frsrdg · GU04RB1 · 2007-01-01 00:00:00 — UNDINHX, som avser att mäta priserna på inhemskt producerade varor och tjänster, steg i genomsnitt. UNDIMPX, som avser att mäta priserna på importerade varor och tjänster, sjönk däremot något. En viktig orsak till att inflationen i genomsnitt blev högre 2006 jämfört med var att energipriserna ökade kraftigt. Exklusive priserna på energi uppgick UND1X-inflationen till i genomsnitt , vilket var oförändrat jämfört med . Varför blev inflationen lägre än målet? En naturlig utgångspunkt när penningpolitiken ska utvärderas är att jämföra utfallet för inflationen med de prognoser som gjort eftersom de utgör en grund för räntebesluten. En svårighet vid en sådan jämförelse är att prognoser fram till och med den andra inflationsrapporten baserades på antagandet att reporäntan skulle vara oförändrad . Därefter baserades prognoserna i stället på antagandet att reporäntan följer marknadens förväntningar såsom de avspeglas i de så kallade implicita terminsräntorna. Det antagandet underlättar en utvärdering av prognoserna eftersom det i normala fall är mer realistiskt. Reporäntan ändras vanligtvis och därmed påverkas utfallet för inflationen. Därför är det svårt att få en exakt uppfattning om träffsäkerheten i de prognoser som gjordes under antagande om reporänta. För de prognoser som gjordes finns dock viss vägledning att få. I fördjupningsrutor i de två första inflationsrapporterna presenterades alternativa prognoser med en reporänta som utvecklades i linje med de implicita terminsräntorna. Av dessa framgår att skillnaden för KPI-inflationen mellan de båda sätten att göra prognoser bedömdes vara ganska liten. Penningpolitiken verkar med viss fördröjning och måste således vara framåtblickande. Det är därför främst de prognoser som gjordes som är relevanta vid en utvärdering av måluppfyllelsen 2006. räknade med att inflationen skulle öka gradvis i takt med ett stigande resursutnyttjande i ekonomin. Inflationen väntades ligga , vilket skulle visa sig vara en överskattning. justerades dock inflationsprognoserna ned över hela prognoshorisonten. Det berodde bland annat på en omvärdering av pristrycket i ekonomin. Olika strukturella faktorer såsom den skärpta konkurrensen inom flera sektorer bedömdes hålla tillbaka inflationen mer än vad som tidigare hade antagits. Efter denna nedjustering var prognoserna för inflationen 2006 relativt träffsäkra. En jämförelse med en sammanvägning av andra prognosmakare visar att avvikelserna i förhållande till prognoser överlag är små. Inflationen 2006 tenderade att överskattas i de prognoser som gjordes (se diagram 1). Under loppet av 2005 justerade även andra prognosmakare ned inflationsprognoserna. Diagram 1: Prognoser för inflationen (KPI) 2006 . och andra prognosmakare. Högsta/lägsta prognos Anm. I jämförelsen med andra prognosmakare ingår prognoser från de prognosmakare som finns med i den sammanställning som görs av . (vilken bland annat inkluderar och svenska och utländska banker) samt , LO och några internationella organisationer. Medianen är den prognos bland övriga prognosmakare som storleksmässigt ligger i mitten. Jämfört med medelvärdet påverkas medianen mindre av enstaka extremvärden. Källor: ., , , och . Om man i stället jämför med enskilda prognosmakare var en av dem som i genomsnitt gjorde de minsta felen i prognoserna för inflationen 2006 (se diagram 2). Det är dock vanskligt att av detta dra några generella slutsatser om olika bedömares prognosförmåga, bland annat eftersom den period som utvärderas är kort (sju prognostillfällen för del). Diagram 2: En jämförelse av prognosfel. och andra prognosmakare. Genomsnittligt prognosfel KPI-inflationen 2006. Anm. Prognosfelet är beräknat som RMKF (roten ur medelkvadratfelet) och avser det fel som respektive prognosmakare i genomsnitt gjorde i prognoserna för inflationen 2006. De andra prognosmakare som ingår i jämförelsen är de prognosmakare som finns med i den sammanställning som görs av . Att inflationen