frsrdg · GU04JO1 · 2007-01-01 00:00:00 — Myndigheten konstaterar att handläggningstiden innefattat två . I fall där inhibition begärts eftersträvar myndigheten särskilt skyndsam handläggning. I detta ärende blev handläggningstiden längre än normalt, men myndigheten anser med hänsyn till omständigheterna inte att den varit oskä- ligt lång. översände, som komplettering till sitt remissvar, kopia av tingsrätts slutliga beslut i saken. yttrade sig över remissvaret. I sitt beslut anförde JO följande såvitt avser frågan om hur kronofogdemyndigheten hade handlagt M.N:s överklagande med begäran om inhibition. Av 18 kap. 10 § utsökningsbalken följer att kronofogdemyndigheten, om ett inkommet överklagande inte avvisas, skall översända överklagandet och övriga handlingar i målet till tingsrätten. Kronofogdemyn- digheten skall därvid, enligt 17 kap. 3 § utsökningsförordningen (1981:981), bifoga ett eget yttrande om det inte kan anses obehövligt. Överklagandetidens utgång skall inte avvaktas innan överklagandet över- sänds till tingsrätten. Det har emellertid förutsatts att kronofogdemyndigheten kan dröja något med insändandet om det behövs med hänsyn till ifrågasatt självrättelse. Har klaganden begärt inhibition, bör dock kronofogdemyndighe- ten genast sända handlingarna till tingsrätten, såvida inte förhållandena är sådana att ytterligare verkställighetsåtgärd tills vidare inte är aktuell. (m.fl., Utsökningsbalken, En kommentar, 3 uppl. s. 673). Dåvarande justitieombudsmannen har i ett tidigare beslut framhållit att överklagande och yttrande normalt skall översändas till tingsrät- ten inom en från det att överklagandet kom in (JO 2000/01 2 006 /0 7:J O1 s. 229). I de fall där klaganden har begärt inhibition gäller dock, vilket erinrade om, särskilda skyndsamhetskrav. M.N:s överklagande med begäran om inhibition kom in till kronofogde- myndigheten . Först översändes överklagandet jämte kronofogdemyndighetens yttrande till tingsrätten. Enligt min mening är den tid som förflöt mellan överklagandet och över- sändandet av handlingarna till tingsrätten för lång. När inhibition begärs bör överklagandet genast sändas till tingsrätten. Om kronofogdemyndigheten behöver mer tid för att skriva sitt yttrande bör handlingarna ändå översändas till tingsrätten som myndigheten begär anstånd med att inkomma med yttrande. bedömning att M.N. inte skulle ha framgång i sak utgör givetvis inte skäl att avvakta med att översända hand- lingarna. Mot bakgrund av det anförda utgår jag från att kronofogdemyndigheten ser över sina rutiner avseende hur inkomna överklaganden skall hanteras. 2 006 /0 7:J O1 Handläggningen av ett ärende rörande lokala trafikföreskrifter. Bland annat frågor om en länsrätts behörighet (Dnr 1554-2005) I en skrivelse till JO klagade på i och Länsrätten i . Hon var kritisk till handläggningen av ett ärende angående lokala trafikföreskrifter. Enligt upp- gifter på är det nu tekniska nämnden som är trafiknämnd och därmed ansvarig för lokala trafikföreskrifter. Länsrättens i akt i mål 7275-01 lånades in. Av akten framgick att i en skrivelse som kom in till länsrätten överklagade ett beslut om lokala trafikföreskrifter som i hade fattat . Av dagboksbladet framgick att kontinuerlig handläggning hade skett i må- let fram till . Nästa notering på dagboksbladet är från då gav in en skrift. konstaterade länsrätten att talan mot miljönämndens beslut inte skulle föras hos länsrätten utan hos . Länsrätten an- modade miljönämnden att rättidspröva överklagandet och, om det hade kom- mit in i rätt tid, översända det till i . I den inlånade akten fanns vidare ett brev ställt till lagmannen vid Länsrät- ten i . Brevet var ankomststämplat men inte aktbilagerat eller på annat sätt diariefört. I brevet ställde ett antal frågor. Det framgick varken av akten eller av dagboks- bladet att brevet hade besvarats. Anmälan remitterades till länsrätten som anmodades att göra en utredning och yttra sig över handläggningen av målet. Av remissvaret