frsrdg · GU04JO1 · 2007-01-01 00:00:00 — Förvaltningschefens syfte var att pressa ombu- det på vem som pratat med media. Vi [, JO:s anmärkning] ser nämligen tydligt att våra fackliga ombud straffas lönemässigt. I de skriftliga omdömen de anställda får står att de inte bidrar till ett positivt arbetsklimat. I en kompletterande anmälan förtydligade J.F., i anledning av sista stycket ovan, att han begärde att JO skulle granska samtliga förhållanden som be- skrevs i tidningsartikeln. 2 006 /0 7:J O1 Anmälan remitterades till i för utredning och yttrande. hänvisade till särskilda yttranden upprätta- de av rektorn vid Korsavadsenheten och chefen för barn- och utbildningsför- valtningen samt yttrade för egen del bl.a. följande. Barn- och utbildningschefen och våra skolledare liksom all övrig personal utför ett mycket gott arbete. konstaterar, att i frågor av den art i vilken JO har begärt in yttrande, kan åsikterna divergera åtskilligt beroende på vil- ken version man förlitar sig på. kan vidare konstatera att det kan uppstå tolkningsproblem av vad som har sagts eller skrivits. Vi noterar att JO har begärt in yttrande från barn- och utbildnings- chefen och rektor . Dessa yttranden skall nu bedömas av JO. tar därför inte ställning i sakfrågan utan överlå- ter denna bedömning åt JO. Nämnden vill ånyo // påpeka att offentlighets- principen är en viktig grundbult inom barn- och utbildningsnämndens an- svarsområde. Rektorn för Korsavadsenheten, , anförde följande. Det har aldrig varit min avsikt eller ambition som rektor att tysta anställda. Den tolkning som J.F. gjort är grundad på en bedömning utifrån ord i en lös- ryckt text utan koppling till den öppenhet och arbetskultur som vi har vid Korsavadsenheten. Jag kan tillstå att om man på detta sätt analyserar ett med- delande är formuleringen olycklig. aviserade förvaltningschefen en eventuellt kommande ny/minskad resurstilldelning . Inga beslut var fattade och jag upp- fattade informationen så vag att jag inte var övertygad om att den var relevant. Efter viss eftertanke tog jag ändå beslutet att informera medarbetarna (ca 120 personer) då jag ansåg att det var viktigt att involvera dem i de nya tankar detta kunde komma att innebära och som skulle kunna komma att träda i kraft . Jag var kluven i detta mitt beslut då jag inte heller önskade att vilseleda personalen med felaktiga upp- gifter. Det visade sig senare att informationen från kom att revideras. Vidare har enheten jobbat fram rutiner för olika förändringar vilka vi arbetar efter // Från tills , då vi hade terminsavslutning, har enhetens personal fått fortlöpande information om arbetet. Skolans elev- råd och enhetens Hem och har också fått information om pågå- ende budgetarbete. Ingen som jag har träffat, har upplevt att jag försökt tysta ner budgetarbetet utan tvärtom uttryckt sig positiva för den delaktighet och öppenhet vi arbetar med. Med anledning av enhetens olika verksamheter arbetar vi mycket med kommunikation/information via mail och jag har inte tänkt på att ord i vårt arbetsmaterial kan vägas på detta sätt av utomstående. Givetvis välkomnar jag detta intresse från allmänheten och hoppas på mer och givande skoldiskussio- ner i media. Korsavadsenheten har ingenting att dölja. Utifrån dessa tankar uttryckte jag en önskan, inte något förbud, om att in- formationen var ämnad som uppstart inför det kommande budgetarbetet, för de som arbetar och studerar vid Korsavadsenheten. Har aldrig haft en tanke på att detta vårt arbete vid Korsavadsenheten skulle vara av sådant intresse, varför jag nu förstår, utifrån rubricerade förutsättningar, att jag borde formu- lerat mig annorlunda. 