· GV1023 · 2007-10-23 14:49:59 — Jag tackar ministern för svaret. Den här interpellationen ställde jag , alltså för snart en månad sedan. Det har väl hänt en del under resans gång , men ministern har inte hunnit lämna svar förrän . Min interpellation ställde jag mot bakgrund av den utförsäljning som regeringen har skaffat sig fullmakt för här i på grunder som enligt strider mot grundlagen. Det handlar om mycket stora värden, värden som tillhör svenska folket.Jag tycker att svaret är tunt. Det ministern säger är att rådet ska bedöma avyttringen affärsmässigt och att det finns jävsförhållanden. Det var i stort sett allt. Affärer handlar i hög grad om förtroende, och jag tycker att det finns en stor brist på den varan i detta utförsäljningsförfarande. Dels handlar det om förtroende från ägaren, i det här fallet svenska folket, som ju måste känna att man i det här fallet får något för det man äger, eftersom det här nu ska säljas. Dels handlar det också om förtroende från köparen. För tror man inte att det är på ett visst sätt, och känner sig trygg, kan det påverka priset. Resan har kantats av frågor som väl har gjort att det här förtroendet inte är så stort. Först kommer och säger att statsrådets proposition inte är beredd enligt underlagens regler med hänsyn, förstås, till förra årets budgetproposition. Det har varit ständiga ommöbleringar i organisationen. Sedan hände det här med , med rådgivare som åker in och ut. Det är också som byter folk. En del går, och statsrådet är ledsen. har han visat handlingskraft när han fått några att sluta. Sådant här inger inte stort förtroende. Sammansättningen av detta utförsäljningsråd reser, för mig i alla fall, fler frågetecken än det ger svar. Det bidrar inte till att öka förtroendet för försäljningsprocessen. Det är ju så, det framgår faktiskt av svaret, att dessa ledamöter ska lämna råd som berör konkurrenternas ledning. När det gäller yttranden om bolåneinstitutet ska ledning vara med och ha synpunkter på om det här är en affärsmässig affär eller inte. Detta sticker i mina ögon. Det luktar jäv lång väg. Mobiloperatören 3 har också en ledamot i rådet, och de ska vara med och göra en bedömning av försäljningen av konkurrenten . Hur tänker statsrådet i dessa jävsfrågor? Anledningen till att jag vill vara med i den här diskussionen är att det har inträffat en händelse, eller rättare sagt: Statsrådet har satt i gång en ny process som jag tror kan vara med och påverka hela den här situationen. Jag skulle gärna vilja ställa lite frågor omkring detta med anledning av slutet på det svar som statsrådet har lämnat i dagens interpellationsdebatt. Där står det att rådet utifrån sina direktiv har i uppgift att göra affärsmässiga bedömningar. Vad jag syftar på är att statsrådet, om jag förstått det rätt vill säga, vill göra det möjligt för i princip alla banker i att vara med i någon form i den här processen när det gäller utförsäljningen av de statliga företagen till skillnad från tidigare, då det varit förbehållet några stycken att vara det. Har jag missuppfattat det är jag naturligtvis glad om jag blir rättad. Men om inte undrar jag om rådet har gjort någon affärsmässig bedömning av att man gör på det här sättet. Skälet till denna fråga är helt enkelt att man, som frågeställaren i interpellationen mycket riktigt har sagt, kan undra över den här situationen där man har ett antal personer som har en personlig och affärsmässig anknytning till vissa företag och som är med i det här arbetet. Man kan då förutsätta att de har tillgång till information. Det skulle kunna uppfattas som jävsituationer. Om det nu är så att man släpper in ett antal banker, kanske allihop, i den här situationen, är det ju också så att det är ett antal företag här som är av bankinstitutionell karaktär. Hamnar inte alla då i samma situation? Gör man det möjligt eller gör man det kanske omöjligt för de svenska bankerna att vara med i den här processen? De måste ju också få tillgång till en massa information av en konkurrent som de