mot · GV02Kr309 · 2007-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att undersöka förutsättningarna att återuppföra i . Till en huvudstad hör en självklar monumentalitet i stadsbilden, som formar sig till en historisk revy där varje epok lämnar sina bidrag till vår upplevelse av staden. centrala stadslandskap är ett lysande exempel på detta, särskilt där byggnadskonsten möter vattnet från till . Sedan medel-, vasa- och stormaktstid bidragit med kyrkor, adelspalats och kungaborg stod en stor del av de mäktiga och sköna fasader som omger oss färdiga under loppet av tre decennier sista år, däribland , , Operan, , , , Centralposthuset, Östermalmshallen, NK, , , nya kyrkor, KTH, Handels, , , Kungstornen och . Efterkrigstidens påföljande tillskott kommer kanske inte att nå samma beundran och beständighet som verken av de la Vallé, , , , och , om än och saknar konkurrenter i den spektakulära klassen. Vad blir då det tidiga 2000-talets bidrag till stadsbilden? Kan vi åstadkomma något som stockholmare och turister hyllar som pregnanta tillskott till stadens skönhet och dess karaktär av just huvudstad? Förmår vi komplettera stadsrummet också med offentliga byggnader? Varje epok lägger inte bara till utan drar också ifrån i det offentliga rummet. Det påminns oftast om hur nedre byttes ut utan hänsyn till historiens skänker. Men det finns en förlust som är ännu större: yttersta ursprung, absoluta centralpunkt och helt dominerande byggnadsverk: borgen eller , som brann 1697 och avlöstes av det nuvarande . Vad skulle vara mer fascinerande än att på nytt se murverk skjuta upp ur och dess tinnar teckna silhuett, att trampa de oregelbundna borggårdarna och blicka ut från det höga kärntornet mitt i staden? Vår tids obeslutsamhet har passande reserverat den lämpliga platsen för ett återuppförande, ett stenkast från originalet: den förfallna Guldtomten vid . Förutom en del rekonstruerade interiörer kunde bli det lokaltillskott som det intilliggande behöver, och plats skulle också finnas för ett permanent och för det form- och designmuseum som diskuterats. Genom rivning av sentida tillbyggnad och viss utfyllnad av vattenområdet något som varit regel under stadens alla århundraden finns tillräckligt utrymme för att återskapa borgkomplexet i full skala. Kunskapen om det gamla är omfattande, bland annat genom samtida avbildningar, bevarade planritningar, byggnads- och konsthistorisk forskning och arkeologiska undersökningar. Förutsättningarna är mycket goda för ett autentiskt återskapande, förslagsvis sådan anläggningen tedde sig före omdaning av norra längan, som skonades vid branden och ingår i dagens slott. Den avgörande frågan blir givetvis om ett byggprojekt av detta slag kan finansieras. Om ändå nya museibyggnader skall uppföras, bör man undersöka om det är kostnadsmässigt rimligt att lösa dessa lokalbehov genom en byggnad som ges riksborgens form. Ett projekt av detta slag torde också kunna attrahera andra finansiärer än staten och generera intäkter genom entréavgifter, restaurangverksamhet m m. Även detta måste givetvis studeras noga innan ett projekt kan igångsättas. riksdag har ett unikt tillfälle att prägla huvudstadens byggnadshistoria genom att tillföra stadsbilden ett monumentalverk utan motstycke genom tiderna, som stadens största byggnadshistoriska förlust repareras. Tänk om kunde återuppföras på mellan och för att bland annat rymma statlig museiverksamhet!