samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter inom alla områden i livet. Det är det övergripande målet för vår jämställdhetspolitik. Det innebär bland annat att kvinnor och män ska ha samma möjligheter till ett ekonomiskt självständigt liv. Det förutsätter en inkomst som går att leva på livet ut. arbetar nästan lika många kvinnor som män på den svenska arbetsmarknaden.45 Av de sysselsatta kvinnorna arbetade en tredjedel deltid. Motsvarande andel var en tiondel av männen. Detta återspeglar i viss utsträckning ett frivilligt val. Men i SCB:s undersökning av levnadsförhållanden för 20022003 uppgav ungefär fyra gånger så många kvinnor som män att de jobbade deltid, eftersom det var svårt att hitta ett heltidsjobb. Trots att räknas som ett av världens mest jämställda länder värderas kvinnors arbete fortfarande lägre än männens. Kvinnors löner är lägre än mäns trots att deras utbildning är åtminstone lika lång som männens. De branscher och yrken som har högst andel kvinnor betalar lägre löner än de som domineras av männen. Omfattningen av förvärvsarbete påverkar också utvecklings- och karriärmöjligheter, ersättningar från trygghetssystemen, alltifrån sjuk- och föräldraersättning, arbetslöshetsersättning till pension. Därför är krav på trygga och jämställda arbetsvillkor av central betydelse. Människor som arbetar skift, och nätter har inte alltid möjlighet att i trygga former få sitt behov av omsorg för barnet eller barnen tillgodosett. Mot bakgrund av att alltfler arbetar på så kallade obekväma tider kan det finnas skäl för att se över detta problem. En viktig samverkande faktor är arbetsmiljön, som kan vara orsak till många kvinnors ohälsa och höga sjukskrivningstal. Långtidssjukskrivningar bidrar till eftersläpningar både lönemässigt och kompetensmässigt. Ett arbetsliv som inte sliter ut måste därför stå högt på dagordningen för de förändringar på arbetsmarknaden som krävs för att få bort osakliga löneskillnader mellan kvinnor och män. Fler trygga jobb inte färre har olika former av tidsbegränsade anställningar blivit allt vanligare. Enligt SCB var andelen tillfälliga anställningar av det totala antalet anställda och . Antalet personer i tillfälliga jobb var cirka 395000. hade antalet stigit till omkring 656000, en ökning med 66 procent.46 En majoritet av de tillfälligt anställda, , var kvinnor.47 Tidsbegränsade anställningar antas leda till fasta jobb. Men studier från bland annat visar att många tidsbegränsat anställda, i synnerhet unga kvinnor, riskerar att gå mellan tillfälliga anställningar . Visstidsanställningar medför ofta en sämre löneutveckling, mindre utbildnings- och utvecklingsmöjligheter samt lägre pension. Då visstidsanställningar är vanligare bland kvinnor innebär en större andel visstidsanställningar att de ekonomiska skillnaderna mellan kvinnor och män ökar.48 För oss socialdemokrater är utgångspunkten att tillsvidareanställning ska vara huvudregel på svensk arbetsmarknad. Vi vill därför stärka anställningstryggheten. Vi menar att det behövs en begränsningsregel för antalet på varandra följande visstidsanställningar hos samma arbetsgivare. Därutöver bör regelverket förenklas och bli mer enhetligt. presenterade den socialdemokratiska regeringen ett förslag som syftade till att stärka anställningsskyddet för visstidsanställda som reglerna förenklades.49 Reformen som beslutades av den dåvarande riksdagsmajoriteten skulle ha trätt i kraft . Det skedde inte. Trots en massiv kritik från löntagarnas fackliga organisationer har regeringen genomfört förändringar i motsatt riktning. Allmän visstidsanställning kan numera pågå upp . Fler former för tillfälliga visstidsanställningar har återinförts och den totala tiden i olika visstidsanställningar hos samma arbetsgivare räknas inte samman. Det innebär att flera korta anställningar, såsom allmän visstidsanställning, vikariat, säsongsanställning och provanställning, kan staplas på varandra under en mycket lång tid.50 För dem som arbetar i olika visstidsanställningar hos samma arbetsgivare blir det svårare att kräva tillsvidareanställning. Det leder till att otryggheten