frsrdg · GU04JO1 · 2007-01-01 00:00:00 — med mycket omfattande personal- resurs, vilket inte bedömde adekvat utifrån P.E.E:s behov och kostnaden för det aktuella boendet. En period av oklarhet och oro kring P.E.E:s boende uppstod. erbjöd boende i familjehemmet medan påvisade lösningar för P.E.E., som bedömde var oacceptabla, med tanke på tidigare problem och på den ersättning som boendeenheten begärde. bodde hos sin flickvän eftersom han vägrade att återvända till famil- jehemmet. Kontraktet med familjehemmet sades upp fr.o.m. 2004-05-01. beviljades så kallad inneboendenorm för att kunna bekosta boendet hos flickvännen. Parallellt pågick en diskussion om P.E.E:s möjligheter att söka insatser en- ligt LSS. Vid samtal med LSS-handläggare framkom att motståndet för ansö- kan om insatser fanns hos anhöriga till P.E.E. själv visade viss insikt för sitt handikapp och ville själv ansöka om LSS-insatser. Med hänsyn till detta övergick P.E.E:s framställningar till LSS-handläggare inom socialtjäns- ten. Även fortsättningsvis har dock både IFO och LSS-handläggare deltagit i samtal, besök och planering. blev P.E.E:s boendesituation akut med anledning av att för- hållandet med flickvännen avslutades. 2 006 /0 7:J O1 boendeenhet enligt LSS till och med terminsslutet. Platsen var inte inom den enhet där P.E.E. tidigare bott, och han avvisade erbjudandet bara . Han hämtades av brodern i , och bor i avvaktan på en långsik- tig lösning, hos brodern och hans fru. har i sin handläggning av ärendet kunnat konstatera svårighe- ter med bedömning av insatser utifrån olika aktuella lagstiftningar. tillhör uppenbarligen den personkrets som har rätt till insatser enligt LSS. Hans vårdnadshavare (med stöd från anhöriga) har avböjt att ansöka om så- dana insatser eftersom de ansett att detta skulle stämpla P.E.E. har nu som vuxen själv valt att ansöka om insatser enligt LSS, även om hans inställning är mycket ambivalent. har fattat beslut om att avslå då aktuell ansö- kan från P.E.E., om boende på . överklagade beslutet, med hjälp av personal på skolan. Under processen har P.E.E:s ansökan förändrats och han har ansökt om insats enligt LSS. Framtida insatser är ännu oklara, men i ett akut skede beslutade att bevilja hans ansökan. Därmed har en vidare prövning av överklagan i länsrätten ej bedömts aktuell. har i kontakter med både IFO och LSS-handläggare klargjort att han är intresserad av skolgång eller boende på . Planering för behövliga insatser fortgår. saknar information om i vilken utsträckning aktuell anmälan är känd för P.E.E., som den berör, och hur han själv skulle ställa sig till den. Sammantaget är bedömning att ärendet behandlats korrekt utifrån de förutsättningar som förelegat. U.E., M.S. yttrade sig över remissvaret. De anförde bl.a. följande. Det finns misstankar om att ekonomiska skäl var anledningen till att överkla- gandet inte vidarebefordrades till länsrätten. for illa av de provisoriska boendeformerna som skapades för att lösa hans situation under den tidsut- dräkt som uppstod till följd av socialnämndens hantering av överklagandet. JO inhämtade och tog del av socialförvaltningens journalanteckningar an- gående P.E.E. från dels individ- och familjeomsorgen januari , dels LSS-handläggare majjuni 2004. I ett beslut anförde JO följande. beslut i fråga om bistånd enligt 4 kap. 1 § SoL får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol enligt 16 kap. 3 § samma lag. Av 23 § andra stycket förvaltningslagen (1986:223), FL, framgår att en skrivelse med ett överklagande skall ha kommit in till den myndighet som har meddelat beslu- tet från den dag då klaganden fick del av beslutet. Myndighe- ten prövar därefter om skrivelsen med överklagandet har kommit in i rätt tid och skall, om skrivelsen kommit in , i allmänhet avvisa den (24 § FL). Om skrivelsen inte avvisas skall myndigheten i enlighet med 25 § FL över- lämna skrivelsen och övriga handlingar i ärendet till den myndighet som skall pröva överklagandet. Förvaltningslagen anger inte någon bestämd