yttr · GT05EUN1y · 2006-01-01 00:00:00 — Eftersom de olika rådssammansättningarna alltmer har centraliserats för att man skall kunna hålla ihop och få överblick över olika närliggande frågor (t.ex. konkurrenskraftsrådet och sysselsättningsrådet) finns det stor risk att vissa frågor med den av kommittén förordade ordningen hamnar mellan olika stolar och att överblicken går förlorad. Det föreligger därmed också en stor risk att inflytande i EU-frågor kommer att minska och att det som uppnåtts under mer än går förlorat. Kommittén föreslår att uppgift skall inskränkas till att enbart gälla frågor som är föremål för beslut på det stundande rådsmötet. Alla frågor som ligger tidigare i beslutsprocessen skall behandlas av utskotten i det s.k. saksamrådet. För att inte inflytande skall minska förutsätter detta att berörda utskott ser till att överläggningar med regeringen kommer till stånd i alla rådsfrågor på detta tidigare stadium. Vidare uppstår frågan vilket utskott som skall vara huvudansvarigt i fråga om övergripande frågor på detta tidigare stadium. Det kan gälla diskussioner om politiska strategier som berör flera ansvarsområden och som senare skall behandlas på möten med . Exempel på detta är Lissabonstrategin, strategin om en hållbar utveckling, en gemensam energipolitik och det s.k. Haagprogrammet (rättsliga och inrikes frågor). Exemplen kan mångfaldigas. Det torde bli svårt, för att inte säga omöjligt, för att först vid möten inför ha en samlad och koordinerad uppfattning och göra olika prioriteringar till ledning för regeringen. kan dock konstatera att förslaget till lag om ändring i riksdagsordningen i denna del inte innebär någon reell förändring i förhållande EU-NÄMNDENS ÖVERVÄGANDEN 2005/06:EUN1y till vad som gäller . skall regeringen rådgöra med nämnden om hur förhandlingarna i rådet skall föras inför besluten i rådet. Beträffande regeringens informationsskyldighet gentemot föreslår kommittén att regeringen inte längre skall vara skyldig att underrätta om frågor som avses bli behandlade i ministerrådet utan endast om frågor som skall beslutas i detta råd. Det kan ifrågasättas vari denna skillnad egentligen består. Den föreslagna inskränkningen av regeringens informationsskyldighet gentemot är emellertid ägnad att åstadkomma otydlighet och riskerar att medföra att förlorar överblick och inflytande. Det är ofta på ett tidigare stadium än inför själva antagandet av en rättsakt eller annan åtgärd som ett faktiskt samråd äger rum i , och vid vilket regeringen presenterar ett upplägg inför de fortsatta förhandlingarna. avstyrker således förslaget att begränsa regeringens informationsskyldighet gentemot . Kommittén föreslår också att bestämmelsen i 10 kap. 6 § riksdagsordningen om statlig myndighets skyldighet att lämna upplysningar och avge yttrande till skall upphöra att gälla. har ingen erinran mot detta; bestämmelsen har aldrig tillämpats, och något behov av den torde inte föreligga. I ett avseende föreslås att skall få en utvidgad roll. Samrådsskyldigheten föreslås bli heltäckande och inte längre omfatta bara beslut som regeringen bedömer som betydelsefulla och andra frågor som nämnden bestämmer. Som en följd härav föreslås också att den nuvarande rätten för en minoritet att påkalla samråd skall tas bort. Avgränsningen av regeringens samrådsskyldighet gentemot var en viktig fråga inför inrättandet av samrådsförfarandet i EU-frågor. Olika alternativa lösningar diskuterades i frågan om samrådsskyldigheten borde omfatta alla frågor eller om den borde avgränsas på något sätt. Den uppfattning som ligger bakom riksdagsordningens nuvarande utformning i detta hänseende är att det ansetts viktigt att samrådsförfarandet koncentreras på de viktigare frågorna medan detaljer och teknikaliteter med fördel kunde behandlas av regeringen på egen hand (se prop. 1994/95:19 s. 