· GU10129 · 2007-01-16 18:20:20 — har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att väcka frågan i EU angående kvinnors rätt till abort. har frågat mig om jag avser att verkställa förslagen från den utredning som har haft i uppdrag att se över möjligheten för utländska kvinnor att genomgå abort i samt om jag avser att utreda frågan om abortkliniker för utländska kvinnor. Jag avser att besvara båda interpellationerna i ett sammanhang. Inom EU styrs samverkan på hälso- och sjukvårdens område av EG-fördraget. Enligt EG-fördraget ska gemenskapen, när den agerar på folkhälsoområdet, fullt ut respektera medlemsstaternas ansvar för att organisera och ge hälso- och sjukvård. Inom hälso- och sjukvården finns således inga harmoniserande bestämmelser avseende till exempel vilket vårdutbud eller vilka vårdmetoder ett land ska använda sig av. Det är ett nationellt ansvar att organisera och erbjuda god vård till befolkningen. Det finns därför inom EU inte något gemensamt regelverk för bland annat abortfrågan. Mitt svar till är att jag inte ser det som en prioriterad uppgift för regeringen att påverka andra länders lagstiftning i detta avseende. har befäst att den fria rörligheten för tjänster inom EU också inkluderar rätten att som patient motta hälso- och sjukvård utanför hemlandets gränser. Eftersom abort ingår som en del av hälso- och sjukvården i bör abort, enligt EG-fördragets intentioner, tillåtas även kvinnor från ett annat EU-land. Enligt abortlagens nuvarande lydelse får abort eller avbrytande av havandeskap endast utföras om kvinnan är svensk medborgare eller bosatt i eller om i annat fall av särskilda skäl lämnar kvinnan tillstånd till åtgärden.Utredningen om utländska aborter har haft i uppdrag att utreda förutsättningarna för och konsekvenserna av att utländska kvinnor som inte är bosatta i och som inte är asylsökande får rätt att göra abort i under förutsättning att de själva står för kostnaderna. Utredningen överlämnade sitt betänkande Abort i . Utredningen har föreslagit att abortlagen ska ändras. Utredningens förslag är att det inte längre ska krävas att kvinnan är svensk medborgare eller bosatt i för att abort eller avbrytande av havandeskap ska få utföras. Därmed ska inte heller krävas att lämnar tillstånd till åtgärden. Betänkandet har remissbehandlats, och regeringen avser att lägga fram en proposition för . Mitt svar till är att regeringen har för avsikt att föreslå förändringar i den svenska lagstiftningen så att den överensstämmer med EG-fördragets intentioner. Utländska kvinnor ska när de genomgår abort i få samma omvårdnad, stöd och eftervård som svenska kvinnor. Vad gäller frågan om särskilda abortkliniker för utländska kvinnor har jag inte för avsikt att utreda denna närmare då min grunduppfattning är att abort ska ses som en del av hälso- och sjukvården. Hur den organiseras är upp till sjukvårdshuvudmannen i enlighet med gällande bestämmelser på området, som bland annat föreskriver att varje landsting ska erbjuda en god hälso- och sjukvård åt dem som är bosatta inom . Jag ber att få tacka socialministern för svaret.Socialministern hänvisar i detta svar till att abort hanteras som en fråga för hälso- och sjukvården inom EU och att abort därför är en nationell angelägenhet som han inte finner anledning att lägga sig i.Tack och lov att aborträtten är en nationell angelägenhet och inte föremål för överstatliga beslut. Hade så varit fallet hade det funnits stor anledning till oro också för svenska kvinnor. Reaktionära religiösa krafter är på frammarsch inom EU liksom i världssamfundet i stort. EU-parlamentariker har vittnat om hur abortmotståndare inom katolska kyrkan och olika högerkristna grupper bedriver ett intensivt lobbyarbete i . Parlamentariker från Vänstern har också blivit häcklade och mycket aggressivt bemötta då de har tagit upp frågan om rätten till abort i parlamentet. Risken vid överstatliga beslut i frågan är uppenbar, nämligen att vi i skulle tvingas inskränka vår