yttr · GT05UbU1y · 2006-01-01 00:00:00 — yttrande 2005/06:UbU1y Utvecklingen inom den kommunala sektorn har beslutat att bereda utbildningsutskottet tillfälle att avge yttrande över regeringens skrivelse 2004/05:102 Utvecklingen inom den kommunala sektorn med motioner i de delar som berör utbildningsutskottets beredningsområde. behandlar i det följande, mot bakgrund av relevanta delar i regeringens skrivelse, motionen 2004/05:Fi22 (kd) yrkandena 5 och 1216. Regeringen presenterade en proposition om förskolan, Kvalitet i förskolan (prop. 2004/05:11). Propositionen innehåller förslag som syftar till att öka kvaliteten i förskolan. Ett särskilt statsbidrag till personalförstärkningar i förskolan infördes för att stödja kommunerna i arbetet med att utveckla förskolans kvalitet. Bidraget ger förutsättningar att öka personaltätheten i förskolan samt minska barngruppernas storlek. Bidraget är treårigt och omfattar och . Bidraget skall därefter inordnas i det kommunalekonomiska utjämningsbidraget. I propositionen gör också regeringen bedömningen att förskolan bör göras till en egen skolform för att ytterligare bekräfta förskolans roll som det första steget i det livslånga lärandet. Regeringen redogör i skrivelse 2004/05:102 för utvecklingen inom förskoleverksamheten 2004. Andelen inskrivna barn i förskolan har ökat successivt . av 15-åringarna är inskrivna i förskola. Antalet inskrivna barn har ökat innan med 12 000 barn till totalt 364 000 barn. En stor del av ökningen kan förklaras av att antalet barn i befolkningen har ökat. Skillnaderna mellan kommunerna vad gäller andel inskrivna barn har minskat. I åtta av tio kommuner är barn inskrivna. Andelen inskrivna 15-åringar i familjedaghem är oförändrat . Antalet barn i skolbarnsomsorg minskade med 16 000 till 326 000 barn . Minskningen är en följd av att antalet 612-åringar minskar. Barngruppernas storlek i förskolan har stabiliserat sig på en hög nivå jämfört med 1990-talets början. var antalet barn per årsarbetare 5,4 vilket är en nivå som varit i princip oförändrad . Maxtaxan har inneburit att avgifterna sänkts i förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen och att de tidigare stora skillnaderna i avgifter mellan kommunerna minskat kraftigt. Den totala kostnaden för förskolan uppgick till . Avgiftsfinansieringen var i genomsnitt . Den totala kostnaden 2003 var . Avgiftsfinansieringen var i genomsnitt . fick kommunerna i statsbidrag som ersättning för minskade avgiftsintäkter (maxtaxan) samt till kvalitetssäkrande åtgärder i förskola och skolbarnsomsorg. Statsbidraget till personalförstärkningar i skola och fritidshem har inte kommit fritidshemmen till del i någon större utsträckning. Detta gäller även för statsbidraget till kvalitetssäkrande åtgärder som ges till kommuner som infört maxtaxa i barnomsorgen. Kostnaden per barn 2003 var i genomsnitt , vilket är en ökning med jämfört med året innan. Motsvarande siffra för barn i familjedaghem är . Ett barn inskrivet i fritidshem kostade i genomsnitt . föreslår i motion 2004/05:Fi22 yrkande 5 en höjning av maxtaxan och satsning på barnomsorg. I motionen hävdas att antalet barn per förskolegrupp ökade efter införandet av maxtaxan, eftersom denna var underfinansierad. Maxtaxan bör därför, enligt motionen, höjas från till för inkomsttagare med i hushållsinkomst och med tre eller flera barn. Detta skulle frigöra att användas för kvalitetshöjning inom förskolan. anför vidare i yrkande 12 att valfriheten, liksom föräldrars inflytande över barnomsorgen, bör öka. I motionen skrivs att en alltmer skolifierad förskola numera tycks vara för all barnomsorg och att föräldrars förmåga att själva ta hand om sina barn har kommit att ifrågasättas. Utskottet anser att finansutskottet bör avstyrka motionsyrkandena. Maxtaxan i förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg har som främsta syften att öka tillgängligheten för flera grupper, förbättra barnfamiljernas ekonomi, minska marginaleffekterna för barnfamiljerna samt underlätta