frsrdg · GU04NR1 · 2007-03-16 00:00:00 — Vandringspokalen med de fem utmaningarna överlämnades till för att fyllas med ett nordiskt innehåll. Mottagaren av stafetten förväntas sätta Co-existence på dagordningen i respektive land eller inom vederbörande organisation eller institution. Därefter prioriteras de fem största utmaningarna för samexistens, och resultaten rapporteras tillbaka till Co-existence-initiativet. Vid 58:e session överlämnades pokalen till HRH prins av , i hans egenskap av beskyddare av projektet, med de fem utmaningar som och Ungdomens Nordiska råd fattat beslut om: Kulturell komplexitet som kan hanteras på ett positivt sätt genom dialog som ökar förståelsen för olikheter och minskar frustration som kan leda till kollisioner och minskad tolerans. Delaktighet i stället för utanförskap för alla individer på lika villkor balanserat mot individens rätt till personlig och kulturell integritet. Trygghet och frihet måste balanseras då konsekvenserna av extrema kulturkonflikter och krav på säkerhet kan hämma debatten och långsiktiga samexistensaktiviteter. Yttrandefrihet och ansvar, dvs. respekt för andra kulturer och normer som rätten att kritisera dessa också respekteras. Ungdomens Nordiska råd bidrog med en utmaning till projektet angående förståelse för varandras kulturer för att minska intolerans och rasism under . För att öka förståelsen mellan olika kulturer behövs ett ökat kulturellt utbyte och ett internationellt nätverksbyggande. beslöt också att uppmana de nordiska regeringarna att formulera ett antal indikatorer som beskriver framstegen i de nordiska länderna när det gäller integration av medborgare med annan kulturell eller etnisk bakgrund. Regeringarna bör också ta initiativ till ett nordiskt dialogforum om kulturell komplexitet och samexistens i ett flerkulturellt samhälle (rekommendation nr 14/2006). Debatten i plenum under sessionen avslutades av prins från som i sitt tal målade en mörk bild av sin egen region i . Han betonade roll som aktör för världsfreden. har stort inflytande, frågan är om , gärna tillsammans med de baltiska länderna, vill utnyttja detta inflytande. 4 Kampen mot människohandel Trafficking, dvs. människohandel för sexuella ändamål, är ett stort problem i där sexhandeln har ökat dramatiskt . Verksamheten blir alltmer organiserad och hänsynslös. Uppskattningsvis tvingas i minst en halv miljon kvinnor på grund av fattigdom, missbruk och bristfällig utbildning in i prostitution och trafficking. Exakta siffror är dock svåra att få fram, och mörkertalet är stort. Denna industri omsätter enorma belopp, enligt FN:s uppskattning . I infördes i människohandel för sexuella ändamål som ett nytt brott. utvidgades straffområdet till att omfatta även människohandel som sker inom landets gränser samt människohandel som syftar till andra former av utnyttjande, t.ex. tvångsarbete och handel med organ. Ett stort problem när det gäller lagstiftningen är hur man skall få kvinnor att våga vittna i en utredning. Hot mot vittnen är mycket vanligt förekommande, och utredningarna riskerar på grund av vittnesberoendet att haverera på ett tidigt stadium. Bekämpandet av människohandeln i och dess närområden har varit en viktig och prioriterad fråga för . Människohandeln är en gränsöverskridande verksamhet, och för att kunna bekämpa denna vår tids slavhandel krävs att länderna också samarbetar över gränserna. Ett viktigt led i denna kamp är samarbetet med de baltiska länderna när det gäller bekämpningen av människohandel i . togs en rad initiativ på området. debatterade under den 58:e sessionen i bekämpande av människohandel och prostitution. Förutom ett antal rekommendationer antogs även ett internt beslut om att rådet skall anta riktlinjer om att endast använda hotell som lämnar garanti om att hotellet inte medverkar till förmedling av sexköp och garanterar att personalen på hotellet fått skriftliga riktlinjer om detta. Rådet anordnade dessutom ett antal möten och seminarier där åtgärder mot trafficking