aborträtt. Det är verkligen inget önskemål från sida.Men detta innebär inte, som socialministern antydde i sitt svar, att frågan inte kan eller bör debatteras och drivas inom såväl EU som FN och i andra internationella sammanhang. Tvärtom är det på grund av de reaktionära krafternas mobilisering mer angeläget än någonsin att höjer sin röst i världen för rätten till abort. Rätten till abort, herr talman, är inte en sjukvårdsfråga vilken som helst. Det är en fråga om rättigheter. I det dokument som antogs vid i , som både och EU har anslutit sig till, slås bland annat fast att FN-staternas regeringar måste hantera frågan om osäkra aborter som ett omfattande och allvarligt folkhälsoproblem. Den enda rimliga tolkningen av den skrivningen är att abort måste legaliseras och göras tillgängligt för alla kvinnor som behöver göra abort. All empiri visar att det enda sättet att sätta stopp för den massdöd som illegala aborter orsakar är att göra aborter legala.Världshälsoorganisationen beräknar att ca 400 kvinnor dör som en följd av osäkra aborter. Det är en fullständigt svindlande siffra. Det är 400 personer ! Det är i länder där abort är förbjudet eller där möjligheterna i praktiken är mycket små att få genomföra medicinskt säkra aborter som dessa dödsfall inträffar. I , däremot, och i andra länder där abort är lagligt och tillgängligt för alla är sådana dödsfall i princip obefintliga. Dessa fakta borde tala för sig själva. Kvinnors rätt att fatta beslut om och när de vill föda barn måste stärkas. I den kampen bör , som är ett land där stödet är starkt för rätten till fri abort, gå i bräschen. Det är häpnadsväckande att socialministern så nonchalant avsäger sig det ansvaret.Om socialministern inte anser att aborträtten bör inskränkas också i , varför ska då inte kvinnor i , , eller ges samma rätt? Varför ska , där lagstiftningen mycket tydligt slår fast att det är kvinnan som själv har rätten att fatta beslut om abort, inte hävda denna rätt som en universell mänsklig rättighet som ska tillfalla alla kvinnor? Vi vet att den rätten skulle rädda hundratusentals kvinnors liv . Det duger inte att, som socialministern gör, hänvisa till att detta är en fråga för nationell lagstiftning. Självklart finns alla möjligheter att solidarisera sig med kvinnorna i och andra länder som hotas av extremistiska religiösa grupper. Är det socialministerns mening att inte bör axla ansvaret att utöva påtryckningar i såväl EU:s som FN:s olika organ? Även jag vill tacka socialministern för svaret.Rätten till fri abort på medicinskt säkra villkor är helt avgörande för kvinnors hälsa och frigörelse. Rätten till fri abort tillsammans med tillgången till preventivmedel har gjort att kvinnor har fått rätten till sin egen sexualitet, och därmed har också grunden lagts för en frigörelse i övriga samhällslivet.Alternativet till medicinskt säkra aborter som kvinnor har rätt att genomgå är illegala osäkra aborter som i många fall leder till livslånga men eller till dödsfall. , , har beräknat att 400 kvinnor och flickor dör i samband med osäkra aborter. 400 kvinnor och flickor dör ! Det är katastrofala siffror. De borde mana till kraftfulla internationella insatser för sexualupplysning, för tillgång till preventivmedel och för säkra aborter.Det jag saknar i socialministerns svar är en argumentation: Varför är det viktigt att står upp för alla kvinnors rätt till abort här i vårt land? Det är inte för att EU säger så eller för att vi ska uppfylla fördraget som vi ska genomföra en förändring så att kvinnor från andra länder får möjligheten att avbryta oönskade havandeskap i , utan det är för att det är grunden för den frigörelse från patriarkalt tvång som rätten till abort innebär.På 60-talet åkte svenska kvinnor till för att kunna avbryta oönskade graviditeter, för att under någorlunda säkra former kunna få den rätt som förvägrades dem i . kommer kanske polska kvinnor att tvingas utomlands för att kunna genomgå säkra aborter . Då måste vi självklart, när