536, bet.1994/95:KU22 s. 15). I samband med en utvärdering om EU-frågornas behandling i uttalade bl.a. följande (bet.1996/97:KU2 bilaga 3 s. 68): I sammanhanget vill nämnden inte underlåta att peka på att samarbetet inom EU inte bara rör politiskt väsentliga frågor utan också detaljfrågor av mera teknisk natur. Som tidigare berörts har sålunda medlemskapet inneburit att åtskilliga frågor, i vilka regeringen eller annan myndighet tidigare hade beslutanderätten, skall avgöras av ministerrådet. Åtminstone i verksamhet framstår det som angeläget att intresset koncentreras på de för mera betydelsefulla frågorna och att mindre viktiga detaljspörsmål kan lämnas åt sidan. anser att dessa synpunkter fortfarande gör sig gällande och att den nuvarande ordningen fungerat väl. Avgränsningen av samrådsskyldigheten bör därför enligt mening bestå. Risken är annars att EU- 2005/06:EUN1y EU-NÄMNDENS ÖVERVÄGANDEN nämnden belastas alltför mycket med just tekniska detaljfrågor som det varken finns politiskt intresse av eller tid och resurser att behandla. Minoritetsskyddet har aldrig behövt tillämpas formellt men bör bestå som en konsekvens av avgränsningen av samrådsskyldigheten. avstyrker således förslaget. Kommittén uttalar sig om sammanträdestid som enligt kommittén som en följd av förskjutningen mellan utskotten och kommer att minska. Huruvida så kommer att ske går naturligtvis inte att uttala sig om och är för övrigt en administrativ fråga. Förslaget om att partierna skall få sätta in tillfälliga ersättare kommer dessutom sannolikt, om det skulle utnyttjas fullt ut, snarare att medföra en ökning av sammanträdestiden. Alla ledamöter och suppleanter i är också ledamöter eller suppleanter i olika utskott. Samtliga utskott är på detta sätt representerade i . Som kommittén framhåller är det viktigt att det också finns en kontinuitet i arbete. Härtill kommer att ledamöterna utvecklat en stor kompetens att hålla ihop horisontella frågor som inte bör gå förlorad. är det, som kommittén också framhåller, viktigt att i samrådsförfarandet utnyttja den utskottserfarenhet som finns, vilket också sker i största utsträckning. Att bereda utökade möjligheter för detta genom att partierna tillfälligt skall få sätta in ersättare kan emellertid medföra stora praktiska svårigheter. I lagförslaget sägs att partigrupperna skall ha rätt att ersätta en ledamot i nämnden med en ledamot av det utskott vars område berörs av de frågor som nämndens överläggningar med regeringen rör. Det är här fråga om att en sådan ledamot skall träda in tillfälligt vid ett samråd som berör det aktuella utskottets område. Detta kommer att kräva stora insatser för planläggningen av nämndens sammanträden av såväl partigrupper som och också i hög grad påverka statsråden. Denna planläggning kommer att innebära att totala sammanträdestid ökar betydligt i motsats till vad kommittén antar. Mot slutet av ett ordförandeskap måste antagligen sammanträden delas upp . Vissa rådsdagordningar berör också flera utskotts sakområden varför ledamöter får närvara allteftersom dagordningspunkterna kommer upp. Vissa dagordningspunkter berör också flera utskott, vilket medför att inför varje fråga måste avgöras vilket utskott som är huvudansvarigt. Detta kan visa sig svårt att planera när rådsdagordningarna ofta ändras före EU- nämndens sammanträden och nämnden inte sällan vid själva sammanträdet får reda på att nya dagordningspunkter tillkommit och andra strukits. Rådsdagordningarna är föränderliga dokument intill dess att rådsmötet äger rum. En särskild svårighet utgör de s.k. A-punkterna som kan gälla vilket område som helst och tas upp på vilket rådsmöte som helst. Ett ytterligare problem med ett system med tillfälliga ersättare gäller delgivningen av handlingar som EU-NÄMNDENS ÖVERVÄGANDEN 2005/06:EUN1y innehåller uppgifter för vilka sekretess råder