· GU10163 · 2007-01-23 19:40:03 — har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att ge de svenska yrkesfiskarna möjlighet att även fiska ål som komplement till det övriga fisket.Den viktigaste åtgärden för att ge de svenska yrkesfiskarna möjlighet att fiska ål även är att förbättra den biologiska resurssituationen, det vill säga att det finns tillräckligt med ål att fiska. minskar rekryteringen av ål fortfarande och arten är i en mycket allvarlig situation.Inom den gemensamma fiskeripolitiken har den allvarliga biologiska situationen för ålen uppmärksammats, och kommissionen har presenterat ett förslag till rådsförordning om åtgärder för återhämtning av det europeiska ålbeståndet. Förslaget innebär bland annat att en större andel vuxen ål ska kunna vandra ut från sötvattens- och kustområdena i för att reproducera sig i . För att uppnå detta ska alla medlemsstater utforma nationella planer. Det är viktigt att och övriga länder inom gemenskapen arbetar för att tillräckligt kraftfulla åtgärder för att rädda ålen införs. Vidtar man inga åtgärder kommer ålen sannolikt att utrotas, och därmed försvinner även fisket. När den biologiska situationen för en fiskart är så allvarlig som för ålen innebär åtgärder för att försöka rädda den oundvikligen restriktioner i fisket. Det är dock mycket viktigt att även åtgärda andra faktorer som påverkar ålens överlevnad, till exempel minskad åldödlighet i fasta kraftverksinstallationer som turbiner och pumpar. Då det gäller ett och samma europeiska ålbestånd är det särskilt viktigt att också åtgärder vidtas på europeisk nivå. I har det övergripande ansvaret för att utfärda föreskrifter för fiskets förvaltning. bedömer att situationen är så allvarlig att ett generellt förbud mot ålfiske har utfärdats med möjlighet till särskilda tillstånd för de yrkesfiskare som är mest beroende av ålfisket. Systemet med särskilda tillstånd för ålfiske gör också att får ett verktyg att snabbt reglera fisket ytterligare när EU:s kommande bestämmelser så kräver.Även andra initiativ och åtgärder som kan vara av betydelse för ålens situation tas fram. På svenskt initiativ har inom Citeskonventionen, konventionen om internationell handel med utrotningshotade arter, givits förslag för att främst försöka begränsa den omfattande handeln med europeisk ål för direkt konsumtion och vidare odling i tredjeland så att överlevnad inte äventyras.Dammar och vattenkraftverk utgör såväl vandringshinder för uppväxande ålyngel som en orsak till dödligheten hos utvandrande blankål. Åtgärder för att minska problemet kan kräva att vattendomar ändras. Uppdrag har även givits till Kammarkollegiet och att redovisa hur den hittillsvarande verksamheten med omprövning och tillsyn av vattendomar har bedrivits och föreslå hur denna verksamhet kan utökas och effektiviseras. Vidare har vi haft möte med bland annat kraftindustrin, yrkesfiskare och sportfiskare om hur situationen för ålen kan förbättras. Sammanfattningsvis vidtar regeringen ett antal åtgärder för att säkra ålbeståndets fortlevnad så att ålfiske ska kunna bedrivas även . Inledningsvis vill jag tacka jordbruksministern för svaret. I många sammanhang säger vi ju att vi värnar om och satsar på det småskaliga och kustnära fisket. Fisket efter ål är just ett sådant fiske. Ska vi ha kvar det här fisket måste den enskilde fiskaren kunna variera sitt fiske efter årstiden och efter tillgång till olika fiskarter. Många av våra fiskare som bedriver småskaligt kustnära fiske kommer att drabbas mycket hårt av den här nya regeln att bara den som har fiskat året innan får fortsätta fiska ål.Det har alltid varit ett komplement att man fiskar på olika arter - ål, lax, torsk, sill och piggvar - allteftersom året och väderleken tillåter. De nu föreslagna reglerna kommer att kunna slå mycket hårt mot en del av dessa fiskare. Det hade varit mycket rimligare att man, i de fall där man har yrkesfiskelicens, fick fortsätta att fiska.Fru talman! Jag bor i fiskeläget Hörvik på Listerlandet i . Det