frsrdg · GU04JO1 · 2007-01-01 00:00:00 — En sådan kontakt kan som regel inte ske utan att en större krets av människor därmed får en information som går utöver vad sekretesslagstiftningen medger och alltså är allmänt integritetskränkande (se JO 1992/93 s. 409 och 1996/97 s. 258). Det är inte heller givet att skolan eller förskolan, i avsaknad av uttryckligt lagstöd, kan medverka till att socialförvaltningens utredare får träffa barnet där. Det sagda innebär emellertid inte att nämnden helt saknar möjlighet att få till stånd ett samtal med barnet mot vårdnadshavarens vilja. Jag vill peka på de sociala myndigheternas befogenheter enligt LVU. Om det är sannolikt att den unge behöver beredas vård enligt lagen kan det bli aktuellt med ett ome- delbart omhändertagande av den unge med stöd av 6 § LVU, bl.a. om den fortsatta utredningen allvarligt kan försvåras. Som exempel på en sådan situa- tion kan nämnas att föräldrarna eller den unge inte vill medverka vid utred- ning om den unges behov av vård. måste det understrykas att en så ingripande åtgärd som ett LVU-omhändertagande förutsätter att det är sanno- likt att vård enligt LVU behövs. Åtgärden får således aldrig användas enbart i syfte att tillskapa en möjlighet att tala med barnet. Det skulle föra för långt att här närmare gå in på i vilken utsträckning som det är möjligt att besluta om ett omhändertagande med anledning av att socialförvaltningen inte får tala med det barn som utredningen rör. Jag vill dock här nämna att när det kan bli aktuellt med ett ingripande enligt LVU skall ett offentligt biträde förordnas för den unge. Ett sådant biträde kan utses innan nämnden har fattat något beslut om att ansöka om vård enligt LVU eller om att omhänderta den unge (39 § LVU). Om ett biträde har ut- setts för någon som är , utan att vara biträde för vård- nadshavaren, är denne utan särskilt förordnande den unges ställföreträdare i det mål eller ärende som förordnandet avser (36 § andra stycket LVU). Detta förhållande torde innebära att biträdet kan lämna samtycke till att utredaren får tala med barnet (se bl.a. Ds 2002:13 s. 162 f.). 2 006 /0 7:J O1 I det ärende som är föremål för prövning hade utredarna vid socialförvalt- ningen talat med L.N. När de önskade ett nytt samtal med flickan gav vårdnadshavaren inte sitt samtycke. Förvaltningens önskemål att få träffa L.N. grundades på nya uppgifter om hennes hemförhållanden. Dessa uppgifter var av sådan karaktär att jag inte finner skäl att ifrågasätta den be- dömning som socialnämnden gjorde angående behovet av att på nytt tala med L.N. Den utredning som föreligger i ärendet kan inte anses visa att hon, trots sin ringa ålder, hade nått en sådan mognad att hon själv har kunnat bestämma om huruvida hon skulle träffa social- förvaltningens utredare. I en sådan situation är det, enligt huvudregeln i 6 kap. 11 § FB, vårdnadshavaren som beslutar. Oavsett om det, som i förevarande fall, fanns ett behov av att samtala med L.N., har det i rättsligt hänseende saknats förutsättningar för nämndens företrädare att genomföra ett sådant samtal utan vårdnadshavarens samtycke. Det kan naturligtvis inte uteslutas att det kan uppstå en sådan akut situation som närmast är att betrakta som en nödsituation i vilken det kan anses för- svarligt att hålla ett samtal med den unge utan vårdnadshavarens samtycke. Vad som har framkommit i det nu aktuella fallet visar inte att omständigheter av det slaget har förelegat för utredarnas samtal med L.N. Sammanfattningsvis måste jag starkt ifrågasätta nämndens handlingssätt så- vitt här är i fråga. Under alla förhållanden är detta ärende ett belysande exem- pel på de problem som kan uppkomma inom när det gäller att å ena sidan iaktta de bestämmelser som reglerar vårdnadshavarens rätt att be- stämma över sina barn och, å den andra, de bestämmelser som tillförsäkrar barnet rätt att komma till tals. Jag finner mot den bakgrunden skäl att tillställa en kopia av detta beslut. Beslutet rör även en tillämpning av de principer