· GU10406 · 2007-03-20 20:20:29 — har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förkorta väntetiderna vid tidiga aborter. Vidare har hon frågat mig om jag är beredd att verka för införandet av en vårdgaranti för tidig abort som säkerställer att kvinnan får abort inom , så att hon själv kan välja abortmetod. Hon har även frågat mig om jag är beredd att se över om barnmorskor kan ges vidareutbildning för att kunna ta ett större ansvar i samband med tidiga aborter för att minska väntetiderna.Samhällets ansvar är att tillhandahålla kunskaper och medel för att ge människor möjlighet att fritt och ansvarsfullt planera sitt barnafödande. Intentionen är att förebygga oönskade graviditeter med preventiva åtgärder så att behovet av aborter minskar.Enligt författningssamling ska abort, när kvinnan har bestämt sig, utföras möjligt.Socialstyrelsen har, på den förra regeringens uppdrag, kartlagt landstingens rekommendationer, prioriteringar, behandlingspraxis och väntetider för abort vid tidig graviditet. Styrelsen överlämnade i början på sin rapport till och med graviditetsvecka 12 till . Underlaget till kartläggningen består av en enkät till verksamhetschefer på samtliga enheter i landet där aborter utförs. Enkätsvaren avsåg perioden från till den 30 juni 2006.Socialstyrelsen konstaterar i sin rapport att en majoritet av de tillfrågade enheterna angav att de väntetider som eventuellt fanns sällan eller aldrig påverkade kvinnans möjlighet att välja abortmetod. De väntetider som ändå förekom angavs bero på för liten operationskapacitet eller läkarbrist. Även brist på sängplatser och i vissa fall brist på barnmorskor angavs som skäl.Socialstyrelsen drar slutsatsen att det är angeläget att vårdenheter och landsting vidtar de åtgärder som är nödvändiga för att väntetider som orsakas av vårdenheterna ska kunna kortas. Särskilt bör, enligt , samordning inom landstingen, alternativt mellan landstingen, ske så att kapaciteten i abortvården bibehålls.Socialstyrelsen har också pekat på att möjligheten att genomföra den avslutande läkemedelsbehandlingen i hemmet vid medicinsk abort, i de fall där det är lämpligt och då kvinnan så önskar, borde kunna erbjudas i samtliga landsting.Bristande tillgänglighet förekommer även inom övrig hälso- och sjukvård. Enligt hälso- och sjukvårdslagen ska den som har det största behovet av hälso- och sjukvård ges företräde i vården. Genom att hälso- och sjukvården i ökad utsträckning jämför sina prestationer och systematiskt drar lärdom av misstag och framgångar skapas förutsättningar för att höja kvaliteten på vården. Arbete pågår för att utveckla öppna jämförelser av hälso- och sjukvårdens prestationer och kvalitet.Enligt abortlagen får endast den som är behörig att utöva läkaryrket utföra abort. Åtgärden ska ske på allmänt sjukhus eller på annan sjukvårdsinrättning som godkänner. Även andra speciallagar föreskriver att vissa åtgärder endast får utföras av läkare eller på särskilda sjukvårdsinrättningar. Till exempel får omskärelse endast utföras av legitimerad läkare eller av den som har särskilt tillstånd att utföra omskärelse. Annan person än legitimerad läkare får inte utföra omskärelse på pojkar som är äldre än . Ett annat exempel är sterilisering. Endast den som är behörig att utöva läkaryrket får utföra sterilisering. Sterilisering av en kvinna ska ske på allmänt sjukhus eller på annan sjukvårdsinrättning som godkänner.Ytterst är detta en fråga om patientsäkerhet. De kvinnor som genomgår en abort ska få en behandling som är så säker som den kan vara. Det handlar bland annat om att göra en noggrann bestämning av graviditetens längd och en medicinsk bedömning. Det finns också kvinnor med medicinska tillstånd där komplikationer kan uppstå under abortförloppet eller efter aborten. Dessa kvinnor behöver utredas och övervakas speciellt. Därför krävs läkarkompetens.Barnmorskorna tar ett mycket stort ansvar, inte bara vad gäller preventivmedel utan också vad gäller medicinska och kirurgiska aborter. Det är inte upp till statsrådet att ha synpunkter på