· GV1042 · 2007-10-26 10:31:35 — och har i separata interpellationer ställt ett antal frågor som berör vad jag avser att göra för att inte ska intervenera militärt i norra , samt vad jag avser att göra för att främja en utveckling där fullt respekterar de etniska minoriteternas rättigheter. Jag väljer att besvara båda interpellationerna i ett sammanhang. Den akuta bakgrunden till den kris vi nu diskuterar är att organisationen - av oss tydligt och klart stämplad som en terroristorganisation - uppenbart trappat upp sin verksamhet i Turkiet.Det handlar då inte bara om de attentat i gränsområdena mot som uppenbarligen i huvudsak skett av terroristgrupper som infiltrerat över gränsen. Planer för stora terroristattacker har kunnat stoppas i såväl som . Bara har över 100 personer dödats som en direkt följd av PKK:s handlingar. Låt oss vara klara: Inget annat europeiskt land har drabbats så hårt av terror som . Att PKK på detta sätt trappat upp sin terroristverksamhet tror jag ska ses mot bakgrund inte minst av de stora framsteg som gjorts när det gäller kurders rättigheter och ställning i som ett resultat av bland annat landets successiva steg mot ett kommande medlemskap i unionen.Premiärminister har sagt att den kurdiska frågan bara kan lösas med demokratiska medel, och i sommarens val fick hans AK-parti ett tydligt starkare stöd i de sydöstra delarna av än vad traditionellt kurdiskt orienterade partier fick. Den nyvalde presidenten första resa gick symboliskt nog till landets sydöstra delar.Att stora framsteg gjorts innebär dock inte att det inte skulle finnas mycket som återstår att göra. Det är inte minst mot denna bakgrund som så tydligt stöder de turkiska EU-ansträngningarna.I åtnjuter de tre nordliga provinserna ett relativt långtgående regionalt självstyre i enlighet med den nya grundlag som antogs efter folkomröstningen , vilket för den huvudsakligen kurdiska befolkningen i norra jämfört med förtrycket under regim har inneburit nya möjligheter att inom ramar utvecklas i fred och säkerhet. Inom ramen för våra ansträngningar att utveckla relationerna med vill vi på ett påtagligt sätt utveckla relationerna med dess kurdiska delar i syfte att på olika sätt stödja denna utveckling.Inledningsvis var detta en utveckling som möttes av betydande misstro i . Även om det fortfarande finns betydande rester av denna är det mitt intryck att det håller på att ske en förändring av attityder. Utvecklingen i den irakiska regionen är till mycket stor del beroende av kommunikationer med och genom . De ekonomiska förbindelserna växer mycket starkt.Det finns också en växande insikt om att ett konstruktivt förhållande mellan och , inklusive den irakiska regionen skulle såväl gagna territoriella integritet som skapa nya broar av stabilitet och förståelse i en annars instabil region.Jag tror inte det är en alltför djärv gissning att säga att även detta är en utveckling som PKK vill bryta. Även här kan finnas ett motiv till den upptrappade terrorismen.Den upptrappade och våldsamma terrorismen kan i grunden bara bekämpas med fortsatta politiska och ekonomiska reformer i som en del i en historisk försoningsprocess som alldeles självklart måste omfatta relationerna också mellan och den irakiska regionen . Det är min förhoppning att beslutsfattare såväl i som i och ska hantera dagens akuta kris med denna långsiktiga insikt för ögonen.Det primära ansvaret för att konkret bekämpa terrorister baserade och verksamma i ligger alldeles självklart på de irakiska myndigheterna, inklusive den kurdiska regionala regeringen. Det är uppenbart att de inte tillräckligt väl levt upp till sina åtaganden i dessa hänseenden. I den mån de anser sig behöva internationell hjälp för detta har de självfallet möjlighet att begära sådan. Det är inte svårt att förstå de känslor som ligger bakom den turkiska militära uppladdning som sker. borde dock erfarenheten från tidigare turkiska militära operationer i norra mana till stark återhållsamhet. Framgångarna har ofta varit