frsrdg · GU04JO1 · 2007-01-01 00:00:00 — Jag utgår från att SiS närmare överväger vilka åtgärder som erfordras för att kunna ge även dessa intagna en sådan möjlighet. Eftersom vården av en intagen enligt 3 § LVU, särskilt vad avser vård i en- skildhet enligt 15 b § i lagen, de facto inrymmer tydliga moment av frihetsbe- rövande bör eventuellt också övervägas om det inte finns skäl att införa för- fattningsbestämmelser liknande dem på kriminalvårdens område som reglerar frågan om rätten till utomhusvistelse. Jag sänder därför en kopia av detta beslut till för kännedom. SiS har i sitt remissvar berört T.S:s vistelse på behandlingshemmet becka i samband med att hon avgiftades. Mot bakgrund av hur anmälaren har formulerat sitt klagomål och av vad som i övrigt har framkommit, gör jag inte något särskilt uttalande i den delen. i övrigt har anfört föranleder inte någon ytterligare åtgärd eller något uttalande från min sida. Två syskon var placerade i ett familjehem enligt 2 § LVU. Fråga om ett beslut om omplacering av barnen grundades på en tillfredsställande utredning (Dnr 2921-2004) Genom dom beslutade Länsrätten i , såvitt här är i fråga, att barnen . och I.E., födda respektive 1998, skulle beredas vård enligt 1 och 2 §§ LVU. Vården enligt LVU föranleddes av att det till följd av bl.a. föräldrarnas missbruk av droger och brister i om- sorgen fanns en påtaglig risk för att barnens hälsa och utveckling skulle ska- das. familjehemsplacerades hos makarna . Ordföranden i i kommun beslutade respektive att, med stöd av 11 § LVU, fr.o.m. omplacera B.E. Barnens biologiska föräldrar befann sig på ett av stiftelsens behandlingshem. Det förstnämnda beslutet rörde, såsom det får uppfattas, ett beslut om en tillfällig placering av barnen, och genom det sistnämnda beslutet skedde en stadigvarande placering av dem. I en anmälan till JO framförde C.E. (familjehemmet E.) klago- mål mot i kommun angående handlägg- ningen av familjehemsärendena rörande B.E. I anmälan anfördes bl.a. följande. Barnen skulle enligt vårdplanen besöka sina föräldrar på behand- lingshemmet . Barnen åkte dit som planerat . ringde socialsekreteraren till C.E. och frågade om något speciellt hade hänt . underrättade därefter C.E. om att föräldrarna hade anmält att B.E. mådde dåligt och var rädd samt att han inte ville åka tillbaka till fa- miljehemmet. gjorde bedömningen att barnen skulle vara 2 006 /0 7:J O1 kvar hos föräldrarna i stället för att placeras i jourhem och uppgav att C.E. därför inte behövde hämta barnen . Familjehemssekreteraren vid IFO ansåg att detta var ett felaktigt beslut och kontaktade i . informerade familjehemmet om att skulle tala med B.E. näst- kommande dag. meddelade per telefon att barnen inte skulle tillbaka till familjehemmet på grund av att familjehems- föräldrarna hade svårt att samarbeta med barnens biologiska föräldrar. Om- placeringen skedde enbart på grundval av information från de biologiska föräldrarna och personalen på . Familjehemmet och barnen utsattes för en hastig separation utan någon förberedelse. Tanken var att bar- nens förutsägbarhet skulle stå i fokus. Det fanns dock inte någon långsiktig planering för barnen och vårdplanen hölls inte. träffade knappt barnen och lyssnade inte heller på andra innan hon fattade beslut i ärendena. Inledningsvis infordrades personakterna rörande B.E. från Tors- hälla Stads förvaltning i kommun för granskning. i kommun anmodades därefter att inkomma med utredning och yttrande avseende punkterna 1, 2 och 4 på s. 3 i anmälan. I remissvaret anförde nämnden följande. (Rubrikerna i remissvaret anknyter till de kritiska påståenden som har fram- förts i anmälan och skall inte uppfattas som ett ställningstagande från nämn- dens sida; JO:s anm.) Ingen långsiktig planering för barnen Från början var planeringen och vår övertygelse att barnen skulle växa upp i sina familjehem. Föräldrarna klarade nykterhet i perioder, men återföll sedan återigen i missbruk. Vi är skyldiga att överväga LVU-vården