blev fortsatt låg beror inte på att tillväxten i ekonomin varit oväntat svag. BNP-tillväxten 2005, som kan antas ha påverkat inflationsutfallet , blev om något starkare än vad räknade med. Även de flesta andra prognosmakare underskattade styrkan i konjunkturuppgången (se diagram 3). Noterbart är att prognoserna och början av 2005 var närmare utfallet än prognoserna senare . Det berodde bland annat på att nationalräkenskapsstatistik till att börja med pekade på en oväntat svag tillväxt och början av 2005. bedömning var att det rörde sig om en tillfällig konjunktursvacka, men prognosen för tillväxten justerades ändå ned förhållandevis mycket. I efterhand skulle det visa sig att konjunktursvackan var mer kortvarig än väntat och att utfallet enligt reviderad statistik dessutom inte blev lika svagt som först indikerades. Resultatet blev att de BNP-prognoser för som gjordes underskattade tillväxten relativt mycket. Diagram 3: Prognoser för BNP-tillväxten 2005 . och andra prognosmakare. Högsta/lägsta prognos Anm. I jämförelsen med andra prognosmakare ingår prognoser från de prognosmakare som finns med i den sammanställning som görs av . (vilken bland annat inkluderar och svenska och utländska banker) samt , LO och några internationella organisationer. Medianen är den prognos bland övriga prognosmakare som storleksmässigt ligger i mitten. Jämfört med medelvärdet påverkas medianen mindre av enstaka extremvärden. Källor: ., , , och . Vid en jämförelse av hur stora prognosfel för BNP-tillväxten 2005 som olika enskilda prognosmakare i genomsnitt gjorde placerar sig i den sämre halvan (se diagram 4). Det klart största prognosfelet för det var den stora nedrevidering som gjordes i samband med att nationalräkenskapsstatistik då visade på en kraftig dämpning i BNP-tillväxten. Som noterades tidigare måste den här typen av jämförelser av träffsäkerheten i prognoserna tolkas med försiktighet. Diagram 4: En jämförelse av prognosfel. och andra prognosmakare. Genomsnittligt prognosfel BNP-tillväxt 2005. Anm. Prognosfelet är beräknat som RMKF (roten ur medelkvadratfelet) och avser det fel som respektive prognosmakare i genomsnitt gjorde i prognoserna för BNP-tillväxten 2005. De andra prognosmakare som ingår i jämförelsen är de prognosmakare som finns med i den sammanställning som görs av . Sammanfattningsvis blev inflationen 2006 lägre än vad räknade med . Däremot var träffsäkerheten god i de prognoser som gjordes . Inflationens delkomponenter utvecklades dock annorlunda än väntat. Energipriserna blev betydligt högre än vad räknat med medan inflationen exklusive energi steg mindre än väntat. blev BNP-tillväxten 2005 starkare än vad och andra prognosmakare överlag antog i de prognoser som gjordes . Kombinationen av låg inflation och stark tillväxt indikerar att det är förändringar på ekonomins utbudssida som har fortsatt att hålla nere inflationen. Förändringar på ekonomins utbudssida En viktig förändring på ekonomins utbudssida är att produktivitetstillväxten i ekonomin har varit överraskande hög . Att detta är en huvudförklaring till den låga inflationen stöds av makroekonomiska modell som gör det möjligt att tolka varför den faktiska inflationsutvecklingen skilt sig från den av förväntade utvecklingen. (Se vidare fördjupningsrutan Underlag för utvärdering av penningpolitiken 20042006 som publiceras i Penningpolitisk rapport 2007:1.) Den höga produktivitetstillväxten har gjort att produktionen har kunnat öka snabbt utan att företagens arbetskraftskostnader per producerad enhet ökat särskilt mycket. Under ett par års tid sjönk till och med arbetskraftskostnaderna per producerad enhet i näringslivet. saktade produktivitetstillväxten in, vilket medförde att enhetsarbetskostnaderna då ökade något. Men sammantaget har ändå arbetskraftskostnaderna per producerad enhet utvecklats mycket gynnsamt för företagen (se diagram 5). De låga kostnadsökningarna har inneburit att behovet att höja priserna varit begränsat. Diagram 5: Enhetsarbetskostnad och produktivitet i näringslivet. Årlig procentuell förändring. Anm. Kalenderkorrigerade data. Källor: SCB och . Orsakerna till att produktiviteten har förbättrats så snabbt är inte helt klarlagda. En möjlighet är att de stora investeringarna i informationsteknologi som gjordes har börjat ge resultat . Det är också tänkbart att den högre produktivitetstillväxten är en följd av att företag i många sektorer upplever ökad konkurrens, inte minst som en följd av globaliseringen. Som en konsekvens har de sett sig tvingade att rationalisera verksamheten. Med effektivare produktionsprocesser har därmed företagen kunnat tillgodose en stigande efterfrågan utan att behöva nyanställa i samma omfattning som i tidigare konjunkturuppgångar. Sysselsättningen har därför utvecklats relativt svagt sett i relation till den snabba produktivitetstillväxten. Att bedöma varaktigheten i den här typen av förändringar i ekonomins produktionsförutsättningar är genuint svårt. bedömning i de prognoser som gjordes var att produktivitetstillväxten gradvis skulle dämpas kommande år men att den likväl skulle fortsätta att vara betydligt högre än till exempel . När produktivitetstillväxten sjönk var det en nedgång i ungefär den storleksordning som hade räknat med. Men under de tre första kvartalen 2006 tilltog produktivitetstillväxten åter. Bedömningarna kompliceras av att revideringar av data kan göra att historiebeskrivningen ibland ändras. Till exempel reviderades produktivitetstillväxten upp förhållandevis mycket i samband med att SCB publicerade definitiva nationalräkenskaper . En annan utbudsfaktor som bidragit till den låga inflationen är de låga prisökningarna på importerade varor. har priserna på importerade varor och tjänster, exklusive oljeprodukter, sjunkit i konsumentledet. Den starka produktivitetstillväxten har bidragit till den svaga prisutvecklingen också för importerade varor eftersom de bearbetas och distribueras inom landet innan de säljs till konsumenter. Men att det också finns andra förklaringar illustreras av att producentpriserna för importerade konsumtionsvaror, det vill säga priserna i svenska kronor då varorna kommer in i landet, har sjunkit under en stor del av . Producentpriserna på hemmamarknaden har ökat, om än måttligt (se diagram 6). Diagram 6: Producentpriser på konsumtionsvaror enligt hemmamarknadsprisindex (HMPI) och importprisindex () 19942006. Årlig procentuell förändring. Hur importpriserna utvecklas beror bland annat på växelkursen. Att växelkursen har stärkts har bidragit till de låga varuimportpriserna. Uppgången i prisökningstakten för importerade varor sammanföll också med en försvagning av kronan. En annan anledning till att importpriserna har fallit förefaller vara ett förändrat importmönster. En växande andel av importen kommer från så kallade lågkostnadsländer. Importen från har till exempel ökat stadigt . Denna förskjutning av importen till billigare länder bidrar till att sänka de priser som svenska importörer betalar. Betydelsen av denna effekt på de priser som svenska konsumenter möter är svår att uppskatta. har gradvis justerat ned prognosen för prisökningstakten för importerade varor och tjänster (exklusive oljeprodukter) i konsumentledet, men trots det fortsatte den att vara överraskande svag . Direktionens penningpolitiska beslut 20042005 De prognoser och bedömningar som gjordes låg till grund för direktionens beslut att under dessa år sänka räntan, från . sänktes reporäntan till . Inflationen hade fallit . Det var delvis förutsett och sammanhängde med att den snabba uppgången i elpriset försvann ur inflationstalen. Men inflationen blev ännu lägre än väntat. gjorde bedömningen att det underliggande inflationstrycket sannolikt var lägre än man tidigare räknat med, trots en allt tydligare internationell och inhemsk konjunkturuppgång. Lägre importpriser, svagare arbetsmarknad och högre produktivitetstillväxt än man tidigare hade prognostiserat talade för ett mer dämpat löne- och pristryck. lämnades reporäntan