2 006 /0 7:J O1 bifogade det e-meddelande som han hade skickat till personal vid skolan. I meddelandet har redogjorts för den ekonomiska situa- tionen för skolan m.m. samt efterfrågats adressaternas förslag på besparing- ar/nerdragningar. E-meddelandet avslutades på följande sätt: Vill inte att ni har denna diskussion i pressen, med förvaltningschefen, med vårdnadshavare eller med politiker, eftersom det är vår inre angelägenhet. Vi måste ha tillit för varandras arbete och ansvar. Kan ju också berätta att detta tar mycket kraft från mig, men är övertygad om att vi tillsammans kan fixa detta vårt gemensamma uppdrag. Chefen för barn- och utbildningsförvaltningen, , anförde bl.a. följande. Skolfrågorna i debatteras intensivt och speg- las på lokalsidorna i . Utifrån den erfarenhet och kunskap jag har om gällande lagstiftning är det inte förenligt med min roll som förvalt- ningschef att försöka dölja vissa verksamheter eller att försöka undvika att svara på frågor som pressen ställer. Många frågor kan betecknas som politiskt laddade och som förvaltningschef försöker jag svara utifrån ett professionellt skolperspektiv. Vi har i min ledningsgrupp diskuterat hur man kan ge allmän- heten en positiv bild av skolverksamhet. En bild som den till stora delar förtjänar. Ledningsgruppen har inte för avsikt att lägga locket på som anges i anmälan. Jag har försökt påminna mig om jag efterforskat källan till nå- gon artikel i tidningen (), men jag kan inte finna något sådant tillfälle. Jag har inte heller pressat något fackligt ombud. Jag kan dock komma ihåg en annan situation som utspelades strax efter det jag börjat som förvaltningschef i . Vid min första centrala samverkan medverkade skyddsombudet på Korsa- vadsskolan. En av de stående punkterna vid denna typ av sammanträde är arbetsmiljöfrågor. Som ny förvaltningschef fick jag tydligt veta att personen i fråga hade en stark konflikt med rektorn på skolan. Någon tid efteråt stod det om en arbetsplatsundersökning i där man uttalade ett kraftigt missnöje. Vid nästa tillfälle som skyddsombudet var på förvaltningskontoret frågade jag henne om vilka arbetsmiljömässiga problem som framkommit vid under- sökningen. Enligt henne var det främst rektorn som var grunden till alla pro- blem. Jag har alltså inte på något sätt efterforskat några uppgifter. Hon angav i stället själv att hon blivit kontaktad av tidningen. kan jag ha sagt att det vore bättre att lösa konflikten med rektorn än att enbart förmedla problemen till tidningen. Det kan möjli- gen tolkas som att jag försökt hindra ett skyddsombud att tala med pressen. Å andra sidan är det naturligt att ha en öppen och rak kommunikation i skydds- frågor med de skyddsombud som har valts för detta ändamål. I artikeln står det att Förvaltningschefen gick inte att nå under gårdagen. Detta tolkas ju ofta som om man inte vill uttala sig. Det borde vara allmänt känt att jag var på tre veckors besök hos min dotter i . I artikeln framgår också att anställda manas till tysthet via rutiner för indi- viduell lönesättning. Placeringen av detta uttalande i artikeln kan ge läsaren intryck av att detta har utgått från förvaltningschefen. Eftersom jag anställdes och lönerevisionen skedde finns inget som helst sådant samband. 2 006 /0 7:J O1 bifogade en skrivelse, daterad , från huvudskyddsombudet vid , . Skrivelsen är ställd till Barn- och utbildningsnämndens arbetsutskott inför dess sammanträde och är ett bemötande av yttran- det av om skyddsombudets besök på förvaltningskontoret (återgivet ovan). har i skrivelsen gjort gällande att för- valtningschefen efter ett möte uttryckte önskemål om att prata med henne på hans tjänsterum varefter han skulle ha frågat henne om det var hon som hade gått till och vid hennes nekande svar även yttrat vem skulle det annars vara?. Vidare skall förvaltningschefen ha frågat hur tid- ningen hade fått tag på enkäten samt yttrat att detta var arbetsmaterial och inte offentlig handling. Av Barn- och utbildningsnämndens remissvar framgår att nämndens ar- betsutskott fattade beslut om att uppdra åt förvaltningen att anordna utbildning för rektorer/enhetschefer rörande offentlighetsprinci- pen, tryckfrihetsförordningen, regeringsformens yttrandefrihetsparagraf m.m. bereddes tillfälle att yttra sig över remissvaret men hördes inte av. I ett