· GU10269 · 2007-03-20 13:59:12 — När man har tjänsten får man fortbildning och handledning kontinuerligt. Man får en rimlig arbetsbelastning och en möjlighet att kunna utföra ett bra arbete. Det kan hjälpa till så att det inte blir en sådan omsättning bland personalen.Herr talman! genomförde en undersökning om hur många som stött på barnpornografiskt material på Internet. Intervjuerna skedde genom Temos webbpanel där sammanlagt 1 012 personer initialt svarade på frågan: Har du kommit i kontakt med bilder eller filmer på barn i sexuella sammanhang eller där vuxna utsätter barn för sexuella övergrepp? Resultatet visade att en av tio stött på sådant material, det vill säga 500 000 personer av 5 miljoner Internetanvändare.Herr talman! Precis som var inne på förut skulle jag vilja fråga ministern om datorer blockerar kommersiella barnpornografiska bilder och om vi har det programmet inlagt. Denna debatt har visat på flera saker som vi måste beakta. Det krävs en skärpt lagstiftning mot barnpornografi. Vi behöver få fler och kunnigare poliser. Vi behöver ha öppna diskussioner om sexualbrott mot barn. Vi måste göra allt för att förändra människors attityder, uppfattningar om och handlingar mot barn.Det är förfärligt att så många vuxna njuter av att se plågade pojkar och flickor. Vi måste sätta stopp för tystnaden och våga tala klarspråk också om sådant som smärtar och känns svårt. Straffskalan för barnpornografibrott är alldeles för kraftlös. Risken för upptäckt är för liten för att förmå personer att avstå från sina sjukliga böjelser.Maria Kornevik har aktualiserat en mycket viktig fråga . Jag litar nu på att ministern gör sitt bästa och prioriterar denna fråga i fortsättningen. var väldigt pådrivande när vi fick . Det är viktigt att vi behåller denna internationella ledartröja när det gäller barns rättigheter och friheter världen över. Där är just frågan om att bekämpa barnpornografi, barnsexturism och olika övergrepp på barn i diverse former väldigt central.Det handlar om en moralisk och mänsklig skyldighet. Därför är det glädjande att justitieminister nämnde den kommande konferensen. Jag hoppas sannerligen att vi till den konferensen kan få se konkreta politiska förslag.Man kan inte nog stryka under att det är viktigt att också vi i och regeringen är goda förebilder. Frågan om ett filter mot barnpornografi kan vara en idé. Men inte minst till sommarens konferens måste de internationella åtgärderna luftas. Det gäller framför allt vad vi kan göra på EU-nivå.Det rör kanske inte justitieministerns specifika fält, men varför inte ta seriösa diskussioner med exempelvis olika franska ministrar som har lagt fram tydliga och bra förslag mot barnpornografi och framför allt mot barnsexturismen?Det hör också intimt samman med att övergreppen även filmas, produceras och pågår gång på gång. Det är en viktig aspekt som inte får glömmas. Jag kanske var lite elak mot och tolkade den oerhört negativt, men strunt i det. Låt oss i stället diskutera de förslag som finns om decentralisering av den här typen av arbetsuppgifter. Man ska utbilda fler som arbetar lokalt med den här typen av frågor. Det behöver inte vara fel. Problemet är att den kunskap som man har samlat centralt hos de få som arbetar med detta tar väldigt att arbeta upp.Den centrala instansen måste finnas där även för att stödja de lokala utredarna. Utbildningen och decentraliseringen kanske snarare förstärker argumenten för att stärka den centrala gruppen som arbetar med barnpornografifrågor och sexuellt utnyttjande av barn.Det är orimligt när vi vet att förövare inte har identifierats trots att möjligheterna finns att göra det. Det är orimligt att barn som utsatts för övergrepp fortsätter att utsättas för övergrepp genom mångfaldigande av de övergrepp som en gång är gjorda men säkert också i många fall på grund av att man fortfarande utnyttjar samma barn. Det är samma barn som utnyttjas av samma eller andra förövare och som är än vid det tillfälle då man