själva kanske skulle kunna vara budgivare på i en framtida situation. Slutfrågan är: Vad har rådet gjort för affärsmässig bedömning när det gäller upplägget att släppa in i princip hela och kanske hela i processen? Anledningen till att jag vill vara med i den här diskussionen är att det har inträffat en händelse, eller rättare sagt: Statsrådet har satt i gång en ny process som jag tror kan vara med och påverka hela den här situationen. Jag skulle gärna vilja ställa lite frågor omkring detta med anledning av slutet på det svar som statsrådet har lämnat i dagens interpellationsdebatt. Där står det att rådet utifrån sina direktiv har i uppgift att göra affärsmässiga bedömningar. Vad jag syftar på är att statsrådet, om jag förstått det rätt vill säga, vill göra det möjligt för i princip alla banker i att vara med i någon form i den här processen när det gäller utförsäljningen av de statliga företagen till skillnad från tidigare, då det varit förbehållet några stycken att vara det. Har jag missuppfattat det är jag naturligtvis glad om jag blir rättad. Men om inte undrar jag om rådet har gjort någon affärsmässig bedömning av att man gör på det här sättet. Skälet till denna fråga är helt enkelt att man, som frågeställaren i interpellationen mycket riktigt har sagt, kan undra över den här situationen där man har ett antal personer som har en personlig och affärsmässig anknytning till vissa företag och som är med i det här arbetet. Man kan då förutsätta att de har tillgång till information. Det skulle kunna uppfattas som jävsituationer. Om det nu är så att man släpper in ett antal banker, kanske allihop, i den här situationen, är det ju också så att det är ett antal företag här som är av bankinstitutionell karaktär. Hamnar inte alla då i samma situation? Gör man det möjligt eller gör man det kanske omöjligt för de svenska bankerna att vara med i den här processen? De måste ju också få tillgång till en massa information av en konkurrent som de själva kanske skulle kunna vara budgivare på i en framtida situation. Slutfrågan är: Vad har rådet gjort för affärsmässig bedömning när det gäller upplägget att släppa in i princip hela och kanske hela i processen? har blivit ett begrepp som kastar en mörk skugga över regeringens arbete. Sambanden mellan och blev för många. Situationen kom att upplevas som osund.Först kom ordföranden i rådet för utförsäljning av statliga företag från . Bolaget fick också efter särskild upphandling, som man vann, ett särskilt rådgivningsuppdrag. Statssekreteraren med ansvar för utförsäljningen kom också därifrån.Nu talar ministern om att rådet för utförsäljning ska bedöma affärsmässighet, ha affärsmässig kompetens, ha hand om gängse hantering av jävsfrågor och göra bedömningar om nationella intressen och samhällsuppdrag. Men hur är det med trovärdigheten i bredden för det här arbetet efter den senaste tidens händelser? Hur lång bedömer ministern att uppförsbacken är?Ministern talade om att rådet var ett led i att kvalitetssäkra utförsäljningsprocessen. Efter allt som har hänt kan man smaka på ordet kvalitetssäkring. Hur väl smakar det just nu? Har det någon bäring på dagens verklighet? Hur uppfattas det?Legitimiteten och förtroendet för hela den här processen är allvarligt skadade. Det är en bedömning som nog görs i ganska breda lager.Allt rasar samman. straffar med 50 miljoner i böter och krav på vd:ns avgång. Uppblåsta resultat som gav Carnegiedirektörerna miljon på miljon i oförtjänt bonus var orsaken. satt där mitt i snålblåsten och upprepade ett mantra: Jag har förtroende för . Hon var tidigare chef för och ordförande i rådet.Hon insåg naturligtvis på en gång att loppet var kört och avgick. Därmed löste hon problem. Sedan upphörde rådgivaruppdrag. försvann som statssekreterare. satt där med en havererad utförsäljningsorganisation som han nu försöker knåpa ihop till någonting som möjligen kan fungera.Alf har frågat hur kriterierna för tillsättandet av medlemmarna i rådet för utförsäljning ser ut. Han har pekat