skulle vidare framgå vilka åtgärder som hade vidtagits med anledning av det brev som ställt till lagmannen och som kom in . I remissvaret som var undertecknat av lagmannen angavs bl.a. följande. Länsrätten kan inte annat än djupt beklaga den långa handläggningstiden av målet. Som utredning och yttrande över handläggningen hänvisar länsrätten till den promemoria som upprättats av chefsrådmannen och som bifogas detta yttrande. Vad gäller brevet ställt till lagmannen och som kom in ger de efterforskningar som länsrätten nu gjort ingen annan förklaring än att brevet av misstag bara har lagts in i akten. Brev som är direkt ställda till lag- mannen öppnas inte vid postöppningen utan kuvertet lämnas direkt till lag- 2 006 /0 7:J O1 Denne gör då en bedömning av om brevet är en administrativ skri- velse som skall diarieföras i det administrativa diariet eller om det tillhör något pågående mål och därmed skall aktbilageras i akten. Uppenbarligen har så inte skett i detta fall. För att motverka att liknande misstag görs framöver har länsrätten hos all berörd personal inskärpt vikten av att handlingar inte bara kan läggas in i en akt utan åtgärd. Av den bifogade promemorian framgick i huvudsak följande. Målet kom in till länsrätten och avgjordes först . Det är givetvis inte acceptabelt, i all synnerhet som det visade sig att länsrätten inte var rätt instans att pröva överklagandet. Jag beklagar att avgö- randet dröjt så . Målet tilldelades fiskalsroteln på avdelning 3. Normalt görs redan inled- ningsvis en prövning av länsrättens behörighet. Jag utgår från att det skett även i detta fall. Att dåvarande rotelinnehavare då inte gjorde den bedöm- ningen som länsrätten senare gjorde, nämligen att länsrätten inte var rätt in- stans, kan jag ha viss förståelse för. Den till beslutet fogade bilagan sa att beslutet skulle överklagas till länsrätten. Till det kommer att det krävdes ett ganska ingående studium av lagtexten där olika lagrum fick jämföras med varandra för att man skulle komma fram till att det var som skulle pröva överklagandet och inte länsrätten inom ramen för en laglighets- prövning. Som bekant blir det aktuellt med en laglighetsprövning först om det inte finns särskilda bestämmelser för överklagande, vilket alltså fanns i detta fall. Man kan emellertid också konstatera att skriftväxlingen i målet var avslu- tad . Målet borde då med länsrättens normala handläggningsrutiner ha avgjorts före, eller kort efter, sommaruppehållet . Så skedde inte och det är inte lätt att nu få klarhet i varför det dröj- de så länge innan målet avgjordes. Några förklaringar har jag dock kunnat få fram. Fiskalsrotlarna på länsrätten har, från och till, haft besvärande målbalanser, bl.a. som en följd av att fiskalerna inte haft någon notarie till sin hjälp. I prin- cip har fiskalen själv fått ta det fulla ansvaret för målen på sin rotel. På fis- kalsroteln på avdelning 3, den fiskalsrotel på länsrätten som har mål om lag- lighetsprövning, hann man inte avgöra målen i den takt som man skulle öns- ka. Det blev en anhopning av allt äldre mål, bl.a. om laglighetsprövning. Med hjälp av andra på avdelningen har fiskalen efter ett förtjänstfullt arbete avgjort många av de äldre målen. Det finns även andra förklaringar till att just det mål som anmälan avser inte kom att avgöras tidigare. En av de fyra fiska- ler som tjänstgjorde på rotel 33 från det att målet kom in till dess att det avgjordes ville av förhållanden som kan karakteriseras som jäv inte handlägga målet. Målet överlämnades då från rotel 33 till en föredragande på avdelningen, där akten av misstag sorterades in bland avdelningens skattemål. Först i samband med de ansträngningar avdelningen, och framför allt fiskalen, gjorde för att avgöra gamla laglighetsprövningsmål kom akten till rätta och målet avgjordes. Som sagts beklagar jag att målet inte har avgjorts tidigare. Som avdelningschef har jag det fulla ansvaret för att målen på avdelningen avgörs i rimlig tid. Minskade