frsrdg · GU04JO1 · 2007-01-01 00:00:00 — Rutiner för bra samverkan med såväl hälso- och sjukvården som polisen är speciellt angelägen när det gäller unga missbrukare både för tidig upptäckt och för att förhindra kriminalitet. Av redogörelse för ärendet framgick att B. hade omhänderta- gits enligt LVU och att Länsrätten i län hade bifallit familjenämndens ansökan om att bereda B. vård enligt LVU. JO hade i ärendet tillgång till förvaltningens utredningsdokument och jour- nalanteckningarna i barnavårdsärendet. I ett beslut anförde JO följande. Jag ansluter mig till den bedömning som har gjort. Jag vill för egen del tillägga följande. När det gäller barn och ungdomar som ägnar sig åt ett avancerat missbruk måste se till att den unge snabbt får behövlig vård. Socialtjäns- ten måste ha en klar strategi för sitt utredningsarbete så att det står klart vilken vård som bör förordas i det aktuella fallet. Det torde inte sällan vara nödvändigt att ingripa med tvång i syfte att säkerställa vår- dens genomförande; ett eventuellt samtycke från den enskilde utgör inte alltid en garanti för detta. inledde familjeförvaltningen en barnavårdsutredning angående B. Anledningen var bl.a. en anmälan från modern om att B. hade förlupit hemmet och att hon befarades vistas i olämpliga miljöer. I samband med att B. vårdades för avgiftning på , Uni- versitetssjukhuset , framkom att hon var inne i ett aktivt blandmissbruk och att huvuddrogen tillbaka var rökheroin. som B. var intagen vid sjukhuset diskuterade personal vid sjukhuset och förvaltning- en frågan om behovet av fortsatta insatser för B. Enligt en anteckning i sjuk- husets journal framförde sjukhuset till förvaltningen att man från sjukhusets sida såg mycket allvarligt på B:s missbruk och att om missbruket fortsatte kunde flickan avlida eller ta allvarlig skada. Sjukhuset uttryckte en tveksamhet till den eftervård som förvaltningen planerade pla- cering i familjehem och framförde att det eventuellt fordrades mer kraftfulla insatser, t.ex. behandlingshem. 2 006 /0 7:J O1 I samband med B:s sjukhusvistelse stod det således klart för förvaltningen att B:s missbruksproblematik var mer omfattande än man dittills hade känt till. De nya uppgifterna påkallade ett snabbt och kraftfullt ingripande från nämndens sida för att säkerställa att B. inte gavs tillfälle att fortsätta med sitt mycket allvarliga missbruk. Förvaltningen hade att bedöma vilken form av insats som var nödvändig för att tillgodose detta. Det krävdes också noggran- na överväganden från förvaltningens sida angående i vad mån ett samtycke från flickan kunde anses som tillräckligt för att säkerställa vårdens genomfö- rande. Förvaltningen valde att placera flickan i ett familjehem. Det kan enligt min mening med fog ifrågasättas om detta var en tillräckligt ingripande åtgärd. B. rymde från familjehemmet efter endast . Det borde i vart fall ha stått klart för förvaltningen att familjehemsinsatsen inte var tillräcklig för att tillgodose flickans vårdbehov och att hennes samtycke till den insatsen inte heller säkerställde att vården skulle komma till stånd. Med tanke på flickans ungdom, det allvarliga missbruket och de uppgifter som sjukvården synes ha framfört till förvaltningen måste det i detta skede ha förelegat mycket starka skäl för att överväga ett ingripande med stöd av LVU. arbetade vidare med att försöka motivera B. att ta emot hjälp på frivillig väg. efter avvikelsen från familjehemmet diskuterades en återgång dit, men efter att B. definitivt sade nej till detta försökte förvaltningen fortsättningsvis att få hennes sam- tycke till en vistelse på behandlingshem. , under vilka B. mestadels synes ha levt under oordnade förhållanden, kom en frivillig placering på ett utredningshem till stånd. Av de från förvalt- ningen inhämtade handlingarna framgår att B. drygt en månad senare avvek från hemmet. tvångsomhändertogs hon med stöd av LVU genom beslut av nämndens ordförande efter att hon hade påträffats av polisen i