frsrdg · GU04JO1 · 2007-01-01 00:00:00 — Nämnden motsätter sig sålunda inte en utbyggnad av nätet för trådlös tele- kommunikation men måste beakta och bedöma de synpunkter som framförs av enskilda sakägare. I detta ärende har framförts önskemål om en flyttning av masten ett mindre stycke. Flyttningen kan inte, såvitt nämnden kan bedöma, innebära någon skillnad i täckningsgrad för telekommunikation i området. Skälet som operatören anger är blott och bart kostnadsskäl, dvs. att det blir en fördyring av mastbyggnationen om masten måste flyttas på det sätt som nämnden anger. Nämnden har bedömt att denna fördyring är skälig för att gå enskilda intressen till mötes. Nämnden finner det också anmärkningsvärt att man från sida hävdar att hänsynsregler inte är tillämpliga när det gäller en prövning av ett ärende enligt PBL. Nämnden anser att bestäm- melser alltid gäller när det handlar om störningar från en anläggning, verk- samhet eller aktivitet som kan påverka miljön eller människors hälsa. Denna påverkan anser nämnden behöver inte vara av konkret natur t.ex. att man direkt ser att ett vattendrag förorenas utan kan också vara av rent känslomäs- sig art, t.ex. människors oro. har också återförvisat ärendet till hand- läggning underförstått att nämnden skall bevilja sökt bygglov på sökt plats. Nämnden framhåller härvid återigen sin ståndpunkt att masten flyttas enligt tidigare givna anvisningar och motsätter sig bestämt att fatta beslut enligt direktiv från . Bolaget överklagade nämndens beslut och yrkade att länssty- relsen skulle undanröja beslutet och i första hand bevilja bygglov. I andra hand yrkades att skulle återförvisa ärendet och anmoda nämn- den att med beaktande av allmänna krav på handläggning av ärenden enligt 7 § förvaltningslagen bevilja bygglov. Bolaget ifrågasatte bl.a. om inte 2 006 /0 7:J O1 nämnden på grund av domstolstrots borde fråntas rätten att besluta i bygg- lovsärendet. Anmälan remitterades till yttrande. Nämnden beslutade att som sitt yttrande till JO anta och överlämna miljö- och hälsoskyddschefen tjänsteskrivelse. I skrivelsen anfördes bl.a. följande. Bolaget har hävdat att uppförande av 3G-mast endast omgärdas av bestäm- melserna i PBL. hänsynsregler enligt 2 kap. är enligt bolaget inte tillämpbara. Enligt vad undertecknad kan se finns ingen sådan formule- ring i texten till aktuella paragrafer i . Bolaget å sin sida menar sålunda att eftersom det inte finns någon hänvisning i aktuella paragraftexter i PBL till hänsynsregler kan man således inte åberopa dessa. Samma upp- fattning tycks ha vilket undertecknad tycker är mycket besyn- nerligt. Som nämnden tidigare uttalat i nämndprotokoll anser nämnden att hänsynsregler alltid är tillämpliga på alla typer av anläggningar som uppförs. Det kan, enligt undertecknad, aldrig ha varit lagstiftarens mening att just 3G-master skulle vara undantagna hänsyns- reglerna. Bolagets tidigare överklagande har handlagts av tjänstemän inom rättsenhet med sakkunnig assistans av samhällsbyggnadsenhe- ten. Ett beslut av borde enligt undertecknad ha varit mer allsi- digt genomlyst genom att även miljövårdsenhet blivit involve- rad i ärendet. Om nu bedömt att hänsynsregler inte är tillämp- liga på 3G-master borde direkt ha undanröjt miljötekniska nämndens beslut och beviljat bygglov. I stället återförvisar man ärendet till nämnden vilket medför ytterligare dröjsmål som man undviker att ta beslut i sakfrågan. Undertecknad vill också bemöta bolagets anklagelser om att nämnden dels visat allvarlig respektlöshet mot gällande lagstiftning och dels idkat dom- stolstrots genom att inte följa överprövande myndighets beslut. Anklagelser- na är synnerligen grava. Som tidigare uttalats i ärendets handläggning har nämnden att bevaka och tillgodose såväl enskilda som allmänna intressen. De erinringar som framförts har värderats och beaktats i beslutsfattandet eller uttryckt på annat sätt: Nämnden har varit mån om kommunens medborgare. Att under sådana