frist inom vilken den be- slutande myndigheten skall överlämna handlingarna i ett överklagat ärende till den högre instansen. Det ligger dock i sakens natur att överlämnandet 2 006 /0 7:J O1 när sådant skall ske skall ske utan dröjsmål (se , T. m.fl., Förvalt- ningslagen med kommentarer s. 308). Det allmänna kravet i 7 § FL, vilket vilar på uppfattningen att det är av vikt för rättssäkerheten att myndigheten handlägger sina ärenden så enkelt, snabbt och billigt som möjligt, gäller också här. JO har uttalat att överlämnandet i normalfallet bör ske inom (se bl.a. JO:s ämbetsberättelse 1995/96 s. 314). I 27 § FL stadgas att om en myndighet finner att ett beslut, som den har meddelat som första instans, är uppenbart oriktigt på grund av nya omstän- digheter eller av någon annan anledning skall myndigheten ändra beslutet, om det kan ske snabbt och enkelt och utan att det blir till nackdel för någon en- skild part. Skyldigheten gäller som huvudregel även om beslutet överklagas. Den beslutande myndigheten är sålunda under vissa förutsättningar skyldig att meddela ett nytt beslut som ändrar eller upphäver det tidigare beslutet. Det är endast klart oriktiga beslut som omfattas av omprövningsskyldigheten. Skyldigheten inträder inte om det krävs ytterligare utredning i ärendet för att en korrigering skall kunna ske. Omprövningsskyldigheten i 27 § FL är en minimiregel. Frågor om om- prövning i andra fall än de av lagstiftaren påbjudna får lösas genom praxis eller specialbestämmelser. Möjligheten till omprövning utanför 27 § FL bör utnyttjas så att syftet med paragrafen främjas. Ett riktmärke bör alltså vara att omprövning hos den beslutande myndigheten ersätter prövning i högre in- stans om det innebär att oriktiga beslut kan rättas enklare, snabbare och billi- gare utan att säkerheten eftersätts. För det fall klaganden lämnar uppgifter som, om de är riktiga, kan föranleda omprövning torde det vara i linje med lagstiftarens avsikt att med användning av omprövningsinstitutet utanför 27 § FL:s ram behålla ett överklagande för att kontrollera uppgifternas riktighet. Givetvis bör försiktighet iakttas så att förfarandet inte inkräktar på den högre instansens rätt att sörja för behövlig utredning. Möjligheten till omprövning bör inte utnyttjas så att det ger underlag för uppfattningen att myndigheten undertrycker överklagandet. Några närmare föreskrifter om hur en myndighet skall gå till väga när den omprövar sina beslut har inte meddelats. I förarbetena har beträffande tidsåt- gången uttalats att omprövningsmöjligheten inte får utnyttjas så att det slutli- ga avgörandet dröjer längre än annars eller så att förfarandet blir krångligare eller dyrare (se prop. 1985/86:80 s. 77). Myndighetens granskning av om klagandens skrivelse kan föranleda omprövning och, om beslutet inte genast ändras enligt klagandens begäran, överlämnande av klagandens skrivelse till den myndighet som skall pröva överklagandet bör inte heller i dessa fall överstiga . Om myndigheten vid omprövning själv ändrar beslutet såsom klaganden begär förfaller överklagandet (28 § första stycket FL). I så fall tillämpas inte reglerna i 24 och 25 §§ FL. Ändrar myndigheten däremot beslutet på annat sätt än klaganden begär, skall överklagandet anses omfatta det nya beslutet, om inte avvisning skall ske på grund av att skrivelsen med överklagandet har kommit in för sent (28 § andra stycket FL). 2 006 /0 7:J O1 Av utredningen i ärendet framgår bl.a. följande. avslog i kommun P.E.E:s ansökan om bistånd enligt 4 kap. 1 § SoL i form av boende på . Beslutet överklagades till länsrätten genom en skrivelse som kom in till socialnämnden . Överklagandet vidarebefordrades inte till länsrätten. U.E., M.S. uttryckte i sin anmälan till JO misstankar om att socialnämnden uppsåt- ligen hade underlåtit att vidarebefordra överklagandet till länsrätten. Vad som har framkommit av utredningen ger inte stöd för att det skulle förhålla sig på det sättet. har förklarat underlåtenheten att vidarebefordra överklagandet med att