arbetskraftsdeltagandet. Viktiga syften har också varit att begränsa avgifternas koppling till barnens närvarotid samt att minska avgiftsskillnaderna mellan kommunerna. Samtliga kommuner är anslutna till systemet med maxtaxa i förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. Skillnaderna mellan kommunernas avgifter har utjämnats och barnfamiljer har fått lägre avgifter, vilket bidragit till ett ökat konsumtionsutrymme för denna grupp. Ett flertal kommuner har ingen koppling mellan avgift och barnets närvarotid. Reformens genomslag har således varit stort. beslutade (prop. 2004/05:1 utg.omr. 16, bet. 2004/05: UbU1, rskr. 2004/05:124) att införa ett särskilt statsbidrag till personalförstärkningar i förskola. tog senare ställning till den närmare utformningen av bidraget (prop. 2004/05:11, bet. 2004/05:UbU3, rskr. 2004/05:126). Regeringen gör i proposition 2005/06:1 utgiftsområde 16 bedömningen att statsbidraget till personalförstärkningar i förskolan kommer att fördelas till alla kommuner. Enligt skollagen (1985:1100) är kommunerna skyldiga att tillhandahålla förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för barn i åldrarna ett t.o.m. i den utsträckning som behövs för att föräldrarna skall kunna förvärvsarbeta eller studera eller om barnet har ett eget behov av barnomsorg. Kommunerna skall erbjuda plats utan oskäligt dröjsmål, dvs. inom tre efter det att föräldrarna anmält att barnet behöver en plats. Förskolan är en frivillig pedagogisk verksamhet för barn mellan ett och , vars föräldrar förvärvsarbetar eller studerar eller är arbetslösa eller föräldralediga samt för barn som har ett eget behov av verksamheten. har alla barn rätt till 525 avgiftsfria timmar i förskolan fr.o.m. höstterminen det år de fyller (allmän förskola). Regeringen har i proposition Kvalitet i förskolan (prop. 2004/05:11) gjort bedömningen att förskolan bör utgöra en egen skolform inom skolväsendet och därmed ha samma övergripande mål som andra skolformer. Regeringen aviserar i propositionen att den ämnar återkomma med förslag av denna innebörd i proposition med förslag till en ny skollag. I läroplanen för förskolan, Lpfö 98, anges dess uppdrag, bl.a. att stimulera barns utveckling och lärande. Verksamheten skall utgå från en helhetssyn på barn och barns behov och utformas så att omsorg och lärande bildar en helhet. Förskolan skall främja gemenskap barnen emellan och vara trygg, utvecklande och lärorik för alla barn som deltar, utifrån vars och ens förutsättningar. Leken har och har haft ett stort utrymme i förskolan. I propositionen för införande av läroplanen för förskolan (prop. 1997/98:93 s. 21) skrivs att ett medvetet bruk av leken bör ingå i förskolans pedagogiska verksamhet. har i en rapport, Förskola i brytningstid, (rapport 239, 2004) konstaterat att en alltför stor betoning på formellt lärande kan få negativa konsekvenser samt att detta inte ligger i linje med läroplanens intentioner. utvärdering visar att förskolan i vissa kommuner har en uttalat skolförberedande roll, där enskilda barns utveckling inom olika områden kartläggs, observeras och dokumenteras i ökad omfattning, ofta i s.k. individuella utvecklingsplaner och med skolan som förebild. menar att det finns en risk att sådana planer i praktiken fokuserar på barnets brister och blir ett instrument för normalisering, utifrån förväntningar på vad barnet skall kunna vid en viss ålder. Utskottet delar denna uppfattning (se bet. 2004/05:UbU3 s. 19). Angående valfrihet samt föräldrars inflytande över barnomsorgen hänvisar utskottet till sitt betänkande rörande den tidigare nämnda proposition Kvalitet i förskolan som behandlades av under förra . Regeringen gör i den propositionen bedömningen att kommunerna bör sträva efter att tillgodose vårdnadshavarens önskemål om denne önskar familjedaghem i stället för förskola. Regeringen anser att familjedaghem bör regleras som pedagogisk verksamhet, men kommer inte, i förslaget till ny skollag, att föreslå att verksamheten skall utgöra en egen