s.k. missbruksmiljö. Det allmänna intrycket av vad som har kommit fram om förvaltningens handläggning är att den har varit alltför passiv bl.a. i det avseendet att man i hög grad har låtit flickans inställning styra valet av vilken behandlingsinsats som skulle föreslås. Även om jag som JO är återhållsam med att uttala mig om en myndighets bedömning i ett enskilt fall vill jag ändå, mot bakgrund av vad som var känt om flickans situation och det akuta vårdbehov som hon synes ha haft, framföra den synpunkten att det är förvå- nande att förvaltningens tjänstemän inte bedömde att förutsättningarna för ett ingripande med stöd av LVU var uppfyllda. Omständigheterna var under alla förhållanden sådana att tjänstemännen, oavsett sin egen inställning i saken, borde ha hänskjutit frågan om ett eventuellt tvångsomhändertagande av B. till familjenämnden eller nämndens ordförande för en bedömning än vad som var fallet. 2 006 /0 7:J O1 Fråga bl.a. om en socialförvaltning, utan samråd med den ena vårdnadshavaren och i strid med vad en domstol hade förordnat om ett barns boende, kunde medverka till att barnet flyttade till den andra vårdnadshavaren (Dnr 4675-2004) har tillsammans sonen ., född . Föräldrarna skilde sig . förordnade i en dom att vårdna- den om C-A. skulle vara gemensam och att C-A. skulle bo hos D.F. I domen förordnades även om visst umgänge mellan J.E. i beslutade att bevilja C-A. insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshind- rade (LSS) i form av bl.a. kontaktperson och korttidsvistelse i kommunens korttidshem Byskogen. beviljade nämnden C-A. kort- tidsvistelse hos en stödfamilj i stället för på Byskogen. inkom en anmälan enligt 14 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453), SoL, till i från . Enligt anmälan hade C-A. berättat att han hade blivit slagen av D.F. ringde en tjänsteman vid socialförvaltningen i Kungs- backa kommun till socialförvaltningen i . Hon uppgav bl.a. att J.E. hade uttryckt oro för C-A:s förhållanden hos D.F. hade också uppgivit att han hade fått ett sms-meddelande från C-A. och att C-A. då hade bett om hjälp från J.E. i beslutade att in- leda en utredning enligt 11 kap. 1 § SoL beträffande C-A:s förhållanden. på eget initiativ D.F:s hem och han vis- tades därefter hos sin stödfamilj fram till . Den 25 febru- ari 2004 hämtade J.E:s syster . i och tog med sig honom till J.E. I en anmälan till JO klagade . Hennes anmälan rörde särskilt att socialförvaltningen hade medverkat till att C-A. hade flyttat hem till sin far trots att tingsrätten hade förordnat att pojken skulle bo hos henne. Flyttningen skedde utan att hon hade informerats eller tillfrågats. anförde vidare bl.a. att det hade varit många tjänstemän in- blandade i ärendet från såväl LSS-enheten som och hon ifråga- satte det lämpliga i detta inte minst från sekretessynpunkt. framförde senare ytterligare klagomål mot nämnden. Inledningsvis inlånades socialnämndens personakter beträffande C-A. från individ- och familjeomsorgsenheten samt LSS-enheten. Därefter remitterades anmälan till i för utredning och yttrande över vad som hade framförts i anmälan. Nämnden antog som sitt remissvar en skrivelse som var undertecknad av socialchefen , chefen för individ- och familjeomsorg samt chefen för . Till socialnämndens yttrande fogades en skrivelse som hade upprättats av , som var kurator vid LSS-enheten (yttrandet är här utelämnat; JO:s anm.). I remissvaret anfördes bl.a. följande. 