som kommer till uttryck i . Jag sänder därför en kopia av beslutet även till . Fråga om en länsstyrelse hade åsidosatt sina åligganden som tillsynsmyndighet när den inte utredde klagomål mot en socialnämnd. Även fråga rent allmänt om principerna för läns- styrelsernas tillsyn i anledning av dit inkomna klagomål på område (Dnr 2016-2004) har tillsammans en dotter ., som är född . I en skrivelse, som kom in till i län , begär- de A.G. att skulle granska hur socialförvaltningen i hade handlagt ett ärende rörande M. I sin skrivelse uppgav 2 006 /0 7:J O1 föräldrarna att M. hade ett psykiskt funktionshinder och att de inte hade fått gehör för sina synpunkter på att M. borde skiljas från den skadliga miljö som hon enligt deras mening vid tillfället vistades i. De anförde vidare bl.a. följande. Det finns nu en plats för M. på ett HVB-hem i , Ugglebo, sedan vi föreslagit att man skulle söka efter möjligheter utanför . Vi har besökt Ugglebo som vi finner vara mycket lämpligt. Vid telefonsamtal med social- sekreterare 040422 bibringades vi uppfattningen att man nu äntligen bestämt sig och senast i samband med besök i 040428 skulle ta med M. till Ugglebo, om nödvändigt med polishandräck- ning. Bortsett från att detta kommer sent, då i den nuvarande miljön innebär skadlig påverkan, som kommer att ta månader och år att rehabilitera, fann vi detta adekvat. Vi blev därför mycket bestörta, då socialsekreterare tog tillbaka detta besked och t.o.m. ville för- neka att det givits. Vi accepterar icke dessa dubbla budskap och inte heller ytterligare tidsutdräkt med M:s omhändertagande. förflyter innan man söker hjälp. Då bör man få snabb och konkret hjälp, bli tagen på allvar och få sina synpunkter respekterade. är det därför viktigt att belysa, om utredning och beslut i vårt fall skett med tillräcklig snabbhet. Vi saknar också ett intresse från handläggarna, att hos neuropsykologisk och psykiatrisk expertis inhämta kunskaper om M:s funktionshinder, som man är uppenbart okunnig om. Vi efterlyser också stöd och råd åt oss, vilket t.ex. HVB-hemmets erfarna personal förefaller kunna ge. Vi hemställer att granskar handläggningen av M:s fall och där- vid särskilt beaktar vad som kan göras för att utan dröjsmål föra M. till Ugg- lebo. I ett beslut , som var ställt till i Lunds kom- mun, anförde följande. Överlämnande av skrivelse för intern klagomålshantering Bifogade skrivelse från A.G. Verksamheten inom ska bygga på respekt för människors självbestämmande och integritet. Enligt 3 kap. 3 § socialtjänstlagen ska insat- ser inom vara av god kvalitet och det ska finnas personal med lämplig utbildning och erfarenhet. Kvaliteten i verksamheten skall systema- tiskt och fortlöpande utvecklas och säkras (SOSFS 2000:15 (S)). Beslutet kan inte överklagas. En kopia av beslutet skickades till A.G. I en anmälan till JO anhöll A.G. om att JO skulle granska hur i hade handlagt ärendet rörande M. och hur i län hade handlagt deras begäran om granskning. De anförde bl.a. följande. Slutligen har vi tillskrivit i län med begäran om gransk- ning av handläggningen. Där har man emellertid summariskt avfärdat våra klagomål och returnerat vår skrivelse till socialnämnden, ett beslut som inte kan överklagas. I brevet hänvisar till respekt för människors självbestämmande och integritet. När det gäller funktionshindrade är detta en 2 006 /0 7:J O1 grannlaga uppgift, där det gäller att väga in hela situationen. Man kan inte okritiskt anamma M:s preferenser och önskemål. Vidare påpekar man att 3 kap. 3 § socialtjänstlagen föreskriver, att insatserna skall vara av god kvali- tet och personalen skall ha lämplig utbildning och erfarenhet. Vi finner att dessa krav inte blivit uppfyllda. Som medborgare i anser vi oss berät- tigade till sociala myndigheters bistånd, när så är påkallat. Dock har man mött våra synpunkter med misstro, och vi upplever oss som rättslösa och motarbe- tade i förhållande till socialnämnden. JO lånade in socialförvaltningens personakt beträffande M. och