ligger i västra . Det var faktiskt ålafisket som fick människor att flytta till detta samhälle . Ålen är ju en mystisk fisk. Vi känner inte riktigt till hur den uppför sig. Alla dess hemligheter är inte uppenbara för oss människor. Vi vet inte riktigt hur den fortplantar sig och hur den vandrar. Men har tillgången till ål nere hos oss faktiskt legat på rekordnivåer. Det var samma sak . Det är , en del hävdar , som vi fick så mycket ål. Därför känns det lite främmande när man läser ett TT-telegram som basunerar ut följande: "Ålen är så sällsynt att den riskerar att utrotas, och grundprincipen är att ålfiske skall helt förbjudas." Det kunde man läsa i en av lokaltidningarna, och det var hämtat från . vet jag, fru talman, att den ål som man fångar kom in till . Jag tar därför inte dagens ålfångster till intäkt för att det inte är fara å färde. Det handlar naturligtvis om hur mycket glasål som kommer in till och hur mycket glasål som vi planterar in. Glasål är ju ynglen som kläcks nere i . De förs med strömmarna till för att här bli vuxna ålar. minskade man drastiskt utsättningen av glasål, en åtgärd som jag inte tyckte var rimlig. Man halverade anslagen. Det var inte denna jordbruksminister som satt vid rodret då. I så fall tror jag inte att det hade inträffat. Man halverade ungefär anslagen, och ökade priset. Ungefär en fjärdedel, har jag räknat ut, planterade man ut . Det är naturligtvis helt fel att göra på det viset. I fångar man glasål. Man konsumerar och exporterar till . Det vore mycket bättre om den här glasålen fick simma till och där bli vuxen ål. Vi är ju medlemmar i samma EU, och det är rimligt att man i stället sätter in insatserna på att reducera den glasål man fångar. Visserligen får man bra pris för den - men nog vill vi ha vuxen ål i stället för att ta död på den på yngelstadiet! Vi har ju fått en ny regering, och den anser jag vara positiv för vårt fiske och våra fiskare. Jag utgår från att ministern och alliansregeringen kommer att föra en aktiv fiskepolitik i EU, inte bara lägga sig platt, och där verkligen driva ålfrågan. Jag skulle till slut vilja ställa en fråga i detta första anförande. Är ministern beredd att arbeta för att den glasål som kommer till i större utsträckning får växa till fullvuxen ål och att fångad glasål i större utsträckning används till utsättning i stället för att ätas upp och exporteras till ? Det är mängden glasål i som avgör hur mycket ål som simmar ut och hur mycket vi kan fånga. Det är där man ska sätta in stöten om man vill ha vuxen ål som sedan kan föröka sig. Det finns naturligtvis många orsaker till att ålen har blivit mer sällsynt. Det kan bero på miljögifter. Det kan bero på hårt fiske i många länder. Det kan bero på att har försvagats. Det är självklart att något måste göras så att vi får tillgång till ål framöver, men det ålfiskeförbud som aviseras slår inte rättvist. Det drabbar dem som bor och arbetar i kustlandskapen, i och , där ålfisket är en del av ett fiske som också gäller andra fiskarter. Det drabbar dem som inte har kommit upp i mängden men som ändå, som jag ser det, har bedrivit ett ansvarsfullt fiske efter ål.Det är inte lätt att vara kustnära fiskare. Det är många tunga lyft och mycket slit, och det ger lite lön. Dessa fiskare får ta många risker. Resultatet är en varierande inkomst år . Ändå fortsätter de med sitt ansvarsfyllda fiske. är det tydligen bara de som fiskar mycket ål som ska få fortsätta. Det är ett olyckligt beslut som jag beklagar.I ministerns svar välkomnar jag däremot åtgärderna mot vattenkraftverken. Från officiellt håll på anger man att ca ål försvinner i just vattenkraftverken. Det är ju en skrämmande siffra.Jag konstaterar också att ministern har haft stora framgångar inom EU när det gäller torskens framtid. Precis som vill jag att ministern ska driva frågor om glasål och sådana ärenden. Det är ju en del av ålens framtid. Det är inte bara som måste ta sitt ansvar för ålfisket.Fru talman! Jag kan också räkna mig till ålfiskarnas skara. I