sou · GTB39d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Ett särskilt förhållande att beakta är den, till följd av den till- tagande internationaliseringen, delvis förändrade karaktären på myndighetens uppgifter: från ren tillståndsprövning till att även deltaga i internationella förhandlingar rörande exportmarknader, inom ramen för den tilltagande gruppen av ärenden som avser internationella projekt rörande utveckling och produktion. rådgivande bytte namn i samband med att inspektionen fick status av själv- ständig myndighet. Rådet fick ett vidare verksamhets- område som inbegriper produkter med dubbel användning, och en bredare politisk sammansättning, med representation av samt- liga partier, i linje med vad som tidigare hade bestämts rörande sammansättningen av . som institution är i internationella sam- manhang unik och har varit föremål för uppmärk- samhet från utlandet. Det särpräglade i sammanhanget är den parlamentariska insyn och rådgivande funktion rådet har och ut- övar på ett mycket tidigt stadium i ett affärsupplägg, oftast innan myndigheten fattar beslut eller lämnar ett förhandsbesked i det en- skilda fallet. En utvärdering av hur rådet fungerat i sin utökade sammansätt- ning och på sitt vidare arbetsfält är, , på sin plats. Regeringen har som målsättning att verka för största möjliga öppenhet. Mot denna bakgrund finns anledning att utreda hur denna målsättning kan ytterligare främjas. Uppdraget innehåller bl.a. ett antal frågeställningar kring statens intresse att också fortsättningsvis ha kontroll över industrins verk- samhet på detta område. Frågeställningarna skall ses mot bakgrund av prioriteringarna att bevara viss utvecklings- och produktions- förmåga inklusive vissa nyckelkompetenser, främja svensk högtek- nologi på området och verka för en fortsatt ansvarsfull, öppen och restriktiv vapenexportpolitik, såväl i som internationellt. Allmän översyn över krigsmateriellagstiftningen Utredaren skall, med bibehållande av svenska utrikes-, försvars- och säkerhetspolitiska målsättningar, se över exportkontrollag- stiftningens medel. Vilka instrument är föråldrade och be- höver utmönstras, vilka har tillkommit eller behöver utvecklas? Utredaren skall behandla och söka besvara de frågor som nämnts ovan under avsnittet Ytterligare om internationaliseringen på försvarsindustriområdet. Därutöver skall utredningen särskilt upp- märksamma följande. Den försvars- och säkerhetspolitiska utvecklingen har haft stor betydelse såväl för den nationella försvarsindustrin som för industrins huvudsakliga avnämare, för- svaret; även de statliga tillståndsgivande och kontrollerande myn- digheterna har direkt och indirekt berörts av den allt tilltagande internationaliseringen. Regeringen och har i skilda sammanhang bejakat internationaliseringen och konsolideringen av försvarsindustrin. Internationaliseringen har inneburit att delvis nya doktriner fått läggas fast vad avser svenska materielförsörjnings- behov och svensk leveranssäkerhet. Utredaren skall bedöma vilka konsekvenser den förändrade svenska försvars- och säkerhetspolitiken, den framväxande gemen- samma europeiska försvarsmaterielpolitiken och den tilltagande internationaliseringen och omstruktureringen av den tidigare så nationellt präglade försvarsindustrin får för tillämpningen av de gällande nationella och internationella riktlinjerna på krigsmateriel- exportområdet. Utredaren skall kartlägga och redovisa vilka konsekvenser denna utveckling medfört för bibehållandet av en svensk försvars- industriell kompetens med prioritering av svensk högteknologi, sett mot bakgrunden av ett fortsatt säkrande av en ansvarsfull, öppen och restriktiv vapenexportpolitik, såväl i som inter- nationellt. För de tillståndsgivande och kontrollerande myndigheterna på exportkontrollområdet har internationaliseringen medfört såväl ökade krav på samarbete och samordning mellan de olika staterna, som nya frågeställningar om önskad nationell kontroll över multi- nationella krigsmateterieltillverkande företag. Utredaren skall belysa och analysera de förändrade behov och möjligheter som internationaliseringen redan inneburit för myn- digheterna och göra en bedömning av den framtida utvecklingen på området. Särskilt bör utredaren undersöka och förslå former för myndigheternas kontroll över en alltmer internationaliserad försvarsindustri. Utifrån resultatet av denna kartläggning och analys skall utreda- ren överväga behovet av att komplettera eller förändra det svenska regelverket för krigsmaterielