· GU1083 · 2007-01-16 15:19:06 — har ställt tre frågor till näringsministern om . Den första frågan är om hon avser att ta initiativ till att utbjuds till försäljning och i så fall när det kommer att ske. Den andra frågan är om hon kommer att vidta några särskilda åtgärder för att inte ska köpas upp av någon av de dominerande aktörerna på bolånemarknaden. Den sista frågan rör vilka åtgärder hon avser att vidta för att konkurrensen på bolånemarknaden inte ska försämras vid en utförsäljning av . Ansvaret inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på frågorna.När det gäller försäljningen av statliga bolag kommer regeringen att göra en bedömning av varje enskilt bolag om det finns övervägande skäl för att behålla dem i statlig ägo. Regeringen har redan tidigare informerat om att ett antal statliga bolag nu befinner sig i en försäljningsprocess, däribland . Någon tidpunkt för en försäljning av är inte beslutad då ännu inte gett något mandat för en försäljning. Regeringen avser därför att först gå till för att söka ett sådant mandat.När det gäller den andra frågan vill jag inte föregripa den förestående försäljningsprocessen, och jag är inte beredd att utesluta någon seriös köpare. Men jag kan försäkra att försäljningen kommer att ske på ett noggrant och ansvarsfullt sätt och med största omsorg om skattebetalarnas pengar.SBAB är ett framgångsrikt bolag som på ett förtjänstfullt sätt bidragit till utvecklingen på bolånemarknaden. Jag menar dock att det statliga ägandet inte varit en förutsättning för detta utan att privata aktörer är minst lika bra som staten på att driva företag på fungerande marknader. Min förhoppning är att även kommer att bidra till konkurrensen på bolånemarknaden men då med en annan ägare än staten.Bolånemarknaden kännetecknas av hård konkurrens, många aktörer och en stark prispress vilket inte var fallet för . Bolånemarknaden kännetecknas också av transparens och en hög grad av medvetenhet hos konsumenterna. Detta tvingar aktörerna att erbjuda konkurrenskraftiga villkor. Med tanke på detta och den mångfald som finns på bolånemarknaden är jag tämligen övertygad om att den hårda konkurrensen kommer att bestå även om staten minskar eller avvecklar sitt ägande i . Låt mig konstatera att interpellationen är avsänd . Det är inte acceptabelt med svar så här sent.SBAB är ännu ett exempel på en annan aspekt av det statliga ägandet. Det är ett statligt, helägt och relativt litet bolag som aktivt bidragit till att skärpa konkurrensen på bolånemarknaden till väldigt stor fördel för vanliga konsumenter. I och med att har gått in med uppdraget att vara konkurrent har man också tvingat storbankerna att agera annorlunda än de skulle ha gjort om inte denna konkurrent hade funnits. Det har lett till sänkta räntemarginaler, förmånligare bostadslån och mindre i bolånekostnader för vanliga hushåll.Nu ska detta bolag privatiseras. Skälet är att staten icke ska äga. Här har vi återigen de ideologiska skygglapparna. Det spelar ingen roll vad det här har inneburit för konkurrensen på bolånemarknaden. Det spelar ingen roll vad bolånekunderna har tjänat på detta, utan med sin regering tycker att staten icke ska äga. Då får man också ta konsekvenserna av försämrad konkurrens.I dag har 250 000 kunder. Företaget har vuxit mycket starkt och verkar under helt marknadsmässiga villkor. Uppdraget är att bidra till konkurrens på bolånemarknaden, och den prispressarstrategin har varit mycket framgångsrik.Man kan ge några exempel. Bedömningar görs att räntemarginalen på bolånen har pressats tack vare en ny aktör på bolånemarknaden. har tagit bort det särskilda bostadsrättstillägget som man förr fick betala med automatik. Man har också avskaffat topplånet och därmed blivit vänligare mot kunden.Jag ska berätta för att jag har bett att räkna på vad dessa tre delar har inneburit för en vanlig bolånekund. Enligt beräkningar från har pressade räntemarginaler, slopandet av bostadsrättstillägg och avskaffandet av topplånet för ett hushåll