på jävsfrågor och specialistkunskaper. Han kanaliserar en del av den misstro som finns och som blir allt tydligare mot hela regeringens agerande i den här frågan. Frågan är om det hjälper vilka sätter till i rådet och hur det går till. Frågan är om inte mycket av legitimiteten och förtroendet för allt detta är borta.Mats befinner sig i en mycket problematisk situation. Ministern har en snårskog att reda ut. Svaret till övertygar i alla fall inte mig. Det tyder snarare på en ledning som har tappat greppet och väljer att säga så lite som möjligt, eller uttrycka sig så generellt som möjligt, för att inte hamna i nya fallgropar.Oavsett hur det är med den saken är det svårt när legitimiteten har gått förlorad. Så är det i breda grupper. Ministern kanske ska fråga sig om det verkligen går att återvinna den. Jag vill erinra om att vi enligt 2 kap. 12 § ska hålla oss till ämnet i interpellationen om rådet. Jag förstår att man behöver göra exemplifieringar med olika bolag när man diskuterar rådet, men vi får inte vidga det hur långt som helst. Det är många spännande frågor som ställs. Vi ska ha en debatt om de här frågorna . Jag är glad att frågor ställs så att vi kanske kan diska av en del till i morgon.Det är alldeles riktigt att riksrevisor har haft synpunkter på beredningen av det här ärendet. Jag vill säga att regeringen inte delar hans uppfattning.Hur skulle vi ha kunnat lämna en konsekvensanalys på en transaktion gällande OMX innan vi över huvud taget hade några bud? Vad hade det varit för konsekvenser om det var ? Vad hade det varit för konsekvenser om det var ? Vad hade det varit för konsekvenser om det var ? Vad hade det varit för konsekvenser om det var en kombination av dem?Det enda rimliga är att använda den metod som vi nu gör. Många personer är fullt sysselsatta, både de som finns på ägarenhet, de ekonomiska rådgivarna, de juridiska rådgivarna och de redovisningsrådgivare som finns i projekten med att titta på just konsekvensanalyser. De kommer att presenteras innan en transaktion genomförs. Det har själv möjlighet att konstatera framöver. Det är den enda rimliga modellen. Hur skulle vi ha kunnat presentera konsekvensanalyser av en strukturaffär när det gäller , av en försäljning av aktier eller vilken typ av transaktion som man helst? Först får man analysera vad som är det bästa för företaget och därefter fastställa vilka konsekvenser det får. Sedan kan man presentera dem när rådet har gett sin bedömning av om det är en affärsmässig transaktion i enlighet med budgetlagen. Är detta något som är det bästa möjliga för skattebetalarna?Det är så processen är upplagd.Herr talman! kommer att granska om detta är i enlighet med grundlagen eller inte.Vi är sedan inne på det som säger om att detta handlar om förtroende.Om det inte ska vara människor från marknaden som i sitt värv har erfarenhet av att genomföra sådana här transaktioner som ska finnas med i ett sådant här råd, vad är det då för personer som ska finnas där? Ska det vara politiker? Politiker har vi i regeringen och i . Jag menar att det är en alldeles riktig konstruktion att ha ett sådant här råd där man tar in färsk kompetens från personer som har erfarenhet.Det är alldeles riktigt som har påpekats att flera av dessa är jäviga. Det var vi fullt medvetna om.Alf , ordföranden i ska över huvud taget inte befatta sig med de banker eller andra företag som kan finnas i intressesfär. Självklart är det så. Det är de traditionella jävsreglerna som kommer att gälla, och det gäller samtliga ledamöter. Ingen som är jävig kommer att delta i bedömningen av ett sådant bolag. var inne på frågan om den nya upphandlingsprocessen. Den har använts i ett antal EU-länder. är kanske det mest näraliggande landet. De nio banker som vi har och andra kommer att få anmäla sig, kvalificera sig och berätta vad de har för erfarenheter och kvalificerade kunskaper på detta område och vilka villkor de har. I har man upp till 60 banker. Sedan gör man ett urval av dem och gör en traditionell