mot · GV02N3 · 2007-11-06 00:00:00 — Minskade anslag till inspektion, utbildning av skyddsombud och nedläggningen av drabbar främst det förebyggande arbetsmiljöarbetet. Effekten av regeringens politik blir att arbetsmiljöarbetet blir mer reaktivt och mindre förebyggande. Fokus läggs på enskilda personer som redan drabbats av ohälsa, mindre på de arbetsmiljöer som skapar ohälsoproblem. Regeringen vet också att facken via skyddsombuden inte kan täcka upp förlusten av arbetsmiljöinspektörer. Regeringen har gjort det dyrare att vara med i facket vilket lett till färre medlemmar och mindre inkomster. De s.k. partsmedlen som bl.a. användes till arbetsmiljöutbildning har också tagits bort. Sammantaget riskerar denna nedrustning av det långsiktiga och sytematiska arbetsmiljöarbetet att få mycket negativa samhällsekonomiska konsekvenser i form av ökade sjuktal och arbetsolyckor. vill istället stärka det förebyggande arbetsmiljöarbetet. Resurser till skyddsombud och tillsyn måste ökas inte minskas. Forskningen och kunskapsspridningen om arbetsmiljö och ohälsa måste återupprättas och systematiseras. Om parterna tecknar arbetsmiljöavtal kring det förebyggande arbetsmiljöarbetet, inklusive användning av företagshälsovård, bör staten stödja detta ekonomiskt. Regeringen har sagt att man värnar om den svenska modellen med kollektivavtal. säger regeringen i budgetpropositionen att de avtal som tecknats i den senaste lönerörelsen var för bra, i synnerhet på de lägst avlönade kvinnodominerade avtalsområdena. I syfte att sänka lönekraven från de fackliga organisationerna vill regeringen därför ändra finansieringen av arbetslöshetsförsäkringen så att det blir dyrare för medlemsgrupper med hög arbetslöshet. Det är ett anmärkningsvärt försök att styra lönebildningen politiskt, och där udden riktas mot de grupper som redan har den mest utsatta positionen på arbetsmarknaden. Den krasst nyliberala logiken att det är för höga löner som orsakar arbetslöshet ligger till grund för den här politiken, och syftet är att slå sönder den solidariska lönepolitiken och att avsäga sig allt politiskt ansvar för att kompensera för strukturella förändringar som orsakar arbetslöshet. Regeringens angrepp mot den svenska modellen är mycket systematiska över hela linjen. Höjda medlemsavgifter i a-kassan, slopad skattereduktion för medlemskap i facket och generösare regler för visstidsanställningar underminerar den fackliga organisationsgraden. Sänkta ersättningsnivåer i både a-kassa och sjukförsäkring pressar reservationslönerna nedåt. Sammantaget verkar regeringen för att försämra fackets förhandlingsposition gentemot arbetsgivarna, vilket riskerar att leda till allt sämre kollektivavtal. Utan direkt konfrontation underminerar regeringen den svenska modellen bit för bit genom att ensidigt försvaga den fackliga parten. Det är inte bara en direkt arbetarfientlig politik, det stakar också ut vägen mot ökad instabilitet på arbetsmarknaden och i den svenska ekonomin. värnar kollektivavtalsmodellen och ser tvärtemot regeringen stora behov av att stärka de fackliga organisationernas förutsättningar att verka för löntagarkollektivets intressen. Vi avvisar därför bestämt den nuvarande regeringens politik på arbetsmarknadsområdet. , Sparbarometern, fjärde kvartalet 2006. Nordea, Förmögenhetskällan de svenska hushållens förmögenhetsutveckling, 2006. World Figures 2002 och 061013, 46 miljoner saknar sjukförsäkring i .