frsrdg · GV04RRS15 · 2007-11-14 00:00:00 — styrelses redogörelse angående kontakter med arbetsgivare har granskat om utreder möjligheten till anpassning av den sjukes arbetsplats och möjligheten till nya arbetsuppgifter. Resultatet av granskningen har redovisats i rapporten sjukskrivnas arbetsförmåga till vara? kontakter med arbetsgivare (). granskning visar att i många fall inte fullgör sitt uppdrag att utreda möjligheten till anpassning av den sjukskrivnes arbetsplats och alternativa nya arbetsuppgifter. har funnit flera brister i utredningar. Bristerna medför en ökad risk för att enskildas arbetsförmåga inte tas till vara, att sjukskrivningar blir onödigt långa samt att enskilda behandlas olika. Styrelsen pekar på att såväl regeringen som har ett ansvar för att säkerställa en hög kvalitet i utredningar av de sjukskrivnas arbetsförmåga. iakttagelser och rekommendationer är enligt styrelsen väsentliga och granskningsresultatet bör därför överlämnas till . Granskningens bakgrund och inriktning4 Passiv handläggning och bristande bedömning av arbetsförmåga5 Rutinerna för informationsinhämtning är inte säkerställda7 överlämnar denna redogörelse till . Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), Per (), (), (), () och (), har granskat om utreder möjligheten till anpassning av den sjukskrivnes arbetsplats och möjligheten till nya arbetsuppgifter. Resultatet av granskningen har redovisats i rapporten sjukskrivnas arbetsförmåga till vara kontakter med arbetsgivare (2007:19). Granskningens bakgrund och inriktning Statens kostnader för sjukdom och ohälsa är höga. Kostnaderna för sjukpenning och sjuk- och aktivitetsersättning uppgick till . Sammanlagt är det 634000 personer som uppbär sjuk- eller aktivitetsersättning eller som har varit sjukskrivna längre än . ska enligt sin instruktion verka för att försäkrade ges förutsättningar att tillvarata sin förmåga att arbeta och försörja sig själva genom förvärvsarbete. Det ska bl.a. ske genom att utreder möjligheten till anpassning av den sjukskrivnes arbetsplats och möjligheten till nya arbetsuppgifter. granskning har inriktats mot att undersöka hur väl utreder den sjukskrivnes möjlighet att få anpassade eller nya arbetsuppgifter hos sin arbetsgivare, då det är klarlagt att arbetsförmåga saknas i de nuvarande arbetsuppgifterna. Granskningen ska ge svar på följande två revisionsfrågor: Fullgör sina skyldigheter beträffande utredning av anpassning av nuvarande arbetsplats och inhämtning av uppgifter från arbetsgivaren för att kunna bedöma den sjukskrivnes möjligheter till fortsatt arbete hos arbetsgivaren? Om så inte är fallet, vilka är skälen och vad får detta för konsekvenser för den sjukskrivne? I granskningen har även ingått att undersöka om det finns inslag i regeringens styrning av den aktuella verksamheten som kan bidra till oklarheter i uppdrag att bedöma rätten till ersättning. konstaterar i rapporten att arbetsgivaren har en mycket viktig roll för att få tillbaka den sjukskrivne i arbete. Arbetsgivaren har enligt olika regelverk skyldigheter när det gäller anpassning av arbetsplatsen och rehabilitering. Arbetsmiljölagen ställer krav på arbetsgivaren att anpassa arbetsförhållandena utifrån arbetstagarens särskilda förutsättningar för arbetet. Enligt samma lag ska arbetsgivaren se till att det finns en på lämpligt sätt organiserad arbetsanpassnings- och rehabiliteringsverksamhet. Arbetsgivaren har också en skyldighet att lämna de upplysningar till som behövs för att klarlägga den sjukskrivnes behov av rehabilitering. prövar rätten till sjukpenning och bedömer den enskildes arbetsförmåga. administrerar även ett bidrag till arbetshjälpmedel för att kunna anpassa arbetsplatsen. Vidare ansvarar för att den enskildes rehabiliteringsbehov klarläggs och att de åtgärder vidtas som behövs för en effektiv rehabilitering. I regleringsbreven för betonas att ska verka för en väl fungerande