· GU10342 · 2007-03-20 18:38:10 — Då, , var det en stor ideologisk strid som väl de flesta skulle säga var rätt så överdriven. Det var många överord i den debatten, liksom jag tycker att det är . Ni fick inte rätt. Det blev inga försämringar. Det var inget hot mot välfärden när Pysslingen startade för 20 år sedan.Förra året, 2006, tog vi ytterligare ett steg när vi införde en möjlighet att bli dagmamma eller dagpappa åt sina egna barn. En del kallar det vårdnadsbidrag - kärt barn har ju många namn, så det må vara hänt. Det var 92 familjer som utnyttjade detta första året, 102 barn. Det är av familjerna - inte så många, alltså. Det var alla typer av familjer i alla områden. Det finns faktiskt också fler män i den här omsorgsformen än i barnomsorgen i övrigt.Hur blev det med kostnaderna då? Blev det en ekonomisk bomb, som sade? Nej, det blev det ju inte - av en budget för barnomsorgen på 520 miljoner. Sannolikt blev det neutralt för kostnaderna eftersom flera av de här barnen annars skulle ha varit på dagis, vilket hade varit dyrare.Sanningen är att Socialdemokraterna har varit emot alla valfrihetsreformer . Det gällde Pysslingen 1986, och det gällde den fria etableringsrätt för privat barnomsorg som tog . Det är Socialdemokraterna som lägger ned familjedaghemmen, och är man också emot vårdnadsbidraget. Socialdemokraterna klär motståndet mot valfriheten, för det är ju detta det handlar om, i andra termer - att främja jämställdheten, arbetslinjen eller integrationen, att undvika kostnadsbomber eller vad det nu kan vara. Ingenting av detta är ju befogat. Det hjälper inte att klä ulven i fårakläder; det är fortfarande en ulv det handlar om.Jag är glad över socialministerns svar och ser fram emot det förslag som kommer. Avslutningsvis kan jag då ställa en fråga till socialministern: När kommer detta efterlängtade och välbehövliga förslag? Tack för alla sprittande inlägg! Det är en bra debatt med spännande synpunkter. Det är jättebra att det finns lite åsikter som bryts mot varandra.Jag tänkte ta det lite snabbt. tycker att jag säger självklarheter när det i mitt svar finns passusar som handlar om att alla familjer är olika. Det är jättebra om vi förstår det, men det är ännu mycket bättre om vi tar det ett steg till och drar konsekvenserna av att människor är olika och kanske vill forma sina liv på lite olika sätt. Då duger det inte, tycker vi, med en och samma mall för alla, utan då fordras det system som är så flexibla att varje familj kan hitta den modell som passar just den familjen bäst. Då kommer en del att säga: Vi skickar våra barn till det kommunala dagiset. Andra kommer att säga: Vi använder dagbarnvårdare. En annan säger: Vi anlitar det här företaget eller den här verksamheten som ger omsorg till våra barn. Kanske någon också kommer på den udda idén att säga: Jag stannar hemma några månader till, eller jag går ned lite grann i arbetstid för att tillbringa ytterligare tillsammans med mitt barn.Människor är olika, och de måste få möjlighet att vara olika. Ett system som pressar in människor i en mall utifrån ståndpunkten att alla människor är lika tror jag är fel, liksom tidigare.Man talar om systemskifte. Just på det här området är jag inte rädd för den diskussionen. Jag ser gärna ett systemskifte som innebär att vi flyttar makt från politikernas sammanträdesbord till föräldrarnas köksbord, för det är där som besluten hör hemma.När det gäller resonemang om ekonomin får han nog gå hem och ta fram kulramen och räkna igen. När han börjar räkna på de barn som inte finns i barnomsorgen och som inte har föräldralediga föräldrar har han nog ett felaktigt underlag eller fel utgångspunkter, för här hamnar han på nivåer som ligger mycket långt ifrån den verklighet som kommer att visa sig så småningom.När det gäller barn som har föräldrar som kommer från andra länder och som har särskilda språksvårigheter kan det inte gärna vara så, som sade, att de börjar utveckla språket först . Ett vårdnadsbidrag som gäller kan