med ett bostadsrättslån på - väldigt normalt i den stad där vi befinner oss - inneburit att man har sparat på sin bostadsrätt. Men ideologiska skygglappar, försäljning som ska göras och 50 miljarder som ska nås gör att detta inte spelar någon roll ens för den som är ansvarig för konkurrensen på finansmarknaderna, nämligen . ska alltså leda försäljningen och minska konkurrensen som han i regeringen har ansvaret för att öka konkurrensen.När blir pressad om detta säger han att de inte ska sälja till storbankerna eller någonting åt det hållet. Men ska ni då inte få ut det pris och det värde som har? Har medborgarna gett regeringen ett okej att sälja en tillgång till ett lägre pris och värde än vad den har? I så fall skänker ni ju en del av medborgarnas förmögenhet till någon som ni pekar på och säger: Ni bör ta över detta. Men skygglapparna och att uppfylla 50 miljarder är viktigare än att rationellt och klokt se till att vi har en väl fungerande bolånemarknad.Nu säger att konkurrensen kommer att finnas kvar ändå, men det håller andra inte med om. Enligt banksakkunnige finns det risk för att pressen på bostadsräntorna försvinner och att kostnaderna för hushållen ökar om privatiseras. på Konsumenternas bank- och säger att eftersom har haft ett så tydligt uppdrag att pressa bolånen och om en eventuell ny ägare kanske inte har samma strategi att vara marknadsledande på priset kan det bli dyrare med bolån. Hans Lemker, vd för , varnar för att privatiseringen kan leda till ökade kostnader för vanliga villaägare. Som jag påpekade har bidragit till att minska bolånekostnaderna med för en bostadsrättsinnehavare i . Efter detta kan man väl nästan konstatera att statsrådet borde ha fått ännu fler rynkor, eller vad säger ?Jag tänkte börja med att citera en del av svaret från statsrådet: "är ett framgångsrikt bolag som på ett förtjänstfullt sätt bidragit till utvecklingen på bolånemarknaden. Jag menar dock att det statliga ägandet inte varit en förutsättning för detta utan att privata aktörer är minst lika bra som staten på att driva företag på fungerande marknader." Så sade ministern i svaret.Sedan tänkte jag citera från . Rubriken är "Dyrare bolån om säljs". I artikeln skriver man: "Räkna med dyrare bolån om säljs, som de borgerliga partierna kommit överens om att göra om de vinner valet. Med staten som ägare har haft låga upplåningskostnader och lägre påslag än konkurrenterna, visar DN:s genomgång. Bolånebanken har haft som uttalad strategi att göra bolånen billigare i . "Vidare står det: "Bolånemarknaden är ett oligopol - med ett fåtal stora aktörer - och bristen på konkurrens har gjort att bankerna har kunnat krama ut stora vinster genom att hålla räntorna uppe. Men sedan kommit in i leken har i alla fall på bolånesidan konkurrensen blivit allt skarpare - en utveckling som kan brytas om privatiseras. "I samma artikel finns ett flertal andra citat som redan har tagit upp. Man kan också läsa hur en bankanalytiker har uttalat sig. Man säger att det finns en stor risk för att inte kommer att kunna erbjuda dessa förmånliga lån till kunderna längre. Eftersom staten är en så stark ägare har man en bättre kreditvärdighet. I samma artikel kan man också läsa att , om de hade haft samma lånestock som , det vill säga ungefär 170 miljarder, skulle ha tagit ut mer i räntor. Detta säger en hel del om vem som kommer att förlora på utförsäljningen. Det gör mig mycket orolig.Nu ska man sälja ut det institut som har bidragit till en skärpt konkurrens och till att många människor har fått råd att köpa sig en lägenhet eller att kanske göra den största investering man gör i sitt liv, nämligen köpa sig ett hus eller kanske en bostadsrätt i . Visst är det väl en guldkalv för någon stark ägare att lägga beslag på? Ryktena går, det vet vi nog alla, om att det finns ganska många som är intresserade av att röja undan denna konkurrent. Om privatiseringarna i historien ändå hade visat sig lyckade kunde man kanske börja förstå något av strategin. Men det finns knappast