sjukskrivningsprocess som ger rätt ersättning i rätt tid och syftar till att arbetsförmågan tas till vara. Några mål för arbetsgivarkontakter finns däremot inte. I tidigare regleringsbrev betonades dock att kvaliteten i beslutsunderlagen skulle öka. Det interna mål som är relevant för utredning av den sjukskrivnes möjligheter att få anpassade eller nya arbetsuppgifter är att av ärendena ska ha tillräckligt beslutsunderlag, varav ska vara rätt beslut. Arbetsgivarna var fram till ålagda att genom en rehabiliteringsutredning klarlägga vilket rehabiliteringsbehov som en sjukskriven medarbetare hade. Utredningen var obligatorisk och skulle bl.a. göras om en anställd varit frånvarande än . avskaffades kravet på utredning. Motivet var bl.a. att det visat sig att de flesta rehabiliteringsutredningar som kommit in till hade ett lågt informationsvärde.1 Få utredningar hade dessutom inkommit inom föreskriven tid. Avskaffandet innebär att arbetsgivarna är ansvariga för att förmedla den information som angetts ovan. Arbetsgivarna ska dock fortfarande lämna de upplysningar som behövs för att klarlägga den sjukskrivnes behov av rehabilitering. Passiv handläggning och bristande bedömning av arbetsförmåga granskning visar att i många fall inte fullgör sitt uppdrag att utreda möjligheten till anpassning av den sjukskrivnes arbetsplats och alternativa nya arbetsuppgifter. Därmed säkerställer inte att arbetsförmågan tas till vara. anser att dessa brister är allvarliga med tanke på det stora antal personer som är sjukskrivna eller får sjuk- eller aktivitetsersättning och de höga kostnader som är förenade med ohälsan. har funnit att handläggningen präglas av passivitet. Sjukfallen rullar på utan mål och mening. Till exempel dröjer det mycket ofta innan ett avstämningsmöte mellan den sjukskrivne, och arbetsgivaren kommer till stånd. Dessa möten är, enligt ,viktiga för att föra utredningen av sjukfallet framåt. brister ofta i sina bedömningar av arbetsförmågan. När ska bedöma hur nedsatt arbetsförmågan är ska 3 kap. 7 § i lagen om allmän försäkring tillämpas2. Bedömningen av arbetsförmågan ska göras stegvis, enligt en modell som utvecklas i lagens förarbeten. Modellen beskriver vad handläggarna ska ta ställning till när de avgör rätten till sjukpenning. Modellen utgörs av ett antal överväganden i form av frågor som är uppdelade i sju steg. Granskningen visar att ju fler moment som ska utreda, desto färre bedömningar görs. Det är främst bedömningar i den senare delen av utredningen som brister. saknas bedömning över huvud taget. När ska ta ställning till om den sjukskrivne kan utföra sina arbetsuppgifter efter viss anpassning, saknas bedömning i av sjukfallen. I nästa steg, när ska ta ställning till om den sjukskrivne kan få andra arbetsuppgifter, saknas bedömning i av sjukfallen. Därefter ska ta ställning till om den sjukskrivne kan få andra uppgifter efter viss rehabilitering; i dessa fall saknas bedömning i 45procent av sjukfallen. Vidare saknas en komplett bedömning av möjligheten att anpassa arbetsplats eller arbetsuppgifter i av de ärenden som övergick till sjuk- eller aktivitetsersättning (f.d. förtidspension). När bedömt arbetsförmågan i de sjukfall som avslutats med sjuk- eller aktivitetsersättning, saknas fullständiga underlag från arbetsgivaren i av fallen. har därtill enligt bristande kunskaper om den sjukskrivnes arbetsplats och vilka lämpliga alternativa arbetsuppgifter som arbetsgivaren kan erbjuda. Exempelvis har underlåtit att inhämta information om alternativa arbetsuppgifter i av relevanta sjukfall. I drygt en tiondel av de ärenden där rehabiliteringsåtgärder genomförts anges inte syftet med de vidtagna åtgärderna. Det ställs stora krav på handläggare när rätten till sjukpenning och behovet av rehabilitering ska bedömas. Det behövs därför bra stöd till handläggarna och goda rutiner. En förutsättning för att handläggarna ska kunna ta ställning till om den sjukskrivnes arbetsuppgifter kan anpassas eller förändras och föra utredningen framåt, är bl.a. att de har kunskap om regelverk, metoder och relevanta åtgärder. noterar att flera av egna studier visar att handläggarna i vissa moment anser sig sakna kunskap som är nödvändig för att utreda arbetsförmåga. Till exempel anger majoriteten av handläggarna att de är osäkra på hur vissa lagar och regler ska tolkas, och många handläggare anser sig inte ha tillräckliga kunskaper om aktuella rutiner.3 framhåller i dessa studier att handläggarna behöver insatser för att nå ett strukturerat arbetssätt inom ohälsoområdet. Om inte detta sker finns enligt en risk att den enskilde skapar egna förhållningssätt till försäkringen. Av granskning framgår vidare att det inte finns några utbildningar eller andra stödinsatser för handläggare med syfte att få kännedom om olika arbetsplatsers förutsättningar. Varje handläggare får själv skaffa sig nödvändig information. Enligt kan avsaknaden av etablerade tillvägagångssätt och ibland bristande kompetens i kombination med hög arbetsbelastning och täta handläggarbyten bidra till otillräckliga beslutsunderlag i sjukfallen. har i en tidigare granskning bedömt att det återstår en del arbete för att ska finna bra former för stöd i handläggningen.4 Den aktstudie som har gjorts och enkäten till arbetsgivare visar att sådant stöd behövs i handläggningen av granskade sjukfall. granskning visar att inte prioriterar arbetsgivarkontakterna. saknar enligt rutiner för att säkerställa att myndigheten får in tillräckligt beslutsunderlag från arbetsgivare. har enligt inte heller följt upp de former för samverkan som förekommer i vissa delar av landet eller utarbetat gemensamma riktlinjer för arbetet med arbetsgivare. Granskningen visar att främst har försummat kontakterna med små arbetsgivare (färre än 20 anställda). Sjukfall där de sjukskrivna är anställda hos små arbetsgivare uppvisar enligt granskningen fler brister i utredningen än i övriga sjukfall. Rutinerna för informationsinhämtning är inte säkerställda konstaterar i granskningen att saknar en samlad strategi för att få tillräckliga beslutsunderlag från arbetsgivare. har funnit att ännu inte har säkerställt hur myndigheten ska få in den information som tidigare förmedlades via de obligatoriska rehabiliteringstsutredningarna. I granskningen noteras vidare att står i begrepp att införa en rad nya rutiner med effekt på utredningen av hur den sjukskrivnes arbetsförmåga bäst kan tas till vara på den nuvarande arbetsplatsen. Detta har dock enligt inte åtföljts av några nya mål utöver redan befintliga, vare sig beträffande snabbare genomströmning, lägre antal sjukfall eller högre kvalitet på handläggningen av sjukfall, trots att motivet att ta bort rehabiliteringsutredningen var just att påskynda handläggningen. Det saknas konsekvensanalyser av hur de nya rutinerna kommer att påverka produktionstakten eller kvaliteten. har vidare inte beräknat om rutinerna kommer att kräva mer resurser. har funnit att arbetshjälpmedel inte används som ett instrument för att ta till vara arbetsförmåga och bryta sjukskrivningar. Granskningen visar att bidrag till arbetshjälpmedel så gott som aldrig övervägs när utreder möjligheten till anpassning av arbetsplats eller arbetsuppgifter. granskning visar att ofta brister i att utreda sjukskrivnas möjligheter att få anpassade eller nya arbetsuppgifter hos nuvarande arbetsgivare. I hälften av de sjukfall som granskat avslutas sjukskrivningen med att personen får sjuk- eller aktivitetsersättning. Detta innebär ett långsiktigt ekonomiskt åtagande från statens sida och att den enskilde ställs utanför arbetsmarknaden . Det är därför enligt viktigt att utredningar av arbetsförmågan är av god kvalitet. rekommenderar regeringen att säkerställa att gör kompletta utredningar av sjukskrivnas arbetsförmåga i enlighet med gällande rätt. Avskaffandet av