mörkermännen på andra sidan har gjort det nödvändigt, se till att dessa kvinnor ges rätten till sin egen kropp.Utöver denna invändning, att jag saknar en stark argumentation, är socialministerns svar i huvudsak bra. Han går ju oss till mötes genom att säga att regeringen nu kommer att lägga fram en proposition som ger rätten till kvinnor från andra länder att genomgå abort i , att det inte längre ska behövas ett tillstånd från . Därmed utökas aborträtten, och den svenska abortlagstiftningen blir ännu lite mer liberal. Det är bra.Det är bra att socialministern tar ställning för den rättighet som inte bara kvinnor måste ha utan som också kvinnor i övriga länder i världen har rätt att kräva. Det här är inte en fråga som bara begränsar sig till nationellt självbestämmande. Det här är en av de frågor som är överordnade, därför att den handlar om mänskliga rättigheter. Kvinnors rättigheter är mänskliga rättigheter, och därför är det viktigt hur vi agerar. Tack för kommentarerna med anledning av mitt svar.Jag tycker att det är en klok avvägning som gör när hon säger att abortlagstiftningen bör vara en nationell angelägenhet för respektive land, alltså inte en fråga för en majoritet inom EU att besluta om. Det är också den linje som jag själv och regeringen företräder.Josefin säger att jag skulle antyda att de här frågorna inte bör debatteras. Det har jag inte sagt. Tvärtom öppnar jag gärna för en diskussion och deltar naturligtvis gärna också i en diskussion omkring de här viktiga frågorna. Men på frågan om jag ser det som en angelägen uppgift att verka inom EU för en förändring av andra länders lagstiftning är svaret att det inte kommer att vara en prioriterad uppgift för den att göra det.Jag har landat på den position som jag har gjort när det gäller abortfrågan inte på ett lättvindigt sätt, för jag tycker att det här är en i grunden ganska svår fråga. Men jag har kommit fram till att det ytterst är kvinnan, naturligtvis gärna tillsammans med den man som är inblandad, som ska ha det yttersta beslutet i sin hand. Det omgivande samhället ska ställa upp med allt det stöd och all den hjälp som kan fordras inför ett svårt beslut, och jag tycker att vi bör göra mer när det gäller att förebygga oönskade graviditeter.Jag delar naturligtvis den förskräckelse som interpellanterna uttrycker när det gäller att 400 kvinnor eller flickor dör till följd av osäkra aborter. Det är en förfärande siffra. Det är naturligtvis någonting som i internationella sammanhang arbetar för att motverka.Det bästa steget är självklart att komma till en situation där kvinnorna har rätt till sin egen sexualitet och själva avgör när sexuella kontakter ska finnas, att man har tillgång till preventivmedel för att skydda sig mot de oönskade graviditeterna och att aborter finns. Men det är varje land som beslutar om abortlagstiftningen. Det gör vi inte på övernationell nivå.Lars säger att jag går honom till mötes. Vi har diskuterat den här frågan tidigare här i kammaren , och jag har deklarerat att propositionen är i antågande.För oss kristdemokrater är också det här någonting som har diskuterats av våra kommun- och landstingspolitiker, och de har ställt upp bakom det remissvar som Kommuner och Landsting avgav med anledning av den utredning som är grunden för den fråga som vi nu diskuterar.Jag ska ställa ett par frågor till som berör det här. Han förordar inrättandet av någon typ av abortkliniker i , föreställer jag mig, som riktar sig till utländska kvinnor. Är det så att nu förordar en förändring av hälso- och sjukvårdslagens grundläggande regler om vem sjukvården i är till för? Är det så att han vill skilja ut abortlagstiftningen och göra den till någonting annat än det som ingår i hälso- och sjukvårdslagen? Vill han bredda hälso- och sjukvårdslagen till att svensk sjukvård ska erbjuda sina tjänster inte enbart till den svenska befolkningen utan att den ska stå till allas förfogande oavsett var i världen man lever? Vem ska i så fall betala detta? Det