kortsiktiga. Den långsiktigt alldeles avgörande reform-, utvecklings- och försoningsprocess jag talat om skulle riskera att allvarligt försvåras vid omfattande ensidiga operationer in i norra är mot denna bakgrund som vi i Europeiska unionen uppmanat till politisk dialog. Ministermötet med grannstater i erbjuder en av många möjligheter i detta avseende. Jag har också med tillfredsställelse noterat uttalanden av president med starka fördömanden av PKK och dess verksamhet, samt utrikesminister resa till kan försäkra att vi kommer att vara fortsatt starkt engagerade även i dessa viktiga frågor i sydöstra . Först och främst vill jag tacka för svaret och för att vi får möjlighet att diskutera den här viktiga frågan , trots att det är stämmotider och annat.Jag noterar att utrikesminister i slutet av sitt interpellationssvar slår fast att "den långsiktigt alldeles avgörande reform-, utvecklings- och försoningsprocess jag talat om skulle riskera att allvarligt försvåras vid omfattande ensidiga operationer in i norra ".Detta är ett mycket viktigt klargörande, menar jag. Det tolkar jag som att den position överensstämmer med president och den amerikanska administrationen i Vita husets deklarationer, nämligen att måste söka en diplomatisk och politisk lösning och inte genomföra en militär offensiv in i Kurdistan-Irak.Vi är givetvis alla angelägna om att en konstruktiv utveckling ska kunna ske på flera områden. Det handlar om demokratiska reformer i . Det handlar om fortsatta förhandlingar med EU. Det handlar om möjligheten till fred i . Det handlar om en fortsatt positiv utveckling i . Det handlar om ökat ekonomiskt utbyte. Det handlar om skydd för civilbefolkningen.Problemet är ju att äventyras allt detta av den turkiska militärens massiva mobilisering längs gränsen. En omfattande militär operation kan åter sätta regionen i brand. Den kan fälla den första brickan i ett dominospel där ingen kan förutse konsekvenserna.Sedan har spelat en ekonomiskt positiv roll för utvecklingen i norra , men en politiskt mycket destruktiv roll. I stället för att söka en dialog med kurderna i har skjutit dem ifrån sig genom återkommande hot om militär invasion och ett mycket högt tonläge i fråga om Karkuk.Detta har besvarats av kurdiska ledare i , främst av Messoud Barzani, men generellt sett måste ändå medges att den kurdiska regionala regeringen har hållit en lägre profil än vad har gjort. har därmed skapat en fiendskap med kurderna i som ökar deras stöd för PKK.Fru talman! I svar nämns tyvärr ingenting om de systematiska förföljelser som den kurdiska befolkningen i har utsatts för. Det förvånar mig en aning eftersom det är en central aspekt för att också förstå vad som sker . Det har skett förbättringar, men den positiva utvecklingen överdrivs ofta. Dessutom, vilket är än värre, tas den positiva utvecklingen ibland till intäkt för att inte ställa ytterligare krav på . Det finns alltså en risk för att reformtrycket minskar när man hänvisar till uppnådda reformer som vi vet finns på papperet men som inte alltid gäller i praktiken. Även de positiva förändringar som har skett äventyras givetvis vid en turkisk invasion. Dessa förändringar kan mycket snabbt rullas tillbaka. Ett nytt krig piskar upp stämningar på båda sidor i . Vi har till och med sett hur vice premiärministern i nu har beordrat landets medier att idka självcensur därför att den turkiska armén inte ska framstå som svag - man säger uttryckligen så - och därför att man inte vill piska upp stämningar som också innebär att man attackerar enskilda kurder i landet, vilket också har skett. Jag vill därför betona vikten av att utrikesminister i bilaterala relationer med och även genom vårt medlemskap i höjer profilen i denna mycket centrala fråga för att vi ska kunna undvika en regional stor konflikt och för att den politiska processen och dialogen ska kunna fortsätta. Det kommer alla parter att vinna på. Jag har liksom interpellerat utrikesministern om situationen i och det spända läget vid gränsen