frsrdg · GU04JO1 · 2007-01-01 00:00:00 — Efter påtalanden från barn- och utbildningsnämn- dens ordförande har handlingarna, först beslutet och efter ytterligare telefonsamtal även tidningsartikeln, tagits ned. Delegationsbeslutet är inte en tryckt skrift. En tidningsartikel är en del av en tryckt skrift och omfattas av TF, medan en kopia av en artikel inte utgör en tryckt skrift. Såvitt framkommit har handlingarna anslagits på flera platser i skolan, vilket talar för att det åtminstone i huvudsak var kopior av tidningsartikeln som sattes upp. Bedömningen av om agerande har inneburit en begränsning av en grundlagsenlig rättighet och huruvida begränsningen har indirekt eller direkt samband med materialets innehåll skall emellertid, oav- sett om det är reglerna i TF eller RF som är tillämpliga, göras efter samma kriterier. Utredningen ger inte ett entydigt besked om var handlingarna har varit an- slagna. I anmälan har angetts att de var uppsatta på en informationsplats. I avsaknad av andra uppgifter utgår jag i det följande från att det i samtliga fall har varit fråga om en kopia av tidningsartikeln samt att handlingarna har an- bringats på anslagstavlor. När det gäller det närmare händelseförloppet kan det vidare konstateras att det inte klart framgår av utredningen vilken av skolans tjänstemän som talade med vid de två aktuella tillfällena eller vad som därvid yttrades. I anmälan och det av E.F. ingivna yttrandet från skolpersonalen framförs bl.a. följande. Vid det första telefonsamtalet beordrade en skolassistent att papperna skulle tas ned. Skolassistenten ringde i sin tur till andra tjänstemän som tog ned delegationsbeslutet men lät tidningsartikeln sitta kvar. Påföljande eftermiddag kontaktades personalen av rektor som meddelade att hade ringt honom och sagt att även tid- ningsartikeln skulle tas ned. Dessa uppgifter är dock mycket kortfattade och lämnar ett visst utrymme för att missförstånd kan ha skett vid förmedling av händelseförloppet. Nämndens yttrande i dessa avseenden och vad gäller de överväganden som har föregått telefonsamtal till skolan är summariskt och delvis motsägelsefullt. I remissvaret anförs bl.a. följande. har endast uppmanat en skolledare att göra en prövning och bedömning som denne enligt en praxis i kommunen har att göra. Sedan hade fått information om att anslag som kunde betraktas som inlägg i den 2 006 /0 7:J O1 pågående debatten hade satts upp på skolans ytterdörrar uppmanade han per telefon rektor att låta ta ned affischerna om rektor bedömde att affischernas innehåll kunde betraktas som provocerande. När någon dag därefter uppmärksammades på att affischerna satt kvar och konstaterade att vare sig han eller förvaltningschefen hade fått någon information av rektor om dennes bedömning av innehållet, ringde han på nytt. Eftersom rektor inte var anträffbar talade med en skolassistent. Han upprepade sin begäran, dvs. att rektor måste ta ställning till affischernas innehåll. Enligt kommunens egen praxis ankommer det på rektor att godkänna all affischering på skolans anslagstavlor. Nämnden har inte närmare berört vad som föranledde att anta att rektor inte redan från början hade godkänt att handlingarna hade satts upp. Inte heller har berörts skälet till att rektor förmodades återrapportera sitt ställningstagande i fråga om anslagen till eller till förvaltningschefen. Vidare har nämnden inte berört orsaken till att ytterligare en gång kontaktade sko- lan, dvs. varför han alltjämt antog att rektorn inte hade godkänt kvarvarande anslag. Oavsett hur det förhåller sig i dessa avseenden kan nämndens egna uppgifter om förhållningssätt och uttalanden vid samta- len med rektor och annan skolpersonal svårligen uppfattas på annat sätt än att innehållet i det anslagna materialet har haft direkt betydelse för de åtgärder som har vidtagit. Hans uppmaningar kan inte anses ha varit strikt baserade på bedömningen att ordningens upprätthållande fordrade åtgärder. handlande har därmed