någon utredning som visar på att detta har varit gott. Man kan se på de utförsäljningar som har varit här i . Där har själva gjort en utvärdering och sett på hur det har gått. Kanske är det just därför som inte använder denna utvärdering, utan det är i stället som gör det. Resultaten som den visar på är nämligen ganska katastrofala - sämre kvalitet i äldreomsorgen, sämre valfrihet, taxorna i fjärrvärmenät har genomgått de största höjningarna i och så vidare.Detta säger en hel del om vad som kan hända. Jag undrar om statsrådet kan svara på vem det är som ska tjäna på den här utförsäljningen. har jag en fråga till : Hur tänker Socialdemokraterna agera om de kommer 2010 och vad har man för intresse av att då återta de här bolagen? Det finns i alla fall från vår sida ett starkt intresse av att göra detta. Det är naturligtvis en intressant fråga för att svara på om det är så oerhört lyckat. Om vi har tagit av oss alla ideologiska skygglappar kanske även ideologiska hållning till statligt ägande kan assimileras i en bredare famn i framtiden.Thomas har en ängslig hållning vad gäller funktionen på bolånemarknaden. Slå upp i en dagstidning och titta på vad bolåneräntorna ligger på. kommer då att finna att inte längre har de lägsta räntorna. Kommer det att fortsätta att vara så? Ja, så länge staten är ägare.Thomas tar mycket riktigt upp frågan om att vårda konkurrensen. Är det då rimligt att en aktör har en sådan ägare i ryggen? Om hela näringslivet hade staten som ägare skulle det underlätta riskbedömningen i näringslivet. Men det kan inte vara den normala hållningen för socialdemokratin att ett statligt ägande ska vara lösningen på banksidan, det vill säga att skapa konkurrens med hjälp av statligt ägande.Låt oss titta på bolag som vi är delägare i. Låt oss ta flygmarknaden. Är det det helprivata eller är det det delstatliga SAS som har de lägsta priserna? Vi kan se på område efter område. Tror att om ni tillsammans med fick för er att statligt ägande är det viktiga - låt oss ta av oss de ideologiska skygglapparna - att ni kan bestämma er för att köpa för att få ned priserna, för att garantera ett långsiktigt ägande och för att se till att staten verkligen tar sitt ansvar? Sanningen är, , att det är privata ägare som i normalfallet är de långsiktiga ägarna, de entreprenörer, de innovatörer som vi inte hittar i korridorer. Vi måste bygga på ett privat ägande. Det är därför som jag tycker att det är en bristfällig uppfattning om hur bolånemarknaden fungerar.Kommer resten av banksektorn att kunna höja sina marginaler igen om får en annan ägare? Vi måste självklart se till att konkurrensen på bankmarknaden är minst lika bra efter det att staten har minskat sitt ägande i bankföretagen. Det är en självklarhet.Herr talman! Det finns en annan sak som jag vill nämna. säger något intressant om att verkar på helt marknadsmässiga villkor. Men då måste man fråga sig om det spelar någon roll. Då kan vilken marknadsekonomisk intressent som helst driva bolaget vidare under sådana villkor. Vad är det som är så speciellt? Är staten så mycket duktigare? Har vi så mycket färre anställda än andra banker? Vad är det som gör att staten långsiktigt ska kunna driva detta billigare än vad andra aktörer gör? Det skulle vara intressant att få reda på det.En parameter är naturligtvis - som det har varit - att staten har haft ett lägre avkastningskrav på detta bolag. Tror att det är långsiktigt hållbart för ett statligt bolag att ha ungefär halva avkastningskravet jämfört med andra aktörer? Finns inte risken att staten i det långa loppet får skjuta till kapital för att klara detta? känner jag igen ! Han är tillbaka. Den bekymrade rynkan i pannan, den försiktiga synen om att detta inte är en enkel sak, att vi måste hitta kloka ägare, har återigen förbytts i de rosiga kinderna och den trosvissa blicken. Alternativet är naturligtvis att staten äger allt. Annars måste man ha uppfattning att staten icke ska äga något alls.Mot detta vill jag ställa socialdemokratins