beslut anförde JO följande. I 2 kap. 1 § regeringsformen (RF) stadgas att varje medborgare gentemot det allmänna är tillförsäkrad yttrandefrihet, dvs. frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Begränsning av yttrandefriheten får enligt 2 kap. 12 § RF ske genom lag. Enligt 1 kap. 1 § tredje stycket tryckfrihetsförordningen (TF) står det var och en fritt att meddela uppgifter och underrättelser i vilket ämne som helst för offentliggörande i tryckt skrift till bl.a. tidningsredaktioner i alla de fall då något annat inte är föreskrivet i förordningen (meddelarfrihet). Undantag från meddelarfriheten finns, men någon sådan situation är det inte fråga om här. I 3 kap. 4 § TF föreskrivs att myndigheter eller andra allmänna organ inte får efterforska den som lämnat ett meddelande för offentliggörande i tryckt skrift i vidare mån än som erfordras för åtal eller annat ingripande mot honom som inte står i strid med tryckfrihetsförordningen. För uppsåtlig efterforsk- ning i strid med denna föreskrift döms enligt 5 § andra stycket i samma kapi- tel till böter eller fängelse i högst . Enligt 1 kap. 3 § TF får ingen tilltalas eller dömas till ansvar eller åläggas skadeståndsskyldighet för missbruk av tryckfriheten eller medverkan därtill i annan ordning eller i annat fall än tryckfrihetsförordningen medger. Härav anses följa att en myndighet inte får vidta någon form av sanktioner eller repressalier mot en anställd som utnyttjat sin meddelarfrihet. Motsvarande bestämmelser i yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) finns i 1 kap. 2 § (meddelarfriheten), 1 kap. 4 § (repressalieförbudet) samt 2 kap. 4 § och 5 § andra stycket (efterforskningsförbudet med straffsanktion) YGL. 2 006 /0 7:J O1 Yttrandefriheten har också slagits fast i artikel 10 i europeiska konventio- nen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (). Lagregleringen avseende yttrandefriheten ger offentligt anställda samma skydd som andra medborgare. En offentligt anställd kan som alla andra ge uttryck för sin uppfattning, även rörande den egna myndighetens verksamhet. Den som är anställd i allmän tjänst har således rätt att fritt uttala sig om såda- na förhållanden på sin arbetsplats som han anser bör komma till allmänhetens kännedom. Det finns emellertid regler i sekretesslagen (1980:100) som be- gränsar den offentligt anställdes rätt att yttra sig om vad han fått veta i sam- band med sin tjänst. Dessa regler saknar dock intresse här. Det skydd för yttrandefriheten som regeringsformen anger är ett skydd gentemot det allmänna. Detta innefattar t.ex. kommunernas valda försam- lingar och förvaltningsorgan. Skyddet innebär att en myndighet inte får ingri- pa vare sig formellt eller informellt mot en tjänsteman hos myndigheten för att han eller hon använt sig av sin grundlagsskyddade rätt att yttra sig i mass- media eller på annat sätt ge uttryck för sin uppfattning. En myndighet får inte heller försöka motarbeta att den anställde använder sig av sina rättigheter. En arbetsgivare kan således inte genom generella uttalanden eller genom kritik i enskilda fall söka påverka arbetstagaren i fråga om det sätt på vilket yttrande- friheten används. Detta gäller även i de fall en myndighet anser att lämnade uppgifter är felaktiga. Myndigheten är i stället hänvisad till att på lämpligt sätt bemöta och rätta sådana uppgifter. Anställda vid myndigheter har således rätt att, utan att behöva frukta att bli föremål för repressalier från myndighetens sida, offentligt framföra från ar- betsgivarens uppfattning avvikande synpunkter på myndighetens organisation och arbetsformer. Reglerna till skydd för yttrandefriheten fritar dock självfal- let inte den anställde från hans eller hennes skyldighet att i sin verksamhet lojalt rätta sig efter arbetsgivarens beslut och direktiv oavsett vilken uppfatt- ning han kan ha om dessa. Utgångspunkten för bedömningen av om innehållet i e-meddelandet kan an- ses på ett otillåtet sätt ha inskränkt de anställdas