mot · GV02Sf344 · 2007-10-05 00:00:00 — Det förekommer att personer med asylskäl utvisas eller avvisas från , trots att de i sitt forna hemland riskerar att utsättas för tortyr eller annan grym eller omänsklig behandling. För att ändå dessa personer skall kunna utvisas eller avvisas från , tillämpas ett system med så kallade diplomatiska garantier. Systemet innebär i korthet att det land dit flyktingen skall sändas för den svenska staten garanterar att personen inte kommer att utsättas för en sådan behandling som enligt flyktingkonventionen utgör hinder för verkställighet. Det finns sedan ingenting som i realiteten garanterar att så verkligen blir fallet. Den svenska staten förutsätts lita på den andra statens ord. Det är uppenbart att det inte fungerar vilket bland annat fallet med de två utvisade egyptierna visar. anser att ett accepterande av så kallade diplomatiska garantier strider mot internationella flyktingrättsliga åtaganden. De kan därför aldrig accepteras. 6.4Skadeståndsansvar för svenska staten vid felaktig avvisning har ingen skyldighet att följa upp vad som händer en person som avvisats till sitt hemland. har också blivit fällt av FN:s kommission mot tortyr tolv gånger för felaktiga avvisningar. Detta är inte en acceptabel ordning. Den som tvingas lämna bör inte lämnas åt sitt öde på detta sätt. bör ha en skyldighet att följa upp vad som sker i hemlandet. Detta ansvar kan utformas på olika sätt beroende på vilket land det handlar om och för att inte utsätta personen i fråga för ytterligare problem. Ett sätt är att ambassaden har kontakt med den utvisade både före och efter ankomsten och sedan återrapporterar till svenska myndigheter. I de fall återkomsten leder till förföljelse av myndigheter eller andra bör den utvisade få hjälp att återvända till . Ett skadeståndsansvar för staten vid felaktiga avvisningar bör inrättas. 6.5Utbildning av polis som arbetar med flyktingar Polisen hanterar i många situationer asylsökande, inte minst i samband med verkställighet och förvarstagande. Polisen får mycket kritik för detta arbete och synes inte fullgöra sina uppgifter på ett lämpligt sätt. Polisens hantering av asylsökande måste begränsas till ett minimum som polisen behöver utbildning för att på ett bättre sätt kunna hantera asylsökande. 7Inför legala vägar att ta sig in i och i EU I asyl- och invandringsfrågor blir lagstiftningen alltmer harmoniserad inom alla områden. Det går därför inte att tala om svensk flyktingpolitik utan att tala om de övriga länderna. Vi vill öppna olika vägar för flyktingar att på legalt sätt ta sig in i EU. Det skulle slå undan benen för flyktingsmugglare, som det skulle öppna EU för människor i behov av skydd. Ett sätt är att flyktingen skall kunna ansöka om ett tillfälligt visum hos någon EU-beskickning eller utlandsmyndighet i hemlandet och sedan med stöd av detta kunna resa in i någon EU-stat, för att sedan här ansöka om asyl. Traffickingoffer är en särskilt utsatt grupp kvinnor som tas emot på olika sätt i olika EU-länder. anpassade vi svensk lag till ett EU-direktiv om möjlighet att få tillfälliga uppehållstillstånd för vittnen i traffickingmål. Vi anser att direktivet inte går tillräckligt långt eftersom få torde våga vittna när de vet att de kan skickas tillbaka till hemlandet igen. Det EU-land som gått längst är som inte kräver vittnesmål för uppehållstillstånd utan ger uppehållstillstånd för social rehabilitering. anser att regeringen skall utreda möjligheten att anamma den italienska modellen och återkomma till med förslag. 7.2Möjlighet att ansöka om uppehållstillstånd i med mera anförde i betänkandet Vår anhöriginvandring delbetänkande av (SOU 2002:13) ett flertal förslag, som ännu inte är genomförda. I likhet med kommittén anser vi att det skall finnas rätt för sökande som varit gift eller sambo att få sin sak prövad i , och inte som med krav på behandling från hemlandet/utlandet. uppställs ett krav på ansökan från hemlandet in absurdum och skapar gigantiska problem för den sökande, och man vägrar också att göra anknytningsutredning (som tar ) om man inte sökt från hemlandet. Den undantagsregel som gäller att i vissa fall frångå kravet på