mot · GV02U279 · 2007-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förstärkt arbete med HBT-frågor inom utvecklingssamarbetet samt utvärdering och utökning av arbetet med Sidas handlingsplan för HBT-frågor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att egeninsatsen för informationsarbete bör avskaffas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att åtaganden enligt Kyotoprotokollet inte bör finansieras med biståndsmedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom /DAC ska arbeta för att åtaganden enligt Kyotoprotokollet inte bör räknas som utvecklingssamarbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom /DAC bör arbeta för att skuldavskrivningar ej räknas som bistånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör följa Monterreyöverenskommelsen och inte räkna skuldavskrivningar som bistånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att flyktingmottagande i ej bör räknas som bistånd. Världen är inte rättvis. Klyftorna är stora mellan länder i nord och syd, mellan fattiga och rika, mellan kvinnor och män. En stor del av jordens befolkning är hänvisad till ett liv i extrem fattigdom, utan makt och möjligheter att förändra sin livssituation, fjärran från den mänskliga värdigheten. förklarade FN att fattigdomsbekämpning måste vara det överordnade målet. Världens länder enades om de åtta Millenniemålen, bl.a. halverad fattigdom, ökad tillgång till utbildning och jämställdhet mellan män och kvinnor. Skulle Millenniemålen uppnås skulle det innebära att vardagen för 100-tals miljoner människor i grunden skulle förändras. Tyvärr tyder allt på att Millenniemålen inte kommer att uppnås; en rad länder framför allt i , kommer inte att uppnå något av de åtta målen. Enligt FN skulle det kosta att uppfylla Millenniemålen. Behoven av ett omfattande utvecklingssamarbete med hög kvalitet och på lika villkor är stort. var därför starkt kritiskt till den urholkning som skedde av svenskt utvecklingssamarbete under den förra socialdemokratiska regeringen och därför avvisar vi de kraftiga ytterligare urholkningar som den nuvarande borgerliga regeringen drivit igenom. En rättvis värld kräver en ny ekonomisk världsordning för långsiktigt hållbar utveckling, såväl ekonomiskt som ekologiskt och socialt. För att nå dit krävs ett arbete på flera områden, vilket vi bl.a. beskriver i motioner om syds skuldsättning, den globala könsmaktsordningen, och IMF och . Bistånd kan spela en roll i denna process, men då krävs en reformering och en ökning av det samlade biståndet från nord. har möjlighet att spela en avgörande roll i en sådan utveckling. 3En biståndspolitik för global rättvisa är ett framträdande land när det gäller internationellt bistånd. inledde sin biståndsverksamhet 1962 då (), föregångare till dagens Sida, bildades. Under de som gått har skaffat sig omfattande erfarenheter av hur ett internationellt bistånd bäst utvecklas. Det har varit ett bistånd som åtnjutit ett stort folkligt stöd, ett stöd som dessutom vuxit. vill behålla eller öka biståndets omfattning. har varit pådrivande för att målet om av BNI ska uppnås. Så länge de stora resursflödena går från den fattiga till den rika världen är det nödvändigt med ett omfattande bistånd. Vi vill därför gå vidare och göra enprocentsmålet till ett enprocentsgolv som utvecklingssamarbetet inte får understiga. utgångspunkt är den internationella solidariteten. Därför vill vi att utvecklingssamarbetet ska utgå från mottagarnas prioriteringar, inte från våra egenintressen i nord eller som ett maktmedel mot mottagarna. En förutsättning för en framgångsrik fattigdomsbekämpning är att det politiska och ekonomiska självbestämmandet i syd ökar. Varje land har sin egen historia och sin egen unika situation. Det finns inte en enda väg till utveckling. Därför måste besluten om landets utveckling tas av invånarna själva detta är grunden för demokrati. Syds befolkning måste tillåtas att formulera sina egna mål och visioner och styra sin egen utveckling. Allt utvecklingsbistånd ska utgå från respektive mottagarlands egna behov. Det ska respektera