har dokumenterat övergrepp.Jag skulle önska att signalen från den här debatten har gått fram. Jag kanske också önskar att justitieministern visar det . Ökade anslag är nog nödvändiga för att man på central nivå inom ska kunna bekämpa den här typen av brottslighet. Det är vi många som tycker i den här debatten. Det tycker också Ecpat , som arbetat mycket med de här frågorna. Det tycker också IT-företagen och Internetleverantörerna som verkställer blockeringar av den här typen av sidor i dag.Jag hoppas att justitieministern har lyssnat på det. Ett problem med lagstiftningen är att man kan sitta och surfa på Internet och ostört gå in och titta på barnpornografi, alltså titta på övergrepp på barn, utan att det är straffbart. Problemet med det är att det är smittsamt.Vi vill gärna tro att pedofiler är en särskild sort som man nästan kan peka ut och se utanpå att det är en pedofil. Men så är det inte. Jag hörde en psykolog som jobbar med dömda sexförbrytare som beskrev det så här: var man pedofil och letade efter bilder för att man ville se dem i verkligheten. blir man pedofil när man går in på Internet och kanske bara råkar på de bilderna.Han beskrev det som ett slags motsvarande spelberoende. Det växer ett beroende. På det sättet blir det en smitta som gör att fenomenet sprider sig ännu mer. Därför är en viktig åtgärd att de som har blivit ertappade och dömda får en bra behandling. Det förekommer på vissa anstalter att de får ett bra program. Det har faktiskt påverkat människor att ändra sitt beteende. Men det finns inte överallt.Det är också en viktig uppgift att kriminalvården får resurser så att den kan se till att varenda person som har tagits in för sexuella övergrepp mot barn verkligen får en behandling som gör att de när de väl kommer ut klarar sig utan att behöva fortsätta med sin vidriga brottsliga verksamhet.Nu hoppas jag också, som sagt, att statsrådet inte minst när utredningen kommer - jag vet ju hur läget är, att man ska invänta utredningen först - tar itu med det snabbt så att vi framför allt får en förändrad lagstiftning. Det är det vi behöver börja med. Jag tror ändå inte att man helt ska släppa diskussionen om resurser och öronmärkning. Det är möjligt att det inte behövs, men jag tror att vi får följa utvecklingen väldigt noga. Det är inte tillfredsställande i dag.Det är inte tillräckligt många som utreder de här brotten, och det hänger intimt ihop med statusen. Det är inte hög status att utreda vare sig barnporrbrott eller övergrepp i allmänhet mot barn, våld eller sexuella övergrepp, vare sig det är i familjen eller på andra sätt.Om man höjer kompetensen och statusen på de här områdena och tillför mer resurser är det klart att vi kommer att kunna lösa fler brott. Trots allt är det tyvärr en liten andel av övergreppen mot barn som leder till fällande domar och som ens leder till åtal. Barnen är i sig själva försvarslösa, så det är extra viktigt att samhället går in och garanterar hjälp.Jag vill ändå inte släppa det här med grooming. Jag kan inte förstå att det finns någon anledning att vuxna människor, framför allt män, ska kunna göra de här närmandena mot barn på nätet. Det är så uppenbart vad de är ute efter. Det handlar inte om några rena motiv. I de mejl som jag har kunnat läsa ser jag att det handlar om att man vill träffa barnen, utnyttja dem sexuellt, ta bilder på dem och filma dem. Jag tycker att vi borde förbjuda det, och då tror jag att vi skulle kunna förebygga att en del brott begås.Många barn har blivit mer gränslösa . Det är en naturlig sak att filma sig själv när man klär av sig eller till och med onanera framför kameran och att sälja detta. Om man börjar med det vid sin egen dator hemma är inte steget så långt till att ställa upp i andra sammanhang på både poseringar och porrfilmer. Jag tror att vi verkligen måste uppmärksamma barns utsatthet på nätet, som är enorm. Den går också ned i åldrarna.Jag vill tacka för den här debatten, och framför allt interpellanten som väckte