ansökan från hemlandet gäller inte dem som tidigare ansökt om asyl här i landet. I många av dessa fall är möjligheten att återvända till hemlandet för att söka uppehållstillstånd än mer begränsad än för dem som undantaget gäller. Denna lucka i lagen bör åtgärdas. anser att de förslag som framfördes av och som ännu inte är avklarade nu måste genomföras. Vi tar dock avstånd från kravet på försörjning för att beviljas uppehållstillstånd med mera. Vi anser dock att det skall finnas en möjlighet för anhöriga, till exempel äldre föräldrar, att komma till genom att en släkting som befinner sig i ges möjlighet att sponsra eller gå i god för personens försörjning. 7.2.2Lös problemen för de gömda i upphörde den tillfälliga lagstiftning som gav nästan 18 000 personer permanent uppehållstillstånd i . Över 10 000 personer fick avslag på sina ansökan, varav ett flertal var ensamstående vuxna. Det finns dock även ett flertal exempel på fall där barnfamiljer inte fick stanna. Därtill kommer de personer som av olika skäl inte kunde ansöka om uppehållstillstånd enligt den tillfälliga lagen, exempelvis därför att de inte hade ett utvisnings- eller avvisningsbeslut som var möjligt att överklaga. Många av dem arbetar redan i , vissa vitt andra svart. De betalar hyra, köper mat och kläder, använder allehanda tjänster i samhället precis som alla vi andra. Med andra ord bidrar också de till samhällsekonomin precis som vi andra. Att slänga ut 10000 personer skulle innebära en ren förlust i av arbetstillfällen, förlust av skatteintäkter och minskade vinster för näringslivet för att ta bara några exempel. Vi anser att det är både inhumant och ett slöseri med resurser att inte ge de papperslösa en möjlighet att fortsätta att bidra till vårt samhälle och vill därför att regeringen skyndsamt löser situationen. Det enklaste sättet vore att införa en regularisering, det vill säga tillfällig amnesti, för alla dem som inte fick ett avvisningsbeslut enligt den tidigare utlänningslagstiftningen men som ändå fortfarande befinner sig i landet som inte begått grova brott under vistelsen i och som på hjälpligt sätt kan visa sin identitet. En annan möjlighet är att lösa situationen i samband med den nya lagen om arbetskraftsinvandring. Exakt hur lösningen skall se ut överlåter vi åt regeringen att återkomma till med närmare förslag om. 7.3En mer generös arbetskraftsinvandring välkomnar ett nytt och öppnare regelverk om arbetskraftsinvandring för människor från tredje land. reservationer till den tidigare utredningen till förslag och konsekvenser (SOU 2006:87) finns i betänkandets bilaga. Det förslag (Ds 2007: 27) som är ute på remiss är dock fortfarande alltför restriktivt. 7.3.1Den myndighetsbaserade arbetsmarknadsprövningen upphör välkomnar att den myndighetsbaserade arbetsmarknadsprövningen upphör. Det är också väldigt positivt att det är arbetsgivarens bedömning som avgör när det finns behov av att rekrytera arbetskraft från tredje land. Vi menar att det knappast är troligt att arbetsgivare rekryterar arbetskraft från tredje land om det inte verkligen finns skäl till att göra detta, då en rekrytering från tredje land är betydligt kostsammare än en rekrytering i eller från övriga EU. I Ds 2007:27 föreslås det att alla ärenden om uppehålls- och arbetstillstånd samlas under . Vidare föreslås att uppgiften från arbetstagarorganisationerna att inhämta synpunkter avseende lön, försäkringsskydd och anställningsvillkor i övrigt flyttas till . är tveksamt till att verkligen klarar denna uppgift. Om skall ha denna uppgift behöver myndigheten kraftigt ökade resurser och ny kompetens. I annat fall bör regeringen överväga att flytta bedömningen till en annan myndighet. vill understryka vikten av kontrollen av att lön och övriga sociala förmåner är rimliga i förhållande till vad som gäller i övrigt på arbetsmarknaden. I Ds 2007:27 föreslås vidare att AMS skall svara för att tillsammans med arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer upprätta en förteckning över yrken inom vilka det råder brist på arbetskraft, att ha som utgångspunkt för bedömningen av arbetssökarviseringar. anser att denna förteckning är mycket svår att göra då arbetsmarknaden har många högt specialiserade och icke-traditionella yrkeskategorier. Istället bör arbetssökarviseringen beviljas alla de från tredje land som uppfyller kriterierna för ett besöksvisum och som deklarerar en intention att vilja etablera sig i . 