till irakiska Kurdistan.I sitt svar skriver bland annat att är den europeiska stat som drabbats mest av terror . Här kan man notera att utrikesministern anser att är en europeisk stat. Det är väl mer korrekt att säga att är ett land som delvis ligger i men som ligger i förhandlingar om ett inträde inte i utan i EU. Det är en förhandling som ser ut att kunna ta med tanke på brister i demokrati, behandlingen av kurderna och andra nationella minoriteter, Cypernfrågan med mera. Jag kan hålla med om att terror tyvärr är relativt sett mycket vanligt i . Men utrikesministern ger en enögd bild, och han nämner endast den terror som PKK anklagas för och även säkert i vissa fall är ansvarig för. Men terrorns förekomst är inte begränsad till PKK. Det finns även turknationalistisk terror. Ett exempel är mordet på journalisten i början av detta år, och det finns även islamistisk fundamentalistiskt inspirerad terror i . Det är alltså inte bara PKK som ska utpekas som terrorister. Även turknationalisterna ska utpekas. Dessa är dock mer underjordiskt organiserade och har förankring i det som går under beteckningen "den djupa eller mörka staten".Att den djupa staten finns inom militären är inte precis någon hemlighet. Exempelvis lyckades befolkningen i ta fast en terrorist som placerat en bomb på en lekplats. Det visade sig att det inte var några vanliga terrorister utan att förövarna tillhörde polis- och säkerhetstjänsten. Ett annat exempel kunde man läsa om i en turkisk tidning där en major berättade att han varit med om operationer utklädd till kurd.Omfattande mediekampanjer, med den stora tidningen i spetsen, drivs i riktade mot kurderna, mot PKK och för att ska gå in i irakiska Kurdistan.Dessa kampanjer drabbar också den kurdiska parlamentsgruppen hårt. När de politiska spänningarna och förtrycket av kurderna ökar utgör de kurdiska parlamentsledamöterna inget undantag. De kan berövas sin immunitet och fängslas. Det har tidigare inträffat och kan hända igen.I dag är, som sagt var, de antikurdiska stämningarna i i det närmaste hysteriska, och den stora tidningen går längst fram, och det finns andra som följer efter.Då kan man fråga sig: Finns det någon kurdisk motsvarighet till Hürriyet? Nej, varenda liten pamflett på kurdiska som kommer ut leder till husarrest, fängelsevistelser, åtal, trakasserier med mera.I de fall man inte kommer åt oppositionella krafter med hjälp av juridiken löper även fredliga kurdaktivister risk att drabbas av Hrant Dinks öde.Ett exempel på förföljelserna av kurderna är en svensk medborgare av kurdiskt ursprung i turkisk husarrest med reseförbud, . Vilket är hans brott? Han har suttit fyra i husarrest. Han har beskyllts för att vara PKK-are, men myndigheterna kan inte belägga det. Det brott han begått är att han skrivit texter varav mest poesi på kurdiska. Det som han skriver är för övrigt inte politik utan naturlyrik. Regimer som sätter poeter i fängelse ger jag inte mycket för. Jag ger rätt så till vida att jag i detta interpellationssvar inte har tecknat hela bilden av vare sig eller regionen i dess helhet. måste jag nog säga att inte heller har gjort det, och en del av det som han säger ligger väl på den andra kanten av denna debatt. Han säger att det inte kommer ut några kurdiska tidningar. I utkommer en tidning på kurdiska, och jag undrar om det inte till och med är , där man som ett stående inslag har proklamationer från den fängslade PKK-ledare som låter meddela - diktera - dessa proklamationer som publiceras plus att man hyllar martyrer, vilket råkar vara som har omkommit i olika typer av operationer. Det är en yttrandefrihet som i dessa delar var fullständigt otänkbar och som till och med i ljuset av vad som föregår i andra länder där man har att bekämpa terrorism framstår som anmärkningsvärd och hedervärd. Det som vi nu har att diskutera är den akuta situationen som har uppkommit på grund av att PKK efter en vapenvila under - efter arresteringen av , tidigare ca 40 000 döda, därefter vapenvila - alldeles uppenbart har trappat upp mycket kraftigt. Då har man alldeles uppenbart huvudsakligen trappat upp operationer som är baserade i norra . Det som vi har sett är inte enstaka terroristoperationer, utan det är rätt omfattande operationer över gränsen då man attackerar olika turkiska positioner och byar. Det är inte en enstaka självmordsbombare eller terrorist, utan det är militära formationer som går över gränsen. Att detta orsakar en reaktion är väl kanske inte så förvånande. Till och med rätten till självförsvar enligt folkrätten skulle förmodligen kunna åberopas i detta fall. Då vädjar vi i alla fall till politiska lösningar. har rätt att försvara sig. Det är ingen tvekan om den saken. Varje nation skulle ha rätt att försvara sig i detta läge. Men vi vädjar om politiska lösningar därför att den långsiktiga försoningsprocessen mellan turkar och kurder inne i gentemot är så betydelsefull. Och vi har sett så stora framsteg, enligt min mening både i reformprocessen i och i de ekonomiska förbindelserna. Ekonomin i norra är beroende av turkiska företag, av handeln genom och av investeringar från liksom en stor del av den ekonomiska utvecklingen i sydöstra . Att ruinera detta vore fel. Därför vädjar vi om politiska lösningar.Vi noterar också att premiärminister i samtalen med de irakiska myndigheterna nu visserligen diskuterar ekonomiska sanktioner som ett nytt instrument, vilket skulle få mycket negativa effekter, men i alla fall talar om politiska lösningar. Det finns många uttalanden som kan åberopas i detta sammanhang som man har anledning att välkomna. Jag noterade uttalandet av president i . Jag noterade ett uttalande från presidentskapet i den kurdistanska regionen som mycket tydligt tog avstånd från PKK, och det sades att man ska försöka begränsa och bekämpa dem med alla till buds stående medel. Jag välkomnar detta. Men det är ord som måste följas av handling. Jag noterade också ett uttalande i går av den turkiske överbefälhavaren, eller generalstabschefen som det heter, general , där han i en annan tidning än den som åberopades säger att man ska inse att vad PKK är intresserade av är att åstadkomma en etnisk konflikt och ställa medborgare mot medborgare i . Detta är vad de vill uppnå. Men våra medborgare måste inte falla i den fällan. Jag uppmanar till återhållsamhet av våra medborgare. Detta är ett uttalande av den turkiske överbefälhavaren. Om vi har uttalanden från den kurdiska sidan av den art som jag nämnde, och om vi har uttalanden från den turkiska sidan av den art som jag nämnde, borde förutsättningarna för en politisk lösning finnas. Vi kan dock vara övertygade om att terroristerna kommer att försöka spränga möjligheterna i luften, men det är terroristerna som vi ska bekämpa. blir jag uppriktigt bekymrad. Utrikesministerns senaste anförande är i det närmaste en blåkopia från presidentkansliet i när han citerar den turkiske överbefälhavaren och manar till försoning. Det är militären i som har sett till att den här konflikten också eskalerar precis som PKK har gjort. Det ska man inte på något sätt förneka. Det talas om reformer. Jag skulle vilja fråga: Gäller dessa reformer borgmästaren i som dras inför rätta för att han har skickat nyårshälsningar på kurdiska? Omfattar de här reformerna stadsfullmäktige i innerstad där man helt enkelt lät avskeda allihop därför att de hade upplyst medborgarna i staden om samhällets service, sophämtning och annat, på det kurdiska språket? Omfattar dessa reformer de kurdiska barn som inte får döpas med namn om innehåller bokstäverna w, x och q därför att de inte finns i det turkiska alfabetet? Jag skulle vilja ha svar på frågan: Finns det något land i världen förutom som sätter medborgare i fängelse för att de talar sitt modersmål? Finns det något sådant land i världen? Jag vet inte. Jag skulle gärna vilja ha ett svar på det. Det är möjligt att det finns en minoritet i eller så som inte pratar kinesiska eller att det finns någonstans i i någon konflikt eller så. Men finns