omständigheter bli anmäld för domstolstrots och respektlös- het inför lagen känns synnerligen tungt. De synpunkter som nämnden fram- fört avseende mastens placering borde bolaget kunna beakta i stället för att hårdnackat hålla fast vid sin uppfattning. Undertecknad vill härmed överlämna ärendet för JO:s avgörande och be- dömning. Undertecknad önskar och förutsätter att inte bara en granskning sker av detta ärendes handläggning visavi gällande lagstiftning utan även utreder eller initierar utredning av vilka förändringar som behövs i PBL och . Bolaget kommenterade remissvaret. upphävde (dnr 403-11424-05) nämn- dens beslut och beviljade det sökta bygglovet. I beslutet föreskrevs de villkor som skulle gälla för bygglovet. anförde bl.a. följande. och är två parallella lagsystem som gäller oberoende av varandra om inte annat utsägs i något specifikt lagrum. 2 006 /0 7:J O1 1 § andra stycket PBL anges att 3 och 4 kap. MB skall tillämpas i fråga om planläggning, bygglov och förhandsbesked. I aktuellt lagrum saknas hänvis- ning till de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. MB vilka således inte är for- mellt tillämpliga vid prövning enligt PBL. I stället gäller de särskilda hän- synsreglerna i 2 och 3 kap. PBL vilka anpassats till de frågor som regleras i PBL. Det är alltså inte möjligt att som miljötekniska nämnden gjort som av- slagsgrund vid bygglovsprövning stödja sig på . I fråga om bygglovsansökans förenlighet med i 2 och 3 kap. gör följande bedömning. kan härvid endast pröva tillåtligheten av den lokalisering som sökanden begärt tillstånd till i detta ärende. finner att de sökta åtgärderna är förenliga med 2 kap. 1 § PBL samt att dessa är lämpliga med hänsyn till landskapsbilden och till natur- och kulturvärdena på platsen. Det har i ärendet inte framkommit några omständigheter som visar att åtgärderna kan medföra fara eller bety- dande olägenheter för omgivningen enligt 3 kap. 2 § PBL. Inte heller i övrigt föreligger hinder för bygglov. har enligt förvaltningsrättsliga grunder som besvärsmyndig- het vid prövning av förvaltningsbesvär möjlighet att meddela nytt beslut i saken, dvs. För att undvika ytterligare tidsutdräkt skall överklagandet bifallas i enlighet med förstahandsyrkandet och bygglov med- delas i enlighet med ansökan. Med anledning av att miljötekniska nämnden i det överklagade beslutet ut- talat att man bestämt motsätter sig att fatta beslut enligt direktiv från länsstyrel- sen vill som tillsynsmyndighet enligt 1 kap. 8 § PBL uttala följan- de. Det lagstadgade överklagningsinstitutet i PBL förutsätter att lagakraftvunna beslut från överinstanser i instanskedjan verkställs i enlighet med den gällande lagstiftningen. Om ett beslut ändras i en överinstans måste alltså miljötekniska nämnden liksom ta ställning till om man i den mån överklagningsrätt finns skall överklaga beslutet. Om det inte överklagas måste man skyndsamt verkställa beslutet i enlighet med den tillämpliga lagstift- ningen. kan alltså inte efter återförvisning av en fråga om bygglov på nytt fatta samma beslut som tidigare upphävts och återförvisats (Se bl.a. uttalanden av JO 2004/05 s. 371 samt 1992/93 s. 531). har vid telefonkontakt upplyst om att be- slutet inte har överklagats. I beslut anförde JO följande. En överinstans kan visa åter ett ärende till den beslutande myndigheten av olika i beslutsskälen redovisade anledningar. Om grunden endast är, att utred- ningen bör kompletteras, uppkommer inga problem när det gäller underin- stansens bundenhet av överinstansens beslut. Underinstansen kan självstän- digt bedöma saken på grundval av tillkommande material. Annorlunda blir det om återförvisningsbeslutet ger uttryck för en annan åsikt i en sakfråga och motiveringen kan sägas innefatta en anvisning till den lägre myndigheten om hur den bör besluta i sak. I ett tidigare JO-ärende (JO 1992/93 s. 238) har JO prövat frågan om myn- digheters bundenhet av en besvärsmyndighets i samband med återförvisning företagna