7.3.2Uppehållstillstånd för arbete i för en utlänning som fått avslag på asylansökan I Ds 2007:27 föreslås att en utlänning vars asylansökan avslagits genom ett lagakraftvunnet beslut undantagsvis skall kunna beviljas uppehållstillstånd i , utan att först behöva lämna landet. En sådan ansökan skall endast kunna bifallas om sökanden kan visa att hon eller han har en anställning . Anställningen skall vara en tillsvidareanställning eller ha en varaktighet om från ansökningstillfället. Det föreslås vidare att för att en ansökan skall kunna beviljas skall den lämnas in till från det att beslutet om avslag på ansökan om asyl vunnit laga kraft. välkomnar en öppning för att asylsökanden som fått avslag på sin asylansökan skall kunna ansöka om arbets- och uppehållstillstånd med ett arbetskontrakt som grund i , utan att först behöva lämna landet. Vi ser däremot att reglerna i förslaget i praktiken inte kommer att omfatta många asylsökande. Därmed riskerar reglerna om sex månaders anställning i samt tvåveckorsregeln för när en ansökan om arbetstillstånd skall vara myndigheterna tillhanda, att kraftigt minska möjligheterna att söka arbets- och uppehållstillstånd i . håller inte med om att möjligheten att frångå huvudregeln om att en ansökan om uppehållstillstånd bör vara beviljad före inresa enbart skall vara reserverad för asylsökande som fått lagakraftvunnet beslut om avvisning eller utvisning. som upplever en stor brist på arbetskraft avvisas kompetent arbetskraft till länder som de berörda personerna själva inte vill resa tillbaka till. Vissa har valt att gömma sig i och leva en skuggtillvaro, utan legala rättigheter och med svartarbete som enda möjliga sätt att försörja sig på. vill förbättra de mänskliga rättigheterna i som man möjliggör för dessa människor att bli del av den svenska arbetsmarknaden. I samband med att det nya regelverket om arbetskraftsinvandring kommer på plats bör alla som har ett erbjudande om ett vitt jobb i få stanna, oavsett tidigare situation. Det behövs en övergångsbestämmelse som innebär att arbetsgivare och arbetstagare som haft en anställningsrelation som inte varit laglig får en möjlighet att legalisera sin situation utan att detta medför ett straff från samhällets sida. Med ett vitt arbetskontrakt, , som grund skall inte bara asylsökande, utan även de som saknat laglig grund att vistas i kunna legalisera sin situation. Innan det nya regelverket börjar gälla anser att en satsning på yrkesutbildning och kompetensutbildning för asylsökande skall göras. Syftet skall vara att de asylsökande aktivt, i samband med studier i svenska språket, står bättre rustade att söka jobb på den svenska arbetsmarknaden. 8.1Eget boende eller anläggningsboende Frågan om asylsökande skall bo i eget boende eller anläggningsboende har diskuterats . anser att grunden för val av bostadsort i första hand skall vara den asylsökandes eget val av bostadsort. Erfarenheten visar dock att detta egna val i vissa fall har lett till att väldigt många sökt sig till ett fåtal kommuner i landet där trycket på den kommunala servicen blivit extra hårt. Det har lett till ökad segregation, brist på bostäder, hårt tryck på skolor och annan samhällsservice. har vi många kommuner i landet som brottas med helt andra problem i form av befolkningsminskning och därmed sammanhängande bostadsöverskott och minskande service av olika slag. Många av dessa tar gärna emot ett ökat antal flyktingar. tror inte att det fungerar att tvinga alla kommuner att ta emot flyktingar. För att flyktingmottagandet skall kunna ske på ett godtagbart sätt behövs det en fungerande svenskundervisning, tillräckligt med bostäder, skolor och annan samhällsservice, en fungerande tolkservice, en fungerande och inte alltför avlägsen arbetsmarknad etc. Vi motsätter oss därför de förslag som förts fram av några partier som utgår från att tvinga alla kommuner att ta emot flyktingar. Att skicka