ju inte gärna hämma den språkliga utvecklingen så. Det är naturligtvis så att man finns i det svenska samhället och möter människor i olika sammanhang. Man gör det på öppna förskolor och bland barnens kamrater, och man gör det naturligtvis också efter det att vårdnadsbidragstiden har löpt ut.Barnperspektivet tycker jag kommer bort i väldigt mycket av interpellanternas resonemang. Det handlar om jämställdhet - viktigt. Det handlar om arbetslinjen - viktigt. Låt oss dock dröja vid detta med barnet. Är ändå inte det något som åtminstone lite grann på den socialdemokratiska marginalen borde vägas in i resonemanget? Det är ju trots allt detta, tycker vi, som det handlar om.Jag skulle gärna vilja ha svar på en fråga. Förklara för mig, för jag begriper inte detta: Varför ska föräldrarnas valfrihet upphöra just ? Föräldraförsäkringen är fin och omhuldas av alla, men varför tar det här betydelsefulla slut efter just 16 månader? Föräldrarna vet bäst fram till just den tidpunkten, 16 månader, men sedan öppnar sig ett svart hål. Då är valfrihet något som kan leda till de mest förfärliga konsekvenser. Det vore jätteskönt med ett socialdemokratiskt svar på detta, som jag har grubblat mycket över. Jag tror att ministern vet lika väl som vi socialdemokrater att det ser ut som om män och kvinnor har lika möjligheter att utbilda sig, yrkesarbeta och utvecklas genom hela arbetslivet men att vi i verkligheten fortfarande går ut i arbetslivet med olika förutsättningar beroende på kön. Vårdnadsbidraget blir bara ytterligare ett steg tillbaka när det gäller att kvinnor ska ha samma möjlighet att få en egen inkomst och en bra pension och få använda sig av sin yrkeskunskap, något som oftast anses som en färskvara.Många kvinnor anser att barn försämrar deras möjligheter på arbetsmarknaden. De flesta män gör däremot motsatt bedömning. Det finns två huvudsakliga skäl till att vi har så svårt att nå fram till ett jämställt arbetsliv: föreställningen att barn är ett hinder för ansvarstagande på jobbet samt de traditionella förväntningarna på kvinnor att uppbära huvudansvaret för hem och familj. Det finns också en bild av att kvinnor ska lämna arbetslivet i samband med att de blir föräldrar. Dessa förväntningar finns inte på män, snarare tvärtom: En man förväntas jobba mer än någonsin då han bildar familj. Småbarnspapporna är den grupp på arbetsmarknaden som arbetar mest övertid, trots att de befinner sig i en livsfas där mängden obetalt hemarbete sannolikt är på en toppnotering. Det finns en väl etablerad bild av att en kvinnas främsta ansvarsområde är det obetalda arbetet i hemmet.Jag har, , som så kallad dagisfröken träffat väldigt många småbarnsmammor som fått känna skuld och skam för att de faktiskt vill jobba och väljer att jobba. Omgivningen har undrat vad de är för mammor som vill arbeta och väljer att arbeta precis som männen, och de får finna sig i att bli ifrågasatta när det gäller hur de sköter sina familjer.Det är inte klokt att man ska behöva känna så! Trots att jag har arbetat väldigt i barnomsorgen har jag aldrig hört en småbarnspappa säga detta, utan han får snarare höra hur duktig han är som lämnar eller hämtar sina barn på förskolan.Jag kan försäkra ministern och att dessa småbarnsmammor är väldigt måna om sina barn och tycker att barnen är väldigt betydelsefulla och viktiga för dem. Men att vara en bra förälder handlar inte om kvantitet utan om kvalitet.Med vårdnadsbidraget ställs ytterligare krav på dessa kvinnor, och en del kommer att falla för påtryckningar att vara hemma och ta hand om barn, hem och man, oavsett om de egentligen vill. Ärligt talat, , och : Hade ni valt att ta hand om era barn för på heltid? Jag kommer att svara på socialministerns fråga om socialministern svarar på mina - jag frågade först.Till skillnad från regeringen förordar vi socialdemokrater en familjepolitik som riktar sig till alla barnfamiljer och - hör nu - sätter barnet i centrum. Vi har ett tydligt mål. Vi vill ha ett mer jämställt