frsrdg · GU04JO1 · 2007-01-01 00:00:00 — Stadsdels- fullmäktige har i sitt yttrande gjort gällande att en överenskommelse om be- sökstider träffades med de berörda enskilda. 2 006 /0 7:J O1 Som framgår av det ovan anförda har förvaltningen inte ensidigt kunnat besluta om några restriktioner när det gällde besök hos R.K. Däremot har förvaltningen som ansvarig för verksamheten haft att verka för en god ord- ning och en trygg miljö för R.K. och de övriga boende på Havsuttern. Om problemen inte hade kunnat lösas på frivillig väg hade detta kunnat få till följd att R.K. hade förverkat sin hyresrätt. Det ligger i linje med hur social- tjänsten skall arbeta att en sådan situation måste undvikas. Jag har därför inte någon erinran mot att förvaltningen förde en diskussion och träffade en över- enskommelse med R.K. och hennes anhöriga om besök m.m. Ytterst har det givetvis ankommit på de berörda enskilda att själva ta ställning till om de accepterade förvaltningens förslag. Vad som har kommit fram i denna del föranleder inte någon kritik mot förvaltningen från min sida. Vad gäller påståendet om undanhållande av handlingar har stadsdelsfull- mäktige i remissvaret uppgett att handlingsplanen daterad inte fanns i R.K:s akt för S.K:s begäran om kopia av akten . Detta synes vara ett rent misstag av förvaltning- en. Jag har noterat att information om rutiner för handläggningen av hand- lingar tillhörande personakter har aktualiserats vid myndighetsavdelningen. Det finns därför inte skäl för mig att ytterligare uppehålla mig vid saken. Jag vill i sammanhanget nämna att har utfärdat föreskrif- ter och allmänna råd om dokumentation vid handläggning av ärenden och genomförande av insatser enligt SoL, LVU, LVM och LSS (SOSFS 2006:5). Vad S.K. har anfört i övrigt ger inte anledning till någon åtgärd eller något uttalande från min sida. I ett biståndsärende skall i förekommande fall dokumenteras hur det s.k. barnperspektivet har beaktats (Dnr 2886-2005) har en son, J., som vid den aktuella tiden var . J. bor hos M.B. men har ett regelbundet umgänge med sin mor. Föräldrarna har gemen- sam vårdnad om J. hos i kommun om ekonomiskt bistånd till en el-skuld och en skuld avseende hyra. I ett beslut avslog nämnden (delegationsbeslut) M.B:s ansökan. I en anmälan till JO framförde M.B. klagomål mot i Herr- ljunga kommun. Han var missnöjd med att nämnden inte hade velat hjälpa honom och hans son. Han uppgav därvid bl.a. att nu har min el varit av- stängd och jag ska vara ute ur lägenheten . En tjänsteman vid JO:s expedition inhämtade per telefon vissa upplysning- ar från socialsekreteraren vid socialförvaltningen i kommun. Därefter anmodades i kommun att komma in med utredning och yttrande till belysande av hur det s.k. barnper- spektivet hade beaktats vid handläggningen av ärendet. gav in ett yttrande vari anfördes bl.a. följande. 2 006 /0 7:J O1 gör en anmälan avseende att barnperspektivet uteslutits i handläggning av hans ärende. Ärendet gäller ansökan från M.B. avseende ekonomiskt bi- stånd till hyresskuld och el-skuld. Hyresskulden är två obetalda hyror månad 2005 sammanlagt 7 182:-. har en el-skuld på 3 795:- som uppstått sedan 041028. är ensamstående med sin son J. som är och är folkbokförd hos M.B. har arbetat i vid olika byggarbetsplatser. Han har uppburit för- sörjningsstöd från i , och däremellan har M.B. har haft inkomster i form av lön eller a-kassa han Föräldrarna har gemensam vårdnad om J. J. bor hos sin pappa efter att han har varit bosatt hos sin mamma. J:s mamma bor i ... och han har regelbundet umgänge med sin mamma /månad. kommer på besök tillsammans med J:s mamma till och J:s mamma talar om att J. vid tidi- gare tillfälle då M.B. blivit uppsagd från sin bostad så har J. bott hos sin mamma och som M.B. arbetat i bod- de sonen hos sin mamma i . har endast under 2003juli 2005 varit aktuell för försörjningsstöd vid i då han däremellan varit själv- försörjande. har haft hyresskulder och även el- skulder, har beviljat ekonomiskt