2 006 /0 7:J O1 Inom Individ- och familjeomsorgen har tre ärendetyper aktualiserats rörande C-A. Utredning enligt 11 kap. 1 § SoL, inledd . Yttrande i vårdnads- och umgängesrättsärende begärd av tings- rätt, inledd . Klagomålshantering över handläggning, inledd . Yttrande till i med anledning av kritik riktad mot socialnämnden från C-A:s far J.E., (Sn dnr 04/065). Beträffande ärenden och insatser hos socialnämnden som avser lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) inom LSS-enhetens verk- samhet har de aktualiserats enligt följande: och hans mor . flyttade från kommun till . C-A., som tillhör personkrets 1 enligt 1 § LSS, var då och började på i en högstadieklass, benämnd Sviten, med särskild kompetens om autism. Han började också i Svitens fritidsverksamhet. En kontaktperson enligt LSS var redan tillsatt efter beslut av i kommun. I samband med att familjen flyttade till beviljades efter ansökan från D.F. ytterligare om insatser enligt LSS: C-A:s mor, , vände sig till socialnämnden med önskemål om hjälp med att teckna avtal beträffande sonens umgänge med fadern , som hennes advokat förslagsvis utformat. i begärde då medverkan från i . Någon överenskommelse om det föreslagna umgängesavtalet kunde dock inte upp- nås. inleddes utredning enligt 11 kap. 1 § Socialtjänstlagen (SoL) efter dels en anmälan från enligt 14 kap. 1 § SoL som inkom (skall vara enligt journalanteckning; JO:s anm.) samt dels med anledning av en anmälan från i som inkom . Av anmälan enligt 14 kap. 1 § SoL, från rektor , framgår bland annat att C-A. berättat att han blivit misshandlad av både modern och fadern. Av anmälan från familjerätten i , , framgår att C-A:s far J.E. utryckt oro för hur sonen mår. Enligt uppgift skall C-A. ha skickat ett sms-meddelande till sin far och uttryckt stor oro och rädsla för hur modern skulle komma att reagera då han berättat på skolan att hon slagit honom. har också sagt att hans far har slagit honom. Vidare skickade C-A. ett sms-meddelande till fadern och skrev, hjälp mig! Uppgift om att han avsåg att rymma från modern framkom också. I ett enskilt samtal, som socialsekreterarna genomförde med C-A. beskrev han med egna ord sin situation och berättade att han regelbundet blivit misshandlad av sin mor. Vidare framkom även uppgift om att hans mor berättat för honom att J.E. misshandlat både honom och hans äldre bror när de var små. förklarade att han inte trodde på att detta ägt rum. På grund av uppgifternas karaktär om barnmisshandel beaktades skydds- aspekten i första hand vilket innebar att socialnämnden bedömde att det var förenligt med C-A:s bästa att tala med honom utan föräldrarnas kännedom för att eventuellt undvika reprimander. gjorde bedömningen att varken uppgifterna från socialnämnden i eller C-A:s egna uppgifter föran- ledde några omedelbara åtgärder. Till grund för den bedömningen låg dels C- A:s funktionshinder, Aspergers syndrom med de kommunikationsproblem och förmågan att uppfatta och förmedla verkligheten som detta innebär. Dels konstaterades att föräldrarna legat i en komplicerad tvist med 2 006 /0 7:J O1 varandra om deras båda gemensamma barn och att detta inverkat menligt på C-A:s totala livssituation. Föräldrarnas konflikt och C-A:s funktionshinder innebar således en komplicerad och svårbedömd kombination och fortsatt utredning bedömdes därför som nödvändig. Utredarna träffade dagen därpå åter C-A. för att informera honom om socialnämndens beslut att inleda utred- ning enligt 11 kap. 1 § Socialtjänstlagen (SoL). informerades även D.F. och ett möte med socialsekreterare bestäm- des till för att diskutera innehållet i anmälan från skolan. Hon förnekade att hon misshandlat C-A. utan menade att detta var en strategi från J.E:s sida att försöka påverka sonen att flytta till honom. dagen efter socialnämndens möte med D.F., rymde C-A. hemifrån och han påträffades utanför polishuset i sund av polisen och förklarade att han inte ville återvända hem till modern i . Han uppgav bland annat att skälet till detta var att han fått utstå en hel del fysiskt våld och kränkningar från sin mor. Då händel- sen inträffade under kvällstid kontaktade polisen kommuns socia- la beredskap som inte lyckades nå någon tjänsteman genom socialjouren i . Med D.F:s samtycke ordnades det emellertid så att C-A. fick åka till sin kontaktfamilj . Kontaktfamiljen var en insats beviljad av socialnämnden i med stöd av LSS. I sammanhanget kan nämnas att socialnämnden beslutade vid sitt sammanträ- de att anmäla uppgifterna om misshandel till polisen. Det kan