liksom förfarandet vid brådskande ärenden. Mot bakgrund av de nu angivna såväl principiella som praktiska svårigheterna avstyrker således förslaget. Öppenhet i utskotten och i (avsnitt 3.3.4) Under de som har verkat har betydande framsteg gjorts i fråga om ökad öppenhet. Handlingar läggs numera ut på Internet liksom stenografiska uppteckningar från sammanträden. Pressmeddelanden på svenska publiceras före och på både svenska och engelska efter sammanträden. äger normalt regeringens samråd inför Europeiska rådets möten rum offentligt i . välkomnar förslaget att skall kunna besluta att också sammanträden inför ministerrådets möten helt eller delvis skall vara offentliga. Att även regeringens överläggningar med utskotten i EU-frågor skall kunna ske offentligt är ett angeläget förslag. Alltfler frågor behandlas numera av ministerrådet offentligt, vilket enligt mening är en viktig utveckling. Både på EU-nivå och på nationell nivå är det för den demokratiska förankringen av och förståelsen för EU-frågorna nödvändigt att medborgarna får insyn i och kan följa verksamheten som ju ofta resulterar i lagstiftning som rör enskilda. Subsidiaritetskontroll (avsnitt 3.3.6) Som kommittén framhåller finns det möjligheter att beakta subsidiaritetsprincipen inom ramen för gällande reglering som utskotten kan ta till vara. Kommittén nämner i emellertid i detta avsnitt inte någonting om den subsidiaritetskontroll som de facto sker vid regeringens samråd med . Det förtjänar att påpekas att i sådana fall där varit negativ till regeringens ståndpunkt har inställningen oftast berott på att majoriteten av ledamöterna har ansett att frågan inte borde avgöras på EU-nivå utan på nationell nivå. Detta har bl.a. kommit till uttryck i fråga om turism, program på utbildningsområdet, grönboken om psykisk hälsa och vissa kulturfrågor. Diskussionen i rör ofta frågan om ett förslag lämpligen bör hanteras på EU-nivå eller inte. I olika sammanhang har framhållits att de nationella parlamenten mot bakgrund av gällande fördragsreglering kan införa en subsidiaritetskontroll utan att det konstitutionella fördraget har trätt i kraft. Inom ramen för COSAC har, som kommittén beskriver, pågått ett sådant försök. Avsikten är att försöken skall fortsätta med de nationella parlament som är intresserade av att delta. Enligt EU-nämndens mening bör dock inte en formell subsidiaritetsprövning införas i riksdagsordningen utan fördragsreglering. Det vore enligt mening olämpligt att nu föregripa utgången av den reflektionsperiod om EU:s framtid som äger rum och eventuell framtida fördragsreglering. 2005/06:EUN1y EU-NÄMNDENS ÖVERVÄGANDEN Regeringskonferenser och (avsnitt 3.4) Som kommittén konstaterar har samråd rörande och regeringskonferenser skett i . Det välkomnas att den praxis som utbildats beträffande information och samråd inför möten med nu föreslås bli reglerad i riksdagsordningen. Beträffande regeringskonferenserna däremot föreslår kommittén att samråd uteslutande skall äga rum i berört utskott. Även här har emellertid utbildats en fast praxis , som har stadfästs i den tidigare och i . Som kommittén nämner är erfarenheterna från det sammansatta konstitutions- och utrikesutskottet goda. Den formella riksdagsbehandlingen av regeringskonferensen om det konstitutionella fördraget ledde till ett brett engagemang. Som emellertid uttalades i det sammansatta utskottets betänkande (bet. 2003/04:KUU1 s. 43) var det angeläget att det fortsatta samrådet under regeringskonferensen fick äga rum i . Det är just i slutskedet av en regeringskonferens som sådana förhandlingstaktiska frågor gör sig gällande som kommittén uppmärksammat när det gäller det samråd som skall äga rum inför beslut i ministerrådet. förordar att en bestämmelse i riksdagsordningen införs om att regeringen också skall rådgöra med inför förhandlingarna inom ramen för EU:s regeringskonferenser. Dessa regeringskonferenser äger för övrigt ofta rum i samband med Europeiska rådets möten. Det nu sagda hindrar inte att överläggningar på enskilda områden i en regeringskonferens kan och bör ske i berörda utskott. Kontakter med andra parlament (avsnitt 3.6) Kontakter med nationella parlament m..m..