handlingarna i ärende. anmodades därefter att yttra sig över sin handläggning. I re- angavs att även skulle redogöra för i vilken utsträckning som i egenskap av tillsynsmyndighet brukar överlämna klago- mål till socialnämnden i en kommun för intern klagomålshantering och i vilka fall sådant överlämnande sker. kom in med ett yttrande som hade beslutats av länsöverdi- rektören . Till yttrandet hade fogats en promemoria som hade upprättats av socialkonsulenten . JO inhämtade från kompletterande upplysningar om i vilken utsträckning som anmälningar hade överlämnats för s.k. intern klagomålshan- tering. JO begärde att socialförvaltningen i skulle lämna upplys- ningar beträffande förvaltningens handläggning av A.G:s och K.Ö:s skrivelse sedan hade överlämnat den till socialnämnden. Förvaltningen gavs därvid tillfälle att lämna allmänna synpunkter på att en länsstyrelse över- lämnar anmälningar till de rutiner som soci- altjänsten har för att handlägga klagomål från enskilda. kom in med ett remissvar som hade upprättats av socialdirektören . JO beslutade att inhämta ett yttrande från rörande förut- sättningarna för och lämpligheten av att en länsstyrelse överlämnar en an- mälan mot en socialnämnd till . Vidare anmodade JO i och i att lämna synpunkter angående de uppkomna frågorna. fick tillgång till de remissvaren inför sitt yttrande till JO. yttrande beslutades av ställföreträdande generaldirektören . i yttrande beslutades av läns- överdirektören , och länsöverdirektören fattade beslut om i remissvar. i och i inhämtade i sin tur synpunkter från , juridiska avdel- ningen, i (vice stadsjuristen ) respektive stadskansliet i (planeringsledarna ) och omvårdnadsförvaltningen i kommun (omvårdnadschefen ). 2 006 /0 7:J O1 i län bereddes tillfälle att yttra sig över de yttranden som hade kommit in. fick del av remissvaren och möj- lighet att yttra sig. De yttranden och synpunkter som har kommit in till JO återges i huvudsak nedan (åberopade bilagor har här med några undantag utelämnats). Socialkonsulenten har upprättat en promemoria, se bilaga 1, med en redogörelse för hur klagomål och anmälningar handläggs hos Läns- styrelsens sociala funktion. åberopar som sitt eget yttrande vad som anges i promemorian under rubrikerna handläggning av enskilda klagomål respektive handläggning i det aktuella ärendet. Sociala funktionens motiv för att överlämna klagomålen mot socialnämnden i framgår av ovan nämnda promemoria. Enligt mening kunde det som anges däri lämpligen ha meddelats på ungefär motsvarande sätt i beslutet . inser att klagandena med rätta ansett att de i det beslutet inte fått något svar på sin begäran om till- syn över socialnämndens handläggning. Hos i län pågår inom ramen för ett visionsprojekt en översyn av bl.a. de rutiner som skall leda till en så hög servicenivå som möj- ligt från sida gentemot allmänheten och myndigheter inom tillsynsområden m.fl. Klagandenas missnöje över handlägg- ningen i nu aktuellt ärende kommer att läggas till grund för en intern diskus- sion om hur motsvarande ärenden skall behandlas. handläggning av enskilda klagomål Enligt 3 kap. 3 § socialtjänstlagen skall insatser enligt lagen vara av god kva- litet. För fullföljande av socialnämndens uppgifter skall det finnas personal med lämplig utbildning och erfarenhet. Kvaliteten i verksamheten skall sys- tematiskt och fortlöpande utvecklas och säkras. har i SOSFS 2000:15 gett kommunerna rekommendationer avseende indi- vid- och familjeomsorg. I regleringsbrevet , verksamhetsområde Tillsyn och vägledning, framgår att målet med tillsynen är ett ökat skydd för enskilda och värnande om samhället i övrigt genom såväl tillsyn som vägledande arbete. Inom verk- samhetsgren Social tillsyn, skall länsstyrelserna tillse att arbete bedrivs målinriktat, lagenligt samt med god kvalitet och framförhållning i planeringen. skall särskilt gälla att brister och missförhållanden i huvudmännens verksamhet skall åtgärdas i enlighet med en av länsstyrelserna och huvudmännen