· GV1041 · 2007-10-26 09:43:54 — Det tog svenska nationella och chauvinistiska krafter att komma över det. skrev om att "inom gräns erövra åter". Han insåg att måste utveckla sig - inte genom att hota grannar och göra anspråk utan genom att ta itu med sina egna problem. Utrikesministern låter som en försvarsadvokat för . Han svarar inte på frågor. Han kommer bara med allmänna tankar om och demokratiprocessen. Visst låter det bra, men som jag sade är det mycket bara på papperet. Implementeringen fungerar inte. finns artikel 301 som kränker yttrandefriheten. Så fort man nämner ordet folkmord kan man åtalas. Vi har bevis på det. Hrant Dinks son åtalades och fick villkorlig dom för bara en månad sedan.Ser vi på assyrier/syrianers historia så har de bott i i 2 . Men de har inget i samhället, ingen maktposition i politiken, inga demokratiska rättigheter - om vi bortser från folkmordet . I har de bott i genomsnitt i ungefär och har här lyckats få egen tv-kanal, riksförbund, tidningar, egna kyrkor, akademiker, företagare och politiker i både riksdag, regering och fullmäktige i olika kommuner. Detta säger mycket om att det i fortfarande finns brister i demokratin.Ministern talar mycket om forskning. Det är också bra. Men jag hade själv en motion om forskning i denna fråga för bara som alliansen med i spetsen avslog. Här är betänkandet. Du kan få titta på det. Vi reserverade oss i utskottet, men alliansen med i spetsen avslog det.Jag vill helst ha svar på frågorna som jag har ställt tidigare. Även jag vill överlämna en bok till utrikesministern, år, om folkmordet, så att han kan bli mer påläst till nästa gång. Det känns som att det blir många upprepningar här , dels från vår sida, dels från ministerns sida, som egentligen inte säger så mycket. Jag är mest orolig över den bild som ministern vill ge av hur det ser ut i , att det är mer öppet och att det råder ökat utrymme för fri debatt. Vilken information och vilka källor har ministern? Du säger att du brukar vara i , men jag undrar ändå om du vet hur det är för människor där. Vi har lite andra kontakter och vet hur det verkligen ser ut för den lilla människan.Jag hoppas att ministern tar tag i frågan. Från sida kommer vi i alla fall att ställa samma frågor och se vad ministern har gjort till dess. Naturligtvis vill jag också överlämna denna bok. Jag tackar för böckerna. Jag har ett alltför omfattande intresse av historia, och det leder till att jag möjligtvis till och med kommer att läsa dem när jag borde läsa något annat.När jag säger att det är en fundamental princip i ett liberalt samhälle menar jag att vi alla är liberaler i denna fråga. Jag tror ingen av oss vill att vi ska hamna i en situation där vi fattar politiska beslut om historien. Det tillhör andra politiska traditioner än . Därför ska vi inte fastställa vad som inträffade , 1913, 1915, 1916, 1917, 1918 eller 1920. Men med detta sagt är det oerhört viktigt att alla bearbetar sin historia. Det har jag sagt vid åtskilliga tillfällen, och jag kan upprepa det och kommer säkert att upprepa det vid många ytterligare tillfällen.Tittar vi på den dåtida utvecklingen i denna region - som jag i andra delar har anledning att ägna mig rätt mycket åt - så hade den konstiga statsbildningen som var det Osmanska imperiet förvisso åtskilliga drag som vi hade haft anledning att rikta mycket grava invändningar mot om någon av oss hade varit politiskt aktiv . var detta ett geografiskt område som kännetecknades av en rätt betydande mosaik av olika nationaliteter, religiösa uppfattningar och kulturella traditioner som, icke utan brutalitet i umgänget då och då, hade levt tillsammans under århundraden, kanske till och med årtusenden, och där imperier som passerat förbi hade efterlämnat sina spår i en mångfald som var kreativ och spännande på många sätt.Utvecklingen sedan de år som vi nu talar om har inneburit att hela detta område har gått mot mer av monoetniska nationella strukturer. Det gäller hela denna region. Går man från över Anatolien och ned till ser man samma tragiska tendens under nästan ett århundrade. Det är en tragisk tendens där inte bara människor har förlorat livet utan där också den kulturella vitalitet som fanns har förlorats.Vad är då enligt min mening