hamnar några ålar i mina föräldrars ålkista. Den finns i en liten bäck i västra . De ålarna tar vi emot med tacksamhet. kunde det bli ganska många varje år.Nu kommer de här ålarna förhoppningsvis . Med de nya bestämmelserna hamnar vi i ett moraliskt dilemma. Ska vi släppa dem vidare till en grym död i något av kraftverken nedströms eller ska vi ta hand om dem? Sannolikheten för att de med alla dessa kraftverk skulle kunna nå havet är väldigt liten. Till att börja med vill jag ge jordbruksministern en eloge för att han äntligen har tagit hand om kraftverksindustrin. Det gläder mig mycket. Det är åtminstone jag första gången stod i en talarstol och pläderade för att kraftverksindustrin måste ta sitt ansvar. hoppas jag att det inte tar till innan det blir något resultat av att det har kommit upp på regeringsnivå.Jag är själv yrkesfiskare och jag fiskar bland annat ål. Jag fiskar inte mycket, men den ål jag fiskar är mycket värdefull för mitt företag.Jag tycker att det är oerhört underligt att man straffar en som fiskar lite. Jag har hört talas om att man åker in på vatten och bröd för att man fiskar för mycket, men att man fiskar för lite och blir av med sin rättighet har jag nog inte hört talas om förut.Om man har en yrkesfiskarlicens bör det räcka för att man ska få fortsätta att fiska. Det är små kvantiteter det gäller för kustfisket. Man pratar ju så vackert om det småskaliga och skonsamma kustnära fisket. Resultatet blir precis tvärtom.Det verkar som att om man inte får slut på kustfisket på något annat sätt så svälter man sakta men säkert ut det. Kustfiskare har alltid varit ett kombinationsyrke. har man tagit bort en hel del av den möjligheten. Man har tagit bort 200-kilosregeln i torskfisket i bifångst. Man har tagit bort drivgarnsfisket efter lax. Piggvarsfisket har mer eller mindre omöjliggjorts genom att man inte har tillstånd att ha garnen stående i sjön . På det viset är det fisket också utslaget.Det finns snart ingenting kvar att fiska på. Fiskare tvingas att sluta och kustsamhällena dör sakta men säkert ut och en månghundraårig tradition går i graven alldeles i onödan.Jag undrar om jordbruksministern har några planer för att bryta den negativa trend som har uppstått så att kustbefolkningen kan få tillbaka framtidstron på en näring som vi har hållit på med i alla generationer.Det har blivit så illa att inga ungdomar längre vågar satsa på fisket. Den regel som gäller gäller inte . Det kommer nya propåer.Det är av största vikt att glasålen som har nämnts här förut får sättas ut i våra vattendrag igen när den fångas så att den får växa upp och får chansen att komma tillbaka till Sargasso. Av den ål som fångas går merparten till och . Ingen av dem kommer någonsin mer tillbaka. Kämpa, herr jordbruksminister, för att vi ska få glasålen till utsättning i stället. Det var många intressanta frågeställningar. Jag ber om ursäkt om jag inte hinner besvara alla i det här inlägget. I så fall återkommer jag.Jag börjar med frågeställningen kring kraftverk, turbiner och liknande. Fria vandringsvägar för fisk är en förutsättning för att få upp och ut fisken i sötvattensystemen. Det är alltså en viktig del i ålens bevarande. görs en del åtgärder för att ålen ska kunna vandra, dels genom att man försöker ändra villkoren i vattendomar, dels genom bland annat fiskevårdsarbete.Regeringen har alltså gett ett uppdrag till Kammarkollegiet och att se över och effektivisera vattendomar. Vi har också gett ett uppdrag till och om möjligheten att samverka i åtgärder som rör biotop- och fiskevård. Regeringen för, som jag nämnde tidigare, även en diskussion med kraftverksindustrin för att förbättra de vandringsvägar som är en nödvändighet.Så till frågan kring det småskaliga fisket. Låt mig först poängtera att regleringarna och utfärdandet av förordningar i det här sammanhanget är . Det är inte regeringens. har alltså, utifrån det uppdrag som myndigheten har, gjort bedömningen att grundförutsättningen för att ålen ska fortleva är att man