oförändrad. syn på den svenska konjunkturutvecklingen blev mer optimistisk, då ny information pekade på en allt starkare internationell och inhemsk utveckling. Det bedömdes finnas skäl att räkna med att konjunkturen skulle fortsätta att stärkas framöver, och prognosen för tillväxten justerades upp både . Därmed väntades också inflationstrycket öka i takt med att resursutnyttjande steg. Detta talade för att penningpolitiken efter hand skulle behöva bli mindre expansiv. Gynnsamma kostnadsförhållanden, bland annat till följd av en fortsatt hög produktivitetstillväxt, bidrog till att ökningen i inflationen dock bedömdes bli måttlig. tydde tillgänglig information på att tillväxten hade mattats något. Den svenska konjunkturutvecklingen bedömdes alltjämt bli god, även om den framöver förmodades gå in i en lugnare fas. Resursutnyttjandet väntades öka gradvis och medföra stigande inflation. Uppgången i inflationen bedömdes dock ske långsammare än vad tidigare räknat med. Olika strukturella faktorer, såsom skärpt konkurrens, bedömdes dämpa inflationen mer än vad som tidigare hade förutspåtts. tilltog osäkerheten om styrkan i konjunkturuppgången. Flera konjunkturindikatorer tydde på en svagare utveckling än väntat. sänktes reporäntan till . Det främsta skälet var att nyinkommen nationalräkenskapsstatistik visade att ekonomin hade vuxit betydligt långsammare än väntat och början av 2005. Tillväxtprognosen justerades därför ned förhållandevis kraftigt på kort sikt. Bedömningen var dock att det handlade om en tillfällig uppbromsning och att det mesta trots allt talade för en förhållandevis god tillväxt framöver. lämnades reporäntan oförändrad. Synen att den svaga tillväxten varit tillfällig fick alltmer stöd, och reviderad statistik visade dessutom att konjunkturutvecklingen och början av 2005 varit något starkare än vad som först framkommit. Den mer expansiva penningpolitiken bidrog till en viss upprevidering av prognoserna för tillväxten och inflationen. Bedömningen var alltjämt att inflationen skulle komma att öka framöver, om än i ganska måttlig takt. Det stod alltmer klart att ekonomin närmade sig ett läge där penningpolitiken skulle behöva läggas om i mindre expansiv riktning. : Reporäntan sänktes till . reserverade sig mot beslutet och ansåg att reporäntan borde sänkas med hänvisning till att inflationsprognosen pekat på ett utrymme att sänka räntan och att utvecklingen därefter indikerat ett ännu svagare pristryck, bland annat till följd av att produktivitetstillväxten fortsatt att förbättras. : Reporäntan sänktes till . och reserverade sig mot beslutet och ansåg att reporäntan borde sänkas med . De förordade en större försiktighet med den penningpolitiska stimulansen, bland annat för att inte uppmuntra till ökad skuldsättning hos hushållen. Ett annat skäl var osäkerheten om styrkan och varaktigheten i den produktivitetsutveckling och växande internationella konkurrens som hållit inflationen nere trots en expansiv ekonomisk politik på flera håll i världen. : Reporäntan hölls oförändrad på . : Reporäntan hölls oförändrad på . : Reporäntan hölls oförändrad på . : Reporäntan hölls oförändrad på . : Reporäntan hölls oförändrad på . : Reporäntan hölls oförändrad på . : Reporäntan hölls oförändrad på . : Reporäntan hölls oförändrad på . Reporäntan hölls oförändrad på . : Reporäntan sänktes till . : Reporäntan hölls oförändrad på . : Reporäntan hölls oförändrad på . : Reporäntan hölls oförändrad på . , och reserverade sig mot beslutet och ansåg att reporäntan borde höjas . De menade att tecknen på en stabil och varaktig konjunkturuppgång hade blivit fler och att det nu var önskvärt att inleda den gradvisa åtstramning av penningpolitiken de såg framför sig. Detta för att minska risken med att kronan skulle försvagas ytterligare till följd av stigande räntor i och att en räntehöjning skulle sända en signal till bostadsmarknaden om att nuvarande prisökningstakt inte var hållbar. Om inflationsförväntningarna är stabila och ligger