· GU10459 · 2007-04-13 11:56:58 — har frågat hur jag avser att följa upp den översyn som har gjort när det gäller villkor och riktlinjer för bidragsgivningen till den fria scenkonsten. Den andra frågan handlar om vad jag som kulturminister avser att göra för att förhindra en fortsatt urholkning av kultursektorns anslag, bland annat utifrån resonemang om kostnadssäkring för att kompensera för pris- och löneutveckling.I rapporten konstaterar bland annat att statens stöd till de fria grupperna har ökat men att den kommunala nivåns insatser inte har ökat i motsvarande grad. Dessutom konstaterar att det behövs en utvecklad dialog mellan stat och den kommunala nivån för att bland annat befintliga resurser ska användas strategiskt. Jag utgår från att detta är frågor som driver vidare i sin roll som stabsmyndighet. Ett vitalt och framgångsrikt kulturliv förutsätter att både den kommunala nivån, som i många fall är huvudman för regionala kulturverksamheter, och den statliga nivån tar hänsyn till kostnadsutvecklingen i sina prioriteringar.Kulturrådet föreslog vidare att det statliga stödet till de fria grupperna borde stärkas. Redan i budgetpropositionen för föreslog regeringen en långsiktig förstärkning av anslaget till den fria scenkonsten med samt öppnade för att fria grupper kan söka bidrag för tonsättarsamverkan.När det gäller den andra frågan, om kultursektorns anslag, vill jag påminna om att den nya regeringens kulturbudget ökade 2007 jämfört med den tidigare regeringens budget. Självklart kommer jag även framöver att verka för att kultursektorn ges goda förutsättningar för att vidareutvecklas. Ett led i detta arbete är att jag på olika sätt vill verka för att statens stöd används på ett strategiskt och ansvarsfullt sätt.Jag vill dock avslutningsvis framhålla att utvecklingen av de statliga kulturanslagen inte enbart baseras på kostnadsrelaterade ökningar utan beror på en rad olika faktorer som vägs samman och värderas utifrån olika kulturpolitiska aspekter. Den framtida anslagsutvecklingen kommer som vanligt att hanteras inom den ordinarie budgetprocessen. Jag tackar kulturministern för svaret på min interpellation.Jag vill börja med att för tydlighetens skull framhålla att problemen med pris- och löneomräkning för kultursektorn är av ett mycket äldre datum än den nya regeringen.Herr talman! , närmare bestämt , behandlade dåvarande kulturutskottet pris- och löneomräkningsfrågor i betänkandet 2005/06:KrU27. I betänkandet behandlades två motioner från och två motioner från de borgerliga partierna.I den ena motionen föreslog att det som gäller för institutioner och vissa statligt stödda verksamheter som får en automatisk anslagsuppräkning i takt med priser och löner, när löner stiger, ska breddas till att omfatta all kulturverksamhet, inklusive amatörföreningarnas riksorganisationer. I den andra motionen föreslogs att även den fria scenkonsten som helhet måste kompenseras för den urholkning och underfinansiering som det offentliga anslagssystemet orsakar.Herr talman! Pris- och löneomräkningen av stödet till de fria grupperna togs också upp av de fyra borgerliga partierna i en gemensam motion och i en motion från enbart . Jag citerar betänkandet: "I de båda motionerna begärs att anslagen till de fria grupperna och ska omfattas av pris- och löneomräkning samt att regeringen ska ta ett helhetsgrepp kring detta problem på hela kulturområdet. Enligt motionärerna fortsätter regeringen att hävda att den gör stora satsningar inom området trots att anslagen blir alltmer urholkade. Problemen är att vissa anslag inom kultursektorn över huvud taget inte omfattas av någon pris- och löneomräkning trots att större delen av anslagen går till löner. Det gäller t.ex. anslaget till de fria grupperna och till . Det finns - anser motionärerna - all anledning att kritisera regeringen för dess sätt att handskas med denna fråga. Problemet har varit väl känt och måste åtgärdas, anser motionärerna. "De borgerliga partierna valde dessutom att gemensamt reservera sig. I ställningstagandet skrev man från , : "bör därför begära att regeringen låter utreda hur statsbidraget till de fria grupperna och kan inflationssäkras på bästa sätt. "I debatten i kammaren hävdade den dåvarande folkpartistiske utskottsordföranden att hade släppt kravet om PLO. Underförstått var det bara de fyra borgerliga allianspartierna som man kunde lita på. har med denna interpellation bevisat att detta var en grov osanning.Kulturministern! Har ni släppt kravet på att värdesäkra statsbidragen till den fria scenkonsten? Vidhåller kulturministern det ställningstagande som samtliga partier i alliansen var överens om före valet? Blir det en utredning om hur statsbidragen till den fria scenkonsten och ska värdesäkras? Precis som sade är frågan om pris- och löneomräkning av ett betydligt äldre datum än den nuvarande regeringen. Det här är en fråga som har stötts och blötts. Jag vet att under tidigare, socialdemokratiska kulturministrar har haft många kontakter med utan framgång för att lösa den här frågan.Självklart ska det man säger i opposition också gälla. Vår ambition är fortfarande kvar. Vi ansåg, som det stod i den reservation som tog upp, att anslaget till de fria grupperna