debatten. För att jag ska hinna med det vill jag först säga att det råder en missuppfattning. Det är så att gör både-och. Det handlar både om en utbildning på förstahandsgranskningsnivån och om en satsning på den centrala nivån. Det återstår att se var man hamnar.Uppgraderingen av hur många som utbildas beror på att erbjudandet om att utbilda regional personal har haft ett mycket större tryck än vad man förväntat sig. Det visar att man har ökat intresset ute i myndigheterna för att arbeta med frågorna.Jag tror också att det är otroligt centralt att det finns kompetens ute i polismyndigheterna. När man kommer in med en anmälan om barnpornografi till exempel i får man inte bli bortviftad av någon som inte förstår frågan, och ens ärende får inte bli liggande någonstans därför att de inte får tid att skicka in det till en central nivå. Jag tror att vi behöver ha kompetens också på lokal nivå. Det har ökat och ökar ganska ordentligt.Jag har därför en positiv bild av att man gör mycket mer än vad som har gjorts . Vi får se i redovisningen hur långt det räcker.När det gäller grooming ska vi få ett svar från Riksåklagaren och Brå, som tittar på just frågan om grooming och vad man kan göra för att hantera den bättre än vad vi gör . Jag tror att det är otroligt viktigt.Jag tycker också att det var bra att detta om blockering av vissa typer av webbsidor och så vidare nämndes. Det finns ett samarbete mellan och som fungerar väl, och det sker frekvent. Det är bra.I det praktiska arbetet är det inte bara det enskilda arbetet mot barnpornografi som är intressant. Väldigt mycket av den här verksamheten, i den mån den produceras i - om man får uttrycka sig så illa - sker i nära relationer och i familjens hägn. Därför är det som kallas arbete mot våld i nära relationer otroligt centralt. Ofta är det i de familjenära utredningarna man hittar sexuellt utnyttjande av barn som använts i barnpornografisammanhang. Jag vill gärna se det arbetet, som också har en ganska hög prioritet inom polisen och som man ägnar sig ganska mycket åt, som en del i det arbete som görs för att skydda barn mot den brottslighet generellt som barn utsätts för. Här finns kopplingar som är nog så viktiga.När det sedan gäller de internationella frågorna tror jag att vi har anledning att arbeta mer med dem. Det är naturligtvis viktigt att det finns franska ministrar som är engagerade. Jag vill gärna säga att engagemanget inom EU över huvud taget är stort på det här området. Frågan har lyfts fram , och det har lovats att man ska komma med förslag, som inte har dykt upp och så vidare.Jag vet att kommissionären har tagit upp en del diskussioner, och han engagerade sig i samband med att drottningen och kolleger - om jag får uttrycka mig så - samlades för att diskutera barnsexhandel och annat. Jag har bett kommissionären att komma till den stora konferensen , därför att jag tycker att det är en viktig signal. Jag vill väldigt gärna att vi får EU engagerat i den här typen av frågor, för det här är en brottsbekämpning som måste ske på alla nivåer. Den internationella sexhandeln är stor. Den omfattar i väldigt stor utsträckning barn, och barn utnyttjas i det sammanhanget. Det betyder inte att vi inte måste göra vår hemläxa, men vi måste arbeta på två fronter.När man ser omfattningen av barnpornografi, barnsexhandel och människohandel känns det lite futtigt, om jag får säga det, att det kommer förslag om att sätta in ett filter i riksdagsledamöternas datorer. Det får ni gärna göra - det bestämmer inte statsråden. Men det är inte det som är det stora problemet, även om det skulle kunna vara en förebild. Vi kommer inte att kunna stoppa detta med förbud, utan vi måste arbeta brett och intensivt. Vi måste också arbeta med de värderingar som ligger till grund för att det finns män och kvinnor som är beredda att utnyttja barn för sina lustars och drifters skull.Det finns anledning att föra en värderingsdiskussion här också, och det finns anledning att ta ett