uttag av föräldraförsäkringen. För att göra det möjligt har vi tagit bort flera av hindren för ett mer jämställt föräldraskap med massor av olika åtgärder som jag inte kommer att ägna tid åt i den här debatten.Vi vill naturligtvis på många olika sätt fortsätta att utveckla familjepolitiken, inte minst när det gäller situationen för ensamstående föräldrar. Ett kommunalt vårdnadsbidrag, tack och lov frivilligt för kommunerna, även om jag har förstått att socialministern helst av allt hade velat se en tvingande lagstiftning, kommer ju som det ser ut bara att kunna utnyttjas av familjer med två familjeförsörjare. En ensamstående mamma eller pappa kommer inte att kunna försörja sig på vårdnadsbidrag. Det är därför, , som jag är emot det.I början på 90-talet när vårdnadsbidraget fanns var jag själv ensamstående mamma och jobbade heltid som vårdbiträde. Hade jag några möjligheter att ta del av vårdnadsbidraget? Inte en chans! Jag hade helt enkelt inte råd.Är det verkligen meningen att ensamstående låginkomsttagare ska betala för reformer som endast vänder sig till sammanboende med två relativt höga inkomster? Det har också visat sig, föga förvånande i och för sig, att det är kvinnorna som är hemma, medan männen måste jobba ännu mer för att försörja familjen. Det ger barnen ännu mindre tid med papporna. På det viset blir vårdnadsbidraget lika mycket en mansfälla, och det är därför, , som jag är emot vårdnadsbidraget.Slutligen blir min fråga en av alla de frågor som jag ställde i mitt första anförande: Ser verkligen inte statsrådet någon som helst risk för att det blir kvinnorna som stannar hemma och därmed också riskerar att förlora sin förankring på arbetsmarknaden? Jag ser massor av risker. En reform är bra om det är väldigt få som utnyttjar den - det är känslan jag får här. Det blir inte alls så många som kommer att vara intresserade av det här, det är inget problem. Detta ger ett intryck av lite dåligt självförtroende och av att det här egentligen inte bär ordentligt.I mina siffror, och där har man räknat bort de föräldralediga, förutsätts att alla barns föräldrar är föräldralediga till och med att barnet är . Det kanske är ministern som skulle ta del av det här underlaget i stället för att avfärda det som felaktigt. Det kanske är du som ska sätta dig och räkna och fundera på om förslaget är genomtänkt och genomanalyserat och om ni har förstått alla konsekvenser och ser riskerna. Det kanske borde vara så i stället för att du i någon kort mening bara säger att vi andra har räknat fel. Kanske är lite ödmjukhet på den punkten på sin plats.Svensk förskola har ett brett folkligt stöd. Jag har här i kammaren debatterat förskolan med exempelvis och hört honom deklarera sitt stöd för förskolan. Min fråga är: Är regeringen enig på den här punkten?Jag vill också påminna om att den förra riktade särskilda medel för att stärka kvaliteten i förskolan. talar regeringen om kvalitetsförbättringar i förskolan, men jag har ännu inte hört att man har levererat en enda spänn på den punkten. Jag har redovisat vissa siffror, och jag tar några exempel till: 7,2 miljoner, 23,8 miljoner, 27,9 miljoner, 50,3 miljoner. Det är rätt så rejäla siffror, och även om det inte stämmer exakt på öret visar det att detta påverkar. Det ger en bild av en storleksordning som jag menar inte är seriöst analyserad och berörd i debatten.Man ska också ha klart för sig att med det system ni pratar om finns det en direkt koppling mellan ökat barnafödande och högre utgifter på vårdnadsbidragssidan, och den kommunala likställighetsprincipen ger de människor som inte har barnomsorg rätt till de här pengarna.Jag tror att det praktiskt kommer att innebära att när en lång rad högerpolitiker ute i kommunerna börjar titta på detta kommer de kanske inte att vara lika intresserade av att genomföra vårdnadsbidraget i den tappning som diskuteras här i kammaren.Jag tycker att det här är experimentpolitik. Jag tycker att det är dåligt genomtänkt, och min bedömning är