diskuterades. arrangerade i riksdag ett seminarium om hur människohandeln bäst kan bekämpas. I seminariet, som öppnades av talman (), deltog förutom medlemmar från även (), () samt () i egenskap av representanter från manliga nätverk mot människohandel för sexuellt utnyttjande. Representanterna från nätverket uttryckte en förhoppning om att de övriga nordiska parlamenten skulle bilda liknande manliga nätverk och att kunde agera gemensamt med andra parlamentariska församlingar i dessa frågor. Enligt det manliga nätverket är männens generella tystnad ett stort problem när det gäller dessa frågor. Detta försvårar i hög grad möjligheten till en konstruktiv och öppen debatt som skulle kunna bidra till att förändra attityder och synsätt. De manliga parlamentarikerna uppmanades att iklä sig rollen som opinionsbildare och att aktivt arbeta för ett mer jämställt samhälle. Andra, konkreta, exempel det manliga nätverket pekade på som viktiga instrument i kampen mot människohandel var lagstiftning, polissamarbete över gränserna samt internationellt socialt samarbete när det gällde skydd av offren, t.ex. vittnesskydd. Inbjuden gäst till seminariet var också som ansåg att det var viktigt att på djupet diskutera sexköpslagen eftersom lagstiftningen har en stark normativ betydelse. Han ansåg också att jämställdhetsarbetet var grunden för att kunna bli av med trafficking. Det rådde enighet bland parlamentarikerna i att det manliga nätverkets initiativ var både viktigt och inspirerande för det fortsatta arbetet i bekämpandet av människohandel och trafficking. Man underströk också att arbetet måste ske både nationellt och inom internationella organisationer och att frågan också, förutom i , är på agendan i såväl som . medborgar- och konsumentutskott bjöd, vid ett möte i , in ett antal gäster för att diskutera människohandel för sexuella ändamål. Detta är ett starkt prioriterat område i utskottets arbete. Temat för diskussionen var vilket mervärde samarbete kan ge i kampen mot människohandel. En av de inbjudna gästerna var ambassadör , samordnare för internationellt samarbete för bekämpande av människohandel. Enligt var svaret på temats fråga uppenbart: handel med människor är gränsöverskridande, och ett land kan inte ensamt föra den kampen. Han sade också att det inte saknas lagstiftning eller internationella överenskommelser, däremot pengar och politisk vilja. Polisen behöver betydligt större resurser för att effektivt kunna bekämpa de ligor och organisationer som ligger bakom människohandeln. Det är också en säkerhetspolitisk fråga eftersom trafficking ofta organiseras av ligor som även sysslar med terrorism, narkotikahandel och vapenhandel, menade . Inbjuden till mötet var också , president för rörande människohandel. Han delade inte uppfattningen att det finns tillräckligt med internationella överenskommelser, utan efterlyste tvärtom mer av samarbete mellan länderna. Han betonade vikten av att dela information och data inom och mellan organisationer, myndigheter och andra forum, både nationellt och internationellt. Han föreslog också för medborgar- och konsumentutskottet att man skulle tillsätta en oberoende, nationell rapportör i varje land, med uppgift att samla information och kontinuerligt hålla myndigheterna underrättade om den rådande situationen på området. från Europeiska kvinnolobbyn betonade vikten av att hjälpa offren, bl.a. genom att initiera och utveckla stöd och skydd för de drabbade på det regionala planet. Så kallade skyddshus för offren i samtliga nordiska och baltiska länder samt utbildning för berörda myndigheter och organisationer var exempel på viktiga åtgärder, enligt . En allmän diskussion vidtog där bl.a. begreppet trafficking dryftades. Det fanns en enighet om att det ibland kan vara svårt att identifiera vilka som är offer, eftersom det till viss del beror på vilka kriterier man använder. Ett dilemma är också att lagstiftningen varierar i de olika länderna. Man konstaterade i utskottet att det finns olika