nära inflationsmålet är det ett tecken på att allmänheten har förtroende för att ska uppnå sitt mål. Ett högt förtroende för inflationsmålet ökar möjligheten att i utformningen av penningpolitiken ta hänsyn till andra faktorer än inflationen, såsom tillväxt och sysselsättning. Diagram 7 visar inflationsförväntningarna hos penningmarknadens aktörer, arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer samt inköpschefer i handeln och industrin. Även om inflationsförväntningarna har ökat något hos de flesta av dessa aktörer förefaller förtroendet för inflationsmålet alltjämt vara stort. Förväntningarna om inflationen är väl samlade kring målet på . Diagram 7: Olika aktörers inflationsförväntningar . 2006, kvartal 1 2006, kvartal 2 2006, kvartal 3 2006, kvartal 4 Inflationen blev högre 2006 än 2005 och låg inom toleransintervallet på , men hamnade ändå under målet. Inflationsutfallet blev lägre än vad räknade med i de prognoser som gjordes , men väl i linje med de prognoser som gjordes . Inflationens delkomponenter utvecklades dock annorlunda än väntat. Energipriserna bidrog till att pressa upp inflationen mer än vad som förutsetts. Inflationen rensad för energipriser var lägre än väntat. Den låga inflationen var inte ett resultat av en svag tillväxt i ekonomin. BNP-tillväxten 2005, som kan antas ha påverkat inflationsutfallet , blev tvärtom god och underskattades i prognoser. Kombinationen av låg inflation och hög tillväxt indikerar att ekonomin påverkats av förändringar på ekonomins utbudssida. Det har framför allt handlat om att produktivitetstillväxten återigen har blivit överraskande hög. En hög produktivitetstillväxt bidrar till att hålla nere företagens kostnader och efterfrågan kan därmed öka utan att det uppstår ett tryck att höja priserna i alltför snabb takt. Det är alltså i grunden gynnsamma förändringar som påverkat den svenska ekonomin . Det låga inflationstrycket i ekonomin har fått till följd att bedrivit en starkt expansiv penningpolitik, trots den goda tillväxten. Den period av räntesänkningar som inleddes fortsatte . Räntan sänktes och en gång i mitten av 2005. Sänkningarna motiverades av att inflationen fallit mer än väntat och att det underliggande inflationstrycket sannolikt var lägre än vad som tidigare bedömts vara fallet. Skälet till räntesänkningen 2005 var att det fanns tecken på att konjunkturen försvagats kraftigt, om än tillfälligt. I och med dessa räntesänkningar hade räntan kommit ned till en historiskt låg nivå på . räknade ändå med att inflationen skulle vara låg även , om än stigande. Bedömningen grundades på att olika strukturella förändringar, bland annat den höga produktivitetstillväxten, fortfarande skulle verka återhållande på inflationen. väntades efterfrågan växa starkt delvis till följd av den expansiva penningpolitiken. Det låga ränteläget hade också medfört att hushållens upplåning och huspriserna stigit snabbt. Det bedömdes därför inte som rimligt att genom ytterligare räntesänkningar försöka driva upp inflationen i snabbare takt. framstod det i stället som allt tydligare att räntan skulle komma att behöva höjas gradvis för att säkerställa en inflation i nivå med målet . Ett säkert och effektivt betalningsväsende ETT SäKERT OCH EFFEKTIVT BETALNINGSVäSENDE 2006/07:RB1 2006/07:RB1 ETT SäKERT OCH EFFEKTIVT BETALNINGSVäSENDE En stor del av arbete med finansiell stabilitet är kopplat till rapporten stabilitet, som publiceras . Rapporten ger en samlad bedömning av risker och hot mot det finansiella systemet, samt motståndskraften mot dessa. Ett annat sätt för att göra sina analyser kända är att hålla tal. höll direktionsledamöterna tolv tal med anknytning till finansiell stabilitet. Bedömning av den finansiella stabiliteten i rapporterna Enligt den analys som gjorde , och som presenterades i de båda rapporterna, förbättrades motståndskraften mot eventuella störningar ytterligare. Det berodde på att de fyra svenska storbankerna, vilka utgör kärnan av det finansiella systemet, fortsatte