att det blir kvinnorna som i ökad utsträckning kommer att stanna hemma. Jag tror inte att föräldraskapet kommer att bli jämställt. Alternativet är egentligen en bra och stabil föräldraförsäkring - varför inte bygga ut den i stället? Satsa pengar på det! Se till att fortsätta att utveckla föräldraförsäkringen i flexibel riktning! Se till att det är bra kvalitet på förskolorna, och satsa mer pengar på det! Jag tror att det är den riktiga vägen att gå och dessutom en modern väg att gå.Fortfarande tycker jag att ministern är mig svaret skyldig när det gäller de ekonomiska konsekvenserna i kommunerna av det här vårdnadsbidraget. Men gå lite längre i svaret än att gömma dig bakom att kommunpolitikerna beslutar och att det är den enskilda kommunens ansvar - det skulle vara intressant att höra. ser man att vi har en socialminister som jag inte tror har sett hela . Han talar om öppna förskolor, om att träffa andra och prata svenska.Det finns områden i som heter till exempel och där man inte kan prata svenska med någon. Man pratar hemspråk eller kanske arabiska, serbiska, bosniska, persiska, men svenska pratar man inte där. Då är svaret på min fråga att det finns öppna förskolor.I de här områdena bor de barn som bor i fattigdomen. När man befinner sig lägst på samhällsskalan är valmöjligheterna väldigt få. Det mesta som livet består av är nödutgångar. Så är det för familjer som består till exempel av små barn, upp till , och föräldrar som inte har någon förankring på arbetsmarknaden. Där är vårdnadsbidraget en nödutgång för att klara av hushållsekonomin, absolut inte någon valfrihet, som ministern pekar på här.Där finns alltså en risk, risken att invandrarkvinnor som inte har någon förankring på den svenska arbetsmarknaden fastnar i vårdnadsbidragstagandet. Vad kommer ministern att göra för att försäkra två saker, att barn med invandrarbakgrund får möjlighet att komma i kontakt med det svenska samhället innan de fyller tre eller , inte fem, och att kvinnor med invandrarbakgrund inte hamnar i vårdnadsbidragstagande utan i stället faktiskt kan komma in på den svenska arbetsmarknaden. Till slut kan jag bara säga till ministern att jag har fått siffror från när det gäller det som tar upp. Det var inte som räknade i utan det gjorde de själva. Där är kostnaden bara för de tvååringar som inte omfattas av barnomsorg 5,9 miljoner, bara för tvååringar. Då är frågan: Hur kan en sådan kommun, som får en sådan kostnad, ta emot till exempel flyktingar? Vi har många flyktingar som kommer in i landet. kommer mer än 20 000 irakier hit. En sådan kommun ska ta emot flyktingar. Hur ska man kunna ordna så att de barnen lär sig svenska från början om man ska ta 5,9 miljoner bara för tvååringar, förmodligen från den befintliga barnomsorgen?Öppna förskolor och kontakt med . Jag kan inte förstå att ministern inte kan bättre än att komma med öppna förskolor och kontakt med svenskar i förortsområdena i storstäderna. Jag fick en fråga förut av en av ledamöterna. Skulle ni vilja stanna hemma med ? Ja, hade det funnits möjlighet i vår familj, och gärna , skulle jag faktiskt svara ja på en sådan fråga. Jag har fått förmånen att bli farfar. Jag fick ett barnbarn , en helt underbar situation. Skulle jag få möjligheten framigenom att vara med och hjälpa den här lille telningen säger jag gärna ja.Vi har i vår familj haft förmånen att få fyra välskapta barn. När ett av de här barnen var litet, ett , behövde det barnet väldigt väl oss båda föräldrar. Och vi är väldigt glada att vi faktiskt prioriterade och, trots att det kostade oss mycket, var hemma med det barnet. Det behövde det då. Det är precis det som det handlar om. Många familjer ser inte likadana ut. Man behöver kanske just hjälpa barnet . Det är precis det, att den möjligheten också ska finnas, jag vill föra fram.Jag är faktiskt glad när jag nu ser att mina fyra barn - den yngste är och den äldste 28 - har gått in i vuxenlivet på ett mycket positivt sätt. har de till och med fått arbete allihop. Det