sakprövning. Dåvarande JO Hans Ragnemalm uttalade bl.a. följande. Oavsett anledningen till återförvisningen måste huvudregeln vara, att besvärs- instansens sakprövning, sådan den kommer till uttryck i beslutsmotiveringen 2 006 /0 7:J O1 (domskälen), skall godtas av beslutsmyndigheten, då denna senare meddelar sitt beslut. Den reservationen bör dock tillfogas, att särskilda skäl undantagsvis kan medföra, att huvudregeln genombryts. Skulle efter återförvisningen ny utred- ning ha tillkommit eller nya omständigheter ha framkommit, vilka rimligen skulle ha medfört ett annat ställningstagande från överklagandeinstansens sida, om de tidigare varit kända, bör underinstansen vara oförhindrad att av- vika från den i återförvisningsbeslutet redovisade bedömningen. Detsamma gäller, om besvärsmyndigheten gjort sig skyldig till en uppenbar felbedöm- ning. Det är dock fråga om situationer som påminner om dem som motiverar att resning beviljas i lagakraftvunna beslut (jfr resningsgrunderna nya om- ständigheter och bevis och uppenbart oriktig rättstillämpning). Även om underinstansen således inte kan sägas vara formellt bunden av det ställ- ningstagande i sakfrågan som görs i återförvisningsbeslutets motivering, ligger det, som regeringsrätten betonat, självfallet i instansordningens natur att underinstansen, om särskilda skäl inte talar däremot, godtar överin- stansens bedömning (RÅ 1979 1:95). Jag har inte någon annan uppfattning än den som JO Ragnemalm sålunda gett uttryck för. Enligt beslut hade nämnden inte stöd för att med hänvisning till omgivningens oro för strålning samt till de allmänna hänsynsreglerna i 2 kap. avslå bolagets ansökan om bygglov. Av beslut framgår varför återförvisade ärendet i stäl- let för att bevilja ansökningen. Nämnden hade kunnat överklaga länsstyrel- sens beslut men avstod från att göra det. När den fortsatta handläggningen därefter inte medförde att några nya omständigheter kom fram hade det, mot bakgrund av vad som har sagts om beslutsmyndighetens bundenhet, ålegat nämnden att godta angivna bedömning och att prö- va övriga i PBL upptagna förutsättningar för bygglov. Enligt min mening har nämndens handläggning till men för bolaget för- dröjt ärendets slutliga avgörande. Handläggningen och uppgifterna i remiss- svaret visar på anmärkningsvärda brister i kunskap om grundläggande regler om ärendehandläggning och allmänna förvaltningsrättsliga principer. Jag anser mig till och med kunna göra gällande att handläggningen inte har mot- svarat de krav på saklighet och opartiskhet i offentlig förvaltning som följer av 1 kap. 9 § regeringsformen. har i beslutet utförligt redogjort för ramarna för bygglovsprövningen samt för relationen mellan PBL och miljö- balken. Här kan endast tilläggas att i sitt slutbetänkande Får jag lov? Om planering och byggande (SOU 2005:77) föreslår bl.a. åtgärder för en förbättrad samordning av prövningen enligt PBL och samt att överprövningen av ärenden enligt de bägge regelsystemen sammanförs till s.k. plan- och miljödomstolar. Jag förutsätter att nämnden informerar sig och berörd personal om de reg- ler som gäller för verksamheten samt också i övrigt vidtar nödvändiga åtgär- der för att undvika en upprepning av det inträffade. Det som i övrigt har förekommit i ärendet föranleder inte något uttalande eller någon annan åtgärd av mig. Ärendet avslutas med den allvarliga kritik som ligger i det sagda. 