resurser och anslag gör att man får acceptera längre handläggningstider än vad som är önskvärt. Så långa handläggningstider som det har blivit i detta fall kan dock inte accepteras. Jag har med nuvarande fiskal, i samband med att de äldre målen om laglighetsprövning avgjordes, diskuterat frågan om fiskalsroteln även i fortsättningen skall tilldelas mål om laglighetsprövning. Jag hade då främst fiskalernas pressade arbetssituation i åtanke. Vi kom dock överens om att det av utbildningsskäl var bra om fiska- lerna även fortsättningsvis handlade mål om laglighetsprövning. Detta förut- satte dock förbättrade rutiner för uppföljningen av äldre mål, vilket har in- 2 006 /0 7:J O1 Med nuvarande verksamhetsstöd, , har möjligheterna att följa upp äldre mål också förbättrats. Min avsikt är att vid ett avdelningsmöte ta upp den av framförda kritiken och de synpunkter som jag har redovisat ovan. kommuns handlingar och beslut i ärendet lånades in. Bland de inlånade handlingarna fanns en underrättelse från tekniska förvaltningen till daterad med följan- de innehåll. Underrättelse om beslut från länsrätten Länsrätten har funnit att rätt instans för överklagning av den lokala trafikföre- skriften är . Vid telefonsamtal den 25/11 2004 med vid länsrätten, in- formerades han om att den överklagade lokala trafikföreskriften blev upphävd av miljönämnden , MN § 373 dnr MN/2001-1398. ansåg att det därmed inte finns någon anledning att vidare- befordra ärendet till utan att istället underrätta er. Anmälan remitterades därefter till tekniska ytt- rande angående handläggningen efter länsrättens beslut . gav som sitt remissvar in ett yttrande upprättat av av- delningschefen . Av yttrandet framgick bl.a. följande. Enligt länsrätten beslut (Mål nr 7275-01E) skulle rättidspröva överklagandet och om det har kommit in i rätt tid översända det till i . Enligt telefonkontakt med länsrätten , , informe- rades han om att den överklagade lokala trafikföreskriften blev upphävd av MN MN § 373 dnr MN/2001-1398. ansåg då att därmed inte finns någon anledning att vidare- befordra ärendet till utan istället underrätta . I ett beslut anförde JO följande. Länsrättens handläggning av mål 7275-01 I 34 kap. 1 § föreskrivs att rättegångshinder självmant skall beaktas av rätten. Grundregeln anses vara densamma inom förvaltningspro- cessen även om den i förvaltningsprocesslagen (1971:291) bara har kommit till uttryck beträffande hinder som består i att talan har väckts för sent (6 §). Till de rättegångshinder som skall beaktas hör att talan har väckts vid fel instans. 2 006 /0 7:J O1 Enligt 7 § förvaltningsprocesslagen skall en länsrätt eller kammarrätt om den i samband med att ett mål inleds finner att den saknar behörighet att handläg- ga målet, om en annan motsvarande domstol är behörig, under vissa angivna förutsättningar överlämna handlingarna i målet till den domstolen. Paragrafen reglerar endast överlämnande till en annan allmän förvaltningsdomstol. Frå- gan om överlämnande till en förvaltningsmyndighet är oreglerad. Ett skynd- samt ställningstagande i behörighetsfrågan är dock särskilt angeläget i ett sådant fall eftersom den som inlett målet vid rättidsprövningen inte får tillgo- doräknas tiden innan överklagandet kommit in till beslutsmyndigheten eller till rätt överinstans (se mitt beslut, JO 2003/04 s. 164). Av det sagda följer att länsrätten när överklagandet kommit in utan dröjsmål haft att ta ställning till om domstolen varit rätt överinstans. Vid en sådan prövning gjord med erfor- derlig noggrannhet, borde länsrätten funnit att överklagandet skulle prövas av . Enligt min mening är det anmärkningsvärt att det felaktiga upptagandet av överklagandet uppdagades först när målet var färdigt för avgöran- de. Länsrätten kan trots angiven förklaring inte undgå kritik i detta avseende. Länsrättens handläggning av brev av Jag noterar att man på länsrätten har inskärpt vikten av att handlingar inte får bli liggande utan att erforderliga åtgärder