gläder oss föräldrar väldigt.Jag vill alltså bara säga en sak. Ska vi vara rädda för att titta på detta ur ett barnperspektiv? Vi vet , vi har fått indikation på det, att en tredjedel av spädbarnen inte har knutit an till föräldrarna . Ni har sett det själva på textnyheterna. Detta är en viktig indikation på ett samhällsproblem. Det här beror inte på vårdnadsbidrag, varken till eller ifrån. Men vårdnadsbidraget kan hjälpa de föräldrar som inte har lyckats att hitta sin roll här i samhället. Jag känner mig föranlåten att påpeka att jag också bor i , som beskrev. Den reform som har genomförts där har gjorts tillsammans med och Folkpartiet.Vem, , har påstått att den som väljer förskola är en dålig förälder? Inte jag, och ingen annan kristdemokrat heller. Det är ingen som påstår det. Det vi säger är att vi vill att föräldrarna ska kunna få välja. Den som väljer förskola ska kunna veta att man får en omsorg med hög kvalitet och , när barnet blir lite större, också pedagogisk inriktning. Det är vad vi vill. Men vi vill ha ett vårdnadsbidrag också.Barns tid med sina föräldrar krymper, och fler och fler vågar tala högt om det som ett problem . Det gjordes senast av . Hon beskrev det här som ett stort problem.Vårdnadsbidraget är en liten del. Det är inte alls lösningen på det problemet. Men det skulle ändå hjälpa upp, för små barn behöver mycket tid tillsammans med sina föräldrar. Att kvalitet skulle ersätta kvantitet har vi ju lämnat för länge sedan. Det lurades vi av . Men det stämde ju inte. Det säger varenda psykolog . Det är mycket tid tillsammans, vardagstid tillsammans, som små barn behöver med sina föräldrar för att kunna knyta an på ett bra sätt. Därför är det väldigt viktigt att politikerna lyssnar på detta och också erbjuder möjligheter för dem som vill och känner så här.Magkänslan talar man om i alla sammanhang, men när det gäller de små barnen ska vi inte lyssna på vår magkänsla. Då ska vi i stället höra barnen gråta men tycka att det inte är så farligt. Det här har jag aldrig förstått. Och jag träffar många föräldrar som har väldigt svårt att komma över det här just när barnen är så små att de inte förstår, när de är . Det är det som det handlar om. Det är de små barnen det handlar om.Vi har haft ett fullskaleexperiment och det gick bra, så vi kan göra det en gång till, . Jag har tyvärr inget svar att tacka socialministern för men kan glädja mig åt att själv ha blivit pappa till en underbar liten tjej. Men det är också med stor sorg jag tar del av TCO:s senaste pappaindexrapport som de presenterar . Jag kan konstatera att tusentals män tycks vara beredda att göra om den tidigare generationens misstag, att prioritera ned föräldraansvaret.Trots att trenden pekar mot att fler män tar ut pappaledighet är fördelningen mellan män och kvinnor fortfarande mycket ojämn. Den utvecklingen går väldigt långsamt. Ett vårdnadsbidrag skapar ojämställdhet, och det är främst kvinnor som kommer att vara hemma med barnen medan männen gör karriär. I och är av dem som är hemma med vårdnadsbidrag kvinnor. Hela idén med de borgerligas vårdnadsbidrag bygger på en föråldrad tanke om kärnfamiljen, där mamman är hemmafru.Genom att det mest är kvinnor som är hemma medför det också att barnen får en sämre kontakt med sina pappor. Kvinnorna blir återigen huvudansvariga för hem och barn, medan vi män förväntas göra karriär. I realiteten innebär det att vårdnadsbidraget även är en fälla för oss män, en mansfälla, som borgerligheten nu vill införa i . Detta sker som vi vet att män som tar praktiskt föräldraansvar får närmare relationer till sina barn, vilket är viktigt på så många olika sätt genom resten av livet.Vad har socialministern tänkt att vidta för konkreta åtgärder för att ert borgerliga vårdnadsbidrag inte ska bli en mansfälla för män? När kommer förslaget för att stimulera ett jämnare uttag av föräldraförsäkringen? Det går inte att leva på den ersättning som vårdnadsbidraget utgör, säger flera socialdemokrater. Då kan