· GU10367 · 2007-04-16 14:39:08 — Då har man försökt finna konstitutionella, politiska lösningar som inom ramen för, i det irakiska fallet, bevarad territoriell integritet ger de olika befolkningsgrupperna möjlighet att forma sitt liv i enlighet med sina önskningar.Hans Linde beklagar sig över det irakiska rättsväsendet. Jag har alls ingen anledning att invända mot den beskrivning som han ger. Jag skulle önska att det fanns en metod eller mekanism som gjorde det möjligt att ur ruinerna av diktaturer över åstadkomma ett fungerande rättsväsende. Om de mekanismerna finns har jag ännu inte sett dem. Kan de uppfinnas ska vi stödja dem med en gång. Detta tar dessvärre sin tid. Det kan vi beklaga. I detta ligger också en skyldighet för oss att hjälpa till, och det gör vi. hjälper till med utbildningen av domare, poliser och rättsväsende. Det är begränsat; kanske skulle vi göra mera. Men ett rättsväsende är väldigt viktigt. Det kommer att ta tid. Detta går tyvärr inte över . Det har vi sett i många andra länder. Det innebär inte att vi inte har en skyldighet att hjälpa till, för det har vi, och det ska vi göra.Till slut vill jag nämna utrikesminister , som tyckte att det var illa att jag hade talat väl om. Det fanns personer som kämpade nästan hela sitt liv mot diktatorn , ibland med fara för sitt eget liv. De personerna kan ha svårt att hantera den situation som råder . Men vi ska ge dem det stöd vi kan. Det fanns demokrater i . De finns fortfarande. Han är en av dem. Då ska vi även i svåra situationer ge honom vårt stöd. Det är inte fel att tala väl om demokrater. Vi kommer ingen vart här. Precis som min kollega konstaterade valde jag att inte ta upp frågan om det skulle ha varit bättre eller sämre med . Jag uppfattar det precis som en torgdebatt. Men det blev ett sätt för att glida undan frågan om rätt och fel och i stället tala om bättre eller sämre. Var det rätt eller fel?En hel värld ställde sig upp. 10 miljoner protesterade. FN-inspektörerna sade att det var fel. Det är också viktigt att vi har en utrikesminister som står fast vid att det var fel.Men tyvärr känner vi historia på den här punkten. Det finns inte en gnutta självkritik . Han väljer inte att resonera om läget och om våra amerikanska vänners upptrappning. Med Bush i spetsen har man nu beslutat att skicka dit 21 000 militärer till. Vad kan det tillföra en konflikt som redan nu riskerar att balkaniseras och som eskalerar enligt alla som betraktar det som händer där. passar på dessa frågor också.Detta sätt att hantera situationen, och att man uttrycker sig så, skadar anseende djupt. I längden skadar det vår förmåga att hjälpa dem som lider i våldets och krigets . Detta, menar jag, är ett brott i vår historiska tradition, där har stått upp för de utsatta länderna och för de folk som förtrycks, antingen de har förtryckts av öst eller väst, av kommunism eller kapitalism. Som litet land har vi ändå hävdat befolkningens rätt. Med Bildt i spetsen har man nu brutit denna stolta historiska tradition. Jag vill börja med detsamma som började med, nämligen med att tacka för hans bidrag till torgmötesretoriken i den här kammaren. Man skulle kunna fortsätta på samma linje och fråga sig om borgerligheten i tyckte att det var värt priset att 650 000 irakier skulle dödas för att skulle försvinna. Men jag väljer att inte ställa den frågan, för jag vill inte lägga mig på den nivån.Vi har diskuterat mycket om historien här. Jag tror att det är helt avgörande att vi också diskuterar framåt och talar om framtiden. Hur ska man kunna bygga fred i ? Hur ska vi ge det irakiska folket dess frihet? En avgörande del är att man synliggör förtrycket. Man synliggör de kränkningar av mänskliga rättigheter som pågår i . har haft gott om tid på sig att beskriva problemen i . Men det blir allmänt hållna attityder som man kan återanvända om och om igen, debatt efter debatt om land efter land. Jag är inte nöjd med det engagemanget.Nej, , det är inte fel att tala väl om demokrater. Men det är fel att tala väl om dem som försvarar brott mot mänskliga rättigheter och kränkningar av demokratin. Det är precis vad Zebari gör. Om ett fredligt i frihet ska