stått i strid med den i 2 kap. 1 § 1 RF tillförsäkrade yttrandefriheten. För detta kan inte undgå kritik. Fråga om sekretess mellan olika verksamhetsgrenar inom samma myndighet (Dnr 368-2003) I en anmälan till JO klagade . på i beslut och handläggning av ett ärende om förlängning av parkeringstillstånd för rörelse- hindrad. uppgav bl.a. följande. Sedan hon överklagat ett beslut av i att avslå hennes ansökan om förlängning av parkeringstillståndet hade handläggaren hos begärt in flera kompletterande medicinska intyg. Konsultläkaren hade dock inte ansett att det förelåg tillräckliga medicinska skäl för parkeringstillstånd. beslutade , som ansåg att parkeringstillstånd alltjämt borde medges, att undanröja det överklagade beslutet och visade ärendet åter till behandling. beslut avslutades med följan- de mening: Med anledning av vad som kommit fram om Era medicinska förhållanden avser att pröva dessa i ett särskilt ärende avseende Ert körkort. 2 006 /0 7:J O1 akt i ärendet om parkeringstillstånd lånades in. Med anledning av innehållet i sista stycket i beslut den 9 ja- nuari 2003 anmodades styrelsen att yttra sig rörande tillämpligheten i ärendet av 1 kap. 3 § andra stycket sekretesslagen (1980:100). , genom länsrådet , uttalade i remissvar följande. Bestämmelserna i 1 kap. 3 § sekretesslagen om sekretess myndigheter emel- lan gäller enligt andra stycket också i förhållandet mellan olika verksamhets- grenar inom samma myndighet, när de är att betrakta som självständiga i förhållande till varandra. I ett beslut uttalade regeringen () följande i fråga om besvär från allmänna ombudet för körkortsfrågor över sociala funktionens vid samma länsstyrelse vägran att tillmötesgå hans begä- ran om upplysningar rörande en körkortsinnehavares nykterhetsförhållanden. Både den sociala funktionen och funktionen som allmänt ombud i kör- kortsmål är organisatoriskt sett knutna till en och samma enhet vid länsstyrel- sen, den allmänna enheten. Närmast ansvarig för verksamheten inom enheten är chefen för allmänna enheten. Inte någon av enhetens funktioner är så fri- stående i förhållande till chefen för enheten att den kan agera självständigt. Därav följer att mer betydelsefulla eller principiella ärenden bör avgöras av enhetschefen eller högre chef. Handläggningen av ärendet är då en intern fråga för . Det nu aktuella ärendet är av det slaget. Reformeringen av länsstyrelserna i riktning mot en mera samordnad läns- förvaltning (se prop. 1988/89:154) torde enligt kommentaren till sekretessla- gen (Sekretesslagen. , , , gula bibliotek 2001 sidan 1:8) ha lett till att 1 kap. 3 § andra stycket sekretesslagen inte längre har samma aktualitet som tidigare på länsstyrelseområdet. i är uppdelad på ett flertal organisatoriska en- heter. Förvaltningsenhetens, rättsenhetens och körkortsenhetens arbetsuppgif- ter består av allmänt förvaltningsrättsligt arbete såsom tillståndsgivning, prövning av överklaganden och tillsynsärenden. Överklagande i fråga om parkeringstillstånd handläggs på förvaltningsenheten medan beslut fattas hos rättsenheten. Omprövning av körkort handläggs på körkortsenheten medan beslut fattas hos rättsenheten. I det nu aktuella ärendet har undanröjt kommunens beslut att avslå en ansökan om parkeringstillstånd för en person som enligt utredningen har yrselattacker, balanssvårigheter m.m. Enligt 3 kap. 1 § före- skrifter (VVFS 1996:200) utgör överraskande anfall av balansrubbning eller yrsel som innebär en trafiksäkerhetsrisk, hinder för innehav av körkort. Vid förekomst av vissa sjukdomar på balanssinnet skall enligt 4 § omprövning ske med intervall som bedöms lämpligt i varje enskilt fall. Om det finns anled- ning att anta, att en körkortshavare inte uppfyller de förutsättningar som gäller för att inneha körkort, skall enligt 5 kap. 2 § första stycket kör- kortsförordningen skyndsamt utreda dennes lämplighet. Den aktuella personen innehar enligt vägtrafikregistret körkort utan sär- skilt villkor enligt 3 