· GU10462 · 2007-04-24 14:45:24 — Det är bra att vi får den här diskussionen om inkomstskillnaderna, och jag är rätt säker på att vi kommer att fortsätta att föra den med tanke på det intresse som finns för frågan. Jag tror att den kommer att vara ett av de viktiga skälen till att vi får en borgerlig regering . Vi kommer naturligtvis inte att ha löst frågan om full sysselsättning , utan vi behöver kanske en åtta- eller tolvårsperiod till att hantera den.Det jag försöker säga är att rättvisa bygger på jobb. Det är förutsättningen. Minskad arbetslöshet och ökad sysselsättning leder till att inkomstskillnaderna i samhället minskar. Det leder till att fler människor får den trygghet det innebär att kunna försörja sig själv på eget arbete. Då säger : Förklara nu hur ni kan vidta en åtgärd som slopandet av förmögenhetsskatten, som leder till ökade klyftor. Det är av samma skäl som den socialdemokratiska regeringen hade beträffande arvs- och gåvoskatten. Man gjorde bedömningen att skatter kunde undvikas genom skatteplanering, och man bedömde att slopandet var nödvändigt för att förbättra villkoren för företagandet. Det är åtminstone det som sägs i propositionen.Samma sak gäller här. Vi vet att de allra rikaste har undkommit förmögenhetsskatten. Vi vet att pengar flytt . Vi vet att mer pengar i leder till fler investeringar och fler företag. Den enkla logiken är att vi behöver fler entreprenörer i - fler som introducerar nya produkter, fler som investerar, fler som omorganiserar, fler som skapar förutsättningar för jobb. Det är syftet med den här regeringens politik.Jag inser att och jag kommer att ha olika syn på detta, men vår tanke är att jobb och sysselsättning skapar rättvisa. Man kan inte komma ifrån att problemet varit att inkomstskillnaderna och förmögenhetsskillnaderna ökat eftersom vi inte haft tillräckligt många människor i arbete.I detta anförande instämde (). har för det första frågat mig vad skälet är till att jag har övergett principen om att reformer ska finansieras. För det andra undrar han om jag avser att agera så att även framtida skattereformer kommer att vara delvis ofinansierade.Regeringen har inte övergett principen om att reformer bara ska genomföras om det offentligfinansiella och ekonomiska läget så tillåter.Efter reformerna i budgetpropositionen och ekonomiska vårproposition är sparandet i genomsnitt av bnp. Det innebär att målet om av bnp i genomsnitt över konjunkturcykeln respekteras med bred marginal. Faktum är att sparandet 2010 väntas vara det högsta sedan år 2000.Därmed har jag egentligen svarat på båda frågor. Låt mig understryka att reformutrymmet kommer att prövas mot det offentligfinansiella och ekonomiska läget. Till exempel är det av stor vikt att föra en ansvarsfull finanspolitik så att ekonomin inte överhettas av alltför stora stimulanser. Ordning och reda i de offentliga finanserna är för denna regering ett mål i sig.Låt mig avslutningsvis också konstatera att strukturellt riktiga ekonomisk-politiska reformer - reformer som höjer tillväxt och sysselsättning på lång sikt - för med sig det positiva att de skapar större reformutrymmen . Det är mot denna bakgrund vi prioriterar åtgärder som gör det mer lönsamt att arbeta och driva företag.I budgetpropositionen inledde regeringen denna politik bland annat med inkomstskattereformen som gör det mer lönsamt att arbeta och med att arbetslinjen tydliggjordes i arbetslöshetsförsäkringen. I vårpropositionen går vi nu vidare med ett omfattande reformpaket. Det ska bli enklare och mer lönsamt att starta företag. Kapitalförsörjningen till företagen tryggas genom att vi avskaffar förmögenhetsskatten. Åtgärder inriktas mot att förstärka integrationen av personer med utländsk härkomst. Ytterligare åtgärder inriktas mot att bekämpa arbetslösheten bland unga och bland dem som står långt från arbetsmarknaden. Jag är övertygad om att denna politik kommer att leda till att det går att kombinera både långsiktigt hög tillväxt och sysselsättning och god ordning i de offentliga finanserna. var ett mörkt kapitel i svensk historia, framför allt i svensk ekonomisk och politisk historia. Den dåvarande regeringen under ledning förde in i ett ekonomiskt moras. Vi hade sämre statsfinanser, sämre offentliga finanser, än och en växande statsskuld som det tog att vända utvecklingen av.Mot den bakgrunden är det förståeligt att , och andra moderater inför valet sade: Vi moderater tar nu avstånd från den gamla borgerliga politiken. Vi vill ha ett nytt synsätt, och i likhet med Socialdemokraterna vill vi att offentliga reformer - skattesänkningar eller utgifter - ska finansieras. Vi ska inte ha den typ av underskott som den borgerliga regeringen hade i början av 90-talet.Det var ju så att den dåvarande regeringens finansminister ständigt kördes över, då också, av de borgerliga partiledarna i regeringen, och den ena ofinansierade reformen efter den andra lades fram. När inför det senaste valet försökte göra gällande att de nu hade ändrat strategi, att de lärt sig läxan , var det ett friskhetstecken. Men den läxan glömdes ganska snabbt bort.Redan i höstas kunde man i den nya regeringens första budgetproposition ana att man hade börjat tulla på principen att reformer ska finansieras. Det fanns många tveksamheter i förslagen, och vi kan nu se fullt ut - det är därför jag ställt frågorna till - att exempelvis slopandet av förmögenhetsskatten inte finansierats mer än till en mycket liten del, kanske en tredjedel.Det innebär att Nya är tillbaka i de gamla ekonomiska politik. De gjorde en kort sväng då de tyckte att reformer och skattesänkningar skulle betalas. Den regeln gäller inte längre.Jag har ställt interpellationen mot bakgrund av att den nya regeringen borde ha lärt sig inte minst av vad som hände ute i runt 2000. vet naturligtvis om det. Runt 2000 var det rader av borgerliga regeringar som gjorde på det sätt som den borgerliga regeringen i börjar göra. Det var högkonjunktur 2000 liksom . Man ansåg att man badade i pengar och vräkte ut pengar på skattesänkningar för företag, individer och kapitalägare och på annat sätt.De flesta länder i hamnade i stora ekonomiska svårigheter. Det var några få länder som inte försatte sig i den situationen. Det var , , , och kanske något till. Men i , och många andra länder blev det stora ekonomiska problem som tog år att reda ut och som fortfarande drabbar dessa länder.Jag antar att och hade den kunskapen när de försökte lägga om den moderata politiken för ett par . Därför är det förvånande att den moderata politiken är på väg tillbaka till de gamla linje med stora ofinansierade reformer och skattesänkningar.Jag har ställt två frågor. Den första är varför man nu lämnar den princip man säger sig omhulda. Detta visar förslaget om förmögenhetsskatten, eftersom man inte finansierar det fullt ut. Den andra handlar om konsekvensen av denna politik i fortsättningen. Det som görs kommer att drabba inte minst dagens ungdomar mycket hårt om ett par . Regeringen flaggar själv för det genom sin prognos om kraftigt höjda räntor. för fram en viktig frågeställning. Det är bra att vi i riksdag har en stark uppbackning från många partier för att det ska vara överskott i de offentliga finanserna. Det vore bra om Socialdemokraterna ställde sig bakom överskottsmålen också för och i sin kommande motion klargjorde att man vill fortsätta att amortera på den offentliga skuldsättningen och förstärka de offentliga finanserna. Det skulle jag välkomna.Jag skulle naturligtvis också välkomna om man i alla de förslag som läggs fram i den motionen har motsvarande finansieringsförslag. Det vore något av en nyhet, eftersom vi under de år vi har haft socialdemokratiska regeringar i genomsnitt har sett ofinansierade förslag på ungefär 30 miljarder 1998, om man får tro de sammanställningar som finns. De har varit ofinansierade i den meningen att motsvarande förändring av inkomst- eller utgiftsregelverket inte har skett. Siffran ligger någonstans mellan 225 och 250 miljarder.I det perspektivet framstår det här som en av de minst ofinansierade budgetarna. Av de 20 miljarder vi såg i försvagning stod den socialdemokratiska regeringen för ungefär 16-17. Det vi bidrog med var ytterligare några miljarder. Huvudparten var alltså ett arv från den socialdemokratiska regeringen.Jag skulle gärna vilja redovisa för hur det ser ut i budgeten. Vi går från ett strukturellt sparande på 2007. Det slutar på 2010. Vi har en budgeteringsmarginal som uppgick till 11,8 miljarder . Det är mer än det någonsin har varit . Jag ska inte läsa upp budgeteringsmarginalen , men det är dubbelt så mycket som det var de bästa åren under den socialdemokratiska regeringstiden. Vi har stora överskott i staten, väsentligt större än de stora underskott vi såg i staten . Jag ska inte säga att jag tycker att det var fel att vi hade vissa underskott i staten då, för vi hade överskott i andra delar och det var en svag ekonomi. Men det vi nu har är en av tre starkaste offentliga budgetar. Vi har stora överskott och vi har en snabb nedamortering, dubbelt så snabb som Socialdemokraternas under deras fyra senaste år.Naturligtvis borde vi alla glädjas åt att denna regering tar så stort ansvar för de offentliga finanserna. På det sättet är det naturligtvis glädjande att för den här diskussionen, så att vi ser till att det offentliga strålkastarljuset vilar på de offentliga finanserna. Jag ska gärna försöka bidra till att även den socialdemokratiska budgetmotionen belyses på det sättet, därför att det är viktigt att vi noggrant kontrollerar, granskar och följer hur det går med de offentliga finanserna. Sköter vi inte dem kommer välfärden att sitta trångt när det blir lågkonjunktur, och då kommer också ungdomar och pensionärer att sitta trångt.Jag kommer att göra mitt yttersta för att vi år ska redovisa överskott som gör att vi klarar av att hålla god ordning på de offentliga finanserna. Det vore glädjande om Socialdemokraterna kunde stötta den ambitionen och också kunde redovisa en egen politik där man tydligt kan se att varje förslag redovisas i enlighet med det sätt som argumenterade för. Det är ett faktum att Socialdemokraterna har fått bedriva ett enormt saneringsarbete efter den borgerliga regeringens ekonomiska fiasko . Det kan inte resonera bort. Vi hade en jättestor statsskuld, skenande utgifter, höga räntor och en rad obalanser i ekonomin. Det tog för den socialdemokratiska regeringen att komma till rätta med de obalanser i ekonomin som de borgerliga hade skapat. Vi var väl medvetna om att man inte ska göra som den borgerliga regeringen nu gör: sjösätta ofinansierade skattesänkningar under brinnande högkonjunktur.Det intressanta med interpellationssvar, och även hans replik, är att han inte på något vis förnekar att den förmögenhetsskattesänkning som regeringen föreslår till två tredjedelar är ofinansierad. En liten del är finansierad, men till två tredjedelar är den ofinansierad.Det är precis detta man gjorde ute i runt 2000. Det ledde till stora ekonomiska problem i , , och rader av andra länder. upprepar den borgerliga regeringen den politiken, fast man vet vilka konsekvenser den får.Jag är förvånad över att de så kallade Nya bara i regeringsställning övertar de gamla politik. De gamla politik prövades ju i med ekonomisk kris och kaos som resultat.De nya sade : "Vi har lärt oss läxan. Vi ska tänka om . Vi ska inte göra så en gång till." Men de hinner inte mer än in i regeringsställning innan de börjar om och gör samma misstag en gång till.Om man har ett överskott ett högkonjunkturår, som 2006 eller 2007, kan det falla mycket snabbt när konjunkturen förändras. är väl medveten om det. Så var det . Den socialdemokratiska regeringen kunde då redovisa ett överskott på . Men när lågkonjunkturen kom ute i föll det ihop ganska snabbt. Just därför ska man inte gå in med ofinansierade skattesänkningar, i varje fall inte i ett sådant här konjunkturläge. Det kan möjligtvis försvaras när det är lågkonjunktur, men inte i det här läget.Ändå har och regeringen övergett det som Nya ansåg . Man har återgått till de gamla ekonomiska politik. Det kommer att vara förödande för framför allt unga människor. Regeringen spår nu själv att räntorna kommer att stiga mer än till och med tror. Det är en konsekvens av regeringens politik.De människor som tror att de nu får lite mer pengar i fickan därför att fastighetsskatten ska göras om kommer att upptäcka att de har blivit gruvligt lurade. De kommer att förlora på affären, förlora på ekvationen. Många av de som inte ens får någon fastighetsskattesänkning kommer också att få höjda boendekostnader åren framöver.Framför allt är det ungdomar som ska skaffa sig sin första bostad, som kanske köper bostadsrätt eller småhus, som kommer att drabbas av en politik där ofinansierade skattesänkningar höjer trycket i vår ekonomi och leder till att tvingas höja räntan snabbare än beräknat.Den politiken, , prövades i och misslyckades. Den politiken prövades i flera borgerligt styrda länder och misslyckades. Varför ska ni nu upprepa misstaget, ? I min första budgetdebatt konstaterade jag att , liksom också naturligtvis , har gjort ett hedervärt arbete med de offentliga finanserna och lämnat dem efter sig i gott skick. Det har jag också upprepat i den senaste budgetdebatten, och jag kan gärna säga det igen. Det är naturligtvis något som Socialdemokraterna ska ha heder av.Sedan kan vi diskutera vad det var som sanerades. Man kan läsa memoarer och kanske få en bild av att något medansvar kanske