mot · GV02Kr267 · 2007-10-03 00:00:00 — Värnande och utvecklande av scenkonsten 4Scenkonsten ska vara icke-diskriminerande och inkluderande4 8Teater-, dans- och musikallians7 9Riksteatern och obalansen i budgetpropositionen8 13Släpp fram alla musikgenrer9 15Samarbete mellan amatörer och professionella11 tillkänna ger för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta fram en åtgärdsplan för en icke-diskriminerande och inkluderande scenkonst. beslutar att öka bidraget till den fria scenkonsten i anslag 28:7 Bidrag till vissa teater-, dans- och musikändamål med 60miljoner kronor i enlighet med vad som anförs i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör verka för treåriga avtalsperioder i bidragsgivning men också i myndighetens dialog med kommuner och landsting eller regioner. beslutar avsätta till anslag 28:7 Bidrag för vissa teater-, dans- och musikändamål för uppföljning av Handlingsprogram för dansen. beslutar att till anslag 28:7 Bidrag till vissa teater-, dans- och musikändamål avsätta dels för att lösa frågan med den fria scenkonstens pensioner, dels för att komma till rätta med de problem som rör institutionsscenernas pensioner, såväl Kåpan som sångares och dansares tidigare pensionsavgång och karriärväxling, sammanlagt . beslutar att avsätta utöver regeringens förslag till anslag 28:2 Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete för utbyggnad av . beslutar att avsätta ytterligare utöver vad regeringen föreslagit till anslag 28:5 Bidrag till Operan, , , , Svenska rikskonserter och och minska samma anslag med motsvarande den av regeringen föreslagna engångssatsningen på . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att frilansande konstnärer ska behandlas skattemässigt på samma sätt i fråga om rese- och traktamentsersättningar som andra yrkesgrupper.1 beslutar att tillföra till scenkonstens centrumbildningar för juridisk och ekonomisk rådgivningsverksamhet i enlighet med vad som anförs i motionen; dessa medel förs till anslag 28:2 Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete. beslutar att tillföra ytterligare till anslag 28:2 Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete, för stöd till musikarrangörsföreningar. begär att regeringen återkommer med förslag till hur fler musikgenrecentrum kan inrättas utan att det innebär neddragning av satsningar som gjorts på vissa genrer. begär att regeringen återkommer till med en handlingsplan för hur folk- och världsmusiken ska kunna ges ett förhållandevis rättmätigt utrymme i de kulturpolitiska satsningarna i ett internationaliserat kulturliv. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en arbetsgrupp som får till uppgift att ta fram en modell för samarbete mellan yrkesverksamma scenkonstnärer och amatörer där båda parter kan delta på jämlika villkor. beslutar i enlighet med vad som anförs i motionen om att tillföra till anslag 28:6 Bidrag till regional musikverksamhet samt regionala och lokala teater-, dans- och musikinstitutioner varav ska gå till länsteatrarna och till länsmusikverksamheterna. 1 Yrkande 8 hänvisat till SkU. ser scenkonsten som ett självklart tillväxtområde där samhället ska ta ett brett och fördjupat ansvar genom en stark offentlig finansiering. Vi vill skapa strukturella förutsättningar som ger scenkonsten möjlighet att utvecklas konstnärligt och att expandera. En förutsättning för att kunna expandera och utveckla scenkonsten är ett nätverk av institutioner för teater, dans och musik, den fria scenkonsten med fria grupper och koreografer nationellt, regionalt och lokalt samt en rad olika arrangörer. Väl fungerande institutioner är en förutsättning för det fria skapandet, och en målmedveten satsning på den fria scenkonsten är ett nödvändigt komplement till institutionerna. Utifrån detta synsätt finns alltså ingen konkurrenssituation mellan institutionerna och den fria scenkonsten. Detta gäller också förhållandet mellan våra regionala scener