kap. 10 § körkortslagen (1998:488). Av sistnämnda be- stämmelse framgår att särskilda villkor får föreskrivas efter det att körkortet har utfärdats om villkoren är nödvändiga från trafiksäkerhetssynpunkt. I det här fallet har ansett att trafiksäkerhetsskäl kräver en prövning huruvida de aktuella yrselattackerna och balanssvårigheterna obe- roende av sekretessfrågan utgör hinder för körkortsinnehav eller om körkor- tet bör förenas med särskilt villkor om uppföljande läkarintyg. Sammanfattningsvis anser att 1 kap. 3 § andra stycket sekre- tesslagen inte hindrar utnyttjande av de aktuella uppgifterna på det sätt som skett. 2 006 /0 7:J O1 gavs tillfälle att kommentera remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. Enligt 7 kap. 4 § första stycket sekretesslagen gäller inom sek- retess för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon honom eller henne närstående lider men. Av tredje stycket framgår att med socialtjänst jämställs ärenden om tillstånd till parkering för rörelsehindrade. Gäller sekretess enligt sekretesslagen för uppgift som förekommer hos viss myndighet, får uppgiften enligt 1 kap. 3 § första stycket samma lag inte röjas för annan myndighet i andra fall än som anges i sekretesslagen eller i lag eller förordning till vilken sekretesslagen hänvisar. Vad som sägs om myndighet gäller enligt andra stycket också mellan olika verksamhetsgrenar inom samma myndighet, när de är att betrakta som självständiga i förhållande till varandra. De angivna sekretessgränserna inom myndigheterna syftar till att förhindra att uppgifter om den enskilde, utan lagstöd, sprids inom myndigheten för andra ändamål än det för vilket myndigheten har fått uppgifterna. I vart fall när det gäller de medicinska uppgifterna i ärendet om parker- ingstillstånd har gällt sekretess hos den enhet som inom har handlagt ärendet. Frågan är om beslut i ärendet att pröva M.S:s medicinska förhållanden i ett särskilt ärende avseende hennes körkort inneburit att de sekretessbelagda uppgifterna överförts mellan självständiga verksamhetsgrenar inom myndigheten. Jag konstaterar att lagstiftningens förarbeten, litteraturuttalanden och praxis inte ger något entydigt besked om lagens tolkning i det nu aktuella hänseen- det. Frågan har också utretts av Offentlighets- och sekretesskommittén (SOU 2003:99, se särskilt s. 252260). Det synes dock stå klart att enbart en upp- delning på organisatoriska enheter inom en myndighet inte är tillräckligt för att sekretess skall gälla mellan enheterna. Det krävs också att de har separata beslutsfunktioner. uppfattning är att sekretesslagen inte har hindrat utnyttjan- det av de aktuella uppgifterna för omprövning av M.S:s körkortsinnehav. har allmänt hänvisat till ett regeringsuttalande, reformeringen av länsstyrelserna i riktning mot en mera samordnad länsförvaltning, länssty- relsens organisation och trafiksäkerhetsskäl. Av remissvaret framgår bl.a. att överklaganden i fråga om parkeringstill- stånd handläggs på förvaltningsenhet medan körkortsärenden handläggs på körkortsenheten. Besluten i båda ärendetyperna fattas hos rätts- enheten. Främst på grund härav kan det enligt min mening inte göras gällande att handlagt ärendet i strid med sekretesslagens regler om sekre- tess mellan och inom myndigheter. Det här remitterade ärendet föranleder därför inte något ytterligare uttalande eller någon annan åtgärd från min sida. 2 006 /0 7:J O1 Allvarlig kritik mot en nämnd som, med hänvisning till innehållet i en tidigare artikel, stängt ute en journalist från en presskonferens och även i övrigt vägrat honom information (Dnr 2499-2004) I en anmälan mot i klagade företrädar- na för tidningen i (tidningen), chefredaktören och ansvarige utgivaren , redaktionschefen och biträdande ansva- rige utgivaren samt ordföranden i Norra Journalist- klubb , på nämndens agerande mot tidningens reporter samt på att tidningen hade undanhållits information med hänvisning till att tidning- en hade