2 006 /0 7:J O1 Kritik mot en att ingripa enligt 10 kap. 1 § mot en kommun i dess egenskap av markägare (Dnr 3821-2005) I en tidigare anmälan, som kom in till JO , dnr 3828- 2004, klagade på i kommun med anledning av handläggningen av ett ärende om olaga markuppfyllnad avseende en fastighet i kommunen. Av handlingar- na framgick att föreningen hade förelagts vid vite att återställa en del av en slänt. Föreningen hade gjort gällande att åtgärden skulle vara meningslös, eftersom större delen av den felaktiga slänten låg på kommunens mark, och hade därför begärt att kommunen skulle åtgärda sin del av området. Förening- ens klagomål hos JO gällde långsam handläggning av ärendet. Enligt anmälan hade inget hänt efter det att en inspektion hade genomförts . Efter en genomgång av handlingarna i ärendet anmodades att göra en utredning och yttra sig beträffande nämndens handläggning av ären- det efter länsrättens dom , i vilken föreningens överklagande av vitesföreläggandet avslagits. I remissvaret redo- gjorde och anförde bl.a. att platsen hade besik- tigats efter det att föreningen hade återkommit med en ny framställan till nämnden, att ett åtgärdsprogram skulle upprättas samt att ett förslag till kostnadsfördelning av de åtgärder som borde vidtagas på sam- fällighetens och kommunens mark skulle presenteras. Nämnden uppgav vida- re att ärendet efter denna komplettering var moget att tas upp till beslut om vidare handläggning och åtgärder för att åstadkomma rättelse. I sitt beslut gjorde JO bedömningen att ett brev från föreningen till nämnden måste anses ha innefattat en begäran om att skulle vidta åtgärder enligt 10 kap. 1 § andra stycket (1987:10) avseende den del som låg på kommunens mark. Han konstaterade att ärendet ännu vid tiden för remissyttrandet till JO inte var klart för avgörande och uttalade kritik mot nämndens handläggning. I en ny anmälan till JO begärde föreningen genom att fortsatta handläggning av ärendet skulle granskas med hänsyn till att kommunen inte hade varit i kontakt med för- eningen efter besiktningen . Muntliga upplysningar inhämtades från , ansvarig för bygglovsavdelningen på i Uppsa- la kommun, som uppgav följande. Kommunen hade inte presenterat något förslag till åtgärder och kostnadsförslag. 2 006 /0 7:J O1 och fått uppgift om att ett förslag skulle lämnas inför kommande byggnads- nämndssammanträde . Nämnden skulle inte komma att fatta något beslut vid sammanträdet eftersom ärendet måste beredas. i kommun anmodades därefter i en remiss att göra en utredning och yttra sig över föreningens anmä- lan. I ett e-postmeddelande till JO , rörande frågan om an- stånd för att besvara remissen, upplyste stadsjuristen bl.a. att kommunen hade schaktat bort markuppfyllnaden. Han upp- gav också att det var ett verkställighetsbeslut som fattats av tjänstemän och inte av nämnden. lämnade därefter följande remissvar. Av utredningen i ärendet framgår att Gårds samfällighetsfö- rening i ett brev till , som det får förstås, har begärt att skulle vidta åtgärder enligt 10 kap. 1 § andra stycket avseende den del av utfyllnaden som låg på kommunens mark. Kommunens handläggning drog ut varför JO i ett beslut av (dnr 3828-2004) riktade kritik mot kom- munens långsamma handläggning av ärendet. Kommunen har först i decem- ber 2005 vidtagit de av föreningen och underrättat före- ningen om detta. Kommunen beklagar tidsutdräkten som inte är acceptabel. Bevakningen av äldre oavgjorda ärenden är en viktig uppgift inte bara för handläggarna på förvaltningen, utan också för nämnden själv, då det ligger i nämndens ansvar att se till att ärenden inte blir för gamla innan de slutligen avgörs. Åtgärder kommer därför att vidtas så att nämnden framgent skärper sin bevakning av gamla oavgjorda ärenden. Föreningen kommenterade remissvaret i en skrivelse . Föreningen invände mot de åtgärder som hade vidtagits av kommunen i de- cember 2005 avseende slänten samt ifrågasatte om åtgärderna hade beslutats i behörig ordning. Enligt föreningen hade kommunens handläggning inneburit att föreningen hade fråntagits möjligheterna att på rättslig grund angripa de beslut som eventuellt hade fattats i ärendet. Föreningen klagade också på det bemötande som företrädare för föreningen hade fått av tjänstemän inom kommunen. Muntliga upplysningar inhämtades från byggnadsnämn- dens sekreterare, som uppgav att nämnden inte hade fattat något formligt beslut beträffande de av kommunen vidtagna åtgärderna. I ett beslut anförde stf JO Ragnemalm i huvudsak följande. Som framgår av JO:s beslut