innehållet i barnmorskornas utbildning. Varje verksamhetschef äger, inom ramen för gällande lagstiftning, frågan om vilken kompetens personalen har, vilka uppgifter den kan ges och vilken kompletterande utbildning som krävs. Tack, statsrådet, för svaret. Detta är en fråga som har varit glömd och gömd - frågan om väntetider för tidiga aborter. Jag initierade denna fråga i regeringen. Och var det ingen som kunde svara på frågan om väntetiderna, trots att många kvinnor vittnar om just detta. Efter att ha tagit ett svårt och viktigt beslut om att få en abort genomförd ringer de till sjukvården och blir hänvisade till extremt långa väntetider, ibland så långa att de inte längre har någon valmöjlighet när det gäller att välja mellan kirurgisk och medicinsk abort.Jag vet inte om någon kan förstå hur det är att vara oönskat gravid och ha bestämt sig för att genomgå en abort, att behöva leva med en graviditet som påverkar och naturligtvis upptar alla tankar men också påverkar kroppen på alla sätt, efter det att man har bestämt sig för att man önskar en abort. Man vet att man har rätt att få denna abort utförd, och den medicinska säkerheten är större ju snabbare som den kan utföras, men ändå måste man vänta.Detta visar denna rapport från . Och jag hade inte väntat mig dessa långa väntetider. Det visar sig ju att väntetiden för ett första läkarbesök kan vara . Det är ett flertal landsting som redovisar en maximal väntetid för ett första läkarbesök. Därefter ska man få tid för att samtala med en kurator eller en psykolog om man vill. Och därefter ska man få tid för att få aborten utförd.Det är inhumant, och det är en skandal att kvinnor kan få vänta så . Och även om den maximala väntetiden naturligtvis inte gäller alla, så är också de genomsnittliga väntetiderna mycket långa. För kirurgisk abort är den genomsnittliga väntetiden , alltså . Också det är en mycket lång tid.Detta innebär också att många kvinnor inte får möjligheten att välja mellan kirurgisk och medicinsk abort. Och de har rimligen rätt att välja metod själva.Det som också är anmärkningsvärt i denna rapport från är att de enheter som har svarat på dessa frågor på en sammanfattande fråga uppger att de inte har några väntetider, trots att de alltså redovisar siffror om mycket långa väntetider, tycker jag, i många fall. Och skillnaden mellan olika landsting och också mellan olika kliniker i samma landsting är mycket stora.Jag tycker att det är oerhört allvarligt att de många tusen kvinnor - ungefär 30 000 kvinnor - som söker för att få genomgå en tidig abort, som har tagit ett svårt och viktigt beslut och som efter att detta beslut är taget rimligen ska kunna få sin abort utförd mycket snabbt, får vänta helt orimligt långa tider enligt denna rapport.Och jag är inte nöjd med de svar som socialministern ger här. Jag menar att det är nödvändigt att agera. När det gäller den lagstiftning som finns om att se abort som akut sjukvård som ska genomföras inom kortast möjliga tid är det uppenbart att man ute hos sjukvårdshuvudmännen inte lever upp till det. Därför förväntar jag mig att i sitt nästa inlägg tydligare redogör för vilka åtgärder som han vill vidta för att få rättvisa och en mer human behandling av alla dessa kvinnor som har tagit ett svårt beslut och som har rätt att få en snabb och säker behandling i svensk sjukvård. Den här frågan var uppe i en interpellationsdebatt. Och den är också uppe i socialutskottet. I båda dessa fall hänvisas det till den utredning som skulle komma med . Det förhåller sig lite konstigt med tiderna.Men utlåtande berör bara väntetiderna, inte frågan om barnmorskornas möjligheter att utföra medicinska aborter. Jag har kontrollerat detta med , och man upplever inte att man har detta uppdrag utan att det bara handlar om väntetiderna.Därför är det angeläget att också får ta sig an frågan om barnmorskornas möjlighet att få göra medicinska aborter. Många gör det , på delegation, så det blir lite konstigt. Vi släpar efter med vår lagstiftning här i , för verkligheten tar över.Socialministern pekar på