överenskommen tidsram. I Verksamhetsplan har i gjort en prioritering som innebär en förskjutning av fokus från individnivå till verksamhets- och strukturnivå. Syftet är dels att verka för att utveckla socialtjänsternas egna kvalitetssystem för att öka kvaliteten i , dels att effektivi- sera handläggningen av tillstånds- och tillsynsärenden samt förkorta hand- läggningstiderna överlag på myndigheten. tar emot ett stort antal klagomål och anmälningar mot brister i verksamheter från enskilda personer. För att möjliggöra en 2 006 /0 7:J O1 snabb, effektiv handläggning krävs en noggrann individuell bedömning av lämpliga insatser i varje enskilt ärende. Handläggningen av inkomna anmälningar delas in i följande huvudkatego- rier: Klagomål över sådant som inte gäller verksamheter eller uppenbart felsända handlingar. Handlingarna sänds till rätt myndighet. Den enskilde får information om detta. Klagomål som efter kontakt med inte bedöms vara av den art att tillsyn ska inledas. Det kan t.ex. vara klagomål under pågående utred- ning inom . Beslut om att inte inleda tillsyn fattas och adres- seras till den enskilde. Klagomål som överlämnas till egen kvalitetssäkring, t.ex. klagomål mot enskild handläggare eller brister i bemötande. Hänvisning sker till SOSFS 2000:15 (S). Beslutet ställs till socialnämnden och den en- skilde informeras. Klagomål som leder till att tillsyn inleds och som efter utredning leder till beslut riktade till socialnämnden. Den enskilde får del av beslutet. Klagomål som innebär att inleder tillsyn är sådana där det fram- går att det finns brister i rättssäkerheten eller det kan ifrågasättas om rättssä- kerheten för den enskilde har tillgodosetts. Klagomål som bedöms lämpliga att överlämna till är sådana där det framgår att den enskildes rättssäkerhet är tillgodosedd men den en- skilde är missnöjd med hur insatser utformas eller med det sätt på vilket be- slutet fattats. Det kan också vara att den enskilde inte förstår nämndens beslut eller att han känner sig kränkt av ett bristfälligt bemötande. metoder i tillsynsärendena utvecklas parallellt med att läns- styrelsen verkar för att socialnämnderna utvecklar sina kvalitetssystem så att de på ett professionellt sätt kan ta emot och åtgärda de överlämnade klagomå- len. En enkät om socialnämndernas kvalitetssäkring och klagomålshantering har därför inhämtats vid två olika tillfällen. Metoderna och även vad som förväntas av har tagits upp på träffar med kommunernas IFO- chefer. handläggning i det aktuella ärendet K.Ö:s och A.G:s klagomål mot socialnämnden i bedömdes vara av sådan art att de bäst kunde åtgärdas av socialnämnden. Klagomålen mot soci- alnämnden i gällde socialnämndens bedömning av dotterns beteende, och ett önskemål om att nämnden skulle omhänderta och placera dottern på ett hem för vård eller boende. saknar befogenhet att pröva och ändra socialnämndens bedömning av vilka insatser det finns behov av i en- skilda ärenden. I skrivelsen till efterlyste föräldrarna stöd och råd för egen del. Även detta anser är en fråga som bäst hanteras av ansvarig nämnd. Härmed lämnas kompletterande uppgifter enligt begäran. Inkomna klagomål: 385 Av dessa överlämnade till socialnämnderna: 156 2 006 /0 7:J O1 Statistik för 1/1-30/9 2004 Inkomna klagomål: 231 Av dessa överlämnade till socialnämnderna: 116 Ovanstående siffror gäller samtliga till sociala funktionen inkomna klagomål inom områdena barn och unga, ekonomiskt bistånd, familjerätt, missbruk, handikappomsorg och äldreomsorg. har en klagomålshantering som är en del av kommunens kvalitetsarbete. En gemensam kvalitetspolicy antagen av kommunstyrelsen anger att Lundaborna ska känna tillit, förtroende och ömsesidighet i mötet med kommunen. I det aktuella ärendet, som anmäldes till , hade kontakter efter en anmälan från barnpsykiatrin. Efter en utredningstid fattade socialnämnden beslut om att bevilja insatser enligt SoL 4:1 med placering på Ugglebo HVB. Beslutet från om att överlämna ärendet för intern klagomåls- hantering