skolform. I förslaget till lagrådsremiss med förslag till en ny skollag (U2005/5584/ S), som varit utsänt på remiss, framhålls att familjedaghem utgör ett viktigt komplement till förskolan. Utskottet anser att valfriheten inom förskolan är väl tillgodosedd, samt att den svenska förskolan erbjuder barn en god pedagogiskt stimulerande miljö för utveckling och lärande. Regeringen överlämnade propositionen Kunskap och kvalitet elva steg för utveckling av gymnasieskolan (prop. 2003/04:140) till . Förändringar som skall genomföras är bl.a. att det inom ramen för en kursutformad gymnasieskola införs ämnesbetyg och införande av en gymnasieexamen. För att öka elevernas valfrihet skall eleverna kunna söka program i andra kommuner även om programmet finns i hemkommunen, s.k. frisökning. Förändringarna kommer i huvudsak att träda i kraft . Skrivelsen redogör vidare för utvecklingen i det offentliga skolväsendet för barn och unga. Antalet elever i nådde /02 sin kulmen, och elevantalet beräknas nu stegvis att sjunka . /05 är antalet elever i 1 024 000. Antalet elever i har minskat med 23 000 elever sedan föregående läsår. Andelen elever i fristående skolor uppgår till , vilket är en ökning sedan föregående år. Koncentrationen av fristående skolor är särskilt stor i landets tre storstäder med kranskommuner. Kostnaden för uppgick till . Detta motsvarar en kostnad per elev i på . Kostnaden har ökat, främst på grund av höjda lärarlöner samt ökad lärartäthet. Variationerna mellan kommunerna i kostnad per elev är stor. I av kommunerna varierar kostnaden per elev . En elev i fristående grundskola kostade i genomsnitt , dvs. i stort sett detsamma som en elev i den kommunala . De kommunala ersättningarna till fristående grundskola ökade från till . Antalet elever i gymnasieskolan ökade med /05 jämfört med läsåret innan till 347 713 elever. Det finns totalt 763 gymnasieskolor i landet. Andelen elever som går i en gymnasieskola belägen i en annan kommun än hemkommunen är . Den totala kostnaden för gymnasieskolan uppgick till , en ökning med jämfört med föregående år. Kostnaden per elev i de kommunala gymnasieskolorna var . Kostnaden per elev i fristående gymnasieskolor var i genomsnitt . Variationen i kostnad per elev mellan olika program är stor. Det samhällsvetenskapliga programmet har den lägsta genomsnittliga kostnaden med ca per elev, medan naturbruksprogrammet var den mest resurskrävande utbildningen i regi med en genomsnittskostnad på per elev. föreslår i motion 2004/05:Fi22 yrkande 13 att mångfalden ökas i skolutbildningen så att den bättre motsvarar elevernas behov och önskemål. I motionen anförs att utvecklingen av mångfald inom skolväsendet har förhindrats och att detta orsakar de brister som motionärerna anser finns i skolan, framför allt i ordningen i klassrummet men också i den sjunkande trenden när det gäller elevers resultat i skolan. I samma motion framhåller att en gymnasieexamen bör införas (yrkande 14) samt att de fristående skolornas ställning bör stärkas (yrkande 15). Angående fristående skolor framhåller motionärerna att dessa inte enbart är ett komplement till kommunala skolor. Mycket av organisatorisk och pedagogisk förnyelse kommer just från fristående skolor, menar motionärerna. Utskottet anser att finansutskottet bör avstyrka motionsyrkandena. Elever är olika och har olika behov. Det är utskottets uppfattning att skolan därför måste möta eleverna på olika sätt och anpassa undervisningen efter varje elevs förutsättningar och behov. Utskottet erinrar om det förslag till lagrådsremiss med förslag till en ny skollag som varit på remiss till ett antal remissinstanser. Gymnasieexamen har införts i skollagen (prop. 2003/04:140, bet. 2003/04:UbU13, rskr. 2004/05:4). Den som har godkänt betyg på kurser motsvarande av totalantalet gymnasiepoäng och som har gjort sitt gymnasiearbete skall få en gymnasieexamen. Lagförslaget träder i kraft för att tillämpas på utbildning som påbörjas efter . I det remitterade förslaget till lagrådsremiss