det något land där man har en minoritet som utgör en fjärdedel av befolkningen och där människor riskerar att fängslas enbart för att de talar sitt modersmål?Vi kan tala mycket om dessa reformer. Det har gjorts reformer. Problemet är att det är en väsentlig skillnad på att reformer syns i en lagtext och att reformer gäller på en polisstation i eller . Det andra som jag noterar, fru talman, är att ansluter sig till något som är en officiell turkisk beskrivning och analys av situationen, nämligen den som bygger på att man kan isolera ut PKK från den övergripande frågan om behandlingen av den kurdiska befolkningen i . Risken med detta är att man placerar in detta i en mycket klassisk dikotomi kring kriget mot terrorismen men att man inte riktigt förstår att det dröjde efter det att utropade den nya republiken till att PKK genomförde sin första militäraktion.Det innebär att vi med största tydlighet ska fördöma PKK. Det är en totalitär organisation. Det är en dogmatisk organisation som tror på en våldsam väg framåt som inte kommer att göra kurderna rättvisa. Men det innebär också att vi måste förstå att PKK i grunden är en reaktion. Det kurdiska väpnade motståndet i alla delar av är likaså en reaktion mot det som hände när nationalstaterna i regionen bildades och som inkorporerade den kurdiska befolkningen och därmed skapade det vi kallar för kurdfrågan.Om man bortser från detta och om man inte ser behandlingen av kurderna i och hur västvärlden har delat upp kurderna i de goda kurderna i som kämpade mot och kan allieras med västvärlden och och de dåliga kurderna i som bekämpar en västallierad Natomedlem, tidigare också med stöd av , kommer man aldrig att kunna formulera en konstruktiv politik för att lösa kurdfrågan. Detta är mycket viktigt.Jag får avsluta mitt inlägg med detta, för tiden börjar rinna i väg. Den akuta situationen utmed gränsen mellan och utlöstes av ett angrepp från PKK:s sida mot turkisk militär som resulterade i 13 dödade soldater och som används som förevändning för de pågående militära attackerna i irakiska . Att turkisk militär dödat 12 bybor i samma område har inte givits samma publicitet vare sig i turkiska eller i europeiska medier.Jag kan hålla med utrikesministern om att det enda sättet att komma ur detta läge är att inleda dialog, men den dialogen måste börja med att den turkiska regeringen gör verklighet av de lagar den själv stiftat. Ännu så länge är de bara något som finns på papperet. De stora förändringar i lagstiftningen som Bildt talar om är bara i sin linda. Dialogen måste inledas med konkreta förändringar i praktiken. Den måste kombineras med amnestier och slut på trakasserier av oskyldiga kurdiska naturlyriker och andra. En sådan process kan påskynda en nedläggning av vapnen från PKK:s sida.Vid flera tillfällen har PKK utlyst ensidiga vapenstillestånd och krävt amnesti och dialog. Den turkiska regeringen har dock alltid avfärdat dessa inviter. De nationalistiska krafterna och militären har varit motståndare till reformer för att förbättra kurdernas och andra minoriteters situation, och de har varit helt oförsonliga när det gäller PKK.En dialog som utvecklas på rätt sätt skulle rycka undan grunden för PKK:s verksamhet, och dess väpnade strategi skulle visa sig vara felaktig. Underlaget för organisationen skulle försvinna. PKK är egentligen en liten organisation, men med visst begränsat stöd i den kurdiska befolkningen. När de turknationalistiska krafterna går till dagens häftiga angrepp mot PKK tycker en del kurder att PKK har någon sorts existensberättigande och rätt i sin väpnade kamp.Omvänt gäller att när PKK går till angrepp utnyttjas detta av de turknationalistiska krafterna för att piska upp stämningarna mot kurderna i allmänhet och mot det kurdiska självstyret i irakiska Kurdistan.Sverige bör som enskild stat och som medlem av EU aktivt arbeta för att förhindra att den turkiska staten bryter mot folkrätten, det vill säga går in i , och förhindra att den turkiska staten och PKK provocerar varandra och vrider upp våldsspiralen ytterligare. Likaså måste den turkiska regeringen ta som sin uppgift att förhindra att spänningarna mellan turkar och kurder trappas upp och inleda en dialog. Den turkiska regeringen måste medverka till en fredligare utveckling, dialog och försoning och just nu allra mest till besinning.I kan man läsa en intervju med den kvinnliga kurdiska borgmästaren i Kiziltepe vid gränsen till . Hon pekar på ett konkret steg som kan ta för att gå den kurdiska befolkningen till mötes. Gör verklighet av det förslag som finns i författningsdiskussionen, tillåt kurdiska som undervisningsspråk i skolorna. Den åtgärden är vida överlägsen F 16-planens bomber för att bekämpa och för att vrida utvecklingen från militär konfrontation till fred och försoning mellan turkar och kurder. Jag tror inte att vi, även om orden faller något olika, är så där fruktansvärt osams i den här debatten som vi kanske får det att låta som. Jag tror att vi är ense om att det handlar om - och talar vi om den kurdiska frågan i stort - att det här bara kan lösas genom en fortsatt reformprocess i . Då handlar det, som sades, om att göra verklighet av lagar som stiftas. Vi vet alla i riksdag att fattar vi beslut om en lag innebär det inte att vi förändrar samhället omgående. Men det är början på en förändring. Det gäller att vara vaksam.I dag finns det kurdiska radio- och tv-stationer, tidningar och publikationer på ett sätt som var otänkbart i , och språket används allmänt och omfattande. Men det är mycket som återstår. Vi diskuterade artikel 301 som var ett exempel på detta. Det finns möjligheter inte minst inom den författningsprocess som pågår och som jag innerligt hoppas att den turkiska regeringen nu kommer att fullfölja.Väldigt viktig är den förändring i politiken som ligger i det som jag citerade av vad premiärminister sade när han åkte dit ned: Mot bakgrund av allt som har beskrivits i historien - man kan ha invändningar mot detta - är lösningen mer demokrati. Det är mer demokrati som är det instrument som man använder för att lösa hela den turkiska frågan, inklusive att bekämpa PKK-terrorismen. Det ledde också, som jag påpekade, till det rätt remarkabla att det var AK-partiet som fick majoritetsstöd i valet där . Det var ett mycket positivt tecken.Jag tror personligen att den upptrappning av terrorism från PKK:s sida som vi nu ser, med rätt stora attacker över gränsen från , är desperationen hos en terroriströrelse som ser att den riskerar att förlora fotfästet på grund av reformprocessen. Därmed vill den stoppa reformprocessen för att spela i händerna på ultranationalistiska auktoritära krafter som förvisso finns i det turkiska samhället. Då är vår uppgift att försöka att mildra motsättningarna.Det är ingen tvekan om att i den situation som vi är i nu finns mycket stora faror, faror för att PKK lyckas att åstadkomma storskaliga strider mellan turkar och kurder oavsett på vilken sida av gränsen som det är. Det vore en katastrof för regionen, för , för kurderna och för Turkiet.Men jag tror att det i detta också finns en tydlig möjlighet att man i , i och i faktiskt ser möjligheter och att man har gemensamma intressen av en reformpolitik i utvecklingen av de ekonomiska relationerna mellan regionerna. är oerhört beroende av den ekonomiska livlina man har till , och att spoliera den vore dumt. Man ser de gemensamma intressena och agerar gemensamt. I den krissituation som råder - det är ingen tvekan om det - kanske man får en möjlighet att gå vidare med den historiska försoningsprocess som är så viktig. Det skulle också innebära att man i på ett rätt radikalt sätt skulle förändra inställningen till den utveckling i stort, frikopplad från terrorismen, som vi ser i norra sett finns det mycket som , och kan och måste göra gemensamt. Det är klart att vi är överens om att en fortsatt reformprocess är avgörande för att kunna lösa den här frågan för den kurdiska befolkningen i , men vi ska inte glömma bort de andra delarna av .