i det tidigare ärendet (dnr 3828- 2004) måste samfällighetsföreningens framställning till anses ha innefattat en begäran om att nämnden skulle vidta åtgärder enligt 10 kap. 1 § avseende den del av utfyllna- den som låg på kommunens mark. En sakägare, t.ex. en granne som påkallat 2 006 /0 7:J O1 ett sådant ingripande, har rätt att inom rimlig tid få ett formligt beslut som han, om det gått honom emot, kan överklaga. Föreningens intresse av en snabb prövning av sin framställning är uppen- bart, då föreningen som ägare till angränsande fastighet vid vite förelagts att vidta åtgärder, som enligt föreningen förutsätter att kommunen utför vissa arbeten beträffande sin mark. En för föreningen positiv utgång i första eller högre instans av det ärende som sålunda initierats kan alltså direkt inverka på förutsättningarna för att utdöma det förelagda vitet. Förklaringen till att , såvitt framgår av utredningen, fort- farande inte fullgjort sina skyldigheter synes få sökas i det förhållandet att nämnden och kommunen tycks ha uppfattats som identiska eller representerande samma intresse, medan kommunen som mark- ägare i själva verket är ett subjekt, som i sammanhanget kan bli föremål för ingripanden från den i och för sig kommunala förvaltningsmyndigheten sida. Att nämnden i remissvar till JO framhåller, att kommunen vidtagit de av föreningen och underrättat föreningen om detta, visar att man inte förstått vad saken gäller. Den centrala frågan i ärendet är inte vad kommunen som markägare för- eningens motpart gjort eller inte gjort utan hur ställer sig till föreningens begäran om ingripande. Detta missförstånd är måhända en förklaring till men ingalunda någon ursäkt för underlå- tenhet att fatta beslut i det av föreningen väckta ärendet enligt plan- och bygg- lagen. Av det sagda framgår att jag är starkt kritisk till han- tering av ärendet. Jag förutsätter att nämnden avgör ärendet genom ett formligt beslut och emotser en kopia av detta beslut. Med den allvarliga kritik som uttalats mot är ärendet hos JO avslutat. Fråga om myndighets bundenhet av besvärsinstansens sakprövning i samband med återförvisning av mål (Dnr 4181-2005) I en anmälan, som kom in till JO , klagade (bolaget) genom på i kom- mun med anledning av nämndens handläggning av ett ärende om bygglov. Av anmälan och därtill fogade handlingar framgick i huvudsak följande. avslog stadsbyggnadsnämnden bolagets ansökan om bygglov för en radiomast och två teknikbodar på fastigheten 4:1 i Söder- tälje kommun. Beslutet överklagades till i som i ett beslut , dnr 4032-04-25302, undanröjde nämndens beslut och återförvisade ärendet till hand- 2 006 /0 7:J O1 överklagade beslut till Läns- rätten i som i en dom , mål nr 17596-04, avslog överklagandet. I domen, som hade vunnit laga kraft, gjorde länsrätten bl.a. följande bedömning. Vad gäller kraven i 3 kap. 1 § PBL konstaterar länsrätten att för mobil- telefoni troligtvis sällan torde upplevas som särskilt tilltalande från estetisk synpunkt oavsett placering. Med hänsyn till kravet på god täckning i hela landet är det också svårt att undvika att ibland måste placeras nära bebyggelse. Basstationens placering har inte heller visats olämplig med hän- syn till landskapsbilden eller natur- och kulturvärden på platsen. Inte heller det förhållande att det finns en befintlig mast från den föreslagna platsen medför att placeringen av masten är olämplig. Kraven i 3 kap. 1 § PBL är därför uppfyllda. I den fortsatta handläggningen av ärendet hade stadsbyggnadsnämnden begärt att bolaget skulle ge in ett fotomontage för klargörande av det intrång i land- skapsbilden som radiomasten skulle komma att föranleda. I sin anmälan till JO framförde bolaget att kommunen inte hade att överpröva beslut fattade av länsrätten i anledning av överklagande. Företrädare för nämnden hade vidare vid tiden för bolagets anmälan till JO åberopat kommunens möjlighet att påbörja ett planförfarande som kunde ta . anmodades att göra en utredning