vidtas och jag utgår från att liknan- de misstag inte skall upprepas. JO bör enligt de regler som gäller för JO:s verksamhet inte utreda händelser eller förhållanden som ligger om det inte finns särskilda skäl för det. Min granskning när det gäller tekniska nämndens hand- läggning avser därför endast handläggningen efter länsrättens beslut . Länsrättens anmodan till den kommunala nämnden att rättidspröva över- klagandet får ses som en serviceåtgärd gentemot utan någon bindande förpliktelse för nämnden. När det gäller hanteringen av överklagandet har nämnden i första hand haft att tillämpa bestämmelserna i förvaltningslagen (1986:223). Av 24 § första stycket förvaltningslagen följer att en myndighet som har meddelat ett överklagat beslutet skall pröva om en skrivelse med ett överkla- gande har kommit in i rätt tid. För det fall att skrivelsen har kommit in för sent skall myndigheten avvisa den om inte undantagen i andra och tredje styckena är uppfyllda. Av 25 § följer vidare att myndigheten om överklagan- det inte skall avvisas skall överlämna skrivelsen och övriga handlingar i ären- det till den myndighet som skall pröva överklagandet. Enligt 27 § skall en myndighet om den finner att ett beslut, som den har meddelat som första instans, är uppenbart oriktigt på grund av nya omständigheter eller av någon annan anledning, ändra beslutet om det kan ske snabbt och enkelt och utan att det blir till nackdel för någon enskild part. Omprövningsskyldigheten gäller även om beslutet överklagas. 2 006 /0 7:J O1 Kommunen har inte redogjort för den rättsliga grunden för att inte rättids- pröva överklagandet. Enligt min mening borde rättidsprövning ha skett varef- ter kommunen skulle ha vidtagit de åtgärder som följt av denna prövning, dvs. avvisat överklagandet eller överlämnat det till . Jag stannar vid dessa uttalanden. 2 006 /0 7:J O1 Central statsförvaltning, arbetsmarknadsmyndigheter m.m. En leverantör, som inte hade deltagit i upphandlingen men som innan tilldelningsbeslutet meddelades hade begärt att få ta del av beslutet, skulle ha fått upplysning om beslutet i samband med att det meddelades (Dnr 2303-2005) I en anmälan till JO klagade /S på med anled- ning av handläggningen av ett upphandlingsärende. Bolaget framförde bl.a. följande. hade genomfört en upphandling rörande automatiserad trafiksäkerhetskontroll. Under handläggningen av ärendet skrev bolagets juridiska ombud till verket och begärde att få del av tilldel- ningsbeslutet så snart ett beslut om vinnande anbudstagare i upphandlingen hade fattats. I en svarsskrivelse uppgav verket att tilldel- ningsbeslut ännu inte förelåg och att myndigheten inte kunde utlova omedel- bart meddelande om beslutet. Verket hänvisade bolaget att återkomma med en sådan begäran. I en skrivelse till verket vidhöll bolagets juridiska ombud den tidigare begäran och uppgav bl.a. att enligt bestämmel- serna om offentlig upphandling kan en leverantör begära att få upplysning om tilldelningsbeslutet när som helst under upphandlingen och upplysningarna skall lämnas genast. tillställde bolagets juridiska ombud upplys- ning om tilldelningsbeslutet med e-post först . Av beslutet framgick att verket hade lämnat upplysning om tilldelningsbeslutet till vinnande anbudsgivare. Den tiodagarsfrist som gäller för prövning av en begäran om överprövning av upphandlingen skulle således löpa ut . Bolaget kunde emellertid till länsrätten per telefax lämna in en ansökan om överprövning av upphandling- en. I anmälan hävdade bolaget att medvetet hade dröjt med att ex- pediera bolagets begäran om utfående av tilldelningsbeslutet för att omöjlig- göra eller försvåra en ansökan om överprövning av upphandlingen. Efter remiss anförde , generaldirektören , i ett ytt- rande följande. Olsens anmälan avser påstående om att hemlighållit information om tilldelningsbeslut i upphandling av automatisk trafiksäkerhetskontroll, s.k. ATK-mätstation. tillskrev och begärde att få tilldel- ningsbeslutet i