kunna byggas krävs det att och villkorslöst lämnar landet. Därför är frågan, även till de socialdemokrater som är med i debatten: Ställer ni er bakom kravet att och villkorslöst ska lämna ? Vad tycker vår regering nu när till och med en majoritet i kongressen i säger att man måste upprätta en snabb tidsplan för när ska lämna ? Kommer att stödja ett amerikanskt tillbakadragande, eller kommer han att fortsätta sitt oreserverade stöd? Utrikesministern säger att det här inlägget inte är värdigt. , säger jag då. Då gick budskapet hem. Utrikesministern har förstått. Det var liksom det som var min lilla poäng med mitt inlägg. Jag tycker att det är viktigt att vi för en sådan här seriös debatt på ett seriöst sätt, och så långt får jag väl säga att den här debatten åtminstone har gett något resultat.Annars handlar det om det här med den dubbla bokföringen, att man på något sätt måste försöka att döma alla efter samma måttstock. Och har man måttstocken att man ställer krav på mänskliga rättigheter och att man ställer krav på folkrätt är det klart att det måste gälla alla. Då måste det gälla i alla situationer. Det är just för att sådana här situationer och konflikter är så komplicerade och det får sådana fruktansvärda konsekvenser om man bryter mot de här principerna som man måste hålla tungan rätt i mun. Då är det väldigt viktigt att man dömer, så att säga, varje regim efter samma måttstock, att man bedömer de amerikanska agerandena i strid mot folkrätten på samma sätt som man bedömer de sovjetiska agerandena, , i strid mot folkrätten eller tidigare och kommande konflikter. Det är viktigt att vi behåller det här perspektivet, att vi inte har en dubbel bokföring. Det är viktigt att vi hanterar kärnvapenprogram med samma kritiska hållning som ett israeliskt kärnvapenprogram, att vi kritiserar brott mot folkrätten i på samma sätt som vi kritiserar brott mot folkrätten i alla andra länder, inklusive och , för den delen. vill inte föra en diskussion om bättre eller sämre. Han vill föra en diskussion om rätt eller fel, 2003. Om det kan jag bara säga: Det är fel debatt. Den diskussionen förde vi i denna kammare för sedan. Han har ställt en interpellation och en fråga till mig om vad vi ska göra för att aktivt bidra till utveckling mot fred och demokrati i . Den har jag svarat på. Det var en framåtsyftande fråga, och jag har redogjort för den inställning i denna del. Jag har inte hört någonting om vad han vill göra över huvud taget. Hela hans diskussion är bara tillbakablickande.Hans Linde har rätt såtillvida att vi inte bara kan diskutera bakåt, även om vi kan göra det på det sätt som jag gjorde, ända över 2003 och framåt, om hur vi har hamnat där vi har hamnat. Vi måste också diskutera framtiden. Då har vi Compact, där en stor ministerkonferens kommer att samlas och där kommer att vara representerat för att se vad vi kan göra mer för att hjälpa till med institutionsbyggande, för att hjälpa till med rättsväsendet och för att stödja oberoende organisationer. Palmecentret, för att ta ett konkret exempel, stöder vi för dess arbete inne i . Det handlar om att hjälpa till med allt detta, så svårt som det faktiskt är. Det måste vara det som vi koncentrerar våra ansträngningar på.Hans Linde vill att vi ska kräva att och andra, utgår jag ifrån, ovillkorligen och drar tillbaka alla sina trupper. Det är inte vad den irakiska regeringen begär. Det är inte heller, tror jag, vad Socialdemokraterna vill ska ske, om jag uppfattade vad som sades i den utrikespolitiska diskussionen på denna punkt rätt. Där står isolerad. Jag tror inte att han har så mycket emot det, men det finns anledning att konstatera detta.Sedan ska vi hoppas att irakiska säkerhetsstyrkor kan ta över så snabbt som möjligt, så omfattande som möjligt, att vi kan bygga rättsväsende, att vi kan bygga demokrati, att vi kan få den där konstitutionella kompromissen, som jag tror är alldeles nödvändig för att landet ska kunna stå på egna ben. Och vi ska undvika den här balkaniseringen, som jag medger är en betydande fara. Där ska hjälpa till självständigt och inom ramen för den europeiska unionen och inom ramen för så mycket som vi kan.