jag tala om att ersättningen är mer än grundnivån i föräldraförsäkringen, per dag, och mer än lägstaersättningen, per dag. Dessutom tog 90 000 barnfamiljer ut föräldrapenning som var lägre än den ersättning vi har. De klarade uppenbarligen detta.Om haken är att det är för lite borde ni föreslå högre ersättning, en högre nivå på vårdnadsbidraget, inte en lägre. Kan någon av er förklara för mig hur det blir lättare att leva på ert alternativ noll kronor än på vårt alternativ ? Hur blir det lättare? Jag har så svårt att förstå den frågan.Vad vill Socialdemokraterna egentligen? Hur vill Socialdemokraterna öka valfriheten? Vill ni det över huvud taget? Är det ens önskvärt? Är det ett problem att det finns 68 kommuner i utan ett enda alternativ? Det finns ingen motsättning i att gilla både vårdnadsbidrag och förskolor, lika lite som det finns en motsättning i att tycka att vi ska ha både montessoriförskolor, waldorfförskolor och bra och vanliga förskolor. Vi behöver allt, om föräldrarna efterfrågar det. Barnomsorg ska drivas på deras villkor, och vårdnadsbidraget går inte ut över någon.Vi har sett hur det ser ut i . Det är uppskattat och välfungerande. Varför kan inte ni socialdemokrater lita på föräldrarna, lita på deras förmåga att faktiskt fatta kloka beslut om sina egna liv? Det är dem det handlar om.Jag ställde en liten fråga på slutet, socialministern, om när vi kan vänta oss ett positivt förslag? Jag ser fram emot det i vårpropositionen - kanske. Jag tänkte börja med det som tog upp. Jag hann notera några frågor. Det ställdes säkert en ohyggligt massa flera, men jag hann notera några frågor.Hur ökar valfriheten med hjälp av vårdnadsbidraget? Ja, det är enkelt att inse att för föräldrar införs en ny möjlighet att utnyttja. Det är inte ett krav att utnyttja, men en möjlighet. Det är en möjlighet för den som vill gå ned om man vill göra det för att tillbringa tillsammans med barnen eller, om man så vill, för att förlänga tiden tillsammans med barnen efter det att föräldraförsäkringen har löpt ut.Du efterlyste besked när det gäller frågan om kvalitet. Det kommer , som en del av vår överenskommelse om familjepolitiken, förslag om förstärkt kvalitet i förskolan. Det behövs, och det har också påvisat i sin rapport.En frågade handlade också om jämställdhetsbonusen. Såvitt jag förstår sade i går att Socialdemokraterna också tycker att den är bra. Jag vet inte om inte hörde den delen, men då är det kanske bra om det går ut nya besked i partiet så att man vet att man numera gillar detta.Mats Gerdau ställde en fråga om vårdnadsbidraget. Vi arbetar med sikte på att ha ett förslag framme för att kunna genomföra det . Sedan får vi se om vi klarar det eller inte. Det fordras en överenskommelse mellan partierna om tidpunkten.Fredrik resonerade i en del förklenande termer om den föråldrade kärnfamiljen. Jag gillar inte det resonemanget. Enligt de uppgifter jag kan påminna mig just nu växer av barnen och ungdomarna i upp tillsammans med sina biologiska föräldrar. Sedan finns det många som bor tillsammans med en ensamstående mamma eller ensamstående pappa. Jag tycker att det finns skäl att värdera alla formerna, men varför ska man just tala om kärnfamiljen, som de flesta lever i, som föråldrad? Jag kan inte inse det finurliga i att göra det. Jag tror åtminstone - det vore intressant att höra syn på detta - att det är bra och tryggt för barnen, att det faktiskt har ett värde, att växa upp med båda föräldrarna.Jag skulle vilja höra Socialdemokraterna återkomma till den fråga jag ställde. Den gällde varför föräldrarnas valfrihet och möjlighet att tillbringa tid med barnen ska upphöra efter just 16 månaders ålder? Vet föräldrarna barnens bästa fram till den tidpunkten men inte därefter? Hur kan det i så fall komma sig? Vi behöver få reda på hur ni tänker.Om det är så farligt att vara hemma med barnen, som interpellanterna framställer det som, varför har då Socialdemokraterna medverkat till en utbyggnad av föräldraförsäkringen?