ökar på arbetsmarknaden och att regelverket kompliceras. Vi socialdemokrater är också kritiska till de förändringar som regeringen genomfört och som innebär att företrädesrätten till återanställning nu börjar tjänas in först vid tolv i stället för och att arbetsgivaren är skyldig att lämna information om lediga arbeten till föräldralediga med visstidsanställning.51 Det sistnämnda innebär ett missgynnande av föräldralediga arbetstagare, vilket går stick i stäv med det skydd mot diskriminering av föräldralediga som den socialdemokratiska regeringen införde.52 Heltid en rättighet deltid en möjlighet Cirka 200000 arbetstagare arbetar ofrivillig deltid. Av dessa är 150000 kvinnor. Deltidsarbetslösheten varierar mellan olika branscher, men är vanligast inom vård och omsorg, utbildning, handel samt hotell- och restaurang. Deltidsarbete påverkar inkomsten och möjligheten till egen försörjning och ekonomisk självständighet. Även om deltidsanställningar ger möjligheter att komma in på arbetsmarknaden, blir många deltidsanställda kvar i sådana anställningar . Många deltidsanställda uppger själva att de upplever ett mindre stöd från chefer, att de har mindre inflytande över arbetet och att de får en sämre tillgång till kompetensutveckling och vidareutbildning.53 Av paragraf 25 a i anställningsskyddslagen framgår att deltidsanställda som anmäler önskemål till arbetsgivaren om anställning med högre anställningsgrad (högst heltid) har företrädesrätt till sådan anställning under vissa förutsättningar.54 Denna regel har dock inte lett till något rejält trendbrott.55 har ett antal frivilliga projekt och insatser genomförts på organisations- och arbetsplatsnivå för att minska andelen i ofrivilligt deltidsarbete. Goda resultat har uppnåtts, men totalt sett har åtgärderna inte varit tillräckliga. Deltidsarbetslösheten ligger mer eller mindre fast på en nivå.56 Regeringen föreslår en begränsning av rätten till a-kassa för dem som arbetar deltid. Vi menar att det behövs ett starkare regelverk för att de som arbetar ofrivillig deltid, huvudsakligen kvinnor inom handel, service och gemensam sektor, ska kunna öka sin arbetstid. Vi socialdemokrater vill lagstifta så att heltid blir en rättighet och deltid en möjlighet. En lagstiftning kan fungera som ett bra stöd för att arbetsmarknadens parter ska kunna intensifiera sitt arbete för fler heltidsanställningar. En lagstiftning kan medverka till förbättrad jämställdhet och ett ökat arbetskraftsutbud. Fler kvinnor som företagare Regeringens initiativ till en särskild kvinnosatsning är lovvärt men otillräckligt. Den tidsbegränsade satsningen är förhållandevis liten i förhållande till de totala företagsfrämjande insatserna och verksamheten riskerar att upphöra i samband med att de öronmärkta pengarna tar slut, vilket också betonar.57 För att ta till vara den potential till nya och växande företag som finns bland kvinnor krävs ett brett arbete för att garantera att alla behandlas lika och erbjuds likvärdigt stöd i samband med till exempel start av företag eller expansion. Jämställdhetsperspektivet måste genomsyra alla myndigheters arbete och kvinnor måste i större utsträckning inkluderas i de allmänna satsningarna för att en tydlig förbättring ska kunna åstadkommas. Detta måste också tydligt framgå i regeringens instruktioner till , och . Detta måste också tydligt framgå i regeringens instruktioner till berörda statliga myndigheter och verk. Att anställda ges möjligheter till inflytande och delaktighet är en viktig förutsättning för ett gott och produktivt arbetsliv. Bra arbetsmiljö handlar både om att kunna påverka sin arbetstid, känna delaktighet och ha en rimlig arbetsbelastning. Goda produktionsresultat förutsätter arbetsorganisationer som tillvaratar varje medarbetares kunskaper och förmågor. Goda arbetsorganisationer uppmuntrar till lärande, bejakar viljan att ta på sig nya arbetsuppgifter och ansvar. har länge legat väl framme i arbetsmiljöarbetet. Stora framsteg har gjorts för att skapa säkrare och tryggare arbetsplatser, men arbetsmiljön har också försämrats och förändrats. Stressen har ökat på arbetsplatserna.