och . Inte heller ser vi någon motsättning mellan de statsbidragsberättigade institutionernas och verksamheternas konstnärliga frihet och de krav som samhället ställer, eller bör ställa, på dessa vad gäller att de ska vara icke-diskriminerande utifrån kön, klass, etnicitet, sexuell läggning och eventuella funktionshinder. Den konstnärliga utvecklingen såväl på teater- och danssidan som på musikens område hotas på många håll av urholkade anslag det handlar om brist på kompensation för pris- och löneökningar och om det fortfarande olösta problemet med lokalhyrorna. Dessa frågor behandlar i motionerna Kr213 och Kr241. 4Scenkonsten ska vara icke-diskriminerande och inkluderande Scenkonsten ska vara icke-diskriminerande utifrån kön, klass, sexuell läggning, etnicitet, funktionshinder osv. I förra årets motion jämförde vi svensk scenkonstpolitik med den i , där man infört ett system där institutionerna på ett aktivt sätt åtar sig att följa en icke-diskriminerande, inkluderande ordning. Institutionerna redovisar de åtgärder som vidtagits på området samt hur kraven på mångfald uppfylls. Kontrollen är en förutsättning för att institutionen ska erhålla allmänna medel. Detta är stadgat i lag. Uppfylls inte kraven utgår inget anslag. Vi menar att det inte är tillräckligt att hänvisa till regleringsbrev, där institutioner och andra verksamheter är ålagda att arbeta med jämställdhets- och mångfaldsfrågor. En uppföljning av verksamhetens åtaganden måste ske regelbundet och sanktionsmöjligheter finnas när målen inte är uppfyllda, förutsatt att man från verksamhetens sida inte på ett tillfredsställande sätt kan förklara varför man inte lyckats bättre. Enligt budgetpropositionen kommer regeringen att genomföra satsningar för att bidra till en mer jämställd scenkonst och kultursektor. kommer att avsättas för satsningar eller projekt inom främst scenkonstområdet. Det är inte något stort belopp, men det kan göra nytta om det används rätt. Dock framgår inte av propositionen varifrån pengarna hämtas, bara att de tas inom utgiftsområdet. har välkomnat betänkandet från inom scenkonstområdet, Plats på scen (SOU 2006:42), och emotser nu en snabb hantering av ärendet. Vi har tidigare motionerat om åtgärder mot den bristande jämställdheten inom musiksektorn. I utskottets betänkande (2006/07:KrU7) sägs att frågan bereds inom i samband med hanteringen av betänkande. Utredningen tar i ett särskilt avsnitt upp frågan om den bristande jämställdheten inom musiklivet. Exempelvis redovisas att symfoniorkestrarna /05 dirigerades i 228 fall av manliga utländska dirigenter, i 63 fall av manliga svenska dirigenter men endast i ett enda fall av en kvinna, som var svensk. I budgetpropositionen sägs nu att betänkande ska behandlas inom ramen för den tillsatta kulturpolitiska kommittén. Hur länge ska vi vänta? anser att regeringen bör ta fram en åtgärdsplan för en icke-diskriminerande och inkluderande scenkonst. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. De borgerliga partierna gjorde före valet utfästelser om ökade bidrag till den fria scenkonsten. I budgeten skar allianspartierna i stället ned bidraget i förhållande till budgeten 2006 och anslaget ligger fortfarande i årets proposition 2miljoner kronor års nivå. De redovisningar som gjorts för hur stora ökningar det s.k. frigruppsanslaget fått visar på en mycket hög procentsats men tar då inte hänsyn till den mångåriga urholkning som exempelvis utredare visat på i sin rapport . Hon bedömde att det skulle krävas 60miljoner kronor för att kompensera den fria scenkonsten för den urholkning av anslaget som dittills skett på grund av utebliven pris- och löneuppräkning. Av dessa 60 miljoner avsattes 20miljoner i en första omgång i budgeten . skriver 2006 i sin Översyn av villkor och riktlinjer för bidragsgivningen till de fria teater- och dansgrupperna: Tack vare anslagsökningarna 2002 och 2006 har arbetsvillkoren för de fria grupperna förbättrats Det är