föreslås vidare bl.a. att regleringen av all offentligt finansierad skolverksamhet inom skolväsendet för barn och ungdomar i princip skall vara gemensam, oavsett huvudmannaskap. Förslagen i remissen innebär generellt en renodling av målstyrningen. Riktat statsbidrag skall utgå till kommunerna för att det utvecklingsarbete som skett för skall konsolideras. Bidraget utgår under förutsättning att kommunerna finansierar ett visst antal platser med egna medel och att en fortsatt utveckling av vuxenutbildningen äger rum. nyttjades av anslaget för det riktade bidraget, vilket motsvarade ca 45 000 årsstudieplatser. infördes rekryteringsbidrag till vuxenstuderande. Bidraget kompletterar studiemedelssystemet. Bidraget regleras i lagen (2002:624) om rekryteringsbidrag till vuxenstuderande och är avsett att användas som ett verktyg i kommunernas uppsökande verksamhet för att stimulera till studier på grundläggande och gymnasial nivå. En tillfälligt vidgad användning av rekryteringsbidraget gäller och t.o.m. . Denna s.k. kombinationsutbildning innebär fortsatt arbete på deltid i kombination med utbildning på halvfart inom vuxenutbildning eller högskola och syftar till att minska risken för friställning av personal inom den av kommun eller landsting finansierade verksamheten inom vård, skola och omsorg. Satsningen omfattar 6 000 personer. följer upp verksamheten och avlämnar rapport samt . Den totala kostnaden för den kommunala vuxenutbildningen uppgick till ca . De statliga bidragen motsvarade av de totala kostnaderna för vuxenutbildningen. anser i motion 2004/05:Fi22 yrkande 16 att det behövs en långsiktighet i vuxenutbildningen. Motionärerna är kritiska till avsaknaden av långsiktig strategi t.ex. vad gäller rekryteringsbidrag till kombinationsutbildning. Man anser att beslutet fattades sent och är kritisk till att satsningen är temporär. Utskottet anser att finansutskottet bör avstyrka motionsyrkandet. har rekryteringsbidrag tillfälligt kunnat erhållas för studier på halvfart kombinerat med deltidsarbete, s.k. kombinationsutbildning. Denna särskilda satsning har varit avsedd att vara tillfällig och avslutas, som från början angavs, vid utgången av . Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), Axel Darvik (fp) och (). Utskottets beredning av ärendet har föranlett följande avvikande meningar. 1.Förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg (kd) () anför: föreslår en satsning på kvaliteten i förskolan. Denna finansieras helt genom att låta kommunerna ta ut en högre maxtaxa på barnomsorg. Antalet barn per förskolegrupp ökade efter införandet av maxtaxan. Eftersom regeringens satsning var underfinansierad ledde detta till större barngrupper vilket riskerar att försämra kvaliteten i verksamheten. Vi föreslår därför ett höjt tak för maxtaxan från till för inkomsttagare med i hushållsinkomst med tre eller flera barn. Det frigör ca inom kommunsektorn att användas för kvalitetshöjning inom förskolan. Vi anser att skrivelsen visar på regeringens snäva syn på barnomsorgen. En alltmer skolifierad förskola är för all barnomsorg. Målet är att alla barn skall in i den kommunala förskolan för att få del av den undervisning som bedrivs där. Införandet av maxtaxan har inneburit att förskola blivit så billigt att alla andra alternativ ter sig som omöjliga som den kraftiga kvalitetsförsämringen ignoreras. 2.Grundskola och gymnasieskola (kd) () anför: Skolan har präglats av ett kollektivistiskt tänkande där alla elever skall lära sig ungefär lika mycket på ungefär . I stället för att stödja en positiv skolutveckling har Socialdemokraterna genom att ständigt ge kommunerna och skolorna för små resurser, genom att detaljreglera och statligt styra varje enskild skolas utveckling, genom att sätta gruppen före individen, genom att undergräva familjens betydelse och genom att förhindra utvecklingen av mångfald inom skolväsendet orsakat de brister vi ser på många håll . Det gäller framför allt ordningen i klassrummen, men även den sjunkande trenden