upphandling där man har precis samma kriterier som man har haft vid de tidigare ramavtalsupphandlingarna. I den mån jag använder exempel kommer jag att hålla mig till de sex utpekade bolag som den tidigare propositionen handlade om. Min tanke var inte att vi skulle diskutera vad innehåller. Men jag läser den på ett helt annat sätt än statsrådet. Vad kritik mot regeringen handlar om är att regeringen sade en sak i budgetpropositionen , nämligen att man ska utreda och att man ska analysera och att det ska ligga till grund för den proposition som ska lämnas till där man ska be om fullmakt att få sälja ett antal företag. Sedan konstaterade att den beredning som man utlovade i budgetpropositionen inte var gjord. Det är då man riktar kritik mot statsrådet. Den processen kommer väl att fortsätta någon annanstans och hamna här igen. En av mina frågor handlade om den samhällsekonomiska analysen. Vi har haft ett antal interpellationsdebatter här tidigare, och jag har kunnat konstatera att det inte är någon bra affär för ägarna att sälja ut dessa sex bolag. Såvitt jag förstår ingår det i den affärsmässiga bedömningen från detta råd att man ska se om samhällsmedborgarna får ut det rätta priset. Men det finns en annan bedömning som också måste göras , och där är i alla fall inte jag på det klara med hur statsrådet tänker. Jag kan återigen ta som exempel. har konstaterat att bolånetagarna genom existens och den konkurrens som har funnits tjänat på ett villalån på . Om denna konkurrent försvinner borde detta få ekonomiska konsekvenser på bolånemarknaden. Då måste man göra en bedömning av vad det innebär för låntagarna. Syftet med var att öka konkurrensen på bolånemarknaden. Vem sköter den bedömningen? Kan vi få se den analysen innan den affären blir gjord?Sammantaget finns det nu så många bollar i luften. Vore det därför inte bättre att ni tar en timeout i den här röran, strukturerar detta och återkommer till med en ordentligt underbyggd proposition där får ta ställning till den analys som vi efterfrågar, både den affärsmässiga och den samhällsekonomiska, i den mån de inte sammanfaller, så att svenska folket och eventuella kunder kan återfå förtroendet för den här hanteringen? Jag är medveten om att man nu balanserar på gränsen, men det är rådet som vi ska diskutera i första hand, inte den övriga delen. Jag vill bara påpeka detta. När det gäller rådets sammansättning frågar ministern vilka som ska sitta där. Detta är ett råd som har tillkommit på den borgerliga alliansregeringens initiativ. Vi från socialdemokratiskt håll vill inte ha detta råd eftersom vi inte heller vill ha någon utförsäljning av de aktuella företagen.Jag menar att rådet tillsammans med regeringen har hamnat i trovärdighetskris och i ett läge som är mycket komplicerat efter att ordföranden har tvingats avgå. Jag tycker att det på något sätt sammanfattar läget rätt så bra. Men jag tycker att ministern egentligen inte har angett någon väg ur denna situation. talar om en timeout. Det kan vara en bra början. Men om en situation känns omöjlig borde man kanske stänga butiken. Om man tycker att det räcker , att det inte går, att det inte finns någon förankring för det och att det har runnit för mycket vatten under broarna borde man dra tillbaka det som man håller på med. Det är visserligen en prestigeförlust, men det är kanske ett sätt att återupprätta någon form av förtroende i sammanhanget. Jag avslutade mitt förra inlägg med att fråga: Hur avser ministern att återupprätta legitimiteten? Jag tycker att det är en fråga som ministern bör fundera på. Jag fick dessvärre inget svar från statsrådet på min fråga. Vad det beror på vet jag inte, men jag upprepar min fråga. Om nu detta råd, som det uttrycks i detta svar, är en myndighet och att samma regler om offentlighet och sekretess gäller för rådet som för alla myndigheter undrar jag: Varför har det inte skett någon öppen och transparent rekrytering? Varför har det inte varit någon diskussion i inför tillsättandet av det statliga