var sjätte månad samt vid behov eller begäran ompröva beslut. Socialsekreteraren tar då ställ- ning till och bedömer den aktuella situationen. Föräldrarna har varit drogfria i ca under sin behandlingstid på . Successivt har det visat sig att föräldrarna genuint tagit till sig det kristna bud- skapet och genomgått en genomgripande förändring i sina liv. Socialsekrete- raren har tillsammans med en särskild handledare anlitad som konsult i ärendet, haft omfattande arbete med föräldrarna på . De har efter behandling fått ordnade förhållanden och bor/ska fortsätta bo, i en egen lägenhet inom stiftelsens område. Detta innebär att de har ett yttre skydd och trygghet som ger stöd i deras livssituation. Mo- dern har återfått körkortet och båda föräldrarna kommer att anmä- las till arbetsförmedlingen för sysselsättning och arbete. planering har varit att barnen ska ha förutsägbarhet i fokus. Vård- planen har inte hållits. (socialsekreterare) har knappt träffat barnen. har inte lyssnat på andra inför sina beslut Vi strävar efter att situationen för barnen ska vara begriplig och förutsägbar. Vår bedömning är att situationen efter omplacering till föräldrarna blivit mer begriplig och hanterbar för barnen. De socialsekreterare som arbetat i ärende- na och , har tydligt märkt det starka band som funnits mellan barn och föräldrar. Vårdplaneringen har successivt förändrats i ärendet i takt med att nya förutsättningar uppkommit och tankar om möjlig hemflytt växt fram. 2 006 /0 7:J O1 Socialsekreteraren har under sitt år som ansvarig hand- läggare haft kontakter med barn och biologiska föräldrar. En särskild handle- dare har anlitats som konsult i ärendet och han har deltagit i olika möten och samtal. Kontakten med familjen har intensifierats , då tankar om hemflytt av barnen blev mer tydlig. Kontakter har även skett med personalen på . Ansvaret för stödet till familjehemmet E. har legat på IFO , fa- miljehemsenheten, familjehemssekreteraren . Vi har även anlitat en särskild handledare för familjehemmet för regelbundet stöd och handledning. Meningen är att socialsekreteraren helt ska koncentrera sig på barnen och de biologiska föräldrarna. I kommun arbetar familje- hemssekreteraren på uppdrag av socialsekreterarna och ska ej göra egna be- dömningar i ärendena utan följa i linje med våra bedömningar och våra politi- kers beslut. Tyvärr har så inte skett i detta fallet och ett möte har ägt rum mellan familjehemssekreteraren och hennes chef från IFO och socialsekreteraren och undertecknad chef från IFO . Vid mötet ena- des vi om att åsikter tvärtemot dem som IFO stått för har givits till familjehemmet och att detta är beklagligt och vi enades om att familjehems- sekreterarens roll är att arbeta på socialsekreterarens uppdrag i vår organisa- tion och ge stöd och handledning till familjehemmet utifrån detta. Vi har förståelse och respekt för familjehemmet E:s dåliga mående i denna snabba förändring, men denna osäkerhet att barn kan komma att hemflyttas, ligger i uppdraget. Att hjälpa familjehem klara av att hantera sin svåra roll, är familjehemssekreterarens uppgift. Socialsekreteraren roll har varit att i första hand se till barnens bästa. Socialsekreteraren har inte varit ensam i sin bedöm- ning. Hon har arbetat med ärendet i handledning dels på IFO-verksamhetens gemensamma handledning, dels enskilt med handledare speciellt anlitad för detta ärende. Dessutom har ärendet varit uppe för politikerbeslut i biståndsut- skottet, bitr. enhetschef har följt processen och hon har haft löpande kontakter med personal på . Parallellt har det funnits motkrafter som velat framhäva farhågor och det negativa med barnens kontakt med föräldrar- na. Det är förståeligt mot bakgrund av att barnen farit mycket illa under för- äldrarnas missbrukstid. Dåligt handlagt att utsätta oss och barnen för så snabb separation utan för- beredelse utifrån så lite information. Dessutom grundat på en envägsinforma- tion från föräldrarna och behandlingshemmet, Det