också nämnas att i beredningen av ärendet var tjänstemannaförslaget till soci- alnämnden att ej anmäla brott mot underårig till polisen. Skälet till detta var bedömningen att detta inte skulle gagna C-A:s bästa mot bakgrund av att det föreligger en familjerättstvist där han troligtvis hamnat i en lojalitetskonflikt i förhållande till sina båda föräldrar. Ytterligare ett skäl var att polisen redan upprättat en anmälan sedan C-A. själv vänt sig dit i samband med att han lämnade sitt hem . Åklagaren beslutade att förunder- sökningen beträffande både J.E. skulle läggas ned då brott inte kun- de styrkas. kontaktade socialsekreterare och informerade om vad som hänt. i kommun inkom till socialnämnden med sin rapport och polisen inkom med sin underrättelse om händelsen till socialnämnden . bedömde att något ingripande inte var behövligt då C-A:s skydd var garanterat i och med att han vistades i sin kontaktfamilj med föräldrarnas godkännande. begärde att få till stånd ett möte med representanter från länshabiliteringen, och skolan samt kontaktfamiljen. Soci- alsekreterare kallade därför till ett möte som bestämdes till . Syftet med träffen var, bland annat efter kritik från C-A:s far J.E., att för- söka skapa förutsättning för honom att bli mer delaktig i de angelägenheter som rör sonen. deltog även hans samt C-A. och hans bror . I syfte att få en helhetsbild av situationen bjöds det s.k. pro- fessionella nätverket in. Dessa var psykolog , kurator och , samtliga barnhabiliteringen. Vidare deltog , lärare på Sviten, kurator , LSS-enheten samt socialsekreterare och socialsekreterare , båda Individ- och familjeomsorgen. C-A:s stödfamilj representerades av B.J. I samband med träffen framförde C-A. önskemål om att i enskildhet få samtala med sin överläkare . Han fick också möjlighet att tala med övrig personal från barnhabiliteringen. Vid träffen inhämtades även båda vårdnadshavarnas samtycke till fortsatt vistelse för sonen i stödfamiljen i avvaktan på den pågående utredningen 2 006 /0 7:J O1 enligt 11 kap. 1 § SoL. Då behovet av skydd, i vart fall tillfälligt, kunde till- godoses inom ramen för de insatser som redan pågick genom LSS-enhetens försorg bedömdes det inte föreligga skäl att besluta om samma insats men med stöd av SoL. hänvisar i sin kritik till denna träff där hon beskriver att hennes in- tryck att C-A. var föremål för tvångsåtgärder förstärkts. Det är naturligtvis förståeligt att missuppfattning kan uppstå i ett sam- manhang där totalt 13 personer deltar och många frågeställningar skall be- handlas. Enligt socialnämndens uppfattning borde frågan om samtycke och dess innebörd ha förtydligats med föräldrarna enskilt efter mötet. uppfattar vidare att hon fått restriktioner av LSS-enheten i sin kontakt med sonen . när han vistades i stödfamiljen, efter tidpunkten då uppgif- terna om misshandel kommit till socialnämndens kännedom (punkt 1 i D.F:s anmälan till JO). Naturligtvis är det så, som D.F. konstaterar i sin anmälan, att social- nämnden inte har några befogenheter att vidta tvångsåtgärder inom ramen för LSS, och så har heller inte skett. Uppenbart är det emellertid så att D.F. inte fått tillräcklig information som tydliggjorde socialnämndens befogenhe- ter i rådande situation. Kurator hänvisade mycket riktigt till Individ- och familjeomsorgen, med anledning av den utredning enligt 11 kap. § 1 SoL som inletts, vilken möjligen teoretiskt, utan hennes kännedom, skulle ha kunnat ha inneburit restriktioner. Vidare tycks det ha rått en viss otydlighet i rollfördelningen mellan hand- läggarna mellan Individ- och familjeomsorgen respektive LSS-enheten som skapat oklarhet beträffande ansvarsområden. Sannolikt hade roller och an- svarsfördelning blivit tydligare om C-A:s boende i stödfamiljen övergått till en insats med stöd av SoL. ordförande blev uppringd av J.E:s syster . som informerade om C-A:s utsatta situation och den infekte- rade vårdnadskonflikten. kontaktade chefen för och familjeomsorgen, . Han uppgav att