synsätt när det gäller kopplingen mellan legal prostitution och trafficking. Utskottet konkluderade att människohandel är ett komplext och växande problem som kräver ett fortsatt aktivt och kontinuerligt samarbete mellan såväl länder som myndigheter och organisationer. Debatt om bekämpande av människohandel och prostitution debatterade vid den 58:e sessionen i bekämpande av människohandel och prostitution. Till grund för debatten låg behandlingen av fyra medlemsförslag, bekämpande av människohandel (rekommendation nr 25/2005), kampanj mot förmedling av sexköp (rekommendation nr 18/2006), skyddat boende till offer för människohandel (rekommendation nr 19/2006) samt bekämpande av människohandel för sexuellt utnyttjande (rekommendation nr 20/2006). Nordiska ministerrådets taleskvinna, social- och jämställdhetsminister , inledde debatten med att redogöra för ministerrådets arbete på området. Hon konstaterade att de nordiska socialministrarna har ett ansvar för att både förebygga och bekämpa handeln med människor, och hon underströk också att samarbete mellan länderna är en förutsättning för att framgångsrikt kunna bekämpa människohandeln. Hon efterlyste även konkreta projekt mellan avsändar- och mottagarländerna och föreslog att man skulle etablera ett samarbetsprojekt i avsändarländerna, riktat till unga kvinnor som befinner sig i riskzonen. Slutligen uttryckte en förhoppning om att de särskilda medel, ca , som finns till förfogande för projekt på området kan bidra till konstruktiva och konkreta åtgärder, som hon uppmanade samtliga nordiska parlamentariker att vara aktiva i såväl det nationella som internationella arbetet mot människohandel. Medborgar- och konsumentutskottets ordförande ville se en koordinering och effektivisering av samarbetet mot människohandel och efterlyste även en kartläggning av arbetsmetoder och erfarenheter i de skilda länderna. En helhetsstrategi på området var önskvärd, och utskottet föreslog därför att det skall utarbetas en nordisk handlingsplan för bekämpning av människohandel. (), medlem av medborgar- och konsumentutskottet, välkomnade även hon en nordisk handlingsplan på området och uttryckte en förhoppning om att den skulle vara både tydlig och konkret och att det var brådskande att lägga fram handlingsplanen. Hon underströk också att skall stå för medmänsklighet, handlingskraft och för värnandet av mänskliga rättigheter till gagn för offren för vår tids slavhandel, nämligen kvinnor och barn. (), medlem av medborgar- och konsumentutskottet, underströk vikten av att de som verkar inom olika nordiska organisationer har ett stort ansvar när det gäller att bekämpa sexindustrin. Hon föreslog också att såväl som skulle anta en policy om att endast använda hotell som kan garantera att de inte medverkar till förmedling av sexköp, (rekommendation nr 18/2006 samt internt beslut nr 3/2006). Debatten präglades generellt av ett stort samförstånd när det gällde betydelsen av att bekämpa människohandel, både genom förebyggande arbete och genom stöd till dem som redan är offer för denna cyniska industri. Det betonades också från flera håll att det är ytterst viktigt att de av antagna rekommendationerna på detta område aktivt följs upp i de nationella parlamenten och att ministerrådet kontinuerligt avkrävs besked om hur rekommendationerna efterlevs i praktiken. Det framtida nordiska arbetet Människohandel är en del av den internationella, organiserade brottsligheten och en grov kränkning av de mänskliga rättigheterna. kommer därför att arbeta för att bekämpa människohandel och andra former av organiserad brottslighet. En nordisk handlingsplan med konkreta och tydliga åtgärder i syfte att bekämpa människohandeln bör utarbetas. kommer i dessa frågor att samarbeta med andra internationella organisationer för att uppnå bästa möjliga resultat. 