vikten av patientsäkerhet. Ja, den är viktig. Men barnmorskorna har visat sig kunna ta ansvar för den. De övervakar graviditeten. De har ansvar för förlossningarna. De vet när de ska kalla på läkarhjälp när de inte kan klara ut situationen själva. Medicinska aborter är jämfört med förlossning en lite enklare sak att klara av.Vi talar om läkarbrist . Vi måste utbilda fler, och det tar . Men det är väldigt viktigt att då se på vilka arbetsuppgifter som olika yrkesgrupper har inom hälso- och sjukvården och på vilka uppgifter som kan föras över från läkarna till andra yrkesgrupper så att läkarna med sina långa utbildningar verkligen får göra rätt saker i sjukvården.Det har påpekats för mig att det måste vara helt fritt för kvinnor att få välja abortmetod. De medicinska aborterna är mindre riskabla men smärtsammare än de kirurgiska aborterna. De medicinska aborterna är också billigare. Det är oerhört viktigt att kvinnorna verkligen har ett fritt val. Men med de väntetider som är nu blir det inget fritt val. Det får inte vara så att landstingen styr över kvinnornas fria val.Jag vill fråga socialministern - det är extra viktigt inför morgondagens debatt att ha ett svar på den här frågan - om socialministern kan tänka sig att ge i uppdrag att utreda barnmorskornas möjlighet att få utföra medicinska aborter och kanske också ta med vakuumextraktionerna i det sammanhanget. Det är nog inte omöjligt att barnmorskorna kan utföra också dessa. Då kan vi skapa en valfrihet utan väntetider. Jag tycker att det uppdrag som fick av den tidigare regeringen var värdefullt. Att kartlägga den situation som det tidigare fanns en dålig kunskap om var väldigt betydelsefullt. Det är naturligtvis angeläget att använda det här för de åtgärder som krävs när det gäller att korta väntetiden.Jag vill i det här sammanhanget understryka en formulering som finns längst ned på första sidan i mitt skriftliga svar:"konstaterar i sin rapport att en majoritet av de tillfrågade enheterna angav att de väntetider som eventuellt fanns sällan eller aldrig påverkade kvinnans möjlighet att välja abortmetod." Det är naturligtvis oerhört angeläget att väntetiderna inte blir sådana att den långa väntan gör att den valmöjligheten inte återstår för kvinnan.Målsättningen ska givetvis vara att det är så som möjligt från det att man tar kontakt till det att man får träffa en läkare och åtgärd sedan vidtas. Det tror jag att vi alla är angelägna om att se.Jag tror också att det är väldigt viktigt att vi påminner oss om arbetsfördelningen. Det är landstingen som har ett ansvar. har landstingen, precis som vi, fått det här underlaget för att kunna prioritera och se till att de förbättringar som är nödvändiga genomförs.Återigen: Exempel på det här är att mätningar och jämförelser ger skäl för vårdhuvudmännen att vidta de åtgärder som krävs för att väntetiderna ska bli så korta som de bör vara.Jag har inte för avsikt att med anledning av fråga utlova något uppdrag när det gäller att förändra yrkesrollerna inom svensk hälso- och sjukvård. Men jag vet förstås att den frågan är levande. Jag kommer naturligtvis att följa den diskussion som pågår men ger inget löfte om att tillsätta någon sådan utredning.Jag tycker kort och gott att det utifrån det underlag vi har är angeläget att se till att svenska landsting och regioner runt om i landet ser till att köerna blir så korta som de kan vara och bör vara. Jag menar att rapporten från bör leda till en utredning av abortlagstiftningen, som ju utformades utifrån att abort var ett kirurgiskt ingrepp. utförs allt fler medicinska aborter, vilket rimligen också påverkar hur man ska definiera vem som har ansvar för aborten.Göran nämner i interpellationssvaret exempel på andra områden där det är lagstadgat att läkare ska utföra ingreppet. Han talar om omskärelse och sterilisering - två kirurgiska ingrepp. Men vi har inte prövat frågan om de medicinska aborterna och barnmorskornas roll. Som kvinna är det klart att man tycker att det är lite anmärkningsvärt att barnmorskan kan få ta nästan hela ansvaret