C-A. för tillfället vistades hos kurator på LSS-enheten och att han uttryckt att han inte ville återvända till sin kontaktfamilj . samt definitivt inte heller hem till sin mor. bekräftade att C-A. befann sig hos henne . , anordnade kurator , på C-A:s begäran en träff som förlades i cafeterian på , enligt D.F:s önskan att mötas på en neutral plats. i stödfamiljen deltog också och han förklarade att de som stödfamilj inte längre orkade kvarstå i sitt uppdrag då situationen blivit alltför påfrestande och att det skulle upphöra . uttryckte då att han inte ville åka hem till sin mor utan hellre till ett familjehem eller korttidshem. Helst ville han åka till sin far. följde med kurator till hennes kontor på LSS-enheten för att ordna ett boende för C-A. inför kommande natt. och sonen enades om att undersöka möjligheten för honom att övernatta i korttidshemmet, vilket sena- re skulle visa sig inte vara möjligt förrän . blev det klart att C-A. kunde få övernatta hos sin kontaktperson, K.F., på förslag från D.F. tog en förnyad telefonkontakt med J.E. där han informe- rades om de uppgifter som lämnat. Olika alternativ diskutera- des därför med J.E. om vad som kunde stå till buds. Han informerades om C- A:s inställning att han inte ville bo hos modern borde respekteras. Om detta alternativ inte var möjligt informerades J.E. om det ansvar som ligger på honom själv att i sin egenskap av vårdnadshavare vidta lämpliga åtgärder som till exempel att komma till och hämta sonen. uppgav också att han fått den rekommendationen av sin advokat. förklarade att det var svårt för honom att ta sig upp till och önskade därför att kommunen skulle ombesörja med tågtransport ned till . 2 006 /0 7:J O1 att socialnämnden inte har sådana befogenheter utan båda vårdnadshavarnas godkännande. Informerades vidare om att socialnämnden i vissa lägen tvångsvis kan besluta om omhändertagande enligt lagen med särskilda be- stämmelser om vård av unga i vissa fall (LVU) men att den bedömningen inte gjordes i detta läge. informerades också vid samtalet ovan om att socialnämnden vid sitt sammanträde beslutat att till polisen anmäla de uppgifter som framkommit om misshandel mot C-A. från både hans och D.F:s sida. I detta sammanhang kan för övrigt nämnas att I.N. som är en till D.F. vände sig dagen efter socialnämndens sammanträde till socialnämndens ordförande och uttryckte stark kritik mot att nämnden beslutat att anmäla brott mot underårig. Följaktligen fick både D.F. kunskap om nämn- dens beslut innan justerat protokoll upprättats. ägde också ett flertal telefonsamtal rum mellan J.E. och kura- tor . Förslaget om att ordna plats för C-A. i korttidsboendet tyckte han inte var något bra förslag. Inte heller att C-A. skulle övernatta hos K.F. men gick med på det efter vädjan från . Helst önskade J.E. att man skulle ombesörja med transport ned till honom i Kungs- backa. Han fick beskedet att några sådana befogenheter inte föreligger inom ramen för LSS. Kurator hjälpte C-A., enligt hans eget önskemål men med uppmaning från faderns sida, att ta kontakt med rådmannen vid sedan han lämnat målnumret. talade med rådmannen och upp- gav att han ville åka till sin far. I samband med detta samtal önskade Strind- lund förhöra sig om hur det skulle ta innan ett avgörande kunde komma till stånd och fick beskedet att det inte kunde ske förrän . Ett tidigareläggande bedömdes också som svårt att genomföra. kan möjligen erinra sig att hon även ställde frågan till rådmannen om rätten kan fatta ett interimistiskt beslut i avvaktan på dom. Beträffande D.F:s kritik mot att kurator tog kontakt med J.E. är det socialnämndens uppfattning att båda vårdnadshavarnas inställ- ning skall inhämtas när det gäller betydande förändringar som rör barnet, vilket var fallet i rådande situation. Det är socialnämndens bedömning att den kontakt som togs med Öster- sunds tingsrätt för att vara C-A. behjälplig, inte var en felaktig handling. Däremot kan man värdera lämpligheten i detta. Beträffande