är märkligt när man omtolkar det som någon säger på det sätt som socialministern gör, att frågan om lagstiftning som gäller abort är en nationell fråga. Det handlar inte om att vi inte tycker att man ska påverka andra länders lagstiftning och använda de påtryckningsmedel man har, som i sina internationella kontakter använder för att försäkra sig om att andra länder inte utövar tortyr, inte tillämpar dödsstraff, inte inskränker yttrandefriheten och så vidare. Min poäng är att vi bör se aborten som en rättighetsfråga och någonting som vi i alla lägen ska stå upp för och att vi ska utöva alla tänkbara påtryckningar på andra länder för att de ska respektera detta, inte att vi ska gå in och stifta lagar i andra länders parlament.Jag får en känsla av att socialministern inte riktigt inser allvaret i den här frågan: Varför är det lika viktigt att kämpa för rätten till abort som att bekämpa tortyr, dödsstraff och liknande?Av de ca 190 miljoner kvinnor som blir gravida väljer 50 miljoner att göra abort, detta trots att en majoritet av världens kvinnor lever i länder där säkra aborter antingen är förbjudna eller är svårtillgängliga.Många av dessa kvinnor befinner sig naturligtvis i desperata situationer. De är fattiga, har redan för många barn och klarar inte av att ta hand om fler. De kanske är ogifta och riskerar social utfrysning eller till och med stränga straff på grund av sin otrohet eller vad det nu kan vara. Det hänger naturligtvis ihop med synen på kvinnors sexualitet och rätten till sin egen kropp. För andra handlar det helt enkelt om att de bara inte vill ha barn just när de har råkat bli gravida.Oavsett vilka skäl de har anser 50 miljoner kvinnor att det enda raka är att avbryta graviditeten, alltså en majoritet av dem trots att det medför stora risker för legal bestraffning, för deras egen hälsa och till och med för deras liv.Herr talman! Det är inte politikers uppgift att moralisera över människors sexualitet eller ta sig rätten att besluta om och när en enskild kvinna ska föda barn. Kvinnor behöver rätten till abort, annars gör de abort i alla fall, med fasansfulla konsekvenser. Och det är just där som frågan om aborten som en rättighet kommer in.Redan i dag saknar 26 miljoner människor i EU rätten till fri abort. I flera länder, som , och , riskerar både kvinnan och den vårdpersonal som utför aborten stränga straff om de genomför aborter. På ger det till och med livstids fängelse att genomföra en abort.Risken är nu överhängande, inte att den här lagstiftningen luckras upp så att rätten till abort förbättras utan att den förvärras. I flera av de nya medlemsstaterna finns det starka religiösa grupper och partier som helt motsätter sig rätten till abort, och dessa grupper lierar sig nu med katolska kyrkan och extrema kristna grupper i de gamla EU-länderna. I är ett litet extremparti på väg att driva igenom en skärpning av den redan mycket restriktiva abortlagstiftningen. Förslaget är att abort ska totalförbjudas, om så både kvinnan och barnet riskerar att dö om graviditeten fullföljs.Redan i dag, trots att det inte är totalförbjudet, utförs 200 000 illegala aborter i . Tack och lov finns det fortfarande läkare som utför de här aborterna, i strid mot lagen i , därför att man har haft fri abort, och de vet att detta är nödvändigt och att det är det enda rätta att göra. Men om lagen nu skärps ytterligare är risken stor att fler läkare kommer att dra öronen åt sig, av rädsla för konsekvenserna. Det är ju det som är poängen med den nya lagen.Polen riskerar alltså att bli ännu ett land i världen där kvinnor är hänvisade till stålgalgar och glasskärvor för att avsluta oönskade graviditeter. Jag måste återigen fråga socialministern om han verkligen menar att detta är en utveckling som tänker åse med armarna i kors. Jag vill ändå tolka socialministerns svar positivt i den meningen att jag ser ett mycket tydligt ställningstagande för rätten till abort. Det handlar om kvinnors rätt att själva bestämma över