uppfattning att låta oss se pragmatiskt och klokt på detta. Det finns ett antal företag där staten är helägare och där det är viktigt att vi fortsätter att vara helägare. Det kan handla om infrastrukturföretag eller annat. Det finns ett antal företag där vi är delägare av historiska skäl, och där har det visat sig vara mycket framgångsrikt att till exempel börsnotera ett Sonera. Det handlar om att ha staten kvar som en viktig ägare, internationalisera bolaget och bjuda in alltfler ägare och skapa ett av viktigaste företag på området - styrt av marknadsekonomins principer men med ett långsiktigt stabilt ägande i bakgrunden som gör att det får möjlighet att utvecklas till fromma för , för sysselsättningen och för forskning och utveckling. Men det går inte när har bestämt sig för att om man kan tycka att staten kan äga något kan man lika gärna tycka att staten bör äga allt. Därför måste allt genast säljas ut. Då hamnar han i att nu också ska säljas ut.SBAB har bevisligen lett till ökad konkurrens. Jag tror inte att har haft en finansmarknadsminister som är så himla nöjd med konkurrensen på banksidan. Här säger han att det är bara att slå upp tidningarna och att det där vimlar av företag som erbjuder lägre räntor. Jag trodde att problemet var att det var för lite konkurrens på marknaden, att vi ville ha flera aktörer. har bidragit till den konkurrensen.Det finns en naivitet i synen på marknaden. Jag är för marknadsekonomi. Jag är för privat ägande. Men jag tycker att också staten kan ha en viktig roll i att bidra till bättre fungerande marknader och till ett långsiktigt ägande också i börsbolag. Då har vi som ett gott exempel. Staten bidrar med hjälp av ett litet bolag till ökad konkurrens och sänker bolåneräntorna - för en bostadsrättsinnehavare i , eller . Det har inneburit mer i plånboken. Det är väl ingen dålig sak?Det ska säljas ut. Då säger att han nu garanterar att konkurrensen inte minskar när han säljer ut. Betyder det, , när du får buden på , och någon av storbankerna är högsta budgivare, att du säger nej till det budet och i stället skänker en del av svenska folkets förmögenhet till någon annan budgivare? Då kan jag garantera att kommer att få komma tillbaka till och stå till svars för detta. Det kan väl inte vara rimligt? Det har inte regeringen fått något mandat för.Varför inte behålla det statliga ägandet i och fortsätta att utveckla konkurrensen? Den socialdemokratiska regeringen gav ett ytterligare uppdrag, nämligen att inte bara konkurrera på bolånesidan utan också konkurrera på inlåningssidan. Också där är hushållen frustrerade över att det är för lite konkurrens. Men också detta riskerar att spolieras.När det gäller frågan om det skulle vara en subvention bakom framgångar rekommenderar jag att tala med tjänstemännen på som arbetar med frågorna. Det är klart att staten inte kan subventionera ett företag på en marknad. Vi har en EU-lagstiftning, och vi har en svensk lagstiftning som absolut inte tillåter detta. Det är självklart att måste fungera på marknadsmässiga villkor. Så är också fallet. Men det har bidragit med konkurrens till fromma för medborgarna.Hur kan garantera att konkurrensen består när han säljer till högstbjudande? Ju mer jag hör på statsrådet, desto mer övertygad blir jag om att den borgerliga ökenvandringen har inneburit att man har skrikit högt efter privatiseringar och sett så mycket till sin ideologi i stället för att tänka efter vad det man skriker efter verkligen innebär.När uttalar sig, herr talman, verkar statligt ägande vara något fult. Att vi medborgare äger något gemensamt och därmed kan påverka vår framtid tycker jag är vackert. Att vi kan ta ett gemensamt ansvar för samhällets utveckling är något vi ska vara stolta över.Visst är staten en ägare som ger en bättre kreditvärdighet och därmed en mindre kostnad för många. Visst är staten en ägare som kräver mindre avkastning av sina bolag än vad privata ägare gör. Det har också lett till - som tidigare sade - att många har tjänat