och yttra sig över anmälan. I den tjänsteskrivelse som stadsbyggnadsnämnden lämnade som remissvar framfördes i huvudsak följande. Ansökan om bygglov inkom till samhällsbyggnadskontoret . Samhällsbyggnadskontoret har berett ärendet inför stadsbyggnadsnämndens beslut och fört en dialog med operatörerna bland annat i detta fall genom att föreslå samordning i redan beslutad mast vid 2:7, vilket avvisades av operatörens ombud . Ansökan resulterade i ett avslag § 64 med hänvisning dels till landskapsbilden 3 kapitlet 14 § jämfört med 3 kapitlet 1 § samt dels och inte minst i betydande olä- genheter enligt 3 kapitlet 2 § för Kriminalvårdsanstalter- na och som ligger på andra sidan om väg 225. beslut överklagades av till Länssty- relsen i . beslutade att undanröja det överklagade beslutet och återförvisa ärendet för fortsatt handläggning. överklagade beslut till Länsrätten i i utvecklande av talan § 212 bland annat med motiveringen att frågan om de stora olägenheterna inte belysts och besvarats i beslut. Länsrätten meddelade dom och avslog överklagandet, varvid beslut gäller. Vid stadsbyggnadsnämndens sammanträde , det första efter sommaruppehållet, presenterades ärendet med förslag till beslut. Nämnden bad om ett fotomontage med hänsyn till landskapsbilden, som stöd för nämn- dens bedömning inför beslut. Samhällsbyggnadskontoret kontaktade med begäran om ett fo- tomontage för att tydliggöra för nämnden inför beslut i ärendet. Denna begä- ran bekräftades senare i kontakt via e-post. efterkom inte denna begäran utan ärendet togs upp i stadsbygg- nadsnämnden § 179 där beslut om bygglov fattades. 2 006 /0 7:J O1 Samhällsbyggnadskontoret anser inte att något onödigt dröjsmål har skett i ärendet efter behandlingen i domstolen, endast en enkel begäran om komplet- tering för att underlätta för nämndens ledamöter att besluta i ett ärende. Till remissvaret fogades bl.a. nämndens beslut om bygg- lov för en radiomast och två teknikbodar på fastigheten 4:1 i Östertälje. I bygglovsbeslutet, under rubriken fanns antecknat att samtliga närvarande ledamöter och suppleanter i stadsbyggnadsnämnden avgav ett särskilt yttrande i ärendet. Det särskilda yttrandet, till vilket samtliga tjänstgö- rande ledamöter/ersättare i stadsbyggnadsnämnden anslöt sig, innehöll bl.a. följande. har beslutat bevilja bygglov i enlighet med tjänsteskrivelse daterad för en radiomast och två teknikbodar på del av fastigheten 4:1. avslog ansökan om bygglov . Beslu- tet överklagades till av sökanden. Ärendet återförvisades däref- ter till kommunen som i sin tur överklagade till länsrätten, som avslog kom- munens besvär. I praktiken innebär detta att stadsbyggnadsnämnden står utan valmöj- ligheter och direkt tvingas att ta ett beslut som ingen i nämnden gillar. Masten vid är ett direkt sabotage mot kriminalvårdens verksamhet. Vi har kunnat följa flera spektakulära rymningar, som under- lättats av insmugglade mobiltelefoner. De regler och tillämpningar som styr tillståndsgivning för i an- slutning till säkerhetsklassade fångvårdsanstalter måste ändras så att vi slipper fatta liknande beslut . Härmed meddelas bygglov för masten (härtill är vi nödda och tvungna). I ett beslut anförde JO följande. En överinstans kan visa åter ett ärende till den beslutande myndigheten av olika i beslutsskälen redovisade anledningar. Om grunden endast är att utred- ningen bör kompletteras uppkommer inga problem när det gäller underinstan- sens bundenhet av överinstansens beslut. Underinstansen kan självständigt bedöma saken på grundval av tillkommande material. Annorlunda blir det om återförvisningsbeslutet ger uttryck för en annan åsikt i en sakfråga och motiveringen kan sägas innefatta en anvisning till den lägre myndigheten om hur den bör besluta i sak. I ett tidigare ärende (JO 1992/93 s. 238) har JO prövat frågan om myndig- heters bundenhet av en besvärsmyndighets i samband med återförvisning 2 006 /0 7:J O1 Dåvarande JO Hans Ragnemalm uttalade bl.a. följan- de.