är beklagligt utifrån familjehemmets synvinkel och vi har förståelse för deras reaktion. Även om separationen blev snabb, oväntad och drastisk är vår bedömning att detta är ett helt rätt beslut men vi hade önskat att hemflytten hade kunnat genomföras på ett planerat och lugnt sätt. Det som hände var att vid ett umgängestillfälle på mådde B.E. Han hade krampanfall och uttryckte starkt till personalen att han inte ville tillbaka till familjehemmet E., han ville stanna hos sina föräldrar. Socialsekre- teraren var tvungen att snabbt fatta beslut utifrån barnets bästa och valde då att låta B.E. vara kvar för att undvika dramatik. Vid samtal med B.E. , berättar han för vad han berättat för personalen på , om olika händelser i familje- hemmet som gör att han inte vill vara kvar där. Oavsett om berättelsen stäm- mer eller ej, måste vi ta ställning utifrån barnets situation, upplevelser och mående. , visar det sig att familjehemmet till ett annat sys- kon inte kan fortsätta sitt uppdrag och i stället för omplacering till ett nytt familjehem, fick placeringsuppdraget och syskonet flyttar in tillsammans med sina föräldrar. Tre av fyra syskon lever nu med sina biologiska föräldrar och det fungerar bra. Förändringsarbetet med föräldrarna fortsätter och förutsättningarna för framtiden ser goda ut. Planering pågår även för det fjärde syskonet om hem- 2 006 /0 7:J O1 flytt och denna kommer att ske i samverkan mellan familjehem, föräldrar, och socialsekreteraren . JO hade vid avgörandet av ärendet även tillgång till Stads förvalt- nings i kommun journalanteckningar rörande B.E. för tiden den 24 maj9 och utredningen som låg till grund för nämndens beslut att LVU-vården rörande barnen skulle upphöra samt Länsrättens i dom i mål nr 23719-05. I domen beslutade länsrätten, såvitt här är i fråga, att B.E. skulle beredas vård med stöd av 1 och 2 §§ LVU efter ansökan av kom- munstyrelsens socialtjänsteutskott i kommun. I ett beslut anförde JO följande. En socialnämnd har ett särskilt ansvar för barn och ungdomar som har place- rats i ett familjehem. Av 6 kap. 7 § socialtjänstlagen (2001:453), SoL, följer bl.a. att socialnämnden skall medverka till att de barn som är placerade i fa- miljehem får god vård och fostran och att uppväxtförhållandena i övrigt är gynnsamma. För att uppfylla dessa skyldigheter skall nämnden noga följa vården av barnet enligt vad som närmare anges i 5 kap. 1 b § socialtjänstför- ordningen (2001:937). Dessa övergripande bestämmelser om socialnämndens ansvar gäller även när barn och ungdomar har omhändertagits för vård enligt LVU. är enligt 11 kap. 1 § SoL skyldig att utan dröjsmål inleda en utredning av vad som genom ansökan eller på annat sätt har kommit till nämndens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden. När det gäller utredningar angående behov av att ingripa till en underårigs skydd eller stöd innehåller 11 kap. 2 § SoL kompletterande bestämmelser. Här stad- gas bl.a. att utredningen skall bedrivas skyndsamt och att den som berörs av en sådan utredning skall underrättas om att utredning inleds. Enligt 11 § första stycket LVU bestämmer socialnämnden hur vården av den unge skall ordnas och var han eller hon skall vistas . Ett barn som har varit stadigvarande placerat i ett familjehem får som huvudregel inte flyttas utan att en utredning om barnets förhållanden görs. I vissa akuta krissituationer kan det emellertid vara nödvändigt med en omplacering utan att en ingående utredning har företagits. Om nämndens beslut angående bl.a. omplacering av ett barn inte kan avvaktas får, enligt 11 § tredje stycket LVU, ordföranden eller någon annan ledamot som nämnden har förordnat fatta beslut i frågan på nämndens vägnar. och I.E., som är födda respektive 1998, bereddes vård enligt LVU och placerades i familjehemmet E. . Barnen hade varit familjehemsplacerade hos moderns moster. Enligt planering skulle det kunna bli aktuellt att överväga en placer- 2 006 /0 7:J O1 ing av barnen hos de biologiska