essensen i den process av europeisering och modernisering som jag är mycket stark anhängare av för denna region? Jo, det är att vi försöker vända denna utveckling. En central del i hela det europeiska projektet är respekten för oliktänkande, minoriteter och mångfald. Det europeiska projektet är inte ett enhetsstatsprojekt, det är ett projekt av mångfald. De länder som ska ansluta sig till detta måste respektera denna mångfald. Det innebär en rätt grundläggande förändring för . Enligt min mening är den förändringen på gång, men den är inte fullföljd. Artikel 301 kan vi ta som ett av många exempel på detta.Kommissionen kommer med sin utvärdering av . De baserar sin bedömning på mycket bredare kunskaper än vad jag, från personlig erfarenhet, har möjlighet till. Jag är rätt övertygad om att den kommer att ge en bild av väsentliga framsteg och väsentliga problem. Det grundläggande är att det är en process att acceptera mångfalden, det öppna samhället, toleranserna, minoriteterna och att över tiden kunna återvända till lite av den mosaik som förr gav detta område en kulturell kreativitet som under nationalismens rätt förödande århundraden enligt min mening delvis har gått förlorad. Jag kan konstatera att jag delar intresset för historia med utrikesministern. Jag delar även uppfattningen i den intressanta utläggningen om att vägen från det multietniska till det monoetniska har varit förödande. Det är just där jag vill lägga en sista bricka i denna debatt. Faktum är att har gått till ett mer mångkulturellt samhälle. Jag kan ta som exempel min hemstad där ca 20 000, eller , har bakgrund i den assyrisk/syrianska och kaldeiska folkgruppen. För mig som Södertäljebo - visserligen född i och uppvuxen i , men bosatt i - tillhör denna folkgrupps historia även min historia. Jag menar att måste ha ett nytt grepp. Det är helt rätt att går sin väg, men det är viktigt att som har nya medborgare och en ny historia i det mångkulturella samhället också gör andra ställningstaganden där man representerar sina nya samhällsmedborgare på ett sådant sätt att respekten väcks för historien. Vad skulle vi säga om vår historia plötsligt skrevs om och olika delar av den svenska historien inte fanns?Detta är en del av svensk historia. Därför är det så viktigt att tydligt säger att man erkänner detta folkmord, särskilt med tanke på att man får så mycket märkliga svar. Å ena sidan säger man att man har erkänt det och att har tagit beslut, å andra sidan att det finns forskare som säger något annat. Jag kan i mitt slutanförande i allt väsentligt hålla med mig till säga, vilket jag glömde tidigare, att 2002 sade utrikesutskottet lite annorlunda än vad man sade . senare ställningstagande är lite annorlunda än det som var från år 2000.Men för att återvända till det som jag fortfarande tycker är en viktig linje i denna debatt: beskriver ett annorlunda . Så är det. Det är ett mycket annorlunda . Enligt min mening är det ett mycket bättre . Det är ett som har större förmåga att vara en aktiv part också i internationellt samarbete.Vi har också skaffat oss kontakter gentemot omvärlden som ibland av en och annan kan uppfattas som komplicerande. Det är inte så enkelt som vi kanske trodde tidigare. I det långa loppet är det självfallet oerhört berikande.Det innebär också att vi måste lära oss mer om omvärlden och omvärldens historia. Jag tillhör dem som tror att det är bra.Vad lärde vi oss tidigare i den svenska skolan om vad som hade inträffat i den delen av världen? Om jag bortser från kalabaliken i , som inte nödvändigtvis är en definierad händelse i sydöstra , tror jag inte att vi lärde oss någonting.Nu tvingas vi att läsa den här typen av böcker. Jag tror inte att alla kommer att göra det, men några. Vi berikar detta land genom att få in historiska och kulturella traditioner. Det innebär också att vi ibland importerar konflikter - intellektuella, politiska och kulturella. Förmågan att hantera dem är mycket ett tecken på kvaliteten i hur vi förmår hantera denna nya mångkulturella verklighet. Det är ett bättre som blir resultatet. En viktig del av detta bättre och mångfaldens är att vi ska ha en öppenhet. Vi vill att andra ska ha den öppenheten, men vi kan inte fatta politiska beslut om historien.