· GU10543 · 2007-06-15 09:22:10 — Men i nio fall av tio visar det sig att detta är den uppgift man har. Vi skyddar konsumenter på olika sätt genom vår lagstiftning. Det kan handla om att vi inte får sälja mat som är skämd. Det är ganska självklart. Man får inte sälja leksaker som kan skada barn. Det är också sådant som är självklart. Här handlar det oftast om väldigt utsatta människor som inte har någon annan möjlighet än just detta. De kan inte knacka på dörren till banken. På banken tar det kanske två man kan få sin kredit godkänd.Jag tycker att den här debatten väcker en del tankar. Jag hoppas också att justitieministern tar de här frågorna på fullt allvar och är beredd att gå vidare inom det regelverk som finns i EU och även att skärpa det svenska regelverket ytterligare om det behövs. Det här börjar bli en riktigt intressant debatt, som kommer in på ideologi och väldigt viktiga frågor.Det ankommer naturligtvis inte på mig eller någon annan minister att avgöra vad som är ocker eller inte. Det finns regler för hur det bedöms, och det finns regler för hur man bedömer en del andra mål i de här frågorna.Hillevi beskrev ganska väl hur verkligheten kan se ut för rätt många människor. Jag känner den verkligheten väl. Som minister har jag också att arbeta med frågor som rör skuldsättning, överskuldsättning och den typen av problem. Det är bara att konstatera att det finns för många människor här i landet som hamnar i skuldsättning på ett sätt som inte är acceptabelt, och inte minst ungdomar har svårigheter.Vi kommer väldigt snabbt till den fråga som tog upp, nämligen frågan om personligt ansvar. Hur stort är det personliga ansvaret? Vad kan man göra för att stärka det personliga ansvaret? Jag sade inledningsvis att jag ser positivt på den typ av utbildnings- och informationsinsatser som man sätter in. Jag tror aldrig att staten kan klara av att bygga alla de skyddsvallar och ha alla de mekanismer som behövs för att människor inte ska hamna illa till när det gäller ekonomin. Det finns alltid nya möjligheter. Det spelar inte så stor roll om det är sms-lån eller någonting annat.Därför har vi ett ganska omfattande regelverk. Det ser någorlunda vettigt ut. Jag tror att det kan användas också när det gäller nya företeelser. Det är vår skyldighet att följa upp att så sker. Men vi måste också fundera över om det finns annat som behöver göras. Det betyder inte - och det är viktigt att markera den nyanseringen - att man ska vara emot nya former för kreditgivning och annat. Det kan faktiskt behövas för att människor ska klara sin vardag, men det ska vara vettiga villkor. Vi ska naturligtvis ha skyddsvallar som gör att människor inte i onödan ställs inför situationer som de inte kan mäkta med eller klara av. Balansen mellan den enskildes ansvar och statens ansvar är viktig. Det är ingen hemlighet att alliansen har en större betoning på den enskildes ansvar. Men vi måste också ha särskild omsorg, inte minst om ungdomar.När detta är sagt kan jag berätta vad regeringen kan göra. Regeringen gör faktiskt en del. Vi har inlett ett arbete med konsumentkreditlagen. Framställandet av den departementspromemoria som kommer att ligga till grund för de förändringar som ska göras påverkas av att frågan om EU-beslutet faktiskt ska prövas av också, så det är lite tidsfördröjningar i systemet. I det sammanhanget kommer vi dock att få pröva denna fråga om kreditprövning, som är en mekanism som man kan ha när det gäller detta.Jag tycker att det är viktigt att känner till att det arbetet kommer i gång. Då får vi också följa upp vad man har sagt i och naturligtvis i rådet, där vi redan har röstat.Vad gäller andra åtgärder som kan behövas för att se om detta fungerar tror jag att man ska ha ett visst lugn när det gäller att kräva åtgärder. Det är nämligen inte så tvärsäkert att man vet om lagarna är tillfyllest eller inte. Jag påpekade också att jag väldigt noga följer utvecklingen på detta område, vilket jag utgår från att också andra ministrar som är i närheten av problemställningen gör.Jag tror inte att vi har olika uppfattningar när det gäller om det är viktigt eller inte viktigt att reglerna fungerar. Jag tror inte heller att man nödvändigtvis lever i olika världar, men det finns mer än en infallsvinkel på problemet. Vi får väl försöka mötas i det arbetet, och jag ser fram emot fortsatta debatter om detta. Jag ska naturligtvis tacka för svaret, vilket jag och övriga debattdeltagare glömde inledningsvis. Jag drar slutsatsen att anser att det sätt som detta sker på inte är helt tillfyllest och att det finns anledning att verkligen se över detta.Något som ligger under justitieministerns fögderi är och skuldsaneringsproblematiken. Det är bara att läsa rapporterna från om det ökade antalet indrivningsärenden som rör just sms-lån som vi diskuterar för att ge skäl för