föräldrarna på först när föräldrarna hade varit helt drogfria samt hade haft tillgång till eget boende och sysselsättning under . inkom till Stads förvaltning en anmälan från två personer som arbetade på angående barn som far illa i familjehemmet E. Anmälarna uppgav att B.E. inte mådde bra, att B.E. fick krampanfall när han skulle tillbaka till familjehemmet och att B.E. hade sagt att han inte ville bo hos C.E. Vidare anfördes bl.a. att B.E. beskrev en rädsla för familjehemsföräldrarna samt att de förhörde och skrek åt ho- nom. skulle även ha sagt att han ville prata enskilt med om hur dåligt han hade det i familjehemmet. Mot bakgrund av nämndens ansvar för barnens välbefinnande och att deras förhållanden i familjehemmet var goda ålåg det nämnden att ta ställning till eventuella behövliga åtgärder med anledning av den uppkomna situationen. Jag anser därför att anmälan borde ha föranlett nämnden att omgående inleda en formell utredning enligt 11 kap. 1 § SoL. Något beslut om att inleda en utredning har såvitt framkommit inte fattats. Av förvaltningens journalan- teckningar framgår dock att handläggarna av de aktuella ärendena vidtog ett antal åtgärder med anledning av anmälan. De hade bl.a. flera kontakter med föräldrarna och träffade B.E. samt undersökte alternativa familjehemsplaceringar för barnen. En redogörelse för handläggarnas slutsatser med anledning av dessa kontakter återfinns bl.a. i underlagen till de överväganden som nämnden hade att göra enligt bestäm- melsen i 13 § andra stycket LVU och som är daterade . Det arbete som bedrevs kan i och för sig till viss del sägas mot- svara den utredning som nämnden skulle ha inlett. Av handlingarna framgår att förvaltningen ansåg att samarbetet kring pla- ceringen i familjehemmet E. var fyllt av konflikter mellan familjehem, föräld- rar, personal på och . Enligt förvaltningen fanns det inte heller något förtroende mellan familjehemmet och föräldrarna, vilket påverkade barnen negativt. Situationen synes enligt förvaltningens uppfattning ha kulminerat i och med att anmälan gjordes till . Det har dock inte angetts närmare på vilket sätt det konfliktfyllda samarbetet och bristerna på förtroende skulle ha påverkat barnen. Det framgår inte heller av handlingarna om man från sida misstänkte att det förelåg några missförhållanden i familjehemmet E. Det synes vara ostridigt att B.E. de var placerade där fungerade bra i skola respektive daghemsverksamhet. Det ligger i sakens natur att nämnden, om det inte rör sig om mycket all- varliga missförhållanden i ett familjehem, i första hand bör försöka komma till rätta med föreliggande problem i stället för att på ett tveksamt underlag besluta om en omplacering. När en fråga om omplacering av ett barn aktuali- seras måste det göras en noggrann avvägning mellan de omständigheter som talar för respektive mot att ett barn flyttas från ett familjehem. Beslutet skall föregås av en grundlig och omsorgsfull utredning som allsidigt klarlägger de förhållanden som är av betydelse i ärendet. 2 006 /0 7:J O1 När det gäller det underlag som nämnden hade när de slutliga besluten om omplacering fattades vill jag anföra följande. informerade handläggaren vid förvaltningen familje- hemmet E. om att barnen skulle stanna kvar hos föräldrarna till dess grunder- na för anmälan hade undersökts. Av journalanteckningarna från den aktuella dagen framgår vidare att familjehemmet ställde sig frågande till anmälan och beslutet att låta barnen stanna kvar hos föräldrarna samt att och familjehemsföräldrarna kom överens om att höras under månda- gen. Förvaltningen har därefter, såvitt framkommit, över huvud taget inte haft någon kontakt med familjehemmet E. innan ordföranden beslutade att omplacera barnen till . Det är oklart vad som kom fram när handläggarna av ärendena träffade barnen på , enskilt och tillsammans med föräldrarna. Av förvalt- ningens underlag till nämndens övervägande enligt 13 § LVU framgår endast att B.E. säger att han helst vill bo kvar hos