5 Anpassning till klimatförändringen fick klimatförändringen stor uppmärksamhet både i och i övriga nordiska länder. Den brittiske rådgivaren till finansminister, professor , konstaterade i sin rapport att klimatförändringen riskerar att medföra en ekonomisk kris. Den svenska klimat- och sårbarhetsutredningen presenterade sitt första delbetänkande om riskerna för översvämningar runt , och och kostnaderna för sådana. I nyheterna rapporterades om riskerna för allvarliga översvämningar i svenska städer på grund av det ymniga regnandet. Undersökningar visade att de grönländska glaciärerna smälter snabbare än vad man tidigare förutspått. Även ökningen av metangas när permafrosten i tundran tinar uppmärksammades. Nordisk strategi för att möta klimatförändringen Vid 57:e session antog rådet en rekommendation om reviderad strategi om bärkraftig utveckling 20052008 (rekommendation nr 1/2005) där uppmanades att utarbeta en nordisk strategi för att mildra de förväntade konsekvenserna av klimatförändringen. Vid den 58:e sessionen lämnade en redogörelse om anpassningen till klimatförändringen där de centrala utmaningarna angavs vara att utvärdera förutsättningarna för produktion av förnybar energi, att ändra konsumtionsmönstren för energiförbrukningen samt att vidta åtgärder för att reducera utsläppen av koldioxid. I redogörelsen hänvisades till att länderna var för sig startat arbetet med att anpassa sig till klimatförändringen men att länderna också kommer att genomföra gemensamma utredningar om åtgärder som bäst kan genomföras i samarbete. I redogörelsen aviserades att kommer att tillsätta en utredning om konsekvenserna för vid en global uppvärmning om , inklusive en utvärdering av sårbarhet och anpassning till klimatförändringen. Mot bakgrund av bl.a. denna utredning kommer behovet av ytterligare utredningar och gemensamma nordiska åtgärder att värderas. I de arktiska områdena är klimatförändringen bland de snabbaste och mest omfattande på jorden. kommer därför att lägga särskild vikt vid förhållandena i och antog en nordisk strategi för arbetet med klimat och miljögifter i . Strategin prioriterar projekt som syftar till att värdera sårbarheten i traditionella arktiska kulturer, lokala näringar och naturmiljön samt projekt som syftar till att värdera sårbarheten inför extrema väderförhållanden. Under arbetet med (Arctic Climate Impact Assessment) identifierades omfattande kunskapsluckor om klimatproblematiken i ; därför finns behov av ökat nordiskt samarbete för att fylla dessa luckor, som bör leda till stärkt nordiskt forskningssamarbete om klimatprocesser och effekterna av dessa. Det aviserades att under sitt ordförandeskap i 2007 kommer att arbeta för en konkretisering av samarbetet. I den efterföljande debatten framhölls från parlamentarikerna vikten av det nordiska samarbetet om forskning, behovet av ett minska utsläppen och en omställning av de nordiska samhällena för att möta de utmaningar som klimatförändringen kommer att leda till. () pekade i sitt inlägg på behovet av att minimera koldioxidutsläppen, bl.a. inom transport- och energiområdena. Hon pekade också på behovet av anpassning till klimatförändringen och hänvisade till den svenska klimat- och sårbarhetsutredningens delrapport. () pekade på att koldioxidutsläpp och naturliga klimatförändringar har förändrats dramatiskt de , och vi måste därför skynda oss att ställa om genom att minska vår energikonsumtion och minska användningen av fossila bränslen i den rika världen genom att satsa mer på förnybara energikällor. Motverkande av klimatförändring som skapats av människan I framställning nr 1/2006 rekommenderas att fasthålla och förstärka sin insats på det nordiska planet och i relevanta internationella forum för att minska och motverka klimatförändringar som skapats av människan, att arrangera en konferens för att belysa samnordiska möjligheter för forsknings- och utvecklingsinitiativ i avsikt att förbättra den fysiska planeringens anpassning till kommande klimatförändring och att konferensen om möjligt bör avhållas och gärna planeras i samarbete med Nordregio och samt att utreda behovet av ett nordiskt samarbete om revidering av