att förbättra sin lönsamhet. bedömde att riskerna i banksystemet var relativt oförändrade. Diagram 8: Resultat före kreditförluster samt kreditförluster, netto, i storbankerna. Summerat över fyra kvartal, miljarder kronor, priser. Resultat före kreditförluster enligt IFRS Financial Reporting Standards (IFRS). Källor: Bankernas resultatrapporter och . Den viktigaste förklaringen till bankernas förbättrade intjäning var ökad omsättning på aktiemarknaden och stigande börskurser, vilket bidrog till att höja provisionsintäkterna. En hög tillväxt i utlåningen gynnade bankernas räntenetto (intäkter från utlåning minus kostnader för in- och upplåning). Såväl utlåningen till företag som hushåll växte, men en viss dämpning i utlåningstillväxten kunde noteras under slutet av året. Priserna på småhus och kommersiella fastigheter fortsatte också att öka i hög takt. var både företagens och hushållens betalningsförmåga god över lag. Att studera låntagargrupperna är en viktig del av analysen. Det beror på att låntagarna påverkar bankernas kreditrisk, vilken är den största risk som bankerna utsätts för. Diagram 9: Hushållens skulder i förhållande till disponibel inkomst. Anm. Skuldkvoten visar hushållens skulder i förhållande till disponibel inkomst. Osäkerhetsintervallen visar de intervall inom vilka skuldkvoten med 50, 75 och 90 procents sannolikhet bedöms hamna, givet huvudscenario i Inflationsrapport 2006:3. Intervallen speglar därmed osäkerheten kring hur hushållens upplåning påverkas av förändringar i ränta och disponibel inkomst. Den streckade linjen visar prognosen i huvudscenariot. Källor: SCB och . Diagram 10: Hushållens ränteutgifter i förhållande till disponibel inkomst. Anm. Räntekvoten visar hushållens ränteutgifter efter skatt i förhållande till disponibel inkomst. Osäkerhetsintervallen visar de intervall inom vilka räntekvoten med 50, 75 och 90 procents sannolikhet bedöms hamna, givet huvudscenario i Inflationsrapport 2006:3. Intervallen speglar därmed osäkerheten kring hur hushållens ränteutgifter påverkas av förändringar i ränta och disponibel inkomst. Den streckade linjen visar prognosen i huvudscenariot. Källor: SCB och . Riskområden för den finansiella stabiliteten I samband med årets andra rapport gjorde vissa förändringar i sättet att presentera analysen. valde att lyfta fram ett antal områden där man noterade en uppbyggnad av risk. Syftet var att öka tydligheten i analysen. Ingen av dessa risker ansågs vara ett hot mot den finansiella stabiliteten. Men i händelse av ett försämrat ekonomiskt läge ansågs dessa risker ha potential att bli mer betydande. På de finansiella marknaderna såg en risk för snabba priskorrigeringar, eftersom investerarna betalade historiskt låga riskpremier. Det syntes bland annat i att ränteskillnaderna mellan riskfyllda obligationer och statsobligationer var historiskt låga. En ökad finansiell oro skulle därmed kunna leda till att investerarna snabbt säljer riskfyllda tillgångar, med ökad turbulens och minskad likviditet som följd. gjorde bedömningen att den starka uppgången i huspriserna och hushållens skuldsättning inte kunde fortsätta . Prisutvecklingen i den kommersiella fastighetssektorn lyftes också fram som en risk. Det noterades att priserna på kommersiella fastigheter steg snabbt. Att detta inte helt kunde förklaras med stigande hyror och sjunkande vakanser ansåg kunde tyda på ökade risker i placeringarna. noterade att de lånefinansierade företagsköpen som sker via riskkapitalbolag ökade kraftigt. Stigande priser på objekten i kombination med högre belåning bidrog till att riskerna ökade. Utvecklingen i de baltiska länderna lyftes fram som en risk eftersom flera av de svenska bankerna har en betydande verksamhet där. Upplåningen ökade kraftigt i den här regionen, om än från låga nivåer. I en separat artikel i stabilitetsrapporten presenterade sin syn på den mycket kraftiga tillväxten i handeln med kreditderivat och tänkbara risker för stabiliteten i det finansiella systemet.