företagsrådet?Detta är nämligen en statlig myndighet, och man ska komma ihåg att om det var något som de fyra borgerliga partierna var överens om innan de vann valet så var det att de skulle minska antalet myndigheter i . vet jag inte hur många som har tillsatts, men jag tror att det är tre fyra myndigheter . Denna myndighet har dock gått mig förbi. Jag trodde att det var ett råd. har jag inte fått något svar, tycker jag, på frågan om hur man ska kunna hantera att ett råd faktiskt ska vara ett stöd till en regering när det, som i det här fallet, kanske bara är en person som kan uttala sig i en fråga.Har man tre personer i ett råd som bestått av fem, nu bara fyra, som på olika sätt har ingångar i bland annat fastighetsmarknaden är det bara en som kan svara på frågan om vem som är lämplig att köpa eftersom de andra har jäv. Det här är en återkommande fråga. Jag skulle gärna vilja veta när rådet blev en myndighet och varför det inte är en öppen och transparent rekrytering eftersom det är en fråga som den tidigare oppositionen och de nuvarande regeringspartierna faktiskt har drivit. Jag är ledsen att jag inte hann svara på fråga förra gången. Därför börjar jag nu med den.Rådet är en myndighet redan från början, på samma sätt som en kommitté eller en utredning är en myndighet. Ej heller när det gäller kommittéer eller utredningar rekryteras det genom annons eller andra öppna förfaranden.Ja, , en samhällsekonomisk analys kan man ju göra. Tillsammans med en bra ekonomisk utveckling innebär den här processen att vi minskar statens ägande av ett antal företag och att vi under den här mandatperioden i praktiken halverar statsskulden som andel av bruttonationalprodukten från till 23 procent.Krister Örnfjäder var inne på det här med rådet och upphandlingen. Jag vill gärna förtydliga där: Rådet har ingenting med upphandlingsmodellen att göra. Upphandlingsmodellen är ett regeringskansliärende. Det är juristerna på som efter en omfattande och noggrann beredning, som började , har kommit fram till den här upphandlingsmodellen. Jurister från hela har varit inne i detta. Vi har också haft externa bedömare och utvärderat hur man hanterar sådant här i andra länder och har fastnat för att det här ger en större prispress.Man kan säga att ramavtalsmodellen var bra. Den kvalitetssäkrade kvaliteten så att säga, men det var ingen bra prispress. Man lade liksom fast väldigt många saker till fasta priser. Det här gör att man handlar upp mer specifika saker. Man finns på en lista, och man kvalificerar sig och kan göra en upphandling på ett sådant sätt att priserna kan bli betydligt lägre än vid en ramavtalsupphandling. Rådet har inte haft någonting med detta att göra.Det är också så att den första frågan när man tillfrågar banker är: Är ni konfliktade - har ni ett jävsförhållande? Det är en självbevarelsedrift hos en sådan här bank att inte ställa upp i ett sådant sammanhang. De skulle enbart få väldigt stora bekymmer till följd av detta, så den risken bedömer jag som väldigt liten.Peter är en hyvens karl. Han säger som det är: Vi vill inte ha rådet. Vi vill inte ha någon försäljning över huvud taget.Det är naturligtvis där skon klämmer. Men det spännande är att detta är en ny hållning från Socialdemokraterna. som också sitter här i kammaren är den som tecknade det ramavtal med som vi har använt oss av. Det har sålts ett antal företag av socialdemokratiska regeringar. Man budgeterade för att sälja för . Då var man i regeringsställning.I opposition byter man och sätter på sig en ny mask och säger: Vi vill inte veta av det här. Vi kan inte tänka oss detta. Det är de här företagen vi ska ha.Detta är spännande. Men vi ska ha en debatt om det här , så jag går inte in på och tar mer tid för det. Det ska bli väldigt intressant att höra varför staten ska äga de här företagen.Varför var det rätt att sälja SBL Vaccin men fel att sälja Vin & Sprit? Är det viktigare att staten tillverkar vodka än att staten tillverkar vaccin? Ja, det kan vara en ideologisk fråga som kan