föreskrifter och normer för byggande mot bakgrund av förväntade klimatförhållanden . kommer noga att följa att den konferens som inte kom till stånd genomförs 2007. Vid sessionen antog rådet en rekommendation om användningen av biobränsle. Arbetet med detta område skildras i avsnittet om miljö- och naturresursutskottet. Vid den 58:e sessionen lämnade , mot bakgrund av rådets rekommendation nr 18/2005 om en analys av kunskaps- och koordineringsbehov, en muntlig redogörelse om arktisk klimatforskning. I redogörelsen lyftes fram att stora delar av befolkning lever i arktiska eller sub-arktiska områden och att de nordiska länderna förvaltar betydande land- och havsområden i regionen. Vidare pekades på den ökande säkerhetspolitiska dimensionen. Miljösituationen i var ett av de prioriterade områdena för det norska ordförandeskapet på regeringssidan . Redovisningen visade att genomfört en förstudie och att den sista fasen av ett samlat mandat för en huvudstudie snart är klar. Huvudinriktningen för en sådan studie skulle vara att undersöka vilken effekt en koordinerad nordisk insats skulle ge och om en sådan skulle tillföra signifikanta resultat som inte kan uppnås på annat sätt. Nationella forskningsprioriteringar och de nationella forskningsrådens roll kommer att vara av stor betydelse för studien och för en eventuell uppföljning av resultaten av studien. Nordforsk kan verka som ett samarbetsorgan för en eventuell forskningsinsats på klimat- och miljöförändringar i och konsekvenserna för befolkningen i regionen. Av denna anledning kommer Nordforsk att ha en central roll i arbetet. Befolkningen i den arktiska regionen kan redan uppleva effekterna av klimatförändringen och av de miljögifter som anhopas i regionen. avser att snabbt sätta i gång huvudstudien. Resultaten från studien kan utgöra ett bidrag till Internationella Polaråret 20072008. I den efterföljande debatten framförde parlamentarikerna behovet av att öka kunskapen om klimatförändringen i och de konsekvenser den för med sig både regionalt och globalt. Vidare pekade man på vikten av att följs upp med konkret handling. Stora förhoppningar lades vid en sammanhållen insats under det sexåriga nordiska ordförandeskapet i 20072012. Under 58:e session debatterades även energipolitiken. lämnade en redogörelse för uppföljningen av den nordiska handlingsplanen för energisamarbetet. Debatten återfinns i det tryckta protokollet från sessionen. Natur- och miljöpris 2006 Klimatförändring och klimatanpassning Tema för Natur- och miljöpris 2006 var klimatförändring och klimatanpassning. Priset tilldelades , professor, författare och debattör från . I bedömningskommitténs motivering till pristagare framhävdes särskilt hans långvariga arbete med att forska om havsströmmar och om risken för att bl.a. skulle kunna ändra riktning. Vidare framhölls hans förmåga att på ett lättförståeligt och entusiastiskt sätt bidra till att föra kunskaperna om klimatförändringar vidare såväl till den breda allmänheten som till politiker och forskare. I sitt tacktal uppmanade de nordiska ländernas regeringar att ändra kurs och göra en mera målinriktad insats för att minska utsläppen av klimatgaser och gå i bräschen för att minska de totala globala utsläppen. Om vi skall undvika katastrof måste vi handla , det är nästan för sent! 6 Arbetet med att riva gränshinder fortsätter flyttar eller pendlar mer än 40 000 människor mellan de nordiska länderna. Omkring 250 000 med nordiskt medborgarskap är bosatta i ett annat nordiskt land, och många kan vittna om att det, trots de omfattande nordiska avtalen, finns byråkratiska hinder som borde vara möjliga att lösa så att vi ännu lättare kan röra oss i . Att arbeta för att avskaffa gränshinder mellan de nordiska länderna och förhindra att nya uppstår är en av huvuduppgifterna för . och EU-inträde och och EES-anslutning har inte, som många trott, alltid medfört lösningar på problemen. Arbetet med att lösa gränshinder som uppstått tidigare pågår kontinuerligt och