rehabiliteringsutredningen får inte uppfattas som att arbetsgivarens ansvar för rehabilitering av den sjukskrivne minskar. Därför rekommenderar regeringen att följa upp och utvärdera vilka effekter borttagandet av rehabiliteringsutredningen får för de sjukskrivnas möjligheter att komma tillbaka i arbete. konstaterar att arbetsgivarkontakter är ett eftersatt område av . Uppgifter från arbetsgivare utgör ett viktigt beslutsunderlag när ska utreda rätten till sjukpenning och därvid ta till vara arbetsförmågan hos de sjukskrivna. För att bättre kunna bedöma den sjukskrivnes arbetsförmåga och säkerställa att möjligheterna till anpassade eller nya arbetsuppgifter är utredda, rekommenderar att omgående utveckla rutiner för att säkerställa att tillräckligt underlag hämtas in utan onödigt dröjsmål och att kompletta bedömningar görs, förse handläggarna med ändamålsenligt stöd så att de kan bedöma arbetsförmåga på ett korrekt sätt, följa upp de olika former för samverkan med arbetsgivare som förekommer. Det är enligt angeläget att kontakterna med små arbetsgivare särskilt beaktas i detta arbete. rekommenderar vidare att systematiskt uppmärksamma eventuella behov av bidrag till arbetshjälpmedel. Styrelsen har funnit att slutsatserna av den granskning som redovisat i rapporten sjukskrivnas arbetsförmåga till vara? kontakter med arbetsgivare bör överlämnas till i form av en redogörelse. Styrelsen vill i anslutning till detta anföra följande. Av granskning framgår att utredningar av de sjukskrivna uppvisar flera brister. Bristerna medför en ökad risk att de enskildas arbetsförmåga inte tas till vara, att sjukskrivningarna blir onödigt långa samt för onödiga förtidspensioneringar. Granskningen visar också att handläggare inte får ett tillräckligt stöd inför sina bedömningar av de sjukskrivnas arbetsförmåga. Det är enligt styrelsen en självklarhet att utredning och bedömning om sjukskrivnas arbetsförmåga måste grundas på ett tillförlitligt och komplett beslutsunderlag. iakttagelser om brister i det avseendet är allvarliga, inte minst mot bakgrund av att likartade problem har konstaterats i flera tidigare granskningar avseende . Styrelsen menar att utredningar inte kan anses leva upp till de krav som man bör kunna ställa på den här typen av ärenden, dvs. ärenden som berör enskilda. handläggare måste enligt styrelsen få det stöd som de behöver för att kunna genomföra kvalitativa utredningar av sjukskrivnas arbetsförmåga. har ett särskilt ansvar när det gäller att verka för enhetlighet i sin bedömning av de sjukskrivna. Ett grundläggande motiv bakom beslut att inrätta den sammanhållna myndigheten 2005 var just att få till stånd en för hela landet mer enhetlig regeltillämpning. Det är viktigt att sjukskrivna så långt möjligt behandlas lika oavsett var i landet man är bosatt. Samma förutsättningar måste också gälla oavsett om den sjukskrivne är anställd hos stora eller små arbetsgivare. har vidare funnit att arbetsgivarkontakter är ett eftersatt område. I samband med att behandlade regeringens förslag att avskaffa kravet på rehabiliteringsutredningar framhöll socialförsäkringsutskottet att det var viktigt att slopandet av arbetsgivarens skyldighet att göra sådana utredningar inte skulle förleda arbetsgivare att tro att deras ansvar för att vidta rehabiliteringsåtgärder påverkades. Utskottet förutsatte också att regeringen följer upp och utvärderar effekterna av att arbetsgivare inte längre ska göra rehabiliteringsutredningar. Styrelsen delar socialförsäkringsutskottets synpunkter och menar, mot bakgrund av vad som framkommit i granskning, att regeringen bör ta initiativ till en sådan uppföljning. Det bör enligt styrelsen vara en prioriterad fråga för såväl regeringen som att säkerställa en hög kvalitet i utredningar av de sjukskrivnas arbetsförmåga. Med detta överlämnas denna redogörelse till . Tryck: , 2007 2006/07:59. analyserar 2005:23 och 2006:21. , RiR 2006:20.