bistånd till hyresskuld och han har även erhållit ekonomiskt bistånd till del av el-skuld. Barnperspektivet har beaktats då J. har regelbundet umgänge med sin mamma och även varit boende hos henne då M.B. arbetat utom- lands. Vid tidigare tillfälle då M.B. blivit uppsagd från sin bostad har sonen bott hos sin mamma. Föräldrarna har gemensam vårdnad om J. och de har i första hand ansvar för sitt barn. Då det på ett eller annat sätt inte fungerar för den ena föräldern att ta sitt ansvar så är det naturliga för barnet att den andra föräldern tar ett större ansvar. yttrade sig över remissvaret. Han gav därvid in bl.a. en kopia av social- förvaltningens journalanteckningar i hans ärende om försörjningsstöd fr.o.m. t.o.m. . I ett beslut anförde JO följande. Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453), SoL, rätt till bistånd av försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Den enskilde skall genom biståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Biståndet skall utformas så att det stärker hans eller hennes möj- ligheter att leva ett självständigt liv. 2 006 /0 7:J O1 När åtgärder rör barn skall socialnämnden enligt 1 kap. 2 § SoL särskilt beakta vad hänsynen till barnets bästa kräver; det s.k. barnperspektivet. Att barnets intressen särskilt skall beaktas innebär inte att barnets bästa alltid skall vara avgörande för vilka beslut som fattas. Barnperspektivet kan nämli- gen stå i strid med andra intressen. Det är dock angeläget att olika förslag till lösningar analyseras och vägs mot varandra i en beslutssituation. Barnets bästa skall därför alltid beaktas, utredas och redovisas (prop. 1996/97:124 s. 99 f.). När det gäller barnperspektivet i ett ärende angående bistånd anför Social- styrelsen i sin publikation Ekonomiskt bistånd (2003) bl.a. följande (s. 21). Barnens situation ska uppmärksammas särskilt i alla utredningar där de på något sätt är berörda. Barnperspektivet innebär alltså att barnens situation ska uppmärksammas också när vuxna vänder sig till med en ansö- kan om ekonomiskt bistånd. I utredningar om ekonomiskt bistånd är det för- äldrarnas situation, ekonomiskt eller i övrigt, som utreds. Man kan säga att dessa utredningar traditionellt har ett tydligt vuxenperspektiv. En utredning bör dock kunna uppmärksamma även eventuella barn i familjen. Handlägga- ren ska alltså ha både ett vuxenperspektiv och ett barnperspektiv. För att un- derlätta arbetet med dubbla perspektiv kan det behövas nya tänkesätt och rutiner när det gäller utredning, dokumentation etc. Huruvida det finns skäl att utge bistånd avseende en hyresskuld kan inte be- svaras generellt. Om det är en barnfamilj som riskerar att avhysas eller som på grund av hyresskulder har svårt att finna en bostad skall socialnämnden, enligt vad som har anförts ovan, vid ett beslut angående bistånd till skulden beakta barnperspektivet. har tidigare tillsammans med länsstyrelserna genomfört ett projekt rörande hur barnperspektivet beaktas vid handläggningen av ärenden angående ekonomiskt bistånd. I vid handläggning av ekonomiskt bistånd (2002) anförs bl.a. följande när det gäll- er barnfamiljers boende (s. 39 f.). Hyresskulder och vräkningar är något som berör barnen och där måste ställa frågan hur detta påverkar barnens livssituation. Hur påverkar det familjen och barnen att, ibland vid upprepade tillfällen, leva i en otrygg situa- tion, att inte veta om man får bo kvar eller om avhysning kommer att ske? Det är viktigt att hanterar dessa problem i ett tidigt skede och inte väntar in en vräkningssituation för att agera. Avsikten med hyresvärdens meddelandeskyldighet till socialnämnden är att tidigt ge möj- lighet att undersöka om det finns behov av insatser. Frågan om avhysning av barnfamiljer har behandlats i olika sammanhang. Jag kan här särskilt nämna det betänkande, Vräkning och hem- löshet, som Utredningen om vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer har lagt fram (SOU 2005:88). Saken har också berörts av socialutskottet (betänkande 2005/06:SoU19 s. 22 f.). har i sitt remissvar gjort gällande att barnperspektivet be- aktades vid det aktuella beslutet om att avslå M.B:s ifrågava- rande ansökan om försörjningsstöd. Nämnden har därvid anfört bl.a. att Då det på ett eller annat sätt inte fungerar för den ena föräldern att ta sitt ansvar så är det naturliga för barnet att den andra föräldern tar ett större ansvar. 