metodiskt, men blicken måste också riktas framåt för att förhindra att nya gränshinder uppstår vid införande av ny lagstiftning. intensivt och metodiskt arbete med gränshindersproblem Under har och arbetet intensivt och metodiskt för att lösa problem som uppstått på grund av gränshinder. Ett första steg var inrättandet av informationstjänsten Hallå . Hallå har till uppgift att ge råd och vägledning till nordbor som hamnat mellan stolarna på grund av att de rört sig över gränserna, t.ex. genom flytt till ett annat nordiskt land eller genom bosättning och arbete på olika sidor av en gräns. För att ytterligare sätta fart på arbetet med att avlägsna gränshinder tillsatte regeringarna en särskild utredare, ambassadör , tidigare nordisk samarbetsminister i . I Norrbackrapporten drogs slutsatsen att de flesta problem har skapats av skillnader i beskattningen, i de sociala välfärdsstrukturerna särskilt vad gäller pensioner och familjepolitik samt inom utbildningsområdet. Under det senaste svenska ordförandeskapet på ministerrådssidan tillsatte den dåvarande svenska samarbetsministern den tidigare danske statsministern som ordförandeskapets särskilde representant i arbetet med att avlägsna gränshinder i . arbete fortsatte med hög prioritet under de isländska och danska ordförandeskapen och avslutades vid den 57:e sessionen i . som särskild representant presenterade årliga rapporter över hur arbetet framskred. Samarbetsministrarna försäkrade vid den 57:e sessionen att arbetet med att avlägsna gränshinder fortsatt skulle prioriteras högt i det nordiska samarbetet. Det norska ordförandeskapet aviserade att ett system med pådrivarordningar skulle införas . I programmet för ordförandeskap lyfts den fortsatta processen med att avlägsna gränshinder och främja nordbors rörlighet fram som ett centralt tema. Speciell uppmärksamhet kommer att ägnas åt ungdomar och studerande. Gränshinder vid 58:e sessionen Under generaldebatten vid den 58:e sessionen lämnade den norska samarbetsministern en redovisning för de resultat som uppnåtts under det norska ordförandeskapet för att avskaffa gränshinder. Det norska ordförandeskapet siktade till att införa särskilda ordningar inom vissa ministerråd för att driva på arbetet med att avlägsna gränshinder. En sådan ordning har etablerats inom näringslivsområdet och skall etableras på social- och hälsovårdsområdet. En särskild informationssatsning hade gjorts för att nå handläggare inom de olika sakområdena. Samarbetsministern informerade vidare om att den nordiska konventionen om socialt bistånd och sociala tjänster var under genomgång, särskilt vad avser frågor om handikappades möjligheter att resa mellan de nordiska länderna, och arbetet förväntades vara klart . En elektronisk arbetsförmedling inom lanserades , och en revision av det nordiska dubbelbeskattningsavtalet har inletts. trädde ett nytt folkbokföringsavtal i kraft som innebär att det skall bli lättare att få nytt personnummer vid flytt till annat nordiskt land, och kommer en samnordisk guide för hantering av förtidspensioner. Vidare avser man att få den nordiska socialförsäkringsportalen som aviserades vid den 57:e sessionen på plats. Gränshindersfrågorna har alltid en framträdande plats vid den frågestund med de nordiska samarbetsministrarna som anordnas under sessionen. Vid årets frågestund ställde () en fråga till om Dankort som gränshinder. Den danska samarbetsministern lovade att se över frågan. Även () fick ett positivt svar på sin fråga om den framtida finansieringen av Grensetjänsten då den norska samarbetsministern lovade att se över frågan. En ständigt återkommande problemställning gäller pensionärer som flyttar från till . Vid årets frågestund aktualiserades frågan om försäkringsavgifter. prioriterar fortsatt arbetet med att avlägsna gränshinder högt. En fråga som diskuteras är möjligheten att inrätta en nordisk ombudsmannafunktion som både privatpersoner och företag skulle kunna vända sig till när problem av gränshinderskaraktär uppstår.