nämnden vid en omprövning som skedde enligt för- valtningslagen biföll P.E.E:s ansökan om insatser enligt LSS och att en prövning av överklagandet i länsrätten därefter inte bedömdes som aktuell. Som framgår av det ovan anförda är det endast klart oriktiga beslut som omfattas av omprövningsskyldigheten i 27 § första stycket FL. Det framgår varken av journalanteckningarna från individ- och familjeomsorgen eller remissvaret att socialnämnden vid överklagandetidpunkten, dvs. , ansåg att avslagsbeslutet var oriktigt. Därtill kommer att det var först som P.E.E. ansökte om rätt till insatser enligt LSS. Detta ger vid handen att någon skyldighet till omprövning i FL:s mening inte synes ha förelegat. borde därför efter sedvanlig rättids- prövning skyndsamt, dvs. , ha vidarebefordrat överklagandeskrivelsen och övriga handlingar i ärendet till länsrätten. Fråga uppkommer om socialnämnden genom sitt nya beslut kan anses ha ändrat det tidigare beslutet såsom P.E.E. begärde i sitt överklagande och om överklagandet till följd därav har förfallit. Som framgår av det ovan anförda förfaller ett överklagande av en myndighets beslut, om myndigheten själv ändrar beslutet såsom klaganden begär (28 § första stycket FL). överklagade socialnämndens beslut att avslå hans ansökan om bi- stånd enligt SoL. för överklagandet hade han ännu inte ansökt om insatser enligt LSS. Genom det nya beslutet beviljade socialnämnden P.E.E. insatser enligt LSS för en viss angiven tidsperiod. Av 4 § LSS följer att lagen ger de personer som ingår i lagens personkrets rätt till särskilda insatser som betingas av deras särskilda behov utan att inskränka de rättigheter som den enskilde kan ha enligt någon annan lag. I det nya beslutet tillgodosågs således P.E.E:s begäran inte enligt den lagstiftning som han öns- kade för överklagandet, och den insats som beviljades var begränsad i tiden. Även om P.E.E. genom det nya beslutet rent faktiskt bevil- jades insatser för boende på Salbohedskolan, kan grund av det nu anförda inte själv anses ha ändrat beslutet såsom han begärde i sitt överklagande. I motsats till vad socialnämnden måste ha menat anser jag inte att P.E.E:s överklagande rent formellt har förfallit till följd av den änd- ring som socialnämnden gjorde i beslutet . Med hänsyn till den bristande överensstämmelsen mellan överklagandeskrivelsen och det nya 2 006 /0 7:J O1 beslutet skulle socialnämnden efter genomförandet av omprövningen ha be- handlat P.E.E:s överklagande som ett överklagande av det nya beslutet. Detta följer av 28 § andra stycket FL. skulle följaktligen ha vidare- befordrat det nya beslutet, överklagandeskrivelsen och övriga handlingar i ärendet till länsrätten. Jag vill tillägga att även om överklagandet inte hade förfallit kan det givetvis diskuteras om saken i praktiken hade fallit eftersom P.E.E. beviljades en insats enligt LSS. Detta förhållande har dock nämnden inte haft att beakta vid den formella handläggningen av överklagandet. Avslutningsvis vill jag kort beröra några frågor som rör omprövningsbe- slutet. Som jag har konstaterat ovan kan det ifrågasättas om det över huvud taget har förelegat någon omprövningssituation i det aktuella ärendet. Även för det fall socialnämnden skulle anses ha stöd för sin uppfattning att det funnits skäl att ompröva beslutet måste följande beaktas. Såvitt framgår av LSS-handläggarens journalanteckningar fattade social- nämnden beslut om att bevilja P.E.E. insatser enligt LSS i form av boende på Salbohedskolan den 24 maj11 . Det dröjde således innan omprövningen skedde. Detta är natur- ligtvis en alltför , även om dröjsmålet till viss del har sin förklaring i att ansökan om insatser enligt LSS skedde först efter det att överklagandet kom in till socialnämnden. Det måste klart framgå av ett beslut om den beslutande myndigheten har företagit en omprövning och därigenom helt eller delvis har ändrat ett tidigare meddelat beslut eller om det rör sig om ett självständigt beslut. Detta är sär- skilt viktigt om det får konsekvenser för hanteringen av ett överklagande. Det är inte genom den föreliggande utredningen klarlagt om det av socialnämn- dens beslut framgår att nämnden har företagit en ompröv- ning. Av utredningen framgår inte heller om socialnämnden i samband med det nya beslutet underrättade P.E.E. om att hans överklagande enligt nämn- dens uppfattning hade förfallit. En sådan upplysning borde socialnämnden ha tagit in i beslutet, se proposition 1985/86: 80 s. 80. Tidsutdräkten som uppstod till följd av socialnämndens bristfälliga handlägg- ning av P.E.E:s överklagande resulterade i att hans boendesituation var osäker och sårbar under en inte obegränsad tid. agerande innebar därför en risk för rättsförlust för P.E.E. En klagande måste kunna lita på att ett överklagande snabbt vidarebefordras till överinstansen av den myndighet som har fattat beslutet så att överklagandet kan prövas. Detta är särskilt viktigt när det gäller beslut av här ifrågavarande slag. 2 006 /0 7:J O1 Sociala enheten vid en länsstyrelse hade begränsat sina telefontider. Fråga om enheten uppfyllde kravet på att vara tillgänglig per telefon (Dnr 4324-2004) I en anmälan till JO framförde P.N. klagomål mot i län. Klagomålen avsåg , den sociala funktionen, tillgänglighet per telefon för allmänheten. anförde bl.a. följande. Den sociala funktionens telefontid för allmänheten är begränsad till vardagar kl. 09.0010.00. Det innebär att den som ringer kan få vänta i telefonkö till efter bara för att få besked om att sociala funktionen inte tar emot samtal efter den tidpunk- ten. Det kan ifrågasättas om det är ett bra och tryggt system för allmänheten. i län anmodades att inkomma med upplysningar över vad som hade framförts i anmälan. I remissvaret, som hade beslutats av läns- överdirektören , anfördes bl.a. följande. anser att det finns anledning att se över rutinerna beträffande allmänhetens möjligheter att komma i kontakt med sociala funktionens tjäns- temän. Som anges i promemorian (se nedan; JO:s anm.) har en heldag i janu- ari 2005 avsatts för detta ändamål. Länsledningen kommer att hålla sig infor- merad om resultatet av det arbetet. Redan nu kan dock sägas att ledningen har en klar uppfattning att den tid som anges som allmän telefontid måste utökas. Till remissvaret hade fogats en promemoria som var upprättad av , socialdirektör och sektionschef för sociala funktionen vid Länsstyrel- sen i län. I promemorian anfördes bl.a. följande (bilagan är här ute- lämnad; JO:s anm.). Antalet telefonsamtal från kommunernas socialtjänst och allmänheten till sociala funktionen är stort och resurserna som avsätts för att ta emot samtal per telefon ska balanseras mot övriga uppgifter som myndigheten har. Ambi- tionen att besvara samtal och att ge en god service är hög. En service- förklaring för telefontid i sociala frågor har upprättats. Denna biläggs yttrandet. Kontakt med sociala funktionen kan i första hand tas vardagar då samtliga handläggare har telefontid. Övrig tid finns möj- lighet att lämna meddelanden genom e-post, på fax eller att lämna meddelan- de på röstbrevlåda eller mobiltelefon. Genom sekreterare kan också med- delande lämnas till handläggare av ett ärende som ringer upp . har en hel dag avsatts för utvecklingsarbete beträffande funktionens tillgänglighet. bereddes tillfälle att yttra sig över remissvaret. Per telefon inhämtade JO kompletterande upplysningar från . Därvid framkom i huvudsak följande. Det arbete som inleddes med att se över rutinerna för allmänhe- tens möjlighet att komma i kontakt med sociala funktionens tjänstemän fort- går och utvecklas alltjämt. anges att handläggarna träffas säkrast , , per dag. Bemanningen har utökats med sex nya tjänster. För det fall samtliga linjer är upptagna går det att lämna ett medde- lande på en röstbrevlåda i vilket fall kontakt tas efter telefontidens slut. Hand- läggare som är på sitt rum och inte är upptagna av besök är tillgängliga för telefonsamtal. 