föräldrarna, men, om inte detta är möjligt, hos H.P. (moderns moster). I remissvaret har nämnden anfört att B.E. berättade om olika händelser i familjehemmet som gör att han inte vill vara kvar där. Det framgår dock inte vad som skulle ha inträffat som föranledde att B.E. inte längre ville bo i familjehemmet. Det kan således konstateras att det av nämndens utredning inte närmare går att utläsa vilka anmärkningar som har riktats mot familjehemmet. Givetvis måste barnets uppfattning om vilka förhållanden som råder i ett familjehem där det är placerat utredas och beaktas. Remissvaret ger vid han- den att nämnden inte fäste något större avseende vid huruvida pojkens uppgif- ter om förhållandena i familjehemmet var riktiga i sak. Utgångspunkten före- faller ha varit att redan den omständigheten att pojken uppgav att han inte ville tillbaka till familjehemmet utgjorde skäl för nämnden att omplacera honom. Enbart det förhållandet att en nioårig pojke förklarar att han inte läng- re vill bo kvar i ett visst familjehem kan emellertid inte utan vidare leda till att placeringen upphör och att barnet förenas med sina föräldrar. Det är inte givet att detta är det bästa för barnet. Nämnden borde ha vinnlagt sig om att klar- lägga bakgrunden till pojkens motvilja mot att bo kvar i familjehemmet. Jag anser också att familjehemmet under nämndens utredning borde ha fått del av de anmärkningar som föranledde nämnden att överväga frågan om omplacer- ing. För att skapa ett bättre underlag för ett beslut borde även familjehemmet ha beretts tillfälle att yttra sig över anmärkningarna. Det kan vidare enligt min mening ifrågasättas om inte personal på barnens skola respektive daghems- verksamhet borde ha kontaktats under nämndens utredning, eftersom även dessa eventuellt hade kunnat lämna uppgifter som var värdefulla när man bedömde barnens förhållanden i familjehemmet. Man får ett intryck av att handläggarna av ärendena redan på ett tidigt sta- dium i utredningsskedet bestämde sig för att en omplacering av barnen kräv- des. Det kan därför ifrågasättas om utredningen har bedrivits förutsättnings- löst, vilket är av stor betydelse vid en utredning av förevarande slag. Det kan inte uteslutas att bristerna i nämndens utredning skulle ha undvikits om ett beslut om att inleda en formell utredning hade fattats när anmälan kom in till 2 006 /0 7:J O1 Detta hade förmodligen lett till en fastare struktur rörande utredningsarbetet. Nämnden har enligt min mening inte haft tillräckligt underlag för att fatta ett beslut om en stadigvarande omplacering av barnen . Ord- föranden borde ha sett till att utredningen kompletterades i vart fall i de nämnda avseendena innan han tog ställning till om det fanns skäl att omplace- ra barnen. Vad gäller frågan om var de i så fall skulle placeras kan dessutom noteras att de biologiska föräldrarnas förhållanden alltjämt var sådana att det inte var en självklarhet att barnen skulle placeras just hos dem. Det kan enligt min mening även ifrågasättas om situationen vid omplaceringsbesluten var så brådskande att det enligt bestämmelsen i 11 § tredje stycket LVU förelåg förutsättningar för ordföranden att ensam fatta de for- mella besluten om omplacering. har anfört i övrigt föranleder inte någon ytterligare åt- gärd eller något uttalande från min sida. 2 006 /0 7:J O1 Fråga bl.a. om en socialnämnd hade ändrat ett beslut så att ett överklagande hade förfallit enligt 28 § första stycket förvaltningslagen (Dnr 2430-2004) ansökte hos i kommun om bi- stånd enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453), SoL, i form av boende på som han fullgjorde sin skolgång. avslog ansökan med den motiveringen att det bistånd, i form av placering på ett familjehem, som beviljades var en fullgod lösning. överklagade avslagsbeslutet genom en skrivelse som kom in till so- cialnämnden . I en anmälan till JO framförde U.E., M.S. och U.