hanterades enligt den klagomålsrutin som finns inom socialförvalt- ningen. Grunden för föräldrarnas klagomål gällde att de inte var nöjda med att inte direkt biföll deras begäran om omhändertagande och pla- cering. Genom att en placering ändå kom till stånd enligt SoL i direkt anslutning till att klagomålen inlämnades till nåddes en överensstämmelse mellan föräldrarna och . Placeringen fortgår alltjämt och kontakter med föräldrarna upprätthålls. Socialförvalningen i ser positivt på sätt att prioritera ärenden och att en förskjutning sker från individnivå till verksamhets- och strukturnivå. Genom den arbetsformen får kommunen ta ett större ansvar för den egna klagomålshanteringen och det kvalitetsarbete som är ålagt social- tjänsten i socialtjänstlagen. I har antalet inkommande klagomålsärenden ökat jämfört med . diariefördes 419 ären- den jämfört med 332 året innan. Den största ökningen hänför sig till sakom- rådet barn och familj, inklusive familjerätt med 147 anmälningar, därnäst ekonomi och missbruk med 128 anmälningar. Äldreomsorgen och handikapp är de sakområden där antalet inkomna anmälningar har minskat. Anmälningar mot HVB är inte medräknade. Antalet till socialnämnden överlämnade ären- den är relativt litet. Barnavårdsärenden bedöms vara de svåraste och mest tidskrävande. 2 006 /0 7:J O1 I ärenden som avslutas med kritik eller allvarlig kritik är besluten avsedda att bidra till kunskapsutveckling och ge förslag till förbättringsåtgärder. Av utredda anmälningsärenden har 53 avslutats med viss kritik och 7 med allvarlig kritik. Vad gäller handläggningstiderna har de i vissa ärenden tenderat att bli långa och ibland har frågorna varit inaktuella när ett ärende väl kan avgöras. Tillsynsinsatser och åtgärder som skulle kunna komma många fler medborga- re till godo eftersätts när de enskilda klagomålen tar alltför mycket resurser i anspråk. I tider av resursknapphet diskuteras prioriteringarna fortlöpande. Behovet av förenklad och effektivare handläggning har därför länge gjort sig påmint och också lett till vissa förenklingar. har utarbetat en av tillsynsärenden m.m. inom . Den är uppdaterad och kommer att uppdateras ytterligare . kommer då att ta ställning till ytterli- gare prioriteringar. Avsnittet Förenklad tillsyn är bl.a. baserat på socialtjänstkommitténs hu- vudbetänkande 1994:139 s. 562 där kommittén anser att det är angeläget att länsstyrelserna även fortsättningsvis har ansvar för att utreda enskildas klagomål. För länsstyrelserna är individtillsynen en bety- delsefull indikator på hur kommunerna tillämpar lagen och på kvaliteten i olika verksamheter. Individtillsynen bör leda till ett formellt beslut, varav framgår om klago- målet varit berättigat och i så fall i vilket avseende kommunen brustit i hand- läggningen eller i den insats som tillhandahållits. I detta sammanhang vill vi också ta upp frågan om länsstyrelsernas behov av att i vissa fall pröva om ett klagomål kan avvisas. Denna möjlighet bör finnas t.ex. när klagomålen avser förhållanden som ligger långt bakåt i tiden. Vi ser det också som en självklar- het att liksom ska kunna avvisa klagomål med samma innehåll. Exempel på förenklingar och effektiviseringar som tillämpas i I har inrättat en särskild befattning på med uppgift att ha ett särskilt ansvar för enskildas anmälningar. Vis- sa åtgärder har vidtagits i syfte att effektivisera och förenkla handläggningen. Ärenden analyseras mera noggrant innan de fördelas på handläggare. Riktade remisser med preciserade frågor skickas till socialnämnderna. Handläggning- en har gjorts enhetligare genom att en handbok har sammanställts. Anmärkningar mot utredningar och yttranden enligt utreds i allmänhet inte. Den som klagat informeras om att hans/hennes invändningar och synpunkter kan tillställas domstolen och beaktas vid prövningen av målet. handläggning i dessa ärenden kan då t.ex. inskränka sig till att ta reda på om olika formaliteter och tidsgränser har beaktats och i vissa fall barnperspektivet. Brev