stort grepp när det gäller det internationella samarbetet. Jag tror att det behövs många olika krafter. Det är bra att många här i har det engagemanget. Jag tänkte att jag skulle nämna ett ord om förövaren. Förövaren är oftast en person som själv när han var liten varit utsatt på ett eller annat sätt. Det är inte så att alla som har blivit sexuellt utsatta när de var små blir pedofiler med automatik. Men förövare och pedofiler kan sägas ha blivit utsatta. Det är ytterligare en anledning till att vi måste sätta stopp för det här. Lite slarvigt kan man säga, som någon tidigare talare sade, att detta smittar.Lagen, som kom - vilket jag tycker är sent - förbjuder inte tittandet. Det gör att jag kan sitta och konsumera de här bilderna fritt, bara jag inte laddar ned dem - det är då jag blir brottslig.Herr talman! Jag håller med om att det här inte är någon partipolitisk fråga. Det är inte så att ett parti tycker si och ett annat parti tycker så. Möjligtvis har vi olika sätt att nå målet. Men här är det jätteviktigt att vi hjälps åt. Det känns inte alls acceptabelt att ligger i bakkant i världens bekämpning av sexuellt våld och tortyr mot barn.Jag vill passa på att tacka de ideella organisationerna, speciellt Ecpat, som sliter och gör det som poliserna inte orkar. Det sitter tjejer och hjälper polisen, och de gör detta helt ideellt. De ska ha en stor eloge för att de klarar av att göra det vi inte gör.Dessutom vill jag tacka er som har varit med i debatten.Jag vill säga till ministern att det handlar om att i datorer plocka in ett program som blockerar barnpornografi, precis som och några andra stora företag har gjort. Det är på något sätt som att städa hemma hos sig själv först. Det har varit en intressant debatt. Den är viktig, och det finns väldigt många olika aspekter på den.Jag tycker att vi bedriver ett genomtänkt arbete i den ökade satsningen på polisen, i de prioriteringar som gör, i de verksamheter som pågår runt om när det gäller utredningar av nya typer av brott som finns på Internet och när det gäller det internationella arbetet.Jag delar givetvis uppfattningen att vi måste arbeta med förövarna. Den här regeringen har också lagt extra pengar på behandling av förövare som vi lyckas sätta dit. De är inte så många. Men det finns andra barnsexbrott där vi har förövare som sitter på våra anstalter och där vi också har ett utvecklat behandlingsarbete. Det är ett av de få kriminella beteenden där vi faktiskt har etablerade program som fungerar bra. Inte minst arbetas det intensivt inom med ungdomar som har begått sexualövergrepp för att de ska komma till rätta med sina beteenden. Det är 70-80 ungdomar som har behandlats för den typen av problem, med ganska goda resultat, om jag har fått rätt information.Vi ska fortsätta med det arbetet. Vi ska fortsätta med att behandla dem som begår den här typen av brott, men vi måste inse att det ytterst också handlar om att arbeta med de attityder och värderingar som finns. När man går förbi kiosken och ser löpsedlarna för kvällstidningarna kan man undra var barn får saker och ting ifrån och varför den här bristen på krav på fysisk integritet finns. Varför är man så lättillgänglig som man ibland kan vara i Internetsammanhang, till exempel? Här har vi en gränslöshet som skapar problem och som är ett stort bekymmer. Det måste vi jobba med och diskutera, för jag tror inte att det finns några enkla lösningar.Jag vill avslutningsvis ifrågasätta en sak som har sagts, och det är att skulle ligga i bakkant när det gäller kampen mot barnpornografi och barnsexhandel. Jag delar inte den uppfattningen. Jag tycker att vi gör många saker. Mer kan göras, men det finns många goda krafter i det här landet, och vi har kommit en bra bit på vägen. Det anses dessutom ganska besvärligt att ägna sig åt den här typen av brottslighet i därför att vi har en del lagstiftning som ställer till det. Men vi ska bli ännu duktigare på det området, och där utgår jag från att kommer att hjälpa till.