mot · GV02Sk329 · 2007-10-03 00:00:00 — Utvidgad avdragsrätt för kultursponsring tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av avdragsrätten vid gåvor till oberoende forskning, kultur och vård och omsorg. Sponsring som gåva till idrottslig verksamhet är ett etablerat marknadsföringssätt i , något som gagnar både idrottarna, idrottens organisationer, näringslivet och därmed samhället i stort. Ideella gåvor till oberoende forskning, kultur och vård och omsorg är dock en betydligt mer begränsad företeelse i , jämfört med den sponsring som idrotten mottar. En förklaring till detta kan spåras i att tillsammans med är de enda länder i EU som inte har någon form av avdragsrätt för gåvor till ideella organisationer. Sedan till exempel vårt grannland införde en sådan avdragsrätt för privatpersoner under den förra regeringen har det norska givandet blivit avsevärt mycket högre än i . När sedan det avdragsgilla gåvobeloppet höjdes ökade givandet . Enligt () skulle införandet av ett liknande system som det norska kosta svenska staten mindre än en promille av budgeten, som utgifterna för offentlig forskning, kultur och socialtjänst skulle finna en ny finansieringskälla. Vid en översyn av detta område kan det därför förväntas att statens kostnader i förhållande till de vinster som kan ske inom samma ansvarsområden inte i först hand måste påverkas genom införandet av en avdragsrätt för ideella gåvor här. Men det skulle sända en mycket positiv signal till befolkningen om att staten ser seriöst på ideellt stöd till sådan verksamhet, ekonomiskt likaväl som på annat sätt, genom till exempel olika frivilliginsatser inom dessa viktiga samhällsfunktioner. Med en sådan attitydförändring vinns mycket mera, bland annat det att dessa sektorer inte nödvändigtvis längre primärt kommer att uppfattas som tärande på samhället. Den oberoende forskningens, kulturens, vårdens och omsorgens närande funktion för medborgarna blir mer i fokus när många enskilda bidragsgivare stimuleras till att aktivt kunna ge en hjälpande hand, och staten motpresterar genom skattebefrielser för sådana handlingar på ett rimligt sätt, till gagn för alla inblandade. Genom en sådan positiv inställning kan också den nya tidens entreprenörer tänkas bidra i ökad omfattning till att nya spännande samarbetsformer med oberoende forskning, kultur, vård och omsorg skapas. Det handlar inte om en grundfinansiering utan ett stöd som även här båda parter, givande och mottagande organisation, upplever som positivt. Ökat givande av enskilda och organisationer till ideell verksamhet av dessa slag är snarare att se som ett komplement än en förutsättning för en snabb uppryckning av svensk offentligdriven forskning, kulturliv och vård och omsorg inom , vilket kommer såväl aktörer som utnyttjare av dessa samhällstjänster, och därmed samhället i sin helhet, till godo. De regler som finns är oklara och föråldrade. Avdragsrätten måste med de regler som finns bedömas enligt de allmänna förutsättningarna för avdrag för omkostnader i 20 § kommunalskattelagen som skrevs . De gamla reglerna talar exempelvis om att givaren/sponsorn och mottagaren ska ha ett tydligt samband. Dagens givare/sponsorer vill hellre tala om goodwill. Det är viktigt att gränsen för sådana kostnader är exakt i förhållande till gåvan, eftersom skattelagstiftningen innehåller förbud för avdrag för gåva. Det bör vara möjligt att betrakta allt givande och all sponsring även till dessa ideella verksamheter som avdragsgill marknadsföring. Lagtexten bör förtydligas och det ska framgå vad som är godkänd och avdragsgill gåva/sponsring.