måste införa de här bestämmelserna, eftersom situationen är så allvarlig som den är.Fiskeriverket har vägt in ålens stora ekonomiska betydelse för framför allt det småskaliga kust- och insjöfisket. Av hänsyn till den socioekonomiska betydelsen för denna grupp har man gjort speciella undantag. Vad jag förstår har den fiskare som nogsamt och korrekt har rapporterat sin fångst genom detta undantag från det som skulle vara ett förbud möjlighet att bedriva fiskeriverksamhet.Jag vill också i sammanhanget poängtera att i utarbetandet av en handlingsplan för torsken i kommer det småskaliga fiskets situation att tas upp, precis som det görs i den europeiska fiskefondens handlingsplan; detta därför att vi och alla andra som ingår i samarbetet inom EU är angelägna om att vi har kvar och utvecklar kustfisket.Så till frågeställningarna kring småålen. har tillsammans med tagit fram ett förslag om att lista den europeiska ålen på Cites konventionslista. Vad innebär det? Jo, det innebär att den blir skyddad på ett sätt som den inte är . Det är alltså ett av de förslag som nästan är under genomförande för att undvika det som tar upp, nämligen att vi exporterar småålen som då förbrukas i andra delar av världen.Allra sist kan jag bara bekräfta att har rätt i sin framställning om att medlen för utsättning av ål har minskat. Jag ser fram emot att medlen för utsättning av glasål ökas nu när vi har fått en ny jordbruksminister.I svaret skriver ministern:"I har det övergripande ansvaret för att utfärda föreskrifter för fiskets förvaltning." Ja, det är helt rätt. Men jag har en liten fundering här. Är det verkligen klokt att ska gå före de övriga länderna i EU i denna fråga? Jag tycker inte det.Detta är föremål för förhandlingar i ministerrådet. Och jag tycker att det är direkt taktiskt fel att föregripa gemensamma beslut och gå före, vilket nu gör.Ministern kanske inte kan kritisera , men det tillåter jag mig att göra.Det är i förhållande till fisket i andra EU-länder lika principiellt fel som när den gamla regeringen efter tryck från gick ut och sade att vi inte ska fiska någon torsk. Då sade de andra länderna: Då tar vi er kvot också.Det är ett dåligt förhandlingsläge att gå ut på detta vis. Man måste komma överens om saker och ting gemensamt. Vi bör inte gå ut på detta sätt. Vi behöver inte visa för de andra länderna att vi är beredda att lägga ned vårt fiske. Det kan ju, fru talman, inte vara rimligt att vi drar ned vårt ålfiske som , och i viss mån fortsätter att fiska av exakt den ål som vi släpper förbi. Det kan inte vara rimligt att vi ensidigt drar ned vårt ålfiske som man fortsätter att exportera glasål. Jag önskar jordbruksministern framgång i denna kamp mot att man tar upp småål på det sätt som man gör i andra länder. Jag vill också instämma i de eloger som bland annat gav för att ni har tagit er an kraftverksindustrin. Där kan jag berömma eftersom jag vet att man har varit inblandad i detta.Herr talman! Ål är gott i alla former. Denna uppfattning delas även av skarv och säl. De äter väl i och för sig helst ålen färsk och levande. I en rapport från står följande:"Skarven äter de flesta förekommande fiskarter, även de kommersiellt betydelsefulla. Skarvens fiskuttag kan för flera arter vara jämförbart med eller större än fiskets uttag. "Det är nog ingen slump eller bara skarvens långa hals som gör att skarven nere hos oss kallas ålakråka, eller på listerländska, aulakrauge.Fiskeriverket beräknar i samma rapport att vi har över 170 000 skarvar, vilket innebär en ökning med sedan 1999.