representerats av nämnde reporter. I anmälan anfördes bl.a. följande. kallade nämnden till presskonferens som brukligt efter varje nämndsammanträde. Tidningens re- porter P.S., som regelmässigt har till uppgift att referera nämndens beslut i olika frågor, infann sig till kulturchefens rum där presskonferensen skulle hållas. Han fick då besked av nämndens ordförande , som brukar vara föredragande vid presskonferensen, att han inte kunde påräkna den information om sammanträdet som de övriga tidningarna fick. Anled- ningen var enligt att P.S. presenterat oriktiga uppgifter i en tidigare artikel och att detta hade fått svåra följder för kulturchefen personli- gen, varför tidningen inte skulle informeras om nämndens verksamhet så länge P.S. var utsedd att skriva. P.S. valde då att avlägsna sig från presskonfe- rensen med oförrättat ärende. kallades på nytt till presskonferens efter nämndsamman- träde. P.S. infann sig återigen men upplystes då av att press- konferensen skulle ställas in om inte P.S. avlägsnade sig. P.S. bad då att få de handlingar som innehöll uppgifter om sammanträdesärenden och beslut men nekades även detta med motiveringen att protokollet inte hade justerats. Så- dana handlingar har dock tidigare alltid lämnats ut utan att protokolljustering hunnit ske, och även fick en konkurrerande tidning del av hand- lingarna efter det att P.S. hade avlägsnat sig. Vid minst ett tillfälle utöver de nämnda har gjort klart för tidningens representanter att han inte tänker medverka till att tidningen får information från honom om tidningen representeras av P.S. Anmälan remitterades till yttrande. I remissvaret anförde nämnden, genom vice ordföranden , i huvudsak följande. strävar efter att alltid informera media om beslut snabbt och korrekt. bjuder regelbundet in till presskonferens och proto- koll offentliggörs på olika sätt, efter justering. Yttrandefrihet och informationsfrihet är två grundläggande rättigheter som nämnden på alla sätt värnar. Till de demokratiska spelreglerna hör också att 2 006 /0 7:J O1 politiker justerar och undertecknar protokoll från arbetsutskott och nämnd- sammanträde. Medias önskan om snabb information kan ibland komma i konflikt med nämndens omsorg om en formellt korrekt hantering. kan inte bestämma över mediernas arbetsfördelning, men i sin strävan att säkra en korrekt information till kommuninvånarna kan nämn- den framföra kritik till media då den anser sig misstolkad. De aktuella händelserna vid presskonferenserna rör för- hållandet till och artiklar av en journalist, , anställd av . anser att det inträffade rör en konflikt mellan en enskild journa- list och kulturnämnden. Förra kulturchefen blev i detta sammanhang mordhotad, hon bad om och fick polisskydd . I skrivelsen menar , och också att kulturnämnden selekterat sin information. Samma handlingar och samma information ges som rutin till all media, antingen vid en presskonferens eller via post. vill understryka vikten av korrekt information till kom- muninvånarna och kommer framöver att på olika sätt aktivt arbeta för att förbättra denna. Till remissvaret fanns fogat ett yttrande av nämndens ordförande . I detta yttrande anfördes bl.a. följande (bilagorna utelämnade här). Undertecknad, , ordförande i i satt tillsammans med kulturchefen i möte med Musik i Syd när Norra (NSK) reporter sökte mig på telefon hos en av kansliets tjänstemän. P.S. var så angelägen om att få tala med mig att tjänstemannen kände sig tvungen att söka upp mig trots det möte vi satt i. P.S. ställde i mitt tycke ledande frågor om den konsert som enligt vårens gene- ralprogram för skulle äga rum . Till denna konsert hade inbjudan från kulturnämnden gått ut till representanter för stu- dieförbund och kulturföreningar för att en ömsesidig avtackning av avgående kulturchef, , skulle kunna ske i anslutning till konserten. Enligt uppgifter som P.S. fått (varifrån vet jag inte) skulle konserten vara utvald av kulturchefen och inköpts enbart för