upphandlingen skickat till sig så snart sådant beslut fattats. inkom inte med något anbud och är därför att anse som en leverantör enligt 1 kap. 28 § andra stycket lagen (1992:1528) om offentlig upphandling (). Enligt bestämmelsen har leverantör som inte lämnat anbud möjlighet 2 006 /0 7:J O1 att på begäran utfå upplysningar om tilldelningsbeslutet. Upplysningarna skall lämnas genast eller så snart det är möjligt. I förarbetena till bestämmelsen anges att en begäran om att utfå upplys- ningarna får framställas när som helst, dvs. även efter det att upphandlingen har avslutats. Den upphandlande enheten skall dock genast eller så snart det är möjligt, sedan en sådan begäran framställts, lämna upplysningar om tilldel- ningsbeslutet till leverantören. Det innebär att enheten i princip skall lämna upplysningarna omgående, förutsatt att det är möjligt med hänsyn till arbetets behöriga gång (prop. 2001/02:142 s. 96). Vid tiden för Olsens brev av var handlingen som ville ha inte upprättad av . meddelade att bolaget kunde återkomma med en begäran att få tilldelningsbeslutet, när så- dant förelåg. meddelade anbudsgivaren att anbudet antagits. Ef- tersom det endast inkom ett anbud i upphandlingen gäller inte upplysnings- skyldigheten som följer av 1 kap. 28 § första stycket . Efter att upphand- lingskontrakt tecknats har länsrätt inte möjlighet att överpröva en upphand- ling. För att ge eventuella missnöjda leverantörer möjlighet att klaga på beslu- tet valde att avvakta med att teckna kontrakt, i enlighet med 7 kap. 1 § tredje stycket, trots att den föreskrivna tidsfristen endast gäller om det finns andra anbudsgivare än den som tilldelats upphandlingskontraktet (jfr prop. 2001/02:142 s. 102). Kontrakt avsågs tecknas . Ett brev från kom ansvarig handläggare för upphandlingen till handa . Handläggaren tolkade brevet som en begäran att utfå upplysningar om tilldelningsbeslutet och skickade beslutet direkt per e- post, samt meddelade Olsens ombud per telefon att handlingen skickats. hade därmed eftermiddagen på sig att inge en ansökan om överpröv- ning till länsrätten och utverka ett eventuellt interimistiskt beslut om att stop- pa upphandlingen. Något beslut meddelades dock inte förrän , efter att upphandlingskontrakt tecknats. Länsrätten hade då inte längre möjlighet att överpröva upphandlingen. Brevet från är stämplat som inkommet till , vil- ket föranlett att undersöka skälen till att handläggaren fick del av brevet först . Förklaringen är att arkiv- och regi- stratursektion var på utbildning (till . En vikarierande registrator fanns på plats under den tiden. Det blev emellertid förseningar med att diarieföra posten. När de ordinarie registratorerna var åter fanns post att registrera för både . Olyck- ligtvis inträffade ett dödsfall inom familjen hos den registrator som i normal- fallet handhar upphandlingssektionens post och registratorn måste lämna ar- betet. Posten som inkommit till upphandlingssektionen blev därför genom- gången sist och kunde inte registreras förrän (var helg- dag). Då var mellan och (klämdag) var handläggarna på upphandlingssektionen lediga och brevet kom inte till hand- läggaren förrän . Detta är naturligtvis beklagligt och ser över rutinerna vid genomgång av inkommen post. Vad som kan tilläggas i övrigt är att handlande inte har varit ägnat att försöka hemlighålla uppgifter i upphandlingen. sena expediering av upplysningarna om tilldelningsbeslutet har dock inte varit avgörande för Olsens möjligheter att få upphandlingen överprövad. Olsens synpunkter på upphandlingen hänför sig till de krav som ställt i förfrågningsunderlaget, dvs. förhållanden som varit tillgängliga för och möjliga att överpröva i ett skede i upphandlingen. inser emellertid att Olsens begäran om att få tilldelningsbeslutet borde ha handlagts tidigare med anledning av bolagets första begäran. 