sina egna kroppar. Det är en utgångspunkt som jag ändå kan känna mig tillfreds med. Sedan kan vi ha en diskussion. Jag ger inget carte när det gäller propositionens utformning, till exempel. Det är mycket möjligt att kommer att ha synpunkter på den. Men det här är en bra början för en diskussion.Då vill jag bara klargöra några saker. Först och främst gäller det de internationella konferenser där rätten till abort har diskuterats. Det gäller bland annat Beijingdokumentet, kvinnokonferensen i , där regeringarna slår fast att osäkra aborter är ett omfattande folkhälsoproblem. Vi vet också att det fanns de som mycket starkt motarbetade varje skrivning om osäkra aborter som ett problem och om rätten till abort som någonting som är viktigt för kvinnors frigörelse. De motståndarna var och vissa muslimska länder, i huvudsak, till exempel och . Där finns de mörkaste krafterna, men ser vi att de här krafterna också finns företrädda i länder inom den europeiska unionen och i vår närhet.Som har visat håller man till exempel i på att genomföra en lagstiftning som försvårar för kvinnor att få rätt till abort. Det kommer naturligtvis att få katastrofala konsekvenser för abortfrågan ur ett folkhälsoperspektiv. Därmed har vi ett ansvar, enligt de internationella konventioner som vi har ställt oss bakom, att också argumentera och kritisera de regeringar och de majoriteter i parlament som inskränker rätten till abort.Jag ska också svara på de frågor som socialministern ställde. Jag ställde frågan i interpellationen, om regeringen är beredd att utreda frågan om särskilda abortkliniker för utländska kvinnor. Det avfärdar socialministern i svaret, men säger socialministern att det är en fråga som rör sjukvårdens organisering. Därmed är det inte en fråga för riksdagsbeslut eller för regeringsinitiativ därför att det är landstingen som själva ansvarar för detta. Ja, det tycker jag också. Jag kommer att föreslå att vänsterpartister på olika håll i landet, i regioner och i landsting, ska arbeta för att särskilda abortkliniker inrättas, just för att kvinnor från länder där den här rättigheten inte finns ska få möjligheten att genomgå säkra aborter.Jag vill också säga att det inte bara är en hälso- och sjukvårdsfråga. Det var ju det som min kritik från början handlade om, nämligen att argumentationen för rätten till abort i princip reducerades till att vi ska uppfylla EG-fördraget. Det är faktiskt så att man kan argumentera mer eller mindre starkt, och i sak finns det anledning att tillförsäkra alla kvinnor rätten till abort, alldeles oavsett vad EG-fördraget säger. Därför skulle jag vara förespråkare för en förändrad svensk abortlagstiftning även om inte pekar i den riktningen.Slutligen har jag ännu en fråga som jag skulle vara väldigt glad ifall socialministern kunde besvara tydligt. Den frågan är: Finns det några som helst planer på att ändra rätten till abort i , utifrån det antal veckor som graviditeten har pågått? Finns det någon som helst fundering inom på någon förändring utifrån den 18-veckorsregel som gäller ? Jag vill tacka interpellanterna för att de har lyft den här frågan och också tacka för deras entusiastiska inlägg för att värna om den här rättigheten, som är oerhört viktig. Det tycker också jag och vi socialdemokrater.Socialministern svarade också här att han - och jag förutsätter att det också gäller regeringen - står bakom den svenska linjen. Men ändå tycker jag att socialministern behöver förtydliga det, kanske skärpa till det och vara lite mer intresserad av det här. Om man tittar både i EU och runtom i världen ser man ju att det finns ett förtryck gentemot kvinnans sexualitet. Man förbjuder preventivmedel och förebyggande arbete. Och det mynnar naturligtvis sedan ut i att det blir oönskade graviditeter. Man är tvungen att göra illegala aborter. Och vi har ju här fått höra i siffror vad det leder till runtom i världen, inte minst i EU. Jag har också med bestörtning läst om och hört den här inställningen, som