dock inte tillräckligt, och de kostnader som i genomsnitt redovisas per årsverke är förhållandevis låga För att säkerställa ett lika stort utbud som präglat av kvalitet och förnyelse också krävs en fortsatt successiv ökning av medlen. föreslår att bidraget till den fria scenkonsten i anslag 28:7 Bidrag till vissa teater-, dans- och musikändamål ökas med 60miljoner kronor. Av dessa får 40miljoner ses som en uppföljning av resultatet av Gisléns utredning, 20miljoner avsätts för vidare värdesäkring samt för utvecklingsarbete. Detta bör besluta. Vi menar att minst treåriga avtal bör slutas med den fria scenkonstens utövare. Konstnärerna bör få ägna sig åt den skapande processen, inte åt tidsödande arbete med att skriva ansökningar för att erhålla anslag till grundläggande verksamhet. Vi ser en öppning i regeringens hållning till detta krav och ser problemet att antagligen kommer att förhindras att lämna förhandsbesked om bidragstilldelning inför kommande budgetår, något som givetvis ställer till mycket stora svårigheter för verksamheterna. Längre avtalsperioder möjliggör bättre framförhållning i det konstnärliga arbetet och ger därmed bättre förutsättningar för utveckling och kvalitet. Regeringen bör verka för treåriga avtalsperioder i bidragsgivning men också i myndighetens dialog med kommuner och landsting/regioner. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det behövs särskilda insatser för att främja dansen bland barn och unga. Det är en viktig jämställdhetsfråga att såväl pojkar som flickor ska känna att de har rätt och möjlighet att välja dansen som konstform. Men får man inte pröva på olika konstarter så har man ingen möjlighet att välja. Därför vill satsa på (se motion Kr281) och därför vill vi att alla skolelever ska erbjudas minst en dans- och en teaterföreställning per läsår. Men dans och teater borde också vara en självklar del i skolans arbete; som pedagogiskt redskap stärker det barnens förmåga att leva sig in i andra människors situation, att förstå och känna. Det handlingsprogram för dansen som lade fram 2005 (Får jag lov? Ett dansförslag) stakade ut nya vägar och satte upp nya mål för en politik för danskonsten. En del åtgärder har vidtagits i enlighet med programmet, men det som i hög grad fattas är åtgärder utanför den professionella sfären, åtgärder för att främja dansen i skolor och i samhället i stort. förslag till handlingsprogram för dansen måste följas upp. tillför 15miljoner kronor till anslag 28:7 Bidrag för vissa teater-, dans och musikändamål. Detta bör besluta. Allianspartierna förde under valrörelsen fram sin bestämda avsikt att göra något åt problemen med scenkonstens pensioner som den socialdemokratiska regeringen så länge misslyckats med att lösa, trots ideliga påstötningar från sida. Såväl i budgeten som i propositionen säger sig alliansregeringen snabbt vilja lösa problemen med scenkonstpensionerna. som man vill ha en snabb lösning säger regeringen sig vilja bredda den tidigare aviserade fördjupningen av arbetet med pensionsfrågorna inom detta område. Det är hög tid. Varken frågan om Kåpan (tjänstepensionen för de scenkonstanställda), frågan om sångares och dansares pensioner och karriärväxlingen eller frågan om den fria scenkonstens pensioner är ännu lösta. Och i budgetpropositionen syns ännu ingen satsning. Vi menar att det är dags att avsätta medel för att komma till en lösning. För att komma till rätta med problemen knutna till scenkonstens pensioner avsätter därför på anslag 28:7 Bidrag till vissa teater-, dans- och musikändamål dels 5miljoner kronor till för att lösa frågan med den fria scenkonstens pensioner, dels 30miljoner kronor för att komma till rätta med problemen som rör institutionsscenernas pensioner, såväl Kåpan som sångares och dansares tidigare pensionsavgång och karriärväxling, sammanlagt 35miljoner kronor. Detta bör besluta. 