när det gäller elevernas resultat. har drivit flera av de förslag som fanns med i gymnasiepropositionen, bl.a. att uppgradera yrkesutbildningarna och utveckla en genuin lärlingsutbildning, införa en gymnasieskola samt göra historia till kärnämne. Det är bra att regeringen och dess stödpartier efter många års motstånd ställt sig bakom dessa tankar. Tyvärr bestod gymnasiepropositionen av ett lappande och lagande i stället för de reformer som krävs för att höja kunskapsnivån och hindra utslagning av elever. Skillnaden mellan regeringens och syn på fristående skolor är mycket stor. Regeringen har i debatten bl.a. uttryckt farhågor om att fristående skolor ökar segregationen. delar inte dessa farhågor. För det första är inte fristående skolor enbart ett komplement till kommunala skolor, utan både fristående och kommunala skolor är var för sig viktiga delar av skolväsendet. Fristående skolor är inte ett skolväsendets B-lag, snarare kommer mycket av organisatorisk och pedagogisk förnyelse just från fristående skolor. 3.Kommunal vuxenutbildning (kd) () anför: Ett av de stora problemen för vuxenutbildning är att regeringen låter den ena tillfälliga stödformen för vuxenstuderande följa på den andra. är benämningen rekryteringsbidrag. har varit kritiska till avsaknaden av långsiktig strategi. Regeringens utökade rekryteringsbidrag till kombinationsutbildning sätter problematiken i blixtbelysning: Under tre terminer skall 6 000 personer beredas möjlighet till stödformen. Men beslutet kom så sent och satsningen är så temporär att håller det för troligt att det målet inte kommer att uppnås. Kombinationsutbildningen verkar bli ännu ett exempel på regeringens innehållslösa skyltfönsterpolitik. Utskottets beredning av ärendet har föranlett följande särskilda yttranden. 1.Utvecklingen inom den kommunala sektorn (m) (), () och () anför: Forskningen visar att barn tidigt har en språklig medvetenhet, som lägger grunden för deras möjlighet att lära sig läsa och skriva. Eventuella problem i språkutvecklingen kan också upptäckas på ett tidigt stadium, vilket gör det möjligt att undvika att barnet vid skolstarten får problem med läs- och skrivinlärningen. På samma sätt finns en koppling mellan barns språkliga utveckling och förmågan att ta till sig matematiska symboler och begrepp. Små barn kan lära sig grundläggande matematik om de får handledning och utmaningar. Barn som har kommit olika långt i språkutvecklingen behöver dock stimuleras på olika sätt för att utvecklas. Därför är det positivt när förskolan uppmärksammar varje barns individuella utveckling och förutsättningar, t.ex. genom individuella utvecklingsplaner. Vi vänder oss mot synen att detta skulle innebära en fokusering på barnets brister. anser att förskolans pedagogiska uppdrag är ett viktigt led i att underlätta för barn i de tidiga skolåren att lyckas med läs- och skrivinlärning och för att stärka barnens självförtroende. Inte minst gäller detta för barn som inte kan räkna med stöd hemifrån och för barn med ett annat modersmål än svenska. För att förskolan skall kunna fullfölja sitt viktiga pedagogiska uppdrag behövs utbildning av fler förskollärare och kompetensutveckling av förskolans personal, inriktad mot barns språkliga, matematiska och finmotoriska utveckling. Regeringens politik går i fel riktning genom att detaljstyra resurserna till förskolan och genom att inte tydligt klargöra det pedagogiska uppdraget i läroplanen. skall ge eleverna de grundläggande kunskaper och färdigheter som krävs för att få en bra grund för vidare studier och arbete. Alla elever skall nå målen. Så är det inte . Vi har inte en likvärdig skola för alla elever när en av fyra tvingas lämna utan att ha uppnått de grundläggande kunskaperna i ett eller fler ämnen. Den sammantagna bilden av kunskapsutvecklingen är försämringar över tiden, såväl relativt andra jämförbara länder som jämfört med situationen i den svenska skolan . Skolorna klarar i lägre utsträckning än tidigare av att kompensera för barnens