flyktingar till kommuner utan rimliga möjligheter att ge ett bra mottagande i form av tolkar, utbildning etc. kan istället försvåra integrationen i samhället. Vi menar att man måste tackla problemet på andra sätt. Detta kan göras i flera steg varav morötter att välja andra kommuner än de som redan tar emot många är det viktigaste inslaget. Det kan också innebära att man vänder på diskussionen och säger att ingen kommun får säga nej till att ta emot flyktingar i sin kommun och/eller att vissa kommuner som tar emot en mycket stor andel flyktingar i förhållande till sin befolkning får möjlighet att temporärt säga nej till ökat flyktingmottagande. Väl anländ till en kommun finns det tusen praktiska saker att hantera. Allt från bostad och daglig sysselsättning (arbete, studier eller dylikt), till att lära sig hur samhället fungerar, hur kontakter sker med offentliga och privata institutioner eller hur ytterst praktiska saker skall hanteras såsom sopsortering eller betalning av tv-avgift. Vi anser att de svenska kommunerna skall ha ett ansvar att bedriva en sammanhållen verksamhet för introduktion av nyanlända flyktingar i kommunen. Denna verksamhet kan även omfatta andra nyanlända invandrade som behöver råd och stöd i kommunen. Den kommunala introduktionsverksamheten skall kartlägga den enskilda individens förutsättningar och stimulera till såväl enskilt ansvarstagande och självförsörjning, som att stärka den enskildes möjligheter att tillvarata sina rättigheter i det svenska samhället. Den nyanlända invandrade skall erbjudas kompetensutvecklings- och utbildningsprogram som motsvarar hans eller hennes förutsättningar. En konkurrens mellan privata och kommunala alternativ skall uppmuntras. 8.2Rätt till skola samt hälso- och sjukvård för gömda flyktingar Flyktingar har fram till dess besked kommit om att de avvisas eller utvisas rätt till betald skolgång samt hälso- och sjukvård. För barn finns det därefter en rätt till hälso- och sjukvård fullt ut men för vuxna endast för en akut hälso- och sjukvård. Vi anser inte detta vara förenligt med humanitetens krav utan anser att alla gömda flyktingar skall ha rätt till hälso- och sjukvård. Vi anser att denna rätt kan införas till en beräknad kostnad av . Därefter uppgår kostnaden till om ingen lösning för de gömda kommer till stånd. har gömda flyktingbarn möjlighet att gå i skolan, i sin vistelsekommun. Däremot finns det inget förbud för polisen att söka de gömda barnen i skolan vilket innebär att möjligheten till skolgång i praktiken är mycket liten. I har vi skolplikt för alla barn. anser att det är av yttersta vikt att även de gömda barnen utan att behöva känna rädsla skall omfattas av denna skolplikt som stadgas i artikel 28:1(a). 8.3Vikten av kompetenta tolkar Bristen på auktoriserade tolkar är stor i landet. I synnerhet gäller detta utanför storstäderna. I kommuner med stort flyktingmottagande har tidigare många upprättat kommunala tolkförmedlingar och anlitat tolkar, auktoriserade då så finns, för att kunna täcka de lokala och regionala behoven. Även mindre, privata lokala tolkförmedlingar finns på många ställen. Några kommunala och mindre, privata tolkförmedlingar finns fortfarande kvar men de får det allt svårare att erbjuda en fullgod service i takt med att myndigheter i allt större utsträckning gör stora upphandlingar där de kommunala förmedlingarna inte kan delta och de mindre privata inte har en chans. I tidningar har vi kunnat läsa att använder sig av icke auktoriserade tolkar och att vissa auktoriserade tolkar till och med bojkottar de stora bolagen som de anser är oseriösa. Det är inte heller så att de stora bolagen alltid kan tillhandahålla auktoriserade tolkar. Bristen är alltför stor. Resultatet är att såväl kvalitet som service och lokalkännedom går förlorad. Tolkar reser kors och tvärs över landet och kostnaderna för myndigheterna torde i slutänden inte bli lägre då reseersättningar, övernattningar och eventuella traktamenten skall betalas. Att rekrytera bra tolkar är inte en lätt uppgift i de språk där kundunderlaget inte är tillräckligt för att tolken skall klara av att försörja sig. Tolkarna är sällan anställda utan uppdragstagare