från enskilda som huvudsakligen består av frågor om varför social- tjänsten gjort eller bedömt på det ena eller andra sättet lämnas till social- nämnden att besvara. Frågor om arvoden till familjehem och byte av handläggare överlämnas till socialnämnden att besvara. har inom ramen för ett försök som omfattat ekonomiärenden inte tagit ställning till om gjort rätt eller fel utan har istället beskrivit hur en formellt korrekt handläggning bör gå till i direktkontakt med den som gjort anmälan. Med denna information har den enskilde själv fått underlag för att bevaka sin rätt. Positiv respons från enskilda har förekommit. Handläggningen har förkortats och förenklats. Förenklingarna har lett till väsentligt minskad generell handläggningstid. 2 006 /0 7:J O1 har genomfört en kartläggning av hur kommunerna uppfyller bestämmelserna i 3 kap. 3 § socialtjänstlagen om att insatser inom ska vara av god kvalitet. Av kommunerna har besvarat frågor. av dessa har system för att ta emot klagomål och synpunkter som gäller omsorgen om äldre och funktionshindrade och av kommunerna har system för klagomål när det gäller individ och familjeomsorg. anser att uppdelningen i huvudkategorier kan göras på det sätt som gjorts i län med visst undantag för punkt tre. Inom ramen för varje kategori krävs flexibilitet. Kategori nummer tre handläggs i så att anmärkningar mot enskilda socialsekreterare betraktas som anmärkningar mot socialnämnden. En bedömning görs utifrån innehållet i anmälan huruvida till- syn inleds eller inte. Försöken att utreda bemötandefrågor leder oftast till att ord står mot ord. Det är enligt erfarenheter ganska sällsynt med renodlade kla- gomål. har i Allmänna råd om SOSFS 2000:15 (S) Kvalitetssy- stem inom individ- och familjeomsorg närmare utvecklat hur enskildas klagomål kan användas bl.a. som en viktigt informationskälla för att åtgärda brister samt för att identifiera områden som kan behöva förbättras. För att klagomål ska kunna lämnas över till en kommun för handläggning anser att detta endast bör gälla klagomål som kan gälla självrättelse eller information och rådgivning enligt förvaltningslagen eller direkt rör arbetsledningsfrågor som bör handläggas av den enhet som klagomålen riktar sig mot. Sammanfattningsvis anser att möjligheterna att överlämna klagomålsärenden till kommunernas klagomålshantering bör begränsas till de ärendetyper som lämnar över till kommuner för besvarande. Synpunkter från , juridiska avdelning Ärendet gäller hur tillsynsarbete ska utövas. Även om tillsyns- begreppet som sådant inte definierats så framgår det tydligt i 13 kap. 2 § soci- altjänstlagen vilka uppgifter har. Utifrån denna bestämmelse kan endast lämna den synpunkten att det kan ifrågasättas om i i det aktuella fallet verkligen fullgjort sitt ansvar att informera och ge råd till allmänheten när man överlämnat skrivelse till kommunen. juridiska avdelning har ingen erfarenhet av att samma handläggningssätt tillämpats i . Juridiska avdelningens egen erfa- renhet är att i vid behov biträder socialnämn- derna och även juridiska avdelningen på det sätt som socialtjänstlagen före- skriver. Lagtexter, propositioner, departementsskrivelser o.dyl. Propositionen till socialtjänstlagen, SoL (1979/80:1) beskriver på sid. 453 hur Barnavårds- socialvårds- och nykterhetsvårdskonsulenterna arbetade med 2 006 /0 7:J O1 traditionell myndighetskontroll, formell tillsyn, att verkställa utredning, att påkalla ändring. Av propositionen framgår att det inte ansågs nödvändigt att ha kvar ett instrument som ger möjlighet att direkt ålägga en kommun att lämna det bistånd den enskilde har rätt till. Däremot skulle socialenheten vid råda och upplysa enskilda (vara klagomur). Av Socialtjänstlagen (2001:453) framgår i 13 kap. 2 § att: har tillsyn över den socialtjänst som kommunen inom länet ansvarar för och skall därvid Följa nämndernas tillämpning av denna lag Informera och ge råd till allmänheten i frågor som rör Biträda nämnderna med råd i deras verksamhet