2 006 /0 7:J O1 Med detta synes nämnden mena att barnperspektivet beaktades på så sätt att handläggaren gjorde den bedömningen att J. vid behov kunde bo hos sin mor. Detta övervägande har inte på något sätt kommit till uttryck i vare sig själva beslutet eller dess motivering. Förfarandet står i strid med det ovannämnda kravet på att en myndighet skall redovisa hur barnperspektivet har beaktats. Härutöver vill jag framhålla att de överväganden rörande J:s situation som må ha företagits inte synes ha varit tillräckligt ingående och omfattande för att nämnden skall anses ha uppfyllt kraven på att klarlägga på vilket sätt nämn- dens beslut skulle kunna påverka J:s situation. Jag vill härvid särskilt peka på att enligt remissvaret uppgav J:s mamma vid ett besök på socialförvaltningen att J. hade bott hos henne i sam- band med att pappan blivit uppsagd från sin bostad eller arbetat utomlands. Av förvaltningens journalanteckningar i ärendet om försörjningsstöd framgår dock även att mamman vid besöket uppgav att hon hade tre andra barn i hus- hållet, att hon inte mådde bra psykiskt och att hon inte orkade ha J. boende hos sig på heltid. Att nämnden under sådana förhållanden har låtit sig nöja med en underförstådd hänvisning till sonens möjligheter att bo hos sin mam- ma, kan inte anses vara tillfredsställande. Vad jag nu har anfört får inte tas till intäkt för att jag anser att det var fel av nämnden att avslå M.B:s ansökan om bistånd. Min kritik tar sikte på ut- redningen och dokumentationen i ärendet. Huruvida ansökan skulle bifallas eller avslås är en fråga som det har ankommit på nämnden att ta ställning till. har kunnat överklaga det beslutet till länsrätten. JO brukar inte uttala sig i frågor som har kunnat bli föremål för prövning av domstol. Jag saknar an- ledning att göra avsteg från denna princip i förevarande fall. Handläggningen av ett adoptionsärende; fråga bl.a. om dokumentationsplikten och rätten till partsinsyn (Dnr 3832-2004) I en anmälan till JO framförde I.B. (makarna .) klagomål mot i kommun. Klagomålen, som huvudsakligen riktades mot två tjänstemän vid socialförvaltningen i kommun, avsåg hand- läggningen av och innehållet i en adoptionsutredning samt journalföringen i ärendet. I anmälan anfördes bl.a. följande. inledde sin utredning i adoptionsärendet. meddelade utredarna makarna . att de inte hade för avsikt att rekommendera dem som lämpliga adoptanter. hade det yttrande som utredarna hade begärt in i ärendet från för inter- nationella adoptionsfrågor () ännu inte kommit in till förvaltningen. När makarna . bad att få läsa samtliga journalanteckningar i ärendet fick de besked om att det inte fanns några sådana anteckningar. Vid ett möte med utredarna och deras chef begärde makarna B:s advokat att få ut journalhandlingarna, men nekades detta med hänvisning till att man inte arbetar så. Det saknades således dokumentation som gav dem möjlighet att följa ärendet. Först sedan makarna B:s advokat skriftligen hade framställt 2 006 /0 7:J O1 samma begäran och hemställt att få ett skriftligt avslagsbeslut för det fall begäran inte skulle efterkommas erhöll de en datumlista, som förvaltningen förmodligen ansåg utgöra journalanteckningar. var bristfällig och familjens samlade kapacitet, som skall vara avgörande för ett beslut om medgivande, utreddes inte. Utredningen handlade huvudsakligen om C.B:s övervikt och hennes specialkunskaper om att möta barn med sär- skilda behov berördes över huvud taget inte i utredningen. Utredarnas kontak- ter med referenterna var bristfälliga. En av referenterna kontaktades innan