och ska omfattas av PLO och att regeringen borde ha ett helhetsgrepp över denna fråga. Detta avser vi att genomföra. Hur långt vi kommer och vad vi kommer att hinna göra när det gäller beredningen inför budgetpropositionen kan jag ännu inte riktigt säga, för det är många frågor i luften. Jag kan inte lova något på det området. Inte desto mindre har vi sagt att det är viktigt med ett större stöd och en satsning på fria grupperna, vilket vi ämnar fortsätta arbeta för. Det behövs också en fördjupad dialog, inte minst med den lokala delen - kommuner och regioner - som i sin tur också måste ta ett större ansvar. Jag tror att statens andel av den offentliga finansieringen av de fria teatergrupperna nu uppgår till . På dansområdet är den . Här behöver man göra mer. Jag ska ha en diskussion inom departementet och kanske också med om hur långt man har kommit i den här dialogen.I början av 2000-talet, , ökade statens stöd till teatergrupperna med medan regionernas och kommunernas stöd till teatergrupperna ökade med . Det finns alltså en hel del att göra även där.Detta är ingen lätt fråga. Det kan heller inte bli en självklarhet att man alltid ska skriva upp stödet. Vi måste också se till andra faktorer. Det har att göra med verksamhet, kulturpolitiska prioriteringar och annat som står i regleringsbrevet till . Syftet är naturligtvis att stärka kultursektorn. Visst är det så. Att vi kommer att lösa frågan om PLO under det här året eller kan jag ännu inte lova. Men att vi står fast vid den kritik som vi, liksom , riktade mot den tidigare regeringen är givet. Jag vill börja med att säga att vi från sida naturligtvis stöder dialogen med kommunerna och landstingen. Vi har sett liknande tendenser när det gäller till exempel folkbildningen: Staten har hållit sig inom ramarna medan man har gjort stora neddragningar på kommun- och landstingsnivå.I svaret redogjorde kulturministern för att föreslår att stödet till de fria grupperna borde stärkas. Därefter hävdade kulturministern att alliansregeringen i budgetpropositionen långsiktigt förstärkte den fria scenkonsten med . En mer korrekt beskrivning vore väl att redovisa det på följande sätt: Den fria scenkonstens temporära ökade tilldelning med 2006 valde den nya regeringen att reducera med 2 miljoner och permanentade den sedan till 10 miljoner.Ylva gjorde en utredning och räknade fram att det behövdes 60 miljoner till den fria scenkonsten för att man skulle komma på rätt nivå med hänsyn till pris- och löneomräkning. Mellan tummen och pekfingret gör jag överslaget att minst hälften av den summan återstår innan pris- och löneomräkningen får genomslag.Kulturministern lovar att framöver verka för att kultursektorn ska ges goda förutsättningar att utvecklas. I det sammanhanget vill hon att statens stöd används på ett strategiskt och ansvarsfullt sätt. Jag har fått en del svar på hur tankarna går. Men förutom att man gör en pris- och löneomräkning av stöden bör det också finnas ett utrymme för politiska reformer. Dessutom blir jag lite osäker när det gäller vad som menas med ett strategiskt och ansvarsfullt sätt.Principen är naturligtvis att man alltid ska använda de offentliga medlen på ett så korrekt och effektivt sätt som möjligt. Men jag blir lite fundersam: Innebär detta stora förändringar med omfördelningar och så vidare? Jag hoppas att så inte är fallet, speciellt inte för den fria scenkonsten, där det också finns önskemål om och ett arbete för att man ska kunna få mera långsiktiga bidrag. Det talas om treåriga bidrag. Det skulle vara bra om man i de långsiktiga, treåriga bidragen också kunde göra en pris- och löneomräkning.Det som kulturministern säger om att anslagsutvecklingen kommer att hanteras inom den ordinarie budgetprocessen tar jag som ett viktigt löfte. Det måste betyda att beslut som exempelvis teatermomsbeslutet, som regeringen fattade före , inte kommer att återupprepas. Jag har också med glädje noterat att man har rättat till den felaktigheten, och det är vi naturligtvis glada för. Men det är lätt att man återupprepar felaktiga beslut . När det gäller pengarna till de fria grupperna vill jag säga att de 12 miljoner som talar om och som fanns med i den förra regeringens budget var en engångssatsning. De 10 miljoner som vi anslår har vi permanentat. Jag kan inte göra mycket mera än att gå tillbaka till eget budgetunderlag . Där har man äskat just 10 miljoner. Man har inte äskat mer. Då är det lite märkligt om vi i regeringen - även om vi nu inte hade så många dagar på oss att ta fram en ny budget - plötsligt skulle lägga på dubbelt så mycket. Det kanske skulle glädja någon, men det skulle alldeles säkert förvåna , som har gjort bedömningen att 10 miljoner skulle vara nog.Trots att vi representerar två skilda ideologier är vi också överens om att man ska använda statens medel på ett ansvarsfullt sätt. Det är vi överens om.Därför är den här delen, det vill säga att vi satsade på de fria grupperna i en permanentad satsning med inriktning på barn och ungdom, ett sätt att använda skattebetalarnas medel ansvarsfullt, tycker jag.Och så kan jag säga att vi kommer att återkomma i andra fall. Vad vi allihop arbetar för i regeringen är nämligen att stärka kulturens roll i samhället.