dess suveränitet och inte förknippas med politiska eller ekonomiska villkor. är de mänskliga fri- och rättigheterna universella och odelbara, inklusive de ekonomiska och sociala rättigheterna. Vi kan aldrig acceptera inskränkningar i dessa rättigheter med hänvisning till kultur, religion eller ideologi. ska vara ett land som står upp och stöder mänskliga rättigheter oavsett var, av vem och med vilket syfte de kränks. får aldrig tveka att driva även kontroversiella frågor som HBT-frågor och kvinnors rätt till sin egen kropp och sexualitet. vill att utvecklingssamarbetet får en tydligare fokus på jämställdhetsfrågorna. Vi vill att dagens två huvudmål för svenskt utvecklingssamarbete, fattigdomsbekämpning och ett rättighetsperspektiv, kompletteras med ett könsmaktsperspektiv. Vi vill även att av biståndet öronmärks för SRHR-frågor (Sexuell och reproduktiv hälsa). Detta beskriver vi mer ingående i motionen En feministisk utrikespolitik (U251). 2006 finansierades 18 projekt med huvudfokus på HBT-frågor med svenska biståndsmedel till en kostnad av 3,9miljoner kronor. Det motsvarar 0,av det totala utvecklingsarbetet. anser att den andelen kraftigt behöver öka, både för att tillgodose de behov som finns i många av de länder som bedriver utvecklingssamarbete med, och för att det är en fråga om vår trovärdighet. När nu fokuserar sitt bistånd till färre sektorer borde HBT-frågorna vara ett av de områden som prioriteras, och som en del av detta arbete borde Sidas handlingsplan för HBT-frågor utvärderas och förstärkas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Frivilligorganisationer i spelar och har spelat en viktig roll inom biståndet. Genom alla de svenskar som ideellt engagerat sig i solidaritets- och biståndsarbetet har den svenska utvecklingspolitiken fått en tydligare folklig förankring och tillförts viktiga perspektiv. En viktig, om än liten del, av detta arbete har varit folkrörelsernas informationsarbete. Världen hänger samman. Utvecklingsfrågor berör inte endast människor i mottagarländerna, utan frågor som miljö, ekonomi, konflikter och migration berör även oss i . Därför är det viktigt att diskussion om utvecklingsfrågor sker även här hemma. Det är också viktigt att frågan vilken värld vi vill leva i inte lämnas över till utvecklingsexperter utan sker i hela samhället. Frivilligorganisationernas informationsverksamhet utgör på ett konkret sätt basen för den starka internationella solidariteten i . Därför bör frivilligorganisationernas informationsarbete underlättas. Detta arbete äventyras nu i stället genom att en egeninsats på införts för stöd till informationsarbete. För många små organisationer som saknar andra inkomster och sparade tillgångar försvåras nu arbetet markant, men de som drabbas hårdast är deras samarbetsorganisationer i syd. Därför bör egeninsatsen för informationsarbete avskaffas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Klimatförändringarna är ett stort och växande hot mot utvecklingsländer och ett enormt hinder för fattigdomsbekämpning. Redan fattiga länder i syd kommer att drabbas värst när effekterna av klimatpåverkan blir allt tydligare, enligt FN:s klimatpanel. I riskerar t.ex. produktionen av livsmedel att halveras . När den odlingsbara marken och sötvattensresurserna minskar kommer detta att skapa flyktingströmmar och ökad konkurrens, vilket i sin tur ökar riskerna för konflikter. Om inte nord tar sitt ansvar kommer konsekvenserna för syd att bli enorma. vill därför se ett ökat fokus på klimatbistånd. I budgetförslag föreslås därför att 500miljoner kronor avsätts 2008, utöver den föreslagna biståndsramen, till åtgärder som förebygger klimatförändringar och motverkar konsekvenserna av de klimatförändringar vi redan ser. Vi menar sedan vidare att detta bistånd till klimatåtgärder bör öka till 1miljard kronor för att 2010 uppgå till 1,5miljarder kronor. (Se motion U280). Att satsa på klimatåtgärder får dock inte tas som förevändning i nord att finansiera sina egna åtaganden enligt Kyotoprotokollet med biståndsmedel. Det skulle i så fall innebära att världens fattiga bestraffades dubbelt, först genom klimatförändringar de inte gett upphov till och sedan genom uteblivet bistånd. samarbetar Sida med om ett tvåårigt utbildningsprogram inom ramen för Kyotoprotokollet. Projektet avser , och . Finansiering av projektet sker inom utgiftsområdet Energipolitiskt motiverade internationella klimatinsatser (34:11, utgiftsområde 20). menar att detta är en korrekt hantering av klimatinsatser som omfattas av Kyotoprotokollet. bör därför även i fortsättningen inte finansiera egna åtaganden enligt Kyotoprotokollet med biståndsmedel. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. , (), utarbetar riktlinjer för medlemsländerna om vad som räknas som bistånd. Bistånd, Official Development Assistance (), ska enligt reglerna utgå i form av direkta överföringar av medel eller genom varor och tjänster. Enligt räknas även insatser som leder till minskning av växthusgaser i atmosfären eller anpassningar och förberedelser inför klimatförändringar som bistånd enligt dessa regler. Inom ramen för Clean Development Mechanism (CDM), som ger utvecklingsländer möjlighet till en miljöanpassad utveckling, kan även i vissa fall insatser från givarländer räknas som bistånd. Risken är därför att medlemsländerna finansierar sina egna åtaganden enligt Kyotoprotokollet med biståndsmedel och därigenom minskar övrigt utvecklingssamarbete som klimatåtgärderna inte ökar i omfattning. Det skulle vara en ytterst dålig utveckling av nords utvecklingssamarbete. bör därför inom och utveckling () och dess biståndskommitté (DAC) arbeta för att åtaganden enligt Kyotoprotokollet inte får räknas som utvecklingssamarbete. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Effektivitet har blivit ett av modeorden inom svensk biståndspolitik, trots detta har urholkningen av biståndet ökat. Ska biståndet i realiteten bli effektivare och kvaliteten höjas, så att arbetet med att minska fattigdomen och öka respekten för de mänskliga rättigheterna i världen förstärks, måste denna utveckling vändas. I den svenska debatten har krav rests på att biståndsmedel skulle kunna användas till militära insatser. Enligt /DAC får militära insatser inte räknas som bistånd, men regeringen har tillsammans med bl.a. verkat för att ändra denna regel. är starkt kritiskt till detta agerande från regeringens sida, biståndspolitiken måste hållas klart skild från försvarets uppgifter. En regelförändring skulle öppna för en enorm urholkning av nords bistånd. Enligt /DAC:regler kan givarländerna räkna skuldavskrivningar som bistånd. anser att det är nödvändigt med omfattande skuldavskrivningar, vilket vi utvecklar i motionen Skuldkrisen i syd (U220), men anser att skuldavskrivningar och bistånd inte får ske på varandras bekostnad. Vi vill att verkar inom ramen för /DAC för att skuldavskrivningar ej ska kunna räknas som utvecklingssamarbete. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Den nuvarande regeringen har utnyttjat möjligheterna att inom biståndsramen finansiera skuldavskrivningar, detta trots att den förra regeringen i Monterreyöverenskommelsen förband sig att inte använda bistånd till skuldavskrivningar. har fastslagit att utvecklingssamarbetet inom unionen ska ligga i linje med Monterreyöverenskommelsen. bör följa Monterreyöverenskommelsen och inte räkna skuldavskrivningar som utvecklingssamarbete. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Sedan åtskilliga år har det svenska flyktingmottagandet räknats in i den svenska biståndsbudgeten. Det är tillåtet att göra så enligt . har emellertid varit motståndare till detta. Det är inte rimligt att biståndsmedel går till verksamheter i . Rätten att söka asyl är en mänsklig rättighet enligt FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna (artikel 14) som förbundit sig att följa. Detta är oberoende av den svenska biståndspolitiken och medel för att uppfylla åtagandena bör inte tas ur biståndsbudgeten. anser att flyktingmottagandet i inte ska räknas in i biståndsbudgeten utan hänföras till utgiftsområde 8 Migration. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.