det var planerat att makarna . skulle få ta del av den färdigställda utredningen. Det var ett kort mobiltelefonsamtal som genomfördes i all hast när referenten körde i trafiken. Utredningen i skriftlig form hölls tillgänglig för avhämtning i kommunens reception först . Anmälan remitterades till i kommun för utred- ning och yttrande. Nämnden lämnade som sitt remissvar ett yttrande som hade undertecknats av socialchefen . I remissvaret anfördes följande. Socialtjänstkontoret inledde medgivandeutredning rörande makarna ., 2004- 01-12. På grund av C.B:s övervikt, var utredarna tveksamma till att lämna medgivande till adoptionen. Ett första utkast till utredning lämnades till ma- karna B. Makarna . och deras ombud sammanträffade med utredarna och undertecknad . Efter detta samtal överlämnades, , omarbetad utredning till makarna . Avstyrkande yttrande från inkom , och delgavs makarna. Av anmälan framgår att makarna . anser att utredningen felaktigt fokuserats på hustruns övervikt. Vidare framför man synpunkter på journalanteckningar- na. Socialtjänstkontorets arbetssätt vad gäller adoptionsutredningar är att utred- ningsmaterialet samlas som arbetsmaterial och noteras i journalen möten och kontakter etc. Det noteras när ärendet öppnas och avslu- tas. begärde att få ta del av journalanteckningarna upplystes hon om detta arbetssätt av handläggarna. Vid mötet upplystes såväl familjen som ombudet ånyo om att utredningen förs som arbetsmaterial och inte i journal, eftersom utredningen i så fall måste skrivas två gånger, innebä- rande dubbelarbete. Självklart skickades journalanteckningarna på begäran i samband med att C.B. informerade om byte av ombud och att denna önskade ta del av journalanteckningarna. Journalanteckningarna fördes i efterhand in i socialakten från arbetsmaterialet, vilket framgår. Utredarna var från början tveksamma till adoption på grund av C.B:s övervikt och med tanke på . Detta framfördes till makarna. Handläggarna bad om utlåtande. Detta kom och avstyrkte adoption. Det är riktigt att familjens samlade kapacitet skall vara avgörande för ställningstagandet. Ytterligare två faktorer togs med i bedömningen, dels I.B:s inställning till adoptionen, dels C.B:s beskrivning av sonens spädbarns- 2 006 /0 7:J O1 Huvudsaken var dock C.B:s övervikt. Detta bekräftades av NIA:s beslut där man avråder från tillstyrkande. I efterhand kan konstateras att förvaltningen borde ha avvaktat NIA:s utlå- tande innan utredningen påbörjades. Till remissvaret fogades bl.a. den aktuella utredningen, journalanteckningar och yttrande från . Makarna . kommenterade remissvaret genom sitt ombud jur.kand. Kristi- na och upplyste därvid bl.a. att socialnämnden hade frångått utredarnas rekommendation och medgivit makarna . att ta emot ett utländskt barn för adoption. Vissa handlingar bifogades. I ett beslut anförde JO följande. I socialtjänstlagen (2001:453), SoL, återfinns regler om hand- läggning av ärenden om internationella adoptioner. har reglerna om medgivande om adoption ändrats. I förevarande fall skall bestämmelsen i 6 kap. 12 § SoL i dess lydelse före tilläm- pas. Vid en hänvisning till denna bestämmelse nedan avser jag således lag- stiftningen i dess tidigare lydelse. Ett barn får inte utan socialnämndens medgivande tas emot för stadigva- rande vård och fostran i ett enskilt hem som inte tillhör någon av föräldrarna eller någon annan som har vårdnaden om honom eller henne. Detta följer av 6 kap. 6 § SoL. får, enligt paragrafens andra stycke, inte läm- na ett sådant medgivande utan att förhållandena i det enskilda hemmet och förutsättningarna för vård i hemmet är utredda. Av 6 kap. 12 § SoL följer att ett medgivande i fråga om adoption av ett utländskt barn får lämnas endast om den eller de som vill adoptera har tillfredsställande kunskaper om barn och deras behov och har blivit informerade om den planerade adoptionens innebörd. Ett beslut om medgivande enligt 6 kap. 6 och 12 §§ SoL att få ta emot ett barn för adoption fattas, som