pengar på verksamhet. Oavsett om de själva har varit kunder där har de, liksom vi som har köpt våra bostäder, haft en bättre ränta än om inte hade funnits. Jag tycker att det här är någonting ni borde ta till er.Jag tror också att det finns ett stort och starkt stöd bland det stora flertalet medborgare, förutom kanske de som äger av allting i , för att det här är en viktig strategi och även borde finnas framöver.Mats tar som ett gott exempel - som inte precis är känt för sin goda arbetsmiljö, som inte betalar kollektivavtalsenliga löner och där personalen inte ens får kliva av planet vid mellanlandningar. Jag tycker att det är ett mycket dåligt exempel på privat ägande, . Jag hoppas att det inte är så du tycker att staten ska vara arbetsgivare framöver, för då är vi väldigt illa ute.Jag tycker att ni borde fundera vidare utifrån de underlag som finns och som ni själva säkert har tagit fram. Jag har för mig att statsministern har sagt att det här ska vara en lyssnande regering som ska ta in de underlag som finns och höra på de åsikter som finns. Men jag tycker att det verkar vara rena rama "kör in i väggen" oavsett vad som kommer fram. Jag hoppas att det blir något bättre framöver. Ta och tänk om en gång till, för annars blir det här någonting som ni kommer att få ångra! Talmannen får väl avgöra vem som har rosigast kinder här - det är svårt för mig att göra det. Men jag tycker att det är trevligt, och jag är glad om vi inte är alltför bleka av eftertanke och annat.Thomas säger att antingen ska vi inte äga någonting eller också ska vi äga allting - allt eller inget. Ja, man kan lika gärna säga att det verkar som om anser att status quo, just det vi har , är det som är det absolut riktiga, det väl balanserade; vi ska inte sälja och vi ska inte köpa.Men kan över huvud taget tänka sig, med alla de förord som har getts i debatten, att staten skulle börja köpa på sig för att bli ryggraden, det stabila ägandet, i ? Jag tycker att det är en fråga som äger sitt berättigande.Min uppfattning är att statens viktigaste roll är att sätta reglerna, inte minst på de finansiella marknaderna, och övervaka att dessa regler följs - tuffa konkurrensregler. Jag tar till mig det säger, vilket inte är svårt, nämligen att man ska se till att konkurrensen inte försämras när man genomför den här typen av transaktioner. Det är en oerhört viktig princip.Jag tror att när vi inte har så stora ideologiska skygglappar på oss, med den här tanken att trots allt gå igenom bolag för bolag och se om det finns något starkt argument för att staten ska vara ägare till det här bolaget, är vi beredda att diskutera det. Finns det inte ett starkt argument tror jag att de här bolagen har bättre förutsättningar att utvecklas om de får andra ägare.Vi ser på globaliserade marknader att det krävs strategiska partnerskap, att det krävs affärer. Det är helt rätt, som säger, att flera av de här bolagen har varit med om detta. Det har inte varit helt lätt. Låt oss titta i backspegeln! Det har funnits en del situationer där man kanske inte hade tyckt att det allra bästa var att det var just en statlig ägare vid de olika tillfällena. Men det har gått bra så här långt, och jag tror att tiden är mogen för att de ska få nya ägare.Jag minns också debatter som jag hade med partikamrater - jag vet inte om han deltog i dem - när jag var ansvarig för gamla , avregleringen av den dåvarande monopoliserade telemarknaden och bolagiseringen av . Då var detta det absolut värsta som kunde hända. Här kastades människor ut i osäkerhet. Vi visste inte om det över huvud taget skulle gå att ringa i våra telefoner. Vi visste inte vad det skulle innebära över huvud taget.Jag fick stå i talarstol och försvara principen att detta är en marknad som måste präglas av mångfald, av aktörer och av ägare, och att statens roll är att övervaka och skapa ett regelverk för hur det ska fungera. Jag tror att utvecklingen har visat att det hade varit olyckligt om vi hade hållit fast vid den ideologi - låt oss kalla