yttrandefrihet är frågan om det finns sakliga skäl att anta att de anställda har uppfattat meddelandet som en sådan inskränkning. Mot bakgrund av att fäst avse- ende vid att e-meddelandet var att anse som arbetsmaterial vill jag här sär- skilt framhålla att frågan huruvida meddelandet var avsett för internt bruk eller ej är av underordnad betydelse i det nu diskuterade sammanhanget. har uppgett att syftet inte varit att begränsa yttrande- friheten. Den ifrågasatta formuleringen Vill inte att ni har denna diskussion i pressen, med förvaltningschefen, med vårdnadshavare eller med politiker, eftersom det är vår inre angelägenhet. Vi måste ha tillit för varandras arbete och ansvar ger dock vid handen att syftet inte varit att endast neutralt in- formera om de aviserade åtstramningarna och begära synpunkter på dessa. 2 006 /0 7:J O1 Formuleringen uttrycker därtill ett tydligt önskemål eller en rekommendation om att avhålla sig från kontakter med utomstående, däribland massmedia. Det är vidare att notera att det rör sig om ett meddelande från rektor, dvs. från en person i överordnad ställning i förhållande till meddelandets mottagare. For- muleringen torde av mottagarna lätt kunna uppfattas så att kontakter med t.ex. media skulle komma att betraktas som en illojal handling som eventuellt kunde inverka menligt på t.ex. befordringsmöjligheter, lönesättning, relatio- nen till chefen eller arbetsklimatet i allmänhet. Även om meddelandet inte inrymmer något uttryckligt förbud att kontakta media ger det på ett sådant sätt uttryck för önskemålet att sådana kontakter inte skulle tas att det ändå måste anses innefatta en inskränkning av de anställdas yttrandefrihet. Jag finner inte skäl att göra några ytterligare uttalanden i denna del men vill avslutningsvis understryka att en chef måste iaktta stor försiktighet och inte formulera sig på ett sätt som i praktiken kan uppfattas som ett informellt förbud att göra bruk av den grundlagsskyddade yttrandefriheten. Frågan om det förekommit otillåten efterforskning m.m. Av den ovan redovisade rättsliga regleringen framgår att uppsåtligt brott mot efterforskningsförbudet är en handling som straffas med böter eller fängelse i högst . Det finns således generellt sett skäl att se mycket allvarligt på anklagelser om brott mot förbudet. I det förevarande fallet står ord mot ord. Jag har inte funnit tillräcklig an- ledning att genom ytterligare utredning försöka bringa klarhet i vilka yttran- den som kan ha fällts och vad syftet varit med dessa. Jag lämnar således den saken. Vad härefter gäller frågan om repressalieförbudet har överträtts, konstate- rar jag att också här har framkommit olika uppfattningar om vad som har förevarit. har dock medgett att han kan ha sagt till skyddsom- budet att det vore bättre att lösa konflikten med rektorn än att enbart förmed- la problemen till tidningen. Enligt min mening vore det alltför långtgående att betrakta yttrandet som en överträdelse av repressalieförbudet. Jag lämnar därför också den saken. Vad som i övrigt har förekommit föranleder inte några uttalanden från min sida. Jag noterar med tillfredsställelse att barn- och utbildningsnämnden har ta- git initiativ till utbildning avseende yttrandefrihetsfrågor m.m. Med den kritik som ligger i det anförda avslutas ärendet. 2 006 /0 7:J O1 Fråga om uttalande av ordföranden i en nämnd har inskränkt anställds yttrande- och meddelarfrihet (Dnr 4964-2004) I en anmälan, som kom in till JO , ifrågasatte om uttalanden av företrädare för i kommun innebar en inskränkning av yttrandefriheten. Av anmälan framgick följande. Ordföranden m.fl. företrädare för nämnden hade offentligt, i tid- ningsintervjuer, framfört synpunkter på det sätt på vilket förvaltningschefen vid hade kommenterat poster i kommunens budgetbered- ning . Synpunkterna hade huvudsakligen bestått i att förvalt- ningschefen borde/skulle avhålla sig från kommentarer av den arten samt att det i allt väsentligt var förbehållet de