Även sälen har ökat mycket kraftigt, och den äter också ål med stor aptit.Då det gäller andra vilda djur i vår natur, till exempel älgen, råder det ganska stor enighet om att man faktiskt måste jaga den för att hålla ett lagom stort bestånd. När det är lite älg slutar man att jaga den. Man vill att den ska stå i samklang med naturen. Jag saknar ett liknande resonemang då det gäller de glupska fiskkonsumenterna skarv och säl.Herr talman! Jag har en fråga. Är ministern beredd att ta initiativ så att även dessa ålfiskare, skarvarna och sälarna, minskar genom att utöka jakten på dem? Det kan ju inte vara rimligt att bara den svenske yrkesfiskaren ska vara lovligt byte. Jag tror inte att ålens framtid beror på om någon får fiska ål eller ål. Men det ska vara rimliga regler, och det fordras ett större internationellt ansvarstagande.Jag är glad för att ministern inte är lika hal som sin företrädare och slingrar sig när det gäller fiske- och landsbygdsfrågor utan är beredd att gå vidare och agera inom EU. Det är väldigt viktigt, för vi ska vara rädda om det kustnära fisket. Vi får inte ge upp. Vi ska vara rädda om de sista ålfiskarna. Ålabodarna ska vara levande och inte bli sommarstugor eller festlokaler.Som ett litet minne från denna debatt vill jag gärna överräcka ett bevis som ministern kan använda till kvällssmörgåsen. Jag vill tala om för jordbruksministern att jag väl känner till de undantagsregler som har blivit uppsatta, att det är förädlingsvärde och så vidare som ska gälla. Men det finns, som jordbruksministern kanhända känner till, ingen rapporteringsskyldighet från enskilt vatten. Och där förekommer en hel del av det småskaliga fisket. Så även om man inte har rapporterat så har man likväl fiskat den, och den går med in i bokföringen. Väldigt många små kustfiskare kommer att drabbas hårt om de inte får möjlighet att fortsätta att fiska.Jag håller helt med när det gäller säl och skarv. De är otroligt stora predatorer.Men det är en annan sak som jag har tänkt på här. När fiske blir konfiskerat av staten brukar det utgå ersättning. Man brukar lösa in sådant fiske. Hur har man tänkt i det här fallet? Tänker man bara ta fisket utan att ersätta fiskevattensägarna, eller hur har man tänkt sig det? Jag tänkte att jag skulle vidga debatten lite grann. Jag håller med interpellanterna i mycket och har diskuterat med ålfiskarna om deras bekymmer. Jag har även förstått av jordbruksministern att man är tvungen att vidta vissa åtgärder, inte minst på grund av att det förekommer ett svartfiske, alltså att man har fiskat ål men inte har tagit upp det. Jag är mycket väl medveten om detta som boende vid en av våra ålakuster vid Simrishamn.Ålen är till och med landskapsfisk. Den förekommer även i litteraturen, inte minst i och jag. Den förekommer i ålagillen och dylikt. Den är en del av kulturen bland annat på men även på andra ställen där man fiskar ål. Olika delar av landet har sina speciella regionala förutsättningar. Och eftersom vi har våra förutsättningar på är detta någonting att bevara och någonting som vi vill ha kvar i vårt kulturliv.Nu vet vi att ålbeståndet i håller på att kollapsa och försvinna. Ålförekomsten har minskat oerhört mycket.När jag åkte upp till i tio-tolv graders kyla och passerade låg där ålahommor uppdragna på land. De har inte blivit uppdragna , utan de har legat där eftersom det inte har förekommit något fiske med dem . Skälet är helt enkelt att man inte anser att det finns tillräckligt mycket ål i sjön att fiska just där.Det skulle vara bra om man kunde ändra förutsättningarna så att de kunde ha möjlighet att fiska. De kanske kan komma i gång eftersom dessa bevisligen inte har hunnit plockas upp. Så det skulle kunna förekomma någon sorts undantag.Den viktigaste åtgärden är ändå, som nämnts här tidigare, att plantera ut de ålyngel som sydeuropéer fångar i stora mängder och exporterar vidare, bland annat till och . Vi behöver dem här uppe, och vi behöver dem som en ålodling, kan vi kalla det. Det kanske tar att komma ifatt, men vi behöver sätta i gång med detta, och vi behöver resurser på det området. Jag håller med om det. På så vis kan den stora traditionen med bland annat uppskattade ålagillen leva vidare.En annan vinkling på det hela gäller jordbruket. Många bönder äger ju ålvatten och arrenderar ut ålvatten till ålfiskare.En fråga till jordbruks- och fiskeministern blir därför om det på något vis finns möjligheter att i EU påverka fisket i så att vi i stället