ministern att verkligen reagera och se över om lagstiftningen är tillfyllest i dag.Det är statens ansvar - riksdags och regerings ansvar - att medborgarna i kan ta sitt personliga ansvar. finns det exempel på kreditinstitut som använder dessa oseriösa villkor som förhindrar människor till en skuldsaneringsprocess på grund av att de har som enda mål att tjäna pengar på utsatta människor. Det finns exempel på att det är de som stretar emot och säger nej när människor vill göra en skuldsaneringsuppgörelse. Detta ställer ytterligare denna fråga i en fruktansvärd dager.Jag är naturligtvis för ett legitimt företagande. Vi ska ha ett bra företagsklimat i landet, men då ska också alla dessa företag hålla sig inom lagens råmärken. De som använder sms-lån tänjer på gränserna och utnyttjar lagens möjligheter.Jag visste att vi skulle återkomma till den ideologiska frågan om det personliga ansvaret. Alla har ansvar för sin ekonomi, men staten har ett ansvar att hjälpa människor att kunna göra det. Jag vill tacka för en del kloka inlägg i debatten.En del privatekonomirådgivare och konsumentvägledare som uttalar sig i dessa frågor säger att det ofta är mer lönsamt för den enskilde att spara ihop pengarna än att låna dem. Lägger man till de stora avgifterna är det en direkt förlustaffär för den enskilde att låna. Det är klart att det ger snabba pengar att låna, och man behöver inte vänta så länge som det tar att spara ihop pengarna. Dock innebär det långsiktigt en ren förlust för den enskilde och en vinst för de företag som ägnar sig åt detta.När det gäller marknadsföring har vi en del regleringar för att till exempel skydda barn mot reklam. Jag tycker att det finns anledning att diskutera väldigt aggressiv marknadsföring riktad till utsatta grupper, inte minst skuldsatta och fattiga människor och ungdomar.Det måste ändå finnas någon gräns för vilken marknadsföring man får ägna sig åt. Till exempel tycker jag att företagen borde tvingas redovisa avgifterna i marknadsföringen, för det kommer först senare när man väl har gett sig in i karusellen. Det är klart att de snabba pengarna lockar! Jag tycker att företagen borde redovisa villkoren redan på förhand så att man är medveten om dem när man lånar.Frågan är egentligen väldigt stor, för den berör ju också människors ekonomi. Det handlar om att många människor har väldigt svårt att få det att gå runt ekonomiskt. Det är klart att de snabba lånen lockar när man känner att man måste välja bort saker som egentligen kan vara självklara. Man kanske inte kan köpa nya kläder, och man kanske till och med får snåla på mat och mediciner. Det är klart att de här lånen då lockar, speciellt om man redan är skuldsatt!Det handlar om att förbättra människors ekonomi men framför allt om att vi måste ta samhällsansvaret. Det är väldigt hemskt, tycker jag, när man säger att det är den enskildes ansvar och att den enskilde får skylla sig själv. Det här handlar om utsatta och skuldsatta människor, inte minst ungdomar. Det är vårt ansvar att göra någonting. sade att man bara behöver läsa rapporter för att dra slutsatsen att lagstiftningen är otillräcklig. Man får väldigt mycket bra upplysningar från de rapporter som kommer från - jag håller med om det.Låt mig dock, för att återigen tydliggöra att detta är svårare än man kan tro, säga att man också kan dra slutsatsen att någonting måste göras för att stärka enskilda människors förmåga att ta ett större ansvar.Hillevi var inne på marknadsföringen och tyckte att man borde redovisa kostnaderna för lån tydligare i marknadsföringen. Jag kan sympatisera med den åsikten för att jag själv ibland när jag läser annonser får fundera rätt länge innan jag kommer fram till vad det egentligen kostar att ta ett sådant lån.Det är klart att det är många som inte kan klara av detta själva när vi har haft ett utbildningssystem som gjort att många har väldigt svårt med matematiken. Frågan är då om vi ska lära dem att räkna eller om vi ska ge dem en snabbupplysning så att de är lika sårbara när det kommer en ny annons.Detta är en helhet som vi måste arbeta med. Jag tror att vi ska vara noggranna med de regelverk vi har för kreditgivning, marknadsföring och vad det nu kan vara. Vi har ett hyfsat bastant nätverk som är relativt stabilt. Vi har alltid anledning att vara observanta på nya företeelser för att se om det behövs förbättringar eller annat, men sedan har vi nog mycket att göra när det gäller att stärka människors förmåga att ta eget ansvar. Då är för det första detta med dålig ekonomi ett jätteproblem.Om fler ungdomar kunde jobba och om fler människor kunde få ett jobb skulle vi ha färre som lätt kan hamna i skuldfällor och annat. Att arbeta för arbetslinjen är regeringens viktigaste fråga, men vi undandrar oss inte ansvaret att också se till att reglerna på detta område är rimliga och fungerar.