med en förhållandevis låg ersättning, vilket innebär att deras ekonomiska situation varierar från månad till månad. De har ingen lön under den eventuella semestern (om de har råd med en sådan) och vanligtvis inga andra arbetsrättsliga förmåner. Yrket är med andra ord inte särskilt attraktivt och många prövar på men väljer snart att gå vidare i livet inom andra mer välbetalda arbeten. Kostnaden för det mycket omfattande auktorisationsprovet är en anledning till att många väljer att inte auktorisera sig. Den ligger på per gång vare sig man klarar provet eller ej. En stor andel klarar inte provet förrän efter flera tillfällen eller ger upp. Ungefär likadant ser det ut för översättarna. För att säkerställa en rättssäker asylprocess är det av yttersta vikt att vi kan erbjuda kompetenta tolkar i hela landet. Regeringen bör därför ta initiativ till att förbättra möjligheterna att både utbilda sig till tolk och att kunna försörja sig på yrket i syfte att minska den stora omsättningen på kompetenta tolkar. Avgiften för auktorisationsprovet bör ses över. 8.4Öka dagersättningen till asylsökande förväntas en asylsökande som väljer att lämna en flyktingförläggning leva på per dag, vilket blir . Detta skall räcka till mat, boende och kläder med mera. Om den asylsökande bor kvar på förläggningen, får han eller hon per dag. Det går inte att solidariskt eller rättvisemässigt försvara varför en asylsökande skall klara sig på så låga ersättningsnivåer. Något som får som konsekvens att människor tvingas att leva trångbott och under dåliga förhållanden. Regeringen behöver här se över dagersättningsnivåerna för att hamna på en mer human nivå. bedriver ytterst lite migrationsforskning även om vi är ett land som tar hand om relativt sett många tidigare asylsökande. Forskningen om migrationen som fenomen, som utvecklar socialt, ekonomiskt och kulturellt, måste expandera. Detta är inte minst viktigt för att få en god praxis att falla tillbaka på för de myndigheter som utför asylprövningen. Vi motsätter oss en harmonisering av EU:s asylpolitik eftersom det kan leda till att medlemsländer med generösa migrationsregler måste försämra dessa genom att stänga sina gränser för migration. innebär i stora delar en försämring av asylpolitiken för EU genom att det ställer orimliga krav på den asylsökande som måste kunna uppvisa visum från ett land de kan befinna sig i flykt från på till exempel politiska grunder. Det är dessutom en orimlig konsekvens att transportbolag som flyg- och färjebolag skall agera migrationshandläggare vid påstigning. Detta krav leder till att personer utan myndighetsstatus och landkunskap tvingas stänga dörren till flyktingar som kan ha flyktingstatus. vill därför avskaffa transportörsansvaret. innebär att blint litar på många andra länders asylprocesser. Konventionen ger varje land rätt och möjlighet att själva pröva en asylsökande som kommit till ens land. Oavsett hur mycket vi harmoniserar flyktingmottagningen för att förhindra sekundära förflyttningar kommer dessa ändå att ske. Den som ger sig av har för det mesta ett slutmål och kommer att försöka ta sig dit. Det kan vara till ett land där de behärskar språket, där det finns många landsmän eller släktingar eller där det finns många med samma religion. Det är därför individens slutmål som bör räknas som land där asylprövningen skall göras. I detta hänseende förlänger Dublinreglerna processen i onödan. bör därför åter pröva Dublinärenden i samma ordning som man prövar andra asylsökande. Regeringen bör därför få i uppdrag att närmare utreda konsekvenserna av ett sådant förfarande och hur detta skall kunna ske. så som det ser ut innebär att EU stänger sig för flyktingar. Ett svenskt frånträdande från avtalet, med den motiveringen, skulle kunna fungera som en väckarklocka gentemot övriga EU-länder. Avtalet bör ersättas med ett avtal för fri rörlighet i hela . Ett frånträdande från avtalet skulle kunna få olika konsekvenser för utrikespolitik, vårt förhållande till EU och inte minst till våra nordiska grannländer. Det måste därför av regeringen närmare utredas i vilken omfattning detta är möjligt, hur det kan ske och vilka konsekvenser det får.