avtackningen. Kostnaden för konserten, , skulle täckas av medel från kulturförvaltningens perso- nalkonto. Eftersom dessa uppgifter var helt felaktiga, försökte jag ge P.S. de riktiga uppgifterna om konserten. Artikeln dagen efter i NSK, , (bifogas), byggde dock på de felaktiga uppgifterna, trots mina tillrättaläggan- den. Artikeln gav upphov till tre insändare som kritiserade mig och kultur- alldeles för kostsam avtackning av kulturchefen och därmed slöseri med skattemedel i NSK. Med anledning av de felak- tiga uppgifterna fick kulturchefen ett hotbrev riktat mot hennes person med ett så obehagligt innehåll att brevet polisanmäldes . kallade jag och oppositionens företrädare i kulturnämnden, Å.S. (m), till pressinformation. NSK företrädd av B.N. och J.- T.T. Vad som stod i deras artiklar dagen efter bifogas. hade kulturnämnden sitt ordinarie sammanträde vid vilket jag inledningsvis (utanför protokollet) redovisade för nämnden vad som hänt. dagen sedvanliga information om nämndens beslut i olika ärenden till de två lokaltidningarna efter nämndsammanträdet ske. Till informationen kom reporter och P.S. från NSK. Kultur- chefen som tog emot P.S., meddelade honom att hon inte ville vara närvaran- de på pressinformationen, eftersom hon var mycket obehagligt berörd av hotbrevet, vilket av alla i hennes omgivning ansågs bero på P.S. felaktigheter i artikeln. (Kulturchefens närvaro vid nämndens pressinformationer är inte 2 006 /0 7:J O1 obligatorisk utan är mer av frivillig art och när behov finns av sakupplysning- ar.) Jag kom in i rummet strax efter det att kulturchefen gått sin väg och jag meddelade P.S. att jag av samma skäl inte heller ville lämna någon informa- tion till NSK via just honom. Jag blev uppringd av en annan reporter på NSK. Jag åkte åter in till kulturförvaltningen för att delta i intervjun, som i huvudsak handlade om varför jag inte lämnat information till P.S. I artikeln Rätt skall vara rätt på ledarsidan i NSK fick jag möjlighet att komma med tillrättaläggande av de felaktiga uppgifterna (bifo- gas). Chefredaktören och redaktionschefen på fick senare beskedet av mig att jag inte heller i fortsättningen kommer att svara på frågor ställda av P.S. men självklart ställer upp för alla andra NSK-reportrar. Efter nästa nämnd- sammanträde företräddes NSK dock återigen av P.S. som då fick beskedet att jag inte kommer att lämna information till honom. Att på detta sätt bli tvungen att avvisa en lokaltidning var en helt unik situ- ation både för mig och för kulturchefen. som politiker med olika uppdrag i kommunen, har jag alltid ställt upp för massmedia, såväl som sena kvällar och . Med anledning av att kulturchefen oförskyllt blev utsatt för insändare med otrevligt innehåll och ett brev med hot riktat personligt mot henne, ville vi tre ledamöter i kulturnämndens arbetsutskott ha ett möte med NSK:s chefredak- tör för att diskutera vad som hänt och hur vi skall kunna återupprätta de goda relationer vi haft tidigare. Detta möte skedde . Vi fick möjlighet att redogöra för vår uppfattning av vad som hänt, vilket också redovisades kor- rekt i NSK dagen efter (bifogas). Också den krönika av , NSK:s chefredaktör, som var införd på kulturchefens sista arbetsdag , uppfattades av både henne och oss politiker som mycket positiv (bi- fogas). Det är inte första gången som P.S. missförstår min muntliga information. Förmodligen beror det på att han saknar tillräckliga grundkunskaper om vår verksamhet. Jag har fått synpunkter och sympatier från organisationsföreträ- dare och kommunalt anställda som varit utsatta av P.S. intervjuteknik. De känner inte igen vad de sagt till honom när man läser vad som står i tidningen. Det är särskilt viktigt att en lokaltidning med mer än 80 procents täckning redovisar kommunala beslut och informationer på ett korrekt sätt. Som fritidspolitiker så tar jag mig rätten att även i fortsättningen avstå från att lämna information till journalister som medvetet utelämnar fakta. Anmälarna