(avsnitt 3.6.1) Här nämner kommittén det nya fördragets protokoll om de nationella parlamentens roll i EU samt resor och IPEX. Ingenting nämns dock i detta sammanhang om det parlamentariska samarbete som äger rum i COSAC. Detta regleras såväl i det konstitutionella fördragets protokoll som i det nu gällande protokollet (som är fogat till EU- och EG- fördragen och som har samma status som fördragen) om de nationella parlamentens roll. COSAC kan enligt protokollet bl.a. skicka bidrag till EU:s institutioner. Ledamöter från och andra medlemsländers parlamentariska EU-organ liksom deltar regelbundet i COSAC-konferenserna. Kontakter med Europaparlamentariker (avsnitt 3.6.2) Kommittén erinrar om den tidigare överväganden i dessa delar (förs. 2000/01:RS1) och framhåller hur värdefullt det är med goda kontakter mellan svenska Europaparlamentariker och ledamöter. Kommittén anser att utskotten kan behöva utveckla kontakterna med Europaparlamentarikerna. Även för del är detta angeläget. EU-NÄMNDENS ÖVERVÄGANDEN 2005/06:EUN1y Även om beredning av EU-frågor gäller i första hand beslutsfrågor på ministerrådets dagordning måste beredning av dessa frågor bevakas och analyseras. På allt fler områden är tillsammans med ministerrådet lagstiftare och medbeslutande. Några formella kontakter mellan och de svenska Europaparlamentarikerna har inte förekommit. I samband med studiebesök i av delegationer från och gemensamma seminarier har dock mera informella sammanträffanden med Europaparlamentarikerna ägt rum. Tilläggas kan att nämndens kansli efter en överenskommelse med partigruppskanslierna översänder nämndens sammanträdeshandlingar till dessa för vidarebefordran till Europaparlamentarikerna. I den mån sammanträden kommer att vara offentliga kan naturligtvis Europaparlamentariker närvara vid sammanträdena. Även i övrigt har möjlighet att bjuda in svenska Europaparlamentariker till sammanträden. Detta är ganska vanligt i andra medlemsländers parlament och bidrar till att knyta ihop frågorna när på allt fler områden blivit medbeslutande. interparlamentariska samarbete (avsnitt 4) Här redovisas inte bara deltagande i de s.k. parlamentariska församlingarna utan även annat interparlamentariskt EU-samarbete, t.ex. talmanskonferenser och IPEX. Inte heller i detta sammanhang nämns COSAC vilket, som framgått i det föregående, är ett fördragsreglerat samarbete mellan nationella parlaments EU-organ och . Förslag till lag om ändring i riksdagsordningen (bilaga 1) I det föregående har kommenterat de föreslagna lagförslagen och påtalat vissa oklarheter och brister. När det gäller riksdagsordningen i övrigt vill ta tillfället i akt och föreslå vissa angelägna ändringar som har bäring på såväl som utskottens verksamhet. Det gäller dels frågan om ersättare för suppleant i , dels frågan om möjligheten för tjänstemän att närvara vid sammanträde med annat utskott. Suppleantval regleras i 7 kap. 8 § riksdagordningen. I tredje stycket föreskrivs att ersättare som har kallats till tjänstgöring får utses till suppleant i ett utskott som den lediga riksdagsledamoten tillhör, förutsatt att antalet suppleanter i utskottet inte utökas. Bestämmelsen gäller bara suppleanter i utskotten. Det är emellertid angeläget att bestämmelsen kan tillämpas också på suppleanter i . Riksdagsordningen bör således ändras så att detta kan ske. 2005/06:EUN1y EU-NÄMNDENS ÖVERVÄGANDEN Utomståendes närvaro vid sammanträde med utskott respektive regleras i 4 kap. 13 § respektive 10 kap. 7 § riksdagsordningen. I fråga om utskott gäller att det skall finnas särskilda skäl, vilket inte gäller för närvaro i . Enligt kommitténs förslag skall utskotten ta en aktiv del av arbetet i EU-frågor. Detta kräver en ökad grad av samspel mellan utskotten och . Ofta förekommer underhandskontakter mellan och utskottskanslierna. Det finns därför ett särskilt behov för tjänstemän att också få närvara vid utskottens sammanträden i de delar dessa behandlar EU-frågor. Kravet på särskilda skäl i 4 kap. 13 § riksdagsordningen bör därför tas bort. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), (), () och (). () anför: de grönas grundinställning är att bör avvecklas och att regeringens informations- och samrådsförfarande i stället skall ske direkt med ansvarigt sakutskott. Bakgrunden är att EU-medlemskap inte i dess nuvarande ordning garanterar insyn, inflytande och kontroll. Det svenska EU- medlemskapet har påverkat maktfördelningen mellan riksdag och regering till nackdel för och därmed folkstyret och den fria åsiktsbildningen. EU:s beslutsprocesser berövar dess roll som folkets främsta företrädare. Med anledning av EU-medlemskapet inrättades . skall genom samrådsförfarandet få insyn, inflytande och kontroll över den politik som regeringen driver i ministerrådet. Nämnden skall ge regeringen mandat och regeringen ska förankra sin EU-politik i nämnden innan medlemsländernas regeringar fattar beslut. Nämnden behandlar dock inte förslag till riksdagsbeslut, och dess verksamhet spänner över alla . ansvar att behandla samtliga frågor och områden inom EU leder inte bara till kvalitativa försämringar utan också till ett demokratiunderskott i arbetets process. Det är dessutom en brist att nämnden, till skillnad från sakutskotten, inte förbereder riksdagsbeslut. En lämpligare ordning vore att respektive utskott hanterade de frågor som hamnar inom respektive område. Den demokratiska processen i och EU-medlemskap förbättras avsevärt om utskott förbereder riksdagsbeslut för debatt och omröstning i kammaren inom respektive EU-område. Utskotten har den ämneskompetens och överblick som krävs på sitt område. Det är dessutom utskotten som i slutändan har att hantera följderna av EU:s rättsakter och beslut. Förhandlingsmandat och förhandlingspositioner bör utarbetas i former av samarbete mellan regering och riksdag. Respektive minister bör samarbeta direkt med berört utskott. EU-frågornas behandling i har varit föremål för diskussioner och översyn. vara eller icke vara har varit föremål för översyn. Krav på avskaffande har bemötts med hänvisningar till tidigare behandlingar och utvärderingar. anser att dessa typer av hänvisningar inte är tillräckliga. är en organisation i ständig förändring. Vi måste ständigt kämpa för att hålla vår demokrati levande och se nuvarande regler i ljuset av samhällets kontinuerliga förändringsprocess. Skulle t.ex. förslaget till gå igenom med förstärkt subsidiaritetsprincip skulle vi behöva en bättre organisation och arbetsordning för att klara av detta. bör utreda riksdagsordningen i syfte att stärka inflytande. Ovan redovisade inställning är mitt och huvudförslag. Jag vill dock instämma i yttrande till om mitt förstahandsyrkande om att skall avskaffas inte vinner gehör. arbete med EU-frågor (avsnitt 3) .......................................... Inledning (avsnitt 3.1) ............................................................................ Grön- och vitböcker och andra strategiska EU-dokument (avsnitt 3.2) .5 Samråd mellan regering och riksdag (avsnitt 3.3).................................. Regeringskonferenser och (avsnitt 3.4) .................... Kontakter med andra parlament (avsnitt 3.6) ....................................... interparlamentariska samarbete (avsnitt 4) ......................... Förslag till lag om ändring i riksdagsordningen (bilaga 1).........................