successivt har fått stärkt ställning i och . Många från de katolska länderna men också från andra länder där högerkrafter verkar förespråkar just att man ska bli ännu tuffare när det gäller det här. Jag tycker att måste stå upp för det här. Det här handlar om så mycket mer. Det här handlar om att kvinnor måste ha rätt till sin egen kropp också. Det är inte bara männen, för det är oftast män som driver de här frågorna. Jag förutsätter att också socialministern har träffat på de här vid olika tillfällen, eftersom han har varit aktiv väldigt länge i politiken. Det är mörka krafter som försöker driva tillbaka kvinnors ställning. Framför allt driver man de här frågorna på ett sätt som gör att man faktiskt hotar kvinnors rättigheter och mänskliga rättigheter.Vi måste gemensamt jobba för det förebyggande, för tillåtelse att använda preventivmedel men också för att man, när det går snett, ska ha möjlighet att avbryta en graviditet som är oönskad.Jag tycker att socialministern och regeringen ska nappa på det här nu och se till att man faktiskt driver de här frågorna. De kommer nämligen upp med jämna mellanrum ute i och också i andra internationella sammanhang. Och jag tycker att det är viktigt att står upp för den lagstiftning som vi har men också att vi förbättrar den i enlighet med det som också kommer här i vår. Vi kan börja med frågan om andra länders lagstiftning. Jag har respekt för andra länders lagstiftande instanser, respekt för de beslut som fattas och de lagar som stiftas i andra länder som är demokratier. Och det gäller våra grannar inom EU. Men jag deltar gärna i en debatt - och jag förutsätter att andra gör det. Jag debatterar gärna till exempel inom ramen för europeiska partier, men jag tror inte att EU-arenan är det rätta forumet för detta. De här frågorna bör vara frågor som det beslutas om på den nationella nivån.I olika internationella sammanhang, till exempel när det gäller biståndsfrågor, när det gäller internationella ageranden på andra sätt, kan vi göra mer från svensk sida. Vi har berört en del. Jag menar att aborter inte alltid är lösningen med stort L, utan ytterligare krafter måste läggas ned på det som också interpellanterna har tagit upp. Det gäller förtryck av kvinnorna i fråga om deras möjlighet att själva välja hur ofta och med vem de vill ha sex. Det gäller preventivmedelstillgången etcetera. Det är naturligtvis oerhört centrala frågor för att man inte ska nå fram till den situation då abort är enda utvägen.Jag hade inte förväntat mig, , att du skulle ge något carte . Det pågår ett arbete med propositionen. Jag har största respekt för att alla partier när propositionen kommer vill läsa i lugn och ro, fundera och se om det är någonting som man vill motionera om ytterligare för att sedan ha ett underlag för det definitiva ställningstagandet här i kammaren.Lars ställde frågan om regeringen, jag eller någon som jag känner till har några som helst planer på att ändra veckogränserna när det gäller abortlagstiftningen. Svaret på den frågan är nej. Det går alltid att gömma sig bakom att man respekterar andra demokratiers lagstiftning. Om man följer den argumentationen behöver man heller inte ta strid mot dödsstraff eller annat som man tycker är orimligt så länge beslut är fattat i demokratisk ordning. Men så resonerar vi inte om de frågorna. Vi tycker att det är överordnade viktiga och väsentliga frågor som man måste argumentera för. Det måste stå över den typ av beslut som kan fattas även i en demokrati.Som jag ser det handlar det om att kvinnor tar striden för sin rätt till abort gentemot makthavarna i sina egna länder. Det är oftast så det ser ut. Dessa kvinnor behöver ett stöd från andra länder. Att få stöd från ett land som , där det finns ett starkt stöd för rätten till fri abort, kan vara väldigt mycket värt. Det kan vara avgörande för deras möjligheter att driva igenom sina krav.I är till exempel en majoritet av hela befolkningen, inte bara kvinnorna, emot ett totalt förbud mot abort.