2 006 /0 7:J O1 Bolaget kommenterade remissvaret och uppgav bl.a. följande. Bolagets begä- ran om att få ta del av tilldelningsbeslutet skulle ses mot bakgrund av be- stämmelserna i tryckfrihetsförordningen om rätten att ta del av allmänna handlingar. Den begärda handlingen var en allmän handling och ett skynd- samhetskrav gäller för handläggningen av framställningar om handlingsut- lämnande. I beslut anförde JO följande. Av 1 kap. 28 § lagen (1992:1528) om offentlig upphandling () framgår att när beslut om leverantör och anbud har fattats skall den upphandlande enheten lämna upplysningar till varje anbudssökande eller anbudsgivare om beslutet och skälen för det. Enligt andra stycket i paragrafen skall sådana upplysningar lämnas genast eller så snart det är möjligt till den leverantör som begär det. I 7 kap. finns föreskrifter om överprövning av offentlig upphandling. Av 1 § framgår att en leverantör som anser att han lidit eller kan komma att lida skada enligt 2 § får i en framställning till allmän förvaltningsdomstol ansöka om att upphandlingen skall göras om eller att den får avslutas först sedan rättelse gjorts. Vid annan upphandling än direktupphandling får en ansökan om överprövning inte prövas efter den tidpunkt då ett upphandlings- kontrakt föreligger. Den får dock prövas till dess att gått från det att den upphandlande enheten lämnat upplysningar som avses i 1 kap. 28 § första stycket, eller rätten, om den har fattat ett interimistiskt beslut, upphävt det beslutet. I förarbetena till 1 kap. 28 § andra stycket anfördes bl.a. följande (prop. 2001/02:142 s. 96 f.). I andra stycket har införts en skyldighet för en upphandlande enhet att till varje leverantör som begär det lämna upplysningar om vem eller vilka som tilldelats upphandlingskontraktet och skälen för det. Uppgiftsskyldigheten i andra stycket avser även potentiella leverantörer som visserligen inte är an- budssökande eller anbudsgivare men som ändå har rätt att ansöka om över- prövning eller väcka talan om skadestånd enligt bestämmelserna i 7 kap. Även en anbudssökande eller en anbudsgivare har rätt att med stöd av denna bestämmelse på begäran få upplysningar om tilldelningsbeslutet i exempelvis en situation där en upphandlande enhet inte lämnat dessa upplysningar på eget initiativ enligt första stycket. Begäran får framställas när som helst, dvs. även efter det att upphandlingen har avslutats. Den upphandlande enheten skall dock genast eller så snart det är möjligt, sedan en sådan begäran fram- ställts, lämna upplysningar om tilldelningsbeslutet till leverantören. Det inne- bär att enheten i princip skall lämna upplysningarna omgående, förutsatt att det är möjligt med hänsyn till arbetets behöriga gång. Uppgifter om tilldelningsbeslut får lämnas ut om det kan ske utan skada för det allmänna eller enskild. En sekretessprövning skall således göras i enlighet med bestämmelserna i 6 kap. 2 § första stycket första meningen och 8 kap. 10 § första stycket första meningen sekretesslagen eller enligt vad som föreskrivs i en annan tillämplig sekretessbestämmelse. 2 006 /0 7:J O1 Bolaget har till grund för sina klagomål anfört att vid handlägg- ningen av bolagets skrivelse redan på grund av föreskrifter- na i tryckfrihetsförordningen varit skyldigt att översända tilldelningsbeslutet. Verket har anfört att när skrivelsen kom in till myndigheten var den begärda handlingen, tilldelningsbeslutet, ännu inte upprättad. Av 2 kap. 12 § tryckfrihetsförordningen framgår att en allmän handling som får lämnas ut på begäran genast eller så snart det är möjligt på stället utan avgift skall tillhandahållas den som önskar ta del av handlingen. Enligt 2 kap. 13 § tryckfrihetsförordningen har den som önskar ta del av en allmän hand- ling även rätt att mot fastställd avgift få avskrift eller kopia av handlingen till den del den får lämnas ut. En sådan begäran skall behandlas skyndsamt. Av 2 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen framgår att en handling är allmän, om den förvaras hos myndighet och enligt 6 eller 7 § är att anse som inkom- men till eller upprättad hos myndighet.