för den önskade graviditeten, medan hennes ansvar när det gäller den oönskade graviditeten är mycket mer inskränkt.Låt mig läsa högt ur definition, kompetensbeskrivning, avseende legitimerad barnmorska. Hon ska förskriva och administrera preventivmedel. Inom parentes sagt är det ofta också mycket starka hormonpreparat som förskrivs av barnmorskan. Hon ska självständigt handlägga normal graviditet, förlossning och eftervård. Hon ska identifiera och bedöma avvikelser från normala förlopp. Hon ska avsluta förlossning med sugklocka, utföra förlossningsoperation och vårda patienter med komplicerad graviditet, förlossning och eftervård. Hon ska i akuta situationer påbörja livsuppehållande behandling av mor och barn. Hon ska vårda det friska nyfödda barnet och identifiera avvikelser från normala förlopp. Hon ska använda medicinteknik inom barnmorskans alla verksamhetsområden och tolka resultatet.Det är klart, , att det vore rimligt att göra en översyn av abortlagstiftningen i syfte att se vilka förändringar som kan vara motiverade av det faktum att lagstiftningen skrevs innan de medicinska abortmetoderna fanns och att i det sammanhanget pröva barnmorskans roll.Redan i dag tar barnmorskor, som så riktigt påpekade, ett mycket stort ansvar - på delegation. Det är klart att man på många sätt skulle kunna korta inte minst den - tiden fram till det första läkarbesöket. Det som kanske allra mest upprör mig är att den väntetiden är så lång som det redovisas i rapporten.Jag kan inte avhålla mig från att säga att jag tycker att det är lite anmärkningsvärt att här höra säga att vi måste bevara ansvarsfördelningen och att det nu är upp till sjukvårdshuvudmännen att ta till sig den här rapporten. Samme lovade före valet att lagstifta om en vårdgaranti. Och samme har fått en rapport som - jag hoppas att socialministern delar den uppfattningen - visar på upprörande långa väntetider.Är inte det upprörande faktum att klinikerna själva inte upplever att de har några väntetider trots att så pass långa väntetider redovisas skäl för att också från regeringens sida gå in och ta initiativ? De kliniker som har satt upp ett mål för väntetiden har ett mål . Också det tycker jag är en mycket . Det visar sig dessutom att väldigt många inte kan leva upp ens till det mycket målet.Kan man, socialministern, kalla det för akut vård när man måste vänta på att få en abort utförd när man har bestämt sig för abort? Det här är inte en kontroversiell fråga i så måtto att grunderna i abortlagen påverkas, utan här handlar det om vilken metodik som kan användas och om var och av vem.Det är ingen stor parlamentarisk utredning det handlar om, utan här handlar det om att ge ett uppdrag att utreda denna fråga. Det är inte komplicerat! Det är möjligt att det blir lite diskussion mellan de två berörda professionerna, men det bör man kunna hantera precis som vi gjorde när p-pillerförskrivning blev möjlig för barnmorskorna. Det är ju inte vilka läkemedel som helst. Man måste reda ut vilka som är riskindivider när det gäller att använda den preventivmetoden, och detta har barnmorskorna visat sig klara av väldigt bra.När jag var på kunde man där sätta i gång egna utredningar av detta slag. kan inte myndigheterna göra det; de behöver ett regeringsuppdrag för att göra det. Jag skulle därför önska att socialministern ändå ställde i utsikt att får detta uppdrag. Jag vet att de vill ha det, för ingen mår väl av att man genom delegationer och så vidare går förbi lagen. Det är också lite skämmigt för oss politiker att inte hänga med i verkligheten. Jag tänkte först med anledning av rapporten säga att slutsatser, som står i mitt svar, är följande: "drar slutsatsen att det är angeläget att vårdenheter och landsting vidtar de åtgärder som är nödvändiga för att väntetider som orsakas av vårdenheterna ska kunna kortas. Särskilt bör, enligt , samordning inom landstingen, alternativt mellan landstingen, ske så att kapaciteten i abortvården bibehålls. "Det är alltså den slutsats som drar.Tittar vi ut över för att se vilka som har störst skäl