även fanns hos socialdemokratiska regeringar för det som förutvar . Det slutade i svårartad kris för den svenska modellen som det tog och mycket mödosamt arbete att sanera. Socialdemokraterna hade börjat sanera budgeten. Men vad gäller utanförskap, arbetslöshet och sysselsättningsgrad återstår det arbetet att göra. Vi har inlett det. Vi ska tillbaka till full sysselsättning, och det ska vi bygga på fast grund.När det gäller ofinansierade skattesänkningar blir diskussionen lite som en spegelbild av diskussionen och fördelningseffekterna. Först har vi en socialdemokratisk regering som i genomsnitt genomför ofinansierade utgifter på 30 miljarder. En stor del av det var en kompensation för egenavgiften. Jag skulle säga att det var en klok åtgärd. Det ökade lönsamheten i att arbeta för dem som var på arbetsmarknaden. Man genomförde också sänkt arvs- och gåvoskatt år 2005.Det var uppenbarligen helt fel att sänka skatten med jobbavdraget men helt rätt att införa en kompensation för egenavgiften. Det är helt fel att avskaffa förmögenhetsskatten men helt rätt att ofinansierat sänka arvs- och gåvoskatten. Jag kan inte riktigt se att logiken ser ut på det sättet.Det är bra att vi har ett stramt budgetramverk i . Vi lägger i vårpropositionen fram ett antal förslag där vi tydliggör överskottsmålet, kopplingen mellan överskottsmålet och utgiftstaken, utgiftstakens nivå och att de ska vara fallande och att vi genomför fleråriga utgiftstak. Vi gör en övergång med ytterligare bruttoredovisning.Det ska bli intressant att se om Socialdemokraternas vurm om de offentliga finanserna också kommer att återspeglas i budgetmotionerna, om vi får se ett tydligt ställningstagande för ett stramt ramverk, för stora överskottsmål och en politik som också i opposition kan visas genomräknad hålla måttet. Det skulle visa att man står fast vid att det inte ska slarvas med budgetramverket.Jag tycker dock att vi för en mycket ansvarsfull ekonomisk politik. Om vi skulle räkna om det i PPM-termer handlar det om överskott på nära nog av bruttonationalprodukten och i slutet av mandatperioden.Jag får angrepp från andra än som anser att jag är någon sorts överskottssocialist för att jag vill ha de överskotten. Jag anser att de är befogade. Vi ska inte vara i en situation där vi blir skuldsatta. Vi ska ha en situation där vi bygger svensk välfärd och svenska jobb på en solid grund. Det innebär bland annat att vi har mycket god ordning i våra finanser.Jag välkomnar naturligtvis att vi tar en diskussion om det vid varje budget och att vi kan återkomma till det när vi har sett den socialdemokratiska motionen. Jag har påmint om att den dåvarande borgerliga regeringen liksom många borgerliga regeringar misslyckades med sin ekonomiska politik just därför att de använde sig av stora ofinansierade skattesänkningar.Anders säger ingenting om att han har lärt sig något av det. Jag hoppas att han har lärt sig något av det. Det är inte bra om vi en tredje gång ska behöva se det i europeisk ekonomi. Det drabbade första gången. Det drabbade tyska, italienska och franska invånare förut, fransk och tysk ekonomi och så vidare, den . Det kommer att drabba svensk ekonomi nästa gång om man fortsätter med ofinansierade skattesänkningar.Anders säger inte emot mig när jag säger: Ni har inte finansierat förmögenhetsskattesänkningen fullt ut. Ni har finansierat en tredjedel. Men två tredjedelar är ofinansierat. Han säger inte emot mig. Han säger: Det är väl kanske sant, men det har också hänt tidigare. Det kan hända att det har hänt tidigare. Men det är fråga om i vilken konjunktursituation man befinner sig i.Om man mitt i brinnande högkonjunktur börjar med ofinansierade skattesänkningar - avskaffandet av förmögenhetsskatten är den första, och den kan följas av andra - spär man på den ekonomiska hettan. Det är därför i varje fall regeringens ekonomer räknat ut att räntorna kommer att stiga kraftigt åren framöver. De kommer till och med att stiga kraftigare än i den bedömning som gör . Det är inte vad den ekonomiska politiken ska användas till just nu.Det verkar inte som om de "nya " här lärt sig någonting av de gamla politik när de nu plötsligt tar tillbaka de gamla politik. , , predikade att de gamla hade fel i sin ekonomiska politik. Men gäller de gamla ekonomiska politik på nytt igen.Det är vad som är så förfärande för och inte minst för svenska ungdomar. De behöver på nytt riskera att hamna i en situation där de får stora underskott i budgeten och stora räntehöjningar.