kurator samtal med rådmannen är det tveksamt att detta över huvud taget ägde rum då hon inte hade socialnämndens uppdrag i något familjerättsligt ärende beträffande vårdnad, boende eller umgänge. Mot bakgrund av rådande situation anordnades ett möte, på initiativ av personalen på , där socialnämndens berörda tjänste- män deltog. Dessa personer var kurator , LSS-handläggarna samt sektorschef . Från Individ- och familjeomsorgen deltog chefen för och familjeomsorgen samt socialsekreterarna samt en socionomstuderande praktikant. deltog dels i sin roll som ansvarig för gällande beslut enligt LSS för C-A:s räkning och dels som sakkunnig vid tillämpningen av denna lag. närvaro skedde också i rollen som sakkunnig. studerade vid till socionom. Som en del i utbildningen praktiserade hon hos Individ- och familje- omsorgen i . Hennes roll var således av passiv art. Ett skäl till att kalla till detta möte var att C-A. uttryckt att han skulle avvi- ka från . Han var också ledsen och hade ställt frågor om vad som händer om han skulle göra sig själv eller någon annan illa. Ytterligare ett skäl till att ta kontakt med Individ- och familjeomsorgen var att det stod klart att föräldrarna inte var eniga om föreslagna insatser enligt LSS. En träff kom till stånd . Det som framkommer vid träffen är att C-A. 2 006 /0 7:J O1 vistats i en stödfamilj och att han vid tillfället skulle vara i sko- lan fram till . Det konstaterades att någon bra lösning för C-A:s boende och livsföring i övrigt inte förelåg. Vidare framkom att D.F. accepterade att C-A. inte ville bo hos henne och att placering i familjehem istället skulle kunna vara en lämplig lösning. Framkom vidare att det var hennes åsikt att alternativet att C-A. skul- le åka ned till J.E. inte var lämpligt, mot bakgrund av de samtalskontakter som man planerade att etablera via Barn- och ungdomspsykiatrin (BUP) . Det kunde också konstateras att C-A. mådde väldigt dåligt i rådande situation och att det bedömdes finnas en risk att han skulle kunna skada sig själv. Mot bakgrund av detta var det naturligtvis nödvändigt att en lösning måste komma till stånd omgående och att C-A:s önskemål måste tillmätas största betydelse. Det övervägdes också om en bedömning via BUP skulle ske . Efter samråd med BUP beslutades att inte begära en sådan undersökning. Dessutom förelåg inte behövligt samtycke från vårdnadshavarnas sida till detta. I rådande situation var det viktigt för socialnämnden att snabbt få en allsi- dig bild för att göra en snabb och så bra bedömning som möjligt i den utred- ning enligt 11 kap. 1 § SoL som inletts tidigare, inte minst för en bedömning om skäl för åtgärder enligt L VU föreligger. Samtliga deltagare vid mötet var vid tillfället verksamma på socialnämndens uppdrag men med olika roller. finner inte skäl att kommentera detta ytterligare mer än att det i vissa ärenden är naturligt med många aktörer såväl professionellt som i det naturliga nätverket. Efter träffen som avslutades hämtades C-A. från skolan av kura- tor och någon lösning beträffande boende och livsföring i övrigt fanns överhuvudtaget inte för honom . Av detta skäl fick han åter tillbringa sin tid hos i avvaktan på en lösning. Vidare beslutades att socialsekreterare skulle ha ett enskilt samtal med C-A. för att få klarhet i dels hans inställning i boendefrågan samt dels även göra en bedömning om han var i behov av barnpsykiatrisk bedömning. önskade att detta samtal skulle ske med närvaro. Mot bakgrund av detta kontaktas J.E. av socialsekreterare för att förhöra sig om vilka åtgärder han avsåg att vidta mot bak- grund av rådande situation. I sitt svar uppgav han att han önskade att pojken skulle sättas på en buss för transport ned till honom. menade också att en bedömning via BUP var obehövligt. chefen för och familjeomsor- gen . Han uppgav då att han själv inte hade möjlighet att komma upp och hämta sonen. Han hade däremot uppdragit åt sin syster, , som för tillfället befann sig i sitt fritidshus i i , att hämta C-A.