att tänka efter kan vi se att samtliga fyra landsting som hade längst väntetider för medicinsk abort var vänsterstyrda . De fem landsting som hade längst väntetid för kirurgisk abort hade samtliga vänsterstyre under mätperioden.Här finns det ju några landsting som vi skulle kunna åta oss att kontakta och puffa på lite grann, så att den politiska ledningen där tar ansvar för att korta väntetiderna.Det är klart att vi ska puffa på, och genom denna rapport har också de här landstingen ett underlag för att kunna göra denna jämförelse och se att de har en bra bit att gå innan de kan säga att de är nöjda med situationen, för ingen kan vara nöjd utifrån det faktum att vi har så här lång väntetid.När det gäller frågan om barnmorskorna säger att utvecklingen med medicinska aborter motiverar det. Det kan man möjligen säga. Men är det då ändå inte lite märkligt att detta ingrepp har genomförts i , och det har inte funnits skäl att utreda det tidigare. har det dock gått några månader sedan ett regeringsskifte, och ska den utredning som inte har gjorts under de här 14 åren naturligtvis snabbt sättas i sjön. Fundera på det, den som vill! Jag hade förberett ett vänligt avslutande inlägg, men säger sådant som retar upp mig, och då måste jag ändra mig lite grann.Låt mig först säga att så gott som nästan samtliga landsting var vänsterstyrda . Jag tror att ger sig ut på lite tunn is om han tror att resultatet skulle vara väldigt annorlunda med en annan majoritet. Jag tror att problemet är större och mer generellt än så.Jag vill också säga att det ju är bra om kan prata med sina kolleger i olika landsting, men jag tycker inte att det räcker. har också ett ansvar som minister för dessa frågor.Detta är inte en fråga som vi har aktualiserat efter regimskiftet! Den här frågan aktualiserade jag när jag var vård- och äldreomsorgsminister och hade ansvar för dessa frågor. Jag ville tillsätta en utredning om detta med barnmorskorna, och fick till svar att ingen kunde svara på om det ens finns något problem! Då lade vi upp det på så vis att vi först skulle ta reda på hur problemet ser ut, och mot den bakgrunden sedan kunna tillsätta en utredning. Detta redovisade jag på barnmorskornas kongress, och det finns också de som kan vittna om detta. Det var alltså ett initiativ som vi tog redan då.Göran har ju varit minister så pass länge att han vet att gången ofta är att det ibland görs en förberedande utredning som sedan leder till en större utredning eller till ett nytt beslut.Det här är en fråga som har varit glömd och gömd . Misstanken finns att det beror på att det är just kvinnor som gör aborter, och att många kvinnor kanske inte ställer sig upp och ropar när det gäller de här frågorna. berättar många kvinnor inte att de har gjort en abort.Det är snarare regel än undantag att man stänger abortklinikerna vid långhelger och på semestrarna, trots att det inte finns något som helst samband som visar att oönskade graviditeter skulle inträffa just i samband med terminerna eller i större utsträckning när det inte finns många långhelger. Detta är en fråga där landstingen, visar det sig, systematiskt inte lever upp till vad man rimligen kan kräva av dem.Jag förväntar mig att ger ett uppdrag till att utreda möjligheterna för barnmorskorna att ta ett större ansvar, och att han också tar andra initiativ för att säkerställa en vårdgaranti för alla de kvinnor som söker tidig abort. Jag ska anslå en lite vänligare ton.Det här är naturligtvis någonting som vi tillsammans måste göra någonting åt. Jag tror att det första steget är taget i och med att jämförelserna görs. Vi har alla att i de sammanhang där vi finns stryka under att landstingen bör använda sina resurser på ett sådant sätt att väntetiderna kan kortas.Precis som sade, vilket ju överensstämmer med det som konstaterade, finns det särskilda problem . Det är just därför som har dragit slutsatsen att det är angeläget att vårdenheter och landsting vidtar de åtgärder som är nödvändiga. Det finns skäl att hålla ögonen på detta för att väntan inte ska bli lång.