2 006 /0 7:J O1 I ett beslut anförde JO följande. Enligt 5 § förvaltningslagen (1986:223), FL, skall myndigheter ta emot besök och telefonsamtal från enskilda. Bestämmelsen utgör emellertid inget hinder mot att en myndighet, när så är nödvändigt, begränsar sin telefontid till per dag. Om särskilda tider är bestämda, skall allmänheten underrättas om dem på lämpligt sätt. Jag har förståelse för att den sociala funktionen vid måste be- gränsa sin telefontid när det gäller att motta samtal från allmänheten. En myndighet har emellertid en långtgående serviceskyldighet. Av 4 § FL fram- går att varje myndighet skall lämna upplysningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp till enskilda i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. När det gäller är även bestämmelsen i 13 kap. 2 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453) av betydelse. Enligt den bestämmelsen har läns- styrelsen till uppgift bl.a. att informera och ge råd till allmänheten i frågor som rör . Sådana frågor kan vara brådskande och angelägna. Härav följer att sociala funktion inte i allt för hög grad kan be- gränsa allmänhetens möjlighet att nå myndigheten per telefon. Med hänsyn till att , efter att ha inlett en översyn av rutinerna såvitt här är i fråga, har förbättrat den sociala funktionens tillgänglighet per telefon finner jag inte skäl att ytterligare uppehålla mig vid saken. Fråga om beräkning av tiden för överklagande av biståndsbeslut (Dnr 776-2004) I en anmälan till JO framförde N.N. klagomål mot bl.a. för att nämnden hade avvisat hans överklagande av ett beslut om att avslå en ansökan om bistånd för såsom för sent inkommet. Inledningsvis inhämtades kopior av dels stadsdelsnämnds beslut av och angående bistånd till N.N. samt beslut om avvisning , dels Länsrättens i dom i mål nr 6169-03. Föredraganden inhämtade vidare telefonupplysningar i saken från social- sekreteraren , stadsdelsförvaltning. upp- gav bl.a. följande. Avvisningsbeslutet expedierades till N.N. som beslutet fattades enligt anteckning på beslutet. När ett avslagsbeslut expedieras antecknas det på handlingen och en över- klagandehänvisning bifogas. Om ett över- klagande kommer in från det att beslutet expedierades anses det vanligtvis ha kommit in i rätt tid. Förvaltningen delger inte beslut med parten genom delgivningskvitto eller förenklad delgivning. i anmodades därefter att inkom- ma med utredning och yttrande över stadsdelsförvaltningens rutiner för be- räkning av tiden för överklagande av biståndsbeslut. Till remissen fogades bl.a. den tjänsteanteckning som upprättades efter det ovan refererade telefon- 2 006 /0 7:J O1 Som sitt remissvar lämnade nämnden ett av sektionschefen och socialsekreteraren upp- rättat yttrande i vilket anfördes följande. Yttrandet avser förvaltningens rutiner för hanteringen av avslagsbeslut och hanteringen av överklagande i nämnda ärende. beslutade stadsdelsförvaltning att avslå ansökan om försörjningsstöd för mars -03. Avslaget administreras till sökande till- sammans med ett brev 030220. Brevet tar upp avslagsgrunden samt informe- rar sökande om att han har en ny besökstid 030310. Brevet och avslaget upp- rättas i två exemplar, ett skickas till sökandes hemadress och ett lämnades i kassan där sökande hämtar sina pengar. Anledningen till att brevet och avsla- get upprättats i dubbla exemplar är att säkerställa att sökande verkligen får informationen. beslutade stadsdelsförvaltning att avslå ansökan om försörjningsstöd för . Avslaget skickas tillsammans med ett brev till sökandes hemadress samt lämnas i kassan, se ovan. Beslutet för överklagas och sändes till länsrätten . inkommer ännu ett överklagande på beslutet fattat -03 och här framkommer att sökande anser sig överklagat även beslutet för mars månad. Något överklagande för mars har dock inte inkommit. Den 14/4 träffar sökande undertecknad på sin stående tid och under detta möte kommuniceras de båda avslagsbesluten. Sökande informeras om att endast avslaget gällande försörjningsstöd för april -03 har skickats till länsrät- ten. Under samtalet tar utredaren upp att något överklagande