det skygglappar - som då fanns och som hänger kvar också i den här diskussionen, att det säkraste trots allt är att staten äger och har ansvaret för hur de här företagen ska utvecklas.Låt oss gemensamt ändå konstatera att det finns privata företag inom alla de här branscherna som vi talar om som fungerar väl med långsiktiga ägare. Vår ambition är att också ge dessa företag bra och långsiktiga nya ägare så att företagen kan utvecklas i en globaliserad värld till förmån både för deras ägare, för deras kunder och inte minst för . Jag drar slutsatsen att vi måste bli djupt bekymrade efter de här två debatterna kring det statliga ägandet. Det är alldeles uppenbart att det är en trosviss ideologisk övertygelse som gör att man nu ska sälja för 150 miljarder kronor.Vi har diskuterat att det inte ger någon bra effekt för statskassan. Det spelar ingen roll, enligt . Det spelar ingen roll att vi går miste om stora utdelningar och inte kan räkna hem det i minskade räntekostnader på statsskulden - det ska ändå säljas.Vi har diskuterat att Sonera och Nordea, två av viktigaste företag, riskerar att hamna i klorna på mycket kortsiktiga ägare, kanske med konsekvensen att huvudkontor, forskning och utveckling, livskraften, försvinner från . Det spelar ingen roll - det här ska staten inte äga. Äger man det här kan man lika gärna köpa , är svaret. Det finns ingen avvägning, ingen pragmatism över huvud taget.Sedan kommer vi till den här diskussionen, som handlar om ett väldigt konkret exempel på hur landets villaägare och bostadsrättsägare har fått lägre boendekostnader tack vare att en statlig, liten aktör har bidragit till ökad konkurrens på bolånemarknaden. Jag har kunnat redovisa, med RUT:s beräkningar och de givna antaganden vi har gett dem, att det kan innebära i lägre räntekostnader för ett bostadsrättshushåll i . Men det ska säljas.Och så kryddas det med att det naturligtvis inte ska minska konkurrensen. Men en budgetlag och ett budskap från regeringen om att man ska sälja till högsta pris gör att man inte vet och inte kan garantera att köparen kommer att vara ytterligare en konkurrent. Det kan lika gärna vara någon av storbankerna som till slut står där, och därmed minskad konkurrens, ökade räntekostnader och försämringar för hushållen.Det är en tråkig syn på ägandet som redovisar, och jag är rädd för att den också kommer att innebära mycket tråkiga konsekvenser för utveckling och för statskassans utveckling. börjar även jag känna igen . Det är de gamla ståndpunkterna, och jag respekterar dem. Men jag tycker ändå att det är en linje som regeringen har lagt fast att granska varje statligt ägt företag för att se om det fortfarande finns en anledning att staten ska äga dem. Vi har kommit fram till att vi anser att de sex bolag som är aktuella kan utvecklas bättre med andra ägare än staten framöver.Vi har också gjort bedömningen att de marknader som dessa företag arbetar på är väl fungerande. Vi behöver övervaka marknaderna. Vi behöver skärpa kraven. Vi behöver se till att i den mån vi kan påverka ägarstrukturen på marknaderna - det är väldigt mycket på marginalen - ska vi se till att bidra till att konkurrensen upprätthålls på de marknaderna.Jag tycker trots allt att det är lite äventyrligt när menar att utdelningarna alltid kommer att vara så här stora, att vinsterna alltid kommer att vara så här stora, att och kommer att ha så här goda marginaler, att det kommer att vara så dålig konkurrens att de kan ta ut dessa enorma vinster. Jag är inte säker på det, . Jag tror nämligen att konkurrensen kan komma att skärpas på de här områdena, och då kommer dessa enorma vinster att sjunka. Räntorna har sällan varit så låga som de är . Räntan på statsskulden är en mycket stor sak, och det handlar om tryggheten, om att vår generation inte ska lämna efter sig mer skulder än vad som är nödvändigt till nästa generation. Det är den största tryggheten, . Någon har sagt att den som är satt i skuld är icke fri. Jag tycker att det är någonting att fundera på.