ovan har anförts, av socialnämnden. Om ett medgivande inte lämnas kan nämndens beslut överklagas hos allmän förvalt- ningsdomstol. Det är emellertid alltid barnets företrädare i dess ursprungsland som i sista hand beslutar om ett barn skall placeras hos de sökande. Det finns inga uttryckliga bestämmelser om vad en sådan utredning som avses i 6 kap. 6 § andra stycket och 6 kap. 12 § SoL skall innehålla. Utred- ningen bör dock vara så utförlig att den kan ligga till grund för en bedömning om barnet kan beredas den behövliga omsorgen i hemmet. Utredningen skall i förlängningen också kunna tjäna som information för den som har hand om och företräder barnet i dess ursprungsland. Vid sina ställningstaganden i ett ärende angående medgivande skall social- nämnden i första hand beakta barnets intressen. Hänsyn till de tilltänkta adop- tivföräldrarna får självfallet inte gå före hänsynen till barnet. Såväl starka som svaga sidor hos de sökande måste beskrivas och bedömas. Att göra en hemut- redning med anledning av en ansökan om medgivande i fråga om adoption är därför en grannlaga uppgift som kräver stor inlevelseförmåga och erfarenhet hos utredaren. Utredningen måste vara objektiv och uttryck eller syftningar som kan misstolkas bör naturligtvis undvikas. 2 006 /0 7:J O1 Makarna . har anfört att socialnämndens utredning är bristfällig i olika avseenden. De har bl.a. vänt sig mot att utredningen i alltför stor utsträckning har behandlat frågan om C.B:s övervikt och att utredarna inte har försökt bilda sig en helhetsuppfattning rörande makarnas lämplighet som adoptivför- äldrar. När det gäller C.B:s övervikt begärde utredarna genom en skrivelse att för internationella adoptionsfrågor () skulle yttra sig i ärendet. NIA:s yttrande, som är daterat , kom in till socialförvaltningen i kommun . I sitt svar avstyrkte , med hänvisning till C.B:s övervikt, att C.B. skulle ges ett medgivande att ta emot ett barn för adoption. Handläggarna av nämndens utredning färdigställde utredningen den 1 sep- tember 2004, dvs. innan NIA:s yttrande kom in till förvaltningen. Något egentligt svar på frågan varför handläggarna inte avvaktade med att göra utredningen klar till dess de hade fått yttrandet föreligger inte. Det kan måhända förhålla sig så att utredarna bedömde att det för utredningen inte längre behövdes något yttrande. I sådant fall borde de rimligen ha återkallat framställningen hos . Enligt min mening borde handläggarna under alla förhållanden ha samrått med makarna . beträffande frågan om utredningen kunde avslutas utan att avvakta yttrandet. Rent allmänt borde det ha legat nära till hands för handläggarna att kontakta för att få besked om när yttrandet skulle komma innan utredningen färdigställdes. När det gäller innehållet i själva utredningen ligger det i sakens natur att man kan diskutera om handläggarna har fäst alltför stort avseende vid C.B:s övervikt. Det finns även några punkter i utredningen där enskilda formule- ringar kan ifrågasättas. JO är dock återhållsam med att anlägga synpunkter på innehållet i en utredning av förevarande slag och vilken bedömning handläg- garna har gjort i sak. Den som anser att det finns fel eller brister i utredningen har möjlighet att framföra detta till socialnämnden, som är det organ som fattar beslut i ärendet. Jag kan notera att makarna . gjorde detta och att nämnden också lämnade dem medgivande att ta emot ett barn med hemvist utomlands i syfte att adoptera det. Jag lämnar nu frågan om själva utredningen och övergår till att behandla makarna B:s framställning om att få ta del av socialförvaltningens journalan- teckningar i ärendet. Makarna . har anfört att de trots sin begäran inte fick ta del av journalan- teckningarna i ärendet eftersom det enligt uppgift från förvaltningen inte fanns några sådana anteckningar och att man inte arbetar så samt att de först sedan deras ombud skriftligen hade framställt samma begäran tillställdes en datumlista. När det gäller dokumentationsplikten vill