för mars -03 inte inkommit och om sökande avser att överklaga det beslutet så kommer det troligtvis att avvisas till följd av att det inte inkommit i laga tid. avvisar stadsdelsförvaltningen överklagandet av- seende beslut fattat . Avvisning sker efter att länsrätten över- lämnat dom i mål 6169 där de uppmanar stadsdelsförvaltningen att omprö- va/rättidspröva avslaget. Något formellt överklagande har inte inkommit men då sökande upplever sig ha överklagat även beslutet för mars -03 och då det är länsrättens uppfattning att överklagandet bör rättidsprövas så sker detta. Beslutet att avvisa överklagandet har diskuterats med sökande både före och efter beslutsdagen. Något överklagande på rättidsprövningen har inte inkom- mit. Sökande har påstått att han inte får den post vi tillsänder ho- nom. Som en konsekvens av det lämnas numera alltid en kopia i kassan där sökande hämtar sina pengar. Ytterligare en åtgärd stadsdelsförvaltningen vidtagit för att förbättra kommunikationen med sökande och för att undvika missförstånd med denne är att erbjuda honom en fast besökstid . Sökande har haft en stående tid -03 för att underlätta infor- mationsutbytet. Detta arrangemang bestämdes på möte 021212 där sökande själv deltog. Tyvärr har sökande oftast uteblivit från dessa möten och missför- stånden har fortsatt att genomsyra utredningen. När det gäller överklagandet av beslutet fattat 030220 uppger sökande i brev till daterat 17/2 2004 att han överklagade det beslutet 030224. har inte fått in detta överklagande. 2 006 /0 7:J O1 Den information om rutiner som framkommer i tjänsteanteck- ning 040303 är korrekt. När ett avslagsbeslut expedieras antecknas det på handlingen. Avslaget skickas till sökande tillsammans med en överklagande- hänvisning. Tiden för att överklaga är . Ett överklagande som inkommer det expedierats beräknas med andra ord ha inkommit i laga tid. Det som kan understrykas är att vi i detta ärende arbetat för att all information skall ges både muntligt och skriftligt. yttrade sig över remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. beslut i fråga om bistånd enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453), SoL, får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol enligt 16 kap. 3 § samma lag. I 21 § förvaltningslagen (1986:223), FL, anges bl.a. följande. En part skall underrättas om innehållet i det beslut varigenom myndigheten avgör ärendet, om detta avser myndighetsutövning mot någon enskild. Om beslutet går par- ten emot och kan överklagas, skall han även underrättas om hur han kan överklaga det. Myndigheten bestämmer om underrättelsen skall ske muntligt, genom vanligt brev, genom delgivning eller på något annat sätt. Underrättel- sen skall dock alltid ske skriftligt, om parten begär det. Av 23 § andra stycket FL framgår att ett överklagande skall ha kommit in till den myndighet som har meddelat beslutet från den dag då klaganden fick del av beslutet. Myndigheten prövar om överklagandet har kommit in i rätt tid (s.k. rättidsprövning) och skall i allmänhet avvisa skrivel- sen om den har kommit in för sent (24 § första stycket FL). Om skrivelsen inte avvisas skall myndigheten i enlighet med 25 § FL överlämna skrivelsen och övriga handlingar i ärendet till den myndighet som skall pröva överkla- gandet. Tidsfristen för överklagande räknas från den dag då klaganden fick del av beslutet. Om beslut inte bringas till partens kännedom genom delgivning, skall klagotiden i överensstämmelse med stadgad praxis räknas från den dag då klaganden skriftligen fick del av beslutet genom myndighetens försorg (se , T. m.fl., Förvaltningslagen med kommentarer s. 297 och 302). Ett beslut om att avvisa ett överklagande på grund av att det inkommit för sent förutsätter alltså att myndigheten har kännedom om tidpunkten för delfåendet. Det föreligger inte något tvång för myndigheten att delge ett beslut med den enskilde. Frågan om delgivning skall ske får avgöras från fall till fall och med hänsyn till ärendets utgång och karaktär.