8Teater-, dans- och musikallians gick de scenkonstanställda i ett avtal med arbetsgivaren med på att man skrev bort vissa av anställningsskyddslagens regler mot att de garanterades andra former av grundtrygghet och kontinuitet. En av förutsättningarna för avtalet var inrättandet av , som skulle ge frilansande skådespelare möjlighet till försörjningstrygghet och kompetensutveckling under de perioder då de annars skulle gå på a-kassa. hade man 100 platser och ambitionen var en utbyggnad till det dubbla. har antalet fasta anställningar på scenkonstområdet minskat ytterligare. föreslog en utökning av till 200 platser, men allt vi från sida lyckats pressa fram har varit ett extra anslag om . Eftersom anslag inte värdesäkrats har man trots tillskottet endast 109 platser. I förra årets budget tillkom dans- och musikallianser. ser mycket positivt på en utveckling som är ägnad att skapa anställningar för frilansande scenkonstnärer och ge dem tillfälle att utvecklas i sitt yrke. I årets budgetproposition lägger regeringen 30miljoner kronor på alliansmodellen för dansare och musiker. Det problem vi ser uppkomma är, förutom att pengarna tas från andra kulturverksamheter, att de begränsade medlen splittras på flera olika verksamheter. Sålunda står kvar och stampar på sina knappt hundra platser, vilket gör att endast de sökande som har den allra längsta yrkeserfarenheten kan antas. Vi menar dock att de olika verksamheterna inte får ställas mot varandra utan att nya pengar måste till. Dessutom måste givetvis anslagen för allianserna liksom för övriga kulturverksamheter värdesäkras (se även motion Kr213). avsätter i sin budget ytterligare 10miljoner kronor till anslag 28:2 Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete för utbyggnad av . Detta bör besluta. 9Riksteatern och obalansen i budgetpropositionen är en folkrörelse bestående av närmare 39000 medlemmar i riksteaterföreningar runt om i landet. Det är också en konstnärligt framgångsrik nationalscen med turnerande verksamhet som kommer hela landet till del. I budgetpropositionen tog regeringen bort av anslag för att delfinansiera satsningar på bl.a. och Operan. I budgetpropositionen dras utan närmare motivering ytterligare närmare 11miljoner kronor bort som och Operans bidrag ökas. Återigen ser vi ingen anledning att ställa olika viktiga konstnärliga verksamheter mot varandra. Om bedömningen har gjorts att Operan och för att kunna hålla verksamheten igång och kvaliteten uppe är i behov av dessa tillskott så måste nya pengar tas fram. lägger i sitt budgetförslag till anslag 28:5 Bidrag till Operan, , , , Svenska rikskonserter och för att neutralisera omprioriteringen från anslaget och minskar samma anslag med 10miljoner kronor motsvarande den av regeringen föreslagna engångssatsningen på . Detta bör besluta. För att frilansande konstnärer ska kunna ta arbete utanför bostadsorten betalar arbetsgivaren/uppdragsgivaren i regel rese- och traktamentsersättningar. För konstnärer som är verksamma som arbetstagare betraktas dessa ersättningar av skattemyndigheterna som en löneförmån som ska beläggas med arbetsgivaravgifter. Detta innebär en fördyring för arbetsgivaren och betraktas av som en straffskatt på medlemmarnas arbete, vilket försvårar för dem att få jobb, åtminstone om de inte accepterar att registrera sig som egna företagare. anser att frilansar inom scen-, medie- och musikområdet självklart bör behandlas på samma sätt som byggnadsarbetare, för vilka bostadsorten är tjänsteställe i beskattningshänseende. Enligt handlar den minskade skatteintäkt som detta skulle resultera i om en marginell kostnad utan betydelse för de offentliga finanserna. Frilansande konstnärer ska skattemässigt behandlas på samma sätt ifråga om rese- och traktamentsersättningar som andra yrkesgrupper, exempelvis byggnadsarbetare. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Centrumbildningarna fyller en viktig funktion för det icke institutionsbundna kulturlivet. Det gör de som samarbetsorgan, informatörer, opinionsbildare och förmedlare av arbeten och uppdrag. fördelar resurser till centrumbildningarna. De arbetsförmedlande pengarna är en omfördelning där arbetsmarknadspolitiska medel omvandlas till riktiga jobb istället för kortvariga arbetsmarknadspolitiska insatser eftersom de i slutändan ger konstnärerna arbetstillfällen. Centrumbildningarnas arbetsmarknadspolitiska stöd har utvärderats och befunnits vara en mycket lyckad satsning, varför stödet numera är permanentat. Staten har ställt krav på arbetsmarknadens parter att sluta kollektivavtal, vilket de också har gjort. Centrumbildningarna har då blivit arbetsgivarparter och måste nu kunna bygga upp och tillhandahålla en juridisk kompetens som sådan. Det gäller både i rådgivningen till konstnärerna och som förhandlingspart vid eventuella arbetsrättsliga tvister, exempelvis i arbetsmarknadsdomstolen. Centrumbildningarna på scenkonstens område bör samarbeta om de här nytillkomna uppgifterna, som de inte kompenserats för ekonomiskt. anser att bör besluta att tillföra 5miljoner kronor till scenkonstens centrumbildningar för ekonomisk och juridisk rådgivningsverksamhet. Dessa medel tillförs anslag 28:2 Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete. Detta bör besluta. Förutom sångare och musiker är arrangörerna den grupp som är nödvändig för att musiken ska nå ut till människor i hela landet, unga eller gamla, kvinnor eller män, sådana som gillar symfoniorkestrar, jazz eller pop och rock. I arrangörsföreningar över hela landet arbetar män och kvinnor ideellt och med oerhört knappa resurser. tillför i sin budget 5miljoner kronor till anslag 28:7 Bidrag till vissa teater-, dans- och musikändamål, för ökat stöd till arrangörsföreningarna. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 13Släpp fram alla musikgenrer Det går inte att blunda för att det finns en obalans som gynnar vissa genrer och i motsvarande grad missgynnar andra. Det brukar påpekas att det statliga stödet till musik i huvudsak är av generell karaktär. Genom att olika musikgenrer utövas i skilda miljöer och med skilda förutsättningar omfattas de i olika hög grad av de statliga insatserna. När det gäller samhällsstöd till musik dominerar fortfarande den klassiska musiken. Mångfalden av musikgenrer, som är en fantastisk tillgång för musiklivet som helhet och för hela samhället, kan bli ett hot mot musiklivet som helhet när man ska kämpa om samma resurser. menar att alla musikgenrer måste tillåtas leva och utvecklas, nya måste få växa fram och de olika genrerna måste få mötas för ömsesidigt utbyte och inspiration. Som svar på vår motion om att regeringen borde låta utreda möjligheten att inrätta fler musikgenrecentrum i syfte att stärka den musikaliska mångfalden och de olika genrernas utveckling anför kulturutskottet (2006/07:KrU7) att det bör ankomma på regeringen att i anslutning till en samlad bedömning av musikpolitikens inriktning och utformning avgöra hur angelägen en sådan kartläggning är. menar fortfarande att bör ha rätt och möjlighet att lägga sig i musikpolitikens inriktning och anser att regeringen bör återkomma med förslag till hur fler musikgenrecentrum kan inrättas utan att detta innebär att man måste dra ned på de satsningar som gjorts på vissa genrer. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. har också föreslagit i en motion att regeringen ska låta utreda förutsättningarna för professionellt arbete med folk- och världsmusik liksom för s.k. världsdans och att utredningen ska innefatta en handlingsplan för hur denna genre ska få ta sitt rättmätiga utrymme i de kulturpolitiska satsningarna. Enligt kulturutskottets betänkande har regeringen uttalat att den i samband med frågan om kulturell och etnisk mångfald liksom internationaliseringen av kulturlivet har för avsikt att återkomma till med förslag till åtgärder i syfte att förtydliga det kulturpolitiska ansvaret i dessa avseenden. I ett sådant sammanhang är det tänkbart att även förutsättningarna för folk- och världsmusik och för världsdans kan komma att belysas, skriver utskottet i sitt betänkande. ser fram emot en sådan belysning och vidhåller sitt yrkande att regeringen bör återkomma till med en handlingsplan för hur folk- och världsmusiken liksom världsdansen ska kunna ges ett förhållandevis rättmätigt utrymme i de kulturpolitiska satsningarna i ett internationaliserat kulturliv. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 15Samarbete mellan amatörer och professionella I många fall under senare årtionden har s.k. arbetar- eller bygdespel framförts på olika håll i landet. Många människor har engagerat sig i att ta fram material, ofta ur den egna bygdens historia, fått fram ett pjäsmanus, samlat ihop pengar, sytt dräkter och gjort scenografi och repeterat in pjäsen, ofta under en professionell regissör och tillsammans med ett mindre antal yrkesskådespelare. Dessa föreställningar har haft hög konstnärlig kvalitet, och de har haft stor betydelse för självkänslan i det samhälle där de kommit till. I sin doktorsavhandling vid , På samma scen, beskriver samarbetet mellan amatör- och yrkesteater utifrån exemplet , där pjäs korta år spelades 19941996. Hon beskriver vilka problem samarbetet mellan länsteatern och amatörerna förde med sig, hur amatörerna var initiativtagare, hur de fick ansvara för största delen av budgeten genom att få ihop sponsorer, men också hur de arbetade på helt andra villkor än yrkesteaterfolket och hur de slutligen, när sponsorskällorna sinade stod där övergivna av länsteatern och utan upphovsrätt till pjäsen, som de först fått av författaren, och till scenografin men också till regin, dvs. regissörens idéer om hur uppsättningen skulle se ut. Det är givetvis ofrånkomligt att yrkesskådespelare och amatörskådespelare har olika förutsättningar och villkor. Lagstadgade rättigheter och fackliga avtal gäller bara för yrkesfolk. Men om modellen bygde- och arbetarspel, det som också kallas för sommarteater, ska kunna leva vidare utan att det enbart blir den professionella sidan som exploaterar amatörerna måste det bli en bättre balans mellan parterna och verksamheten få en för båda parter tydlig och hanterbar form. Vid ett samarbete mellan en länsteater och en amatörteaterförening blir det länsteatern som får pengarna det gäller också när man numera får EU-bidrag. EU-bidragen kan, säger , enbart förmedlas via en institution. En modell kan vara att det också finns en pott pengar hos att söka för amatörteaterprojekt. Också amatörer måste få möjlighet att komma med grundidén till en uppsättning. Därtill bör de kunna erhålla ekonomiska bidrag från stat, landsting och kommun. Först när detta är förverkligat ökar möjligheterna för ett jämlikt samarbete mellan amatörer och yrkesfolk. Gällande lagstiftning lägger även hinder i vägen för att ett verkligt samarbete ska kunna ske. En förändring bör komma till stånd, där lagen på ett bättre sätt tillvaratar och stödjer amatörers intressen. En arbetsgrupp borde tillsättas för ändamålet, där olika kompetenser finns representerade. Amatörkulturens samrådsgrupp (ax) är en sådan part. Därtill borde juridisk expertis ingå. Dessutom behövs det, menar hon, utbildning i teaterjuridik, både för amatörer och yrkesfolk. Skådespelarnas rättigheter är dåligt tillvaratagna i dagens lagstiftning och detta gäller såväl amatörer som yrkesfolk. Hon ifrågasätter också hela modellen med att ge länsteatrarna statligt uppdrag att samarbeta med amatörer eftersom ett sådant samarbete aldrig blir mellan två jämlika parter. menar att regeringen bör tillsätta en grupp som, i enlighet med det som anges ovan, tar fram en modell för ett mer jämlikt och långsiktigt fungerande samarbete mellan yrkesverksamma scenkonstnärer och amatörer och i förekommande fall lägger fram förslag till lagändringar. En jämförelse kan då också göras med hur det fungerar i , där amatörteater är en verksamhet med en djupare och bredare tradition än i .