familjebakgrund. som många elever uppger att de trivs i skolan, finns stora problem med mobbning och bristande studiero i klassrummen. För att få till stånd en positiv utveckling och förbättra kvaliteten i utbildningen för alla elever, oavsett bakgrund och bostadsort, krävs en nationell skolpolitik som fokuserar på kunskap. har därför föreslagit att skolans kunskapsuppdrag skall återupprättas i skolans styrdokument. De nationella kunskapsmålen skall preciseras. Betydelsen av kompetenta, välutbildade lärare för elevernas kunskapsutveckling kan inte nog betonas. Drivkrafter för lärares löpande fortbildning och utveckling inom yrket skall stärkas. Skolans kunskapsbas skall byggas upp så att undervisningen löpande utvecklas och förbättras. De professionella på skolorna lärare och rektorer skall ges frihet att utforma undervisningen och arbetsmiljön i klassrummen så att varje elev ges förutsättningar att nå målen. Detaljregleringar skall därför rensas bort och ersättas med granskningar av varje skolas kvalitet och tydligt ansvarsutkrävande för skolors resultat. I förslaget till lagrådsremiss, där regeringens senaste förslag till ny skollag presenteras, lyser allt detta med sin frånvaro. Skolans kunskapsuppdrag förtydligas inte. Ansvarsfördelningen för skolans resultat preciseras inte heller. Förslaget präglas däremot av ökade detaljregleringar, som leder till minskad mångfald och försämrade möjligheter att på skolorna individanpassa utbildningen. Denna politik står i stark kontrast mot vad som behövs för en gynnsam utveckling av . Framväxten av fristående skolor har inneburit att elever och föräldrar i allt högre utsträckning har fått reella möjligheter att välja mellan olika alternativ, beroende på vad som passar eleven bäst. Denna ökade mångfald av skolor behövs i ett där befolkningen och eleverna blir alltmer heterogen, med olika bakgrund, erfarenheter och preferenser. För föräldrarna innebär möjligheten att välja skola såväl som fristående möjlighet att skaffa sig inflytande över barnens skolgång. Skolornas konkurrens om elever skapar en positiv drivkraft för förändring. Studier av friskolereform tyder också på att i kommuner där skolors konkurrens om elever är högre, tenderar elevernas resultat att vara bättre, till förmån för såväl lågsom högpresterande elever. De fristående skolorna har påverkat många kommunala skolors förändringsarbete på ett positivt sätt. Många skolor har utvecklat sitt sätt att arbeta. Profilklasser startas i ökad utsträckning. Engagerade föräldrar har kunnat driva skolor i glesbygd som annars hade hotats av nedläggning. Fler arbetsgivare skapar en bättre arbetsmarknad för lärare, som får större möjligheter att påverka sin arbetsmiljö och lön. De fristående skolornas betydelse avspeglas dock på intet sätt i regeringens beskrivning av utvecklingen i kommunerna. vill betona vikten av fristående skolor som en postitiv drivkraft för förändring. Det är grundläggande att alla skolor med offentlig finansiering skall få verka under likvärdiga finansiella villkor. Här finns stora problem för de fristående skolorna. Det senaste förslaget till ny skollag gör dock ingenting för att säkra de fristående skolornas rätt till en likvärdig finansiell behandling. Regleringarna föreslås däremot öka för de fristående skolorna. Förslaget går i fel riktning för vad som är bra för skolans utveckling. 2.Utvecklingen inom den kommunala sektorn (fp) Axel Darvik (fp) anför: Inför behandlingen av regeringens skrivelse Utvecklingen i den kommunala sektorn har inte upprepat sina motionsyrkanden från motioner om förskola, skola och vuxenutbildning. Vi kommer inte att lägga fram några specifika yrkanden i detta ärende utan återkommer med förslag till riksdagsbeslut vid behandlingen av våra motioner i utbildningsutskottet. Förskolan bör vara en egen skolform. Läroplanen för förskolan bör kompletteras med mål att uppnå för att tydliggöra förskolans uppgift. Dessa mål skall gå att utvärdera och vara utgångspunkt för utvecklingssamtalen med föräldrarna.