kommenterade remissvaret. I beslut anförde JO följande. I 2 kap. 1 § första stycket 1 regeringsformen (RF) sägs att varje medborgare gentemot det allmänna är tillförsäkrad yttrandefrihet, varmed avses frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Begränsning av yttrandefriheten får enligt 2 kap. 12 § RF ske genom lag. Yttrandefriheten utgör en förutsättning för en fri debatt om lämpligheten och riktigheten av myndigheternas handlande och möjliggör därmed också en granskning av hur offentliga tjänstemän sköter sina åligganden. Det skydd för yttrandefriheten som regeringsformen och tryckfrihetsför- ordningen respektive yttrandefrihetsgrundlagen anger är ett skydd gentemot det allmänna. Det allmänna omfattar t.ex. kommunens valda församlingar 2 006 /0 7:J O1 Skyddet innebär att en myndighet inte får ingripa mot någon för att han eller hon har använt sig av sin grundlagsskyddade rätt att yttra sig i massmedier eller på annat sätt gett uttryck för sin uppfattning. Myndigheten är i stället hänvisad till att på lämpligt sätt bemöta och rätta sådana uppgifter som myndigheten anser är felaktiga. Det ankommer på en myndighet att bestämma vad som skall gälla för till- trädet till myndighetens lokaler. En myndighet som på eget initiativ lämnar uppgifter om sin verksamhet till massmedierna kan alltså i och för sig ställa upp villkor för journalisters tillträde till lokalerna. Att på grund av innehållet i en artikel som en journalist har skrivit stänga ute journalisten från en press- konferens och också i övrigt vägra denne information strider dock enligt min mening uppenbart mot här redovisade, grundläggande principer om yttrande- och tryckfrihet. För sitt agerande mot P.S. i detta hänseende förtjänar nämn- den allvarlig kritik. har i sitt yttrande till nämnden förklarat att han tar sig rät- ten att även i fortsättningen avstå från att lämna information till journalister som medvetet utelämnar fakta. I den mån detta yttrande tar sikte på agerande som företrädare för nämnden föranleder det utöver det som redan har anförts följande anmärkning. En begäran i enlighet med regleringen i 2 kap. tryckfrihetsförordningen att få ta del av en handling eller enligt 15 kap. 4 § sekretesslagen (1980:100) att få en uppgift ur en handling måste prövas oavsett från vem denna begäran kommer. Utlämnande av en handling får i princip vägras endast om handling- en inte är allmän eller om den innehåller uppgifter som omfattas av sekretess enligt någon bestämmelse i sekretesslagen. Avser begäran en muntlig uppgift ur en handling kan myndigheten vägra att lämna ut den också med hänvisning till arbetssituationen. Vidare gäller bestämmelserna i 4 och 5 §§ förvaltnings- lagen (1986:223) om myndigheternas serviceskyldighet också i förhållande till journalister. Denna skyldighet kan inte begränsas utöver vad som följer av nämnda bestämmelser. Det inträffade samt de uppgifter som har lämnats till JO visar på anmärk- ningsvärt bristande insikter i den rättsliga regleringen på området. Det är av största vikt att dessa brister avhjälps så att det inom nämnden finns nödvändig kunskap om reglerna om yttrande- och tryckfrihet samt om offentlighet och sekretess. Jag förutsätter därför att nämnden omgående informerar sig och berörd personal om regelsystemet. Det som i övrigt har förekommit i ärendet föranleder inte något uttalande eller någon annan åtgärd av mig. 2 006 /0 7:J O1 Kritik mot en rådman vid en länsrätt för handläggningen av ett ärende om handlingsutlämnande. Bland annat fråga om en begäran om att handlingen skulle skickas med telefax (Dnr 3656-2004) I en anmälan till JO klagade reportern , (VLT), på rådmannen vid Länsrätten i och uppgav följande. hade vid två telefonsamtal begärt att få domen i ett mål översänd per telefax så snart den var offentlig. Vid det andra telefonsamtalet meddelade att domen nu var offentlig. Han vägrade dock att översända den via telefax och var en- dast beredd att skicka den med vanlig post.