jag anföra följande. I 15 § förvaltningslagen (1986:223) finns en bestämmelse om myndigheters skyldighet att dokumentera uppgifter i ärenden som avser myndighetsutöv- ning mot någon enskild. För del finns dessutom särskilda reg- ler om dokumentation. I 11 kap. 1 § andra stycket SoL anges att vad som har kommit fram vid utredning och som har betydelse för ett ärendes avgörande 2 006 /0 7:J O1 skall tillvaratas på ett betryggande sätt. Av 11 kap. 5 § SoL framgår att hand- läggning av ärenden som rör enskilda samt genomförande av beslut om stöd- insatser, vård och behandling skall dokumenteras. Dokumentationen skall utvisa beslut och åtgärder som vidtas i ärendet samt faktiska omständigheter och händelser av betydelse. Enligt vad JO har uttalat räcker det inte med att de upp- gifter som har inhämtats under en utredning sammanställs när utredningen är slutförd. Det åligger utredaren att kontinuerligt tillföra akten alla de uppgifter som kan vara av betydelse. Anteckningar skall föras löpande och lämpligen i form av s.k. journalanteckningar. Detta utgör inte hinder mot att utredaren vid olika kontakter i ärendet gör anteckningar på lösa lappar till stöd för minnet. Uppgifterna skall dock utan dröjsmål tillföras akten. Dokumentationen skall föras så att det är möjligt att utläsa vad som har kommit fram i ärendet. En tillfredsställande dokumentation är en förutsättning för att den som ärendet rör skall kunna följa ärendets handläggning. Dokumentationen skall vidare säkerställa ärendets handläggning om den ordinarie handläggaren är frånvarande, t.ex. på grund av sjukdom, trygga nämndens underlag för olika beslut samt ge möjlighet till granskning av ärendets handläggning i efterhand. I remissvaret har nämnden anfört att förvaltningens arbetssätt vad gäller adoptionsutredningar är att utredningsmaterialet samlas som arbetsmaterial. Vidare har det angetts att möten och kontakter noteras i journalen under ut- redningstiden samt att det i journalen antecknas när ärendet öppnas och avslu- tas. Av journalanteckningarna i det aktuella ärendet framgår att anteckningarna för tiden den 23 januari24 är nedtecknade i efterhand. Det kan således konstateras att det i förevarande fall inte under ärendets handläggning fördes några löpande anteckningar rörande själva utredningsarbetet. Nämnden har därigenom åsidosatt bestämmelserna om dokumentation. Avsaknaden av löpande anteckningar har, inte minst för makarna B:s vidkommande, försvårat möjligheten att under utredningens gång följa hur ärendet har handlagts. Bris- terna i journalföringen är allvarliga. Nämnden bör se över rutinerna för jour- nalföring i ärenden av förevarande slag. Vad sedan gäller handläggningen av makarna B:s framställning om att få ta del av journalanteckningarna vill jag framhålla följande. I 2 kap. tryckfrihetsförordningen (TF) och 15 kap. sekretesslagen (1980:100) finns bestämmelser om en enskild medborgares rätt att ta del av allmänna handlingar. Journalanteckningar utgör allmänna handlingar, se 2 kap. 7 § TF. Enligt 2 kap. 12 § TF skall en allmän handling lämnas ut om den inte omfattas av sekretess. Om nämnden i det aktuella ärendet hade upp- fyllt det ovan angivna dokumentationskravet genom att föra löpande journal- anteckningar finns det inte något som enligt min mening talar emot att ma- karna B. skulle ha haft rätt att ta del av dessa anteckningar under ärendets handläggning. Nämnden har dock, såsom har redogjorts för ovan, inte fört några löpande journalanteckningar, utan har samlat utredningsmaterialet som arbetsmaterial. Arbetsmaterial utgör inte allmänna handlingar. 2 006 /0 7:J O1 makarna . att ta del av dessa handlingar enligt tryckfrihetsförordningens bestämmelser om allmänna handlingars offentlighet synes därför inte ha före- legat. En part har emellertid enligt 16 § förvaltningslagen rätt att, med de begränsningar som följer av 14 kap. 5 § sekretesslagen, ta del av uppgifter som har tillförts ett ärende om ärendet avser myndighetsutövning mot enskild.