Ö., som är anställda vid , klagomål mot i kommun. De klaga- de på att socialnämnden inte hade vidarebefordrat P.E.E:s överklagande till länsrätten och anförde bl.a. följande. När personal från Salbohedskolan kon- taktade socialförvaltningen per telefon uppgav tjänstemän vid förvaltningen att man ligger på överklagan och att överklagandet inte vidarebefordrades till länsrätten då det inte gör saken bättre för P.E.E. i kommun anmodades att inkomma med utred- ning och yttrande över vad som hade framförts i anmälan till JO. avgav som sitt remissvar ett yttrande som hade upprättats av indi- vid- och familjeomsorgschefen . I yttrandet anfördes följande. är en 20-årig ung man med dokumenterat begåvningshandikapp och har därmed rätt till insatser enligt LSS. har varit aktuell inom social- tjänsten sedan tidiga tonåren på grund av skolproblematik och kriminalitet, med insatser enligt SoL. P.E.E:s liv och tillvaro har i stor utsträckning påver- kats och styrts av både det privata och professionella nätverk som finns kring honom. Olika aktörer har handlat och drivit frågor utifrån olika motiv. Up- penbart är att dessa inte alltid varit samordnade eller i alla lägen utgått från P.E.E:s egna önskemål och behov. har varit ambivalent både gällande boende och fortsatt skolgång (se kopia journalan- teckningar). Anmälan mot från anställda på , rör i huvudsak handläggningen av besvär över beslut att avslå boende på . Besvärsskrivelse inkom till . Besväret omprövades, enligt förvaltningslagens regler, av socialtjäns- ten/socialnämnden som beslutande instans. Efter ett antal samtal, kontakter och diskussioner i ärendet beslutade att bevilja fortsatt boende på , i första hand t.o.m. terminsslutet . Fortsatt boende beviljades som insats enligt LSS eftersom ansökan om insatser enligt denna lagstiftning aktualiserats under den aktuella processen. 2 006 /0 7:J O1 /socialnämnden ansvarar för insatser utifrån båda lagstift- ningarna även om ärendena behandlas av olika avdelningar inom myndighe- ten. Myndigheten omprövade sitt ursprungliga beslut och beviljade sökt in- sats, men utifrån LSS istället för SoL, med hänvisning till aktualiserad ansö- kan om LSS-insats från P.E.E. (se kopia LSS-journal). P.E.E:s överklagan överlämnades inte för prövning till länsrätten med anledning av att social- nämnden som beslutande instans omprövade tidigare beslut. har, efter beslut om beviljad insats, tydligt avböjt boende på Salbo- hedskolan. diskuteras framtida insatser för boende och sysselsätt- ning i . bor tills vidare hos sin bror och svägerska med bistånd i form av så kallad inneboendenorm för sin försörjning. Ansökan om aktivi- tetsstöd från samt god man är aktuellt. har ännu inte tagit ställning till i vilken form han vill ha stöd i boendet eller för sin syssel- sättning. Bakgrund/Beskrivning av ärendet har varit aktuell för insatser från individ- och familje- omsorg sedan han gick på högstadiet. Tidigt konstaterades att P.E.E. med hänsyn till sitt begåvningshandikapp var berättigad till insatser enligt LSS. Vårdnadshavarna valde att inte ansöka om LSS-insatser, varför behövliga insatser beviljats enligt SoL. En problematisk skolsituation samt kriminellt beteende, ledde till en pla- cering på boendeenhet i kombination med särskilt anpassad skol- gång på . konstaterade boendeenheten och i Kö- ping, att boendet i inte fungerade för P.E.E. hade varit in- blandad i en mängd incidenter både i och utanför institutionen. Från boende- enheten bedömdes att han inte kunde vara kvar. Med anledning av detta på- började ett sökande efter alternativa boendeformer för P.E.E., med möjlighet att kunna fullgöra skolgången på . bistånd enligt 4:1 SoL i form av placering i familjehem. Enligt planering skulle P.E.E. fortsätta sin skolgång på Salbo- hedskolan. och hans anhöriga accepterade boendealternativet med aktuell vårdplan. i familjehemmet uttryckte P.E.E. en önskan om att få flyt- ta tillbaka till boendeenheten på . Med hänvisning till tidigare pro- blematik motsatte sig detta. I detta läge presenterade boendeenhet ett boendealternativ för P.E.E.