förtroendevalda. ifråga- satte om en sådan förmodad inskränkning i yttrandefriheten överensstämde med lag, övriga bestämmelser och avtal samt begärde att JO skulle pröva saken. Till anmälan fogades artiklar ur , som innehöll bl.a. en intervju med nämndens ordförande, och med bl.a. intervjuer med kommunchefen och ett kommunal- råd. i kommun anmodades att göra en utredning och yttra sig över vad som framfördes i anmälan. gav in dels en tjänsteskrivelse, daterad och undertecknad av perso- nalsekreteraren vid , dels ett beslut av nämnden . Tjänsteskrivelsen hade följande innehåll. Utredning för yttrande angående anmälan till JO Tekniska nämndens rambudget på antogs av tekniska nämnden. Kommunstyrelsens budgetberedning behandlade , BUB 1 och BUB 2 , samtliga nämnders budget inför kommunfullmäktiges beslut om budgeten . Budgetberedningen föreslog ytterligare sparkrav på TN:s verksamheter. Med anledning av budgetberedningens förslag till ytterligare sparkrav ringde Nya Tidnings reporter till förvaltningschefen på för en kommentar till förslagen. I två tidningsartiklar redogjorde sedan reportern vilka konsekvenser som tekniske chefen framfört kan bli rådande med de sparkrav som föreslås. 1.Sjöledning får vänta? tekniske chefen bekymrad över prutningar 2.Fel med äventyrsbad det är fel av politikerna att i rådande ekonomiska läge satsa på ett äventyrsbad 2 006 /0 7:J O1 kom tekniska nämndens ordförande in på , där även fastighetschef fanns och tog upp NLT:s tidningsartiklar. sa till : Du ska inte springa till tidningarna och lägga dig i politiken. Politiska uttalanden görs av oss politiker och inte av de anställda! Man måste veta sina roller, här är det jag som är vår presstalesman! ringde det på Hööks telefon, det var NLT:s reporter . som ville ha Hööks kommentarer på det av TN beslutat nedlagda växthuset. svarade: det får du tala med om. Det är han som är TN:s presstalesman. Han sitter här bredvid mig. var det en stor artikel i . Chefen för tekniska förvaltningen får inte prata om nämndens beslut. Till tjänsteskrivelsen fogades de aktuella tidningsartiklarna. Nämndbeslutet hade inledningsvis följande innehåll. Under höstens budgetarbete ringde Nya Tidnings reporter . till tekniska chefen . önskade få tekniska chefens kommentarer avseende konsekvenser för de av budgetberedningen föreslagna prutkraven på tekniska nämndens verksamheter . förklarade att om va-taxan inte får höjas enligt TN:s förslag så kan- ske vi inte har råd att investera i ny vattenledning mellan Nyhammar- . frågade vidare, om medel till fastighetsunderhållet minskas enligt budgetberedningens förslag med , hur kan ni då ha råd bygga ett äventyrsbad? svarar att det är mycket olyckligt att medel till underhåll skärs bort vilket gäller såväl för va-ledningar, gator som fastigheter. Med det är kanske mer populistiskt att bygga nytt än att underhålla det vi har? (menade att det kanske är ett beslut som gör våra politiker populärare.) I beslutet hänvisades sedan till tjänsteskrivelsen och redogjordes för JO- anmälan. Nämnden beslutade därefter att efter granskning av ärendet fanns inget att yttra angående . gavs tillfälle att kommentera remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. I 2 kap. 1 § regeringsformen föreskrivs att varje medborgare gentemot det allmänna är tillförsäkrad yttrandefrihet, dvs. frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Yttrandefriheten får begränsas endast i den utsträckning och på det sätt som framgår av föreskrifterna i 12 och 13 §§. Betydelsefulla begräns- ningar i yttrandefriheten följer av sekretesslagens (1980:100) olika föreskrif- ter om tystnadsplikt i det allmännas verksamhet. Genom tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens bestäm- melser om meddelarfrihet ges yttrandefriheten till viss del ett särskilt skydd. Meddelarfriheten enligt 1 kap. 1 § tredje stycket tryckfrihetsförordningen innebär att det står var och en fritt att, med vissa i förordningen angivna un- dantag, meddela uppgifter