kan få ålynglen till och plantera in dem här för att använda dem vid ålodling och sedan plantera ut dem - detta för att ålen ska kunna ha sin gång och härifrån gå vidare till , just för ynglen - så att cirkeln så att säga är i gång. Låt oss först repetera varför vi har den här debatten. Jo, vi har den därför att det just nu behövs ett skydd för ålen. Vi vill ju återfå nyttjandet av en hållbar naturresurs, vilket ålfisket inte är.Genom mätningar har det konstaterats att rekryteringen av ål har minskat - är den av nivån . Vi vet också att dödligheten bland blankål som vandrar ut i havet för att leka är mycket hög. Målet är självklart att få den situation som vi en gång hade - därav nödvändigheten att vidta de här åtgärderna.Varför går då före? Jo, har ansett att processen i EU för att få till stånd en återhämtningsplan har varit alldeles på tok för långsam. är ett av de länder som starkast drivit på och pekat på det akuta läget för ålbeståndet och på det faktiska utrotningshot som finns. För att då vara trovärdig säger jag att vi måste gå före och agera. Eftersom vi inte har lyckats på den europeiska arenan får vi gå före på det nationella planet.Kan man då äga ålen? Kan man få ersättningar? Principiellt kan man konstatera att den gemensamma fiskeripolitik som vi har inte innebär en allmän rätt till fiske. Även beträffande den svenska rätten på fiskets område kan man konstatera att rätten till fiskeresursen är en dispositionsrätt. Egendomsrätten när det gäller fisk föreligger alltså varken på allmänt eller på enskilt vatten.Vad är att göra för det småskaliga fisket? Ja, jag upprepar i det sammanhanget att min avsikt är att använda såväl handlingsplanen inom den europeiska fiskefonden som handlingsplanen för att återfå livskraftiga torskbestånd i för att se till att vi kan utveckla det kustnära småskaliga fisket.Jag är fullt medveten om de problem som kustfiskarna har, och jag är fullt medveten om behovet av utveckling av det småskaliga fisket inte minst för att kunna utveckla en turist- och upplevelsenäring utefter våra kuster.Överlever ål som sätts ut, trots att skarv och säl har ökat kraftigt? Ja, till viss del gör den det. Beräknad överlevnad fram till könsmogenhet ligger på . Vi är medvetna om att åtgärder måste vidtas just därför att vi har en så kraftig utbredning av säl och skarv. Därför har vi givit och i uppdrag att revidera förvaltningsplanerna för säl och skarv och att se över och vid behov revidera jaktbestämmelserna så att vi kan decimera nämnda bestånd om det är nödvändigt.Allra sist: Cites är lösningen för att vi ska få blankålen att leka i stället för att exporteras som mat. Under jordbruksministerns inlägg satt jag och funderade på att säga att vi är överens om målen. Det är vi. Men sedan hade jag också tänkt säga att vi inte är överens om medlen. Men på slutet bättrade sig ministern; det är alltid bra att göra det. Det finns nämligen mer att göra än att bara stoppa den svenske fiskaren från att fiska ål. Man kunde också stoppa dansken, tysken och polacken.Jag håller inte med jordbruksministern om att vi ska gå före, därför att jag tycker att vi nu har en dålig förhandlingsposition. Det vore rimligt att, som sagt, få med också tysken, dansken och polacken men också spanjoren, fransmannen och engelsmannen som fiskar glasål.Dessutom finns det möjligheter att minska kraftverkets skador på ålen. Där tycker jag att jordbruksministern och också är på rätt väg. Saker har hänt under de här hundra första dagarna.Var inte blygsam nu när det gäller EU, , utan ge er på dem som fångar glasålen! Det kan icke vara riktigt att fånga glasål när det är den vuxna ålen man ska ha. Man skulle aldrig i något annat sammanhang i jordbruket eller fisket göra så att man skördar innan saker och ting är mogna.Vi skulle kunna jaga skarv och säl i betydligt större utsträckning än vi gör. De här arterna är betydligt mindre utrotningshotade än den svenske yrkesfiskaren är.Naturligtvis tycker jag att det är viktigt att inte fiska ut ålen.