tänka på till sitt nästa inlägg - kanske i morgon.Eva-Lena har jag gett svar. Jag skulle, herr talman, vilja säga att rådet kommer att upprätta sin eventuella trovärdighet när man har gjort någonting. Man får väl bedöma när man har fått ett förslag från Regeringskansliet.Alla de duktiga tjänstemännen på och alla rådgivare kommer med förslag till en transaktion. Då överlämnas det till rådet för bedömning, för en second opinion, när det gäller om det som kommit ut av den process som har producerat är affärsmässigt. föredrar statsrådet att diskutera och vem som vill sälja vad. Jag ska bara helt kort kommentera följande. Visst är förutseende. Men jag tror inte att han var så förutseende att han trodde att det skulle bli borgerlig valseger och att man skulle sälja sex statliga företag och att han därför anlitade . Jag tror inte det; det faller på sin egen orimlighet.När det gäller den samhällsekonomiska bedömning som fanns med i frågeställningen om vem som ska göra den hamnar vi också där i en gammal fråga, nämligen i frågan om vem som ska analysera detta.Men, statsrådet , att hävda att det skulle vara en fördel att avyttra sex vinstdrivande företag vore väl detsamma som att säga till pensionsfonderna: Ni är tokiga som investerar i aktier. Sälj aktierna och satsa pengarna i statsobligationer, för det ger en större avkastning! Det är den verklighet som statsrådet försöker marknadsföra.Nej, jag vill återkomma till mitt tidigare inlägg och säga: Gör en timeout! Gör en ordentlig analys och presentera för vad den samhällsekonomiska analysen innebär när det gäller för och emot en försäljning av de sex företagen! Visa öppenhet i hela affären så att förtroendet för processen kan återställas! fortsätter i gamla hjulspår. Jag skulle djupt vilja rekommendera dig, , att ändra på riktningen. Det här fungerar ju inte särskilt väl.Din argumentation blir alltmer sådan att du börjar säga att det här med utförsäljningar egentligen är någonting som sossarna vill ha. Låt oss, till att börja med, klara ut detta!Ja, det är riktigt att intäkter fanns inskuggade i statens budget. Vi deltog bland annat i återköpsprogram beträffande Sonera och Nordea som innebar att de köpte tillbaka aktier. Staten kunde sälja, och vi behöll vår ägarandel. Det gav mångmiljardbelopp - en klok politik. Det var pragmatiskt, klokt. Vi behöll, som sagt, vår ägarandel.När det gäller har tyckt sig ha kommit på en väldigt fiffig argumentation. Han säger: Ja, men var det inte så att Socialdemokraterna anlitade ? Ja, det är väl klart. Hanterar man statliga företag som är värda måste man köpa tjänster av banker för att hantera det på ett bra sätt. Men det är när skandalen på briserar som regeringsdugligheten sätts på prov. I stället för att agera snabbt och resolut, se till att upprätthålla statens trovärdighet och se till att regeringen visar något slags styrsel i sin skötsel av dessa oerhört fina och viktiga bolag anställer när skandalen briserar två personer, centralt placerade i - detta då skandalen har utvecklats. Där ser vi skillnaden mellan att vara en ansvarsfull regering som hanterar ett stort statligt ägande med klokhet och en pragmatisk hållning och att, som med de blossande kinder som vi talade om i inledningen av det här året, vara så ideologiskt övertygad om att det ska säljas - kosta vad det kosta vill och även om man ska behöva anställa dem som varit direkt delaktiga i att underminera utveckling i den riktning som det sedan kom att bli. säger att det bara var återköp man skulle göra. Låt mig få citera från en proposition undertecknad av bland annat : På en väl fungerande marknad saknas skäl för staten att agera som producent. Staten kan i de fallen ha en viktig roll i lagstiftningen och tillsynen över lagen. Jag tycker, herr talman, att det är lätt att instämma med i detta. Han missade att tala om varför det var viktigt att sälja SBL Vaccin men behålla brännvinsproduktion. Är det mer en statlig kärnuppgift än att tillverka vaccin? Men det får vi spara till morgondagen.