och underrättelser i vad ämne som helst för offent- 2 006 /0 7:J O1 liggörande i tryckt skrift till författare eller annan som är att anse som upp- hovsman till framställning i skriften, till skriftens utgivare eller, om för skrif- ten finns särskild redaktion, till denna eller till företag för yrkesmässig för- medling av nyheter eller andra meddelanden till periodiska skrifter. Lagregleringen ger offentligt anställda samma skydd som alla andra med- borgare. En offentligt anställd kan således fritt ge uttryck för sin uppfattning, även rörande den egna myndighetens verksamhet, såvitt tystnadsplikt inte gäller för uppgifterna. Det skydd för yttrandefriheten som regeringsformen och tryckfrihetsför- ordningen respektive yttrandefrihetsgrundlagen anger är ett skydd gentemot det allmänna. Det allmänna omfattar t.ex. kommuns valda församlingar och förvaltningsorgan. Skyddet innebär att en myndighet inte får ingripa mot någon för att han eller hon har använt sig av sin grundlagsstadgade rätt att yttra sig i massmedier eller på annat sätt gett uttryck för sin uppfattning. En myndighet får inte heller försöka motarbeta att den anställde använder sig av sina rättigheter eller, genom generella uttalanden eller kritik i enskilda fall, försöka påverka arbetstagaren i fråga om det sätt på vilket denne utnyttjar sin yttrandefrihet. Detta gäller även i de fall en myndighet anser att arbetstagaren har lämnat felaktiga uppgifter. Myndigheten är i stället hänvisad till att på lämpligt sätt bemöta och rätta sådana uppgifter. Den som är anställd vid en myndighet har alltså rätt att, utan repressalier från myndighetens sida, offentligt framföra sina synpunkter på myndighetens verksamhet. Reglerna till skydd för yttrandefriheten fritar inte den anställde från skyldigheten att lojalt rätta sig efter arbetsgivarens beslut och direktiv angående hur verksamheten skall bedrivas. Som framgår av det sagda innebär detta dock inte att den anställde är förhindrad att fritt uttrycka sina privata åsikter om exempelvis sådana beslut och direktiv. Vidare finns det inte något som hindrar att en myndighet bestämmer vad som skall vara myndighetens officiella ståndpunkt i olika frågor samt utser en särskild person som får uttala sig på myndighetens vägnar. Självfallet får inte heller detta påverka vare sig den utsedda personens eller någon annan anställds möjligheter att ge uttryck åt sina privata åsikter. Sedan nämnden anmodats att göra en utredning och yttra sig över vad som framförts i anmälan hit har nämnden med överlämnande av bl.a. viss redogörelse över vad som hade förekommit i saken uttalat att inget finns att yttra angående anmälan. Det kan enligt min mening sättas i fråga om nämnden härigenom fullgjort den i regeringsformen (12 kap. 6 §) föreskrivna skyldigheten för bl.a. förvaltningsmyndigheter att tillhandagå JO med de upplysningar och yttranden han begärt. Jag har därför övervägt att återremittera ärendet till nämnden men har slutligen stannat för pröva det i befintligt skick. Nämndens ordförande har tagit kontakt med med anledning av dennes uttalanden i tidningsintervjuer om sin syn på följden av vissa politiska beslut. Enligt den redogörelse som nämnden har gett in till 2 006 /0 7:J O1 JO har ordföranden yttrat följande till : Du ska inte springa till tidningarna och lägga dig i politiken. Politiska uttalanden görs av oss politiker och inte av de anställda! Man måste veta sina roller, här är det jag som är vår presstalesman! Jag utgår från att redogörelsen på ett riktigt sätt återger vad som har före- kommit. har genom sitt uttalande hänvisat till att det är han som är nämndens presstalesman i politiska frågor. Som tidi- gare framgått är det inget som hindrar att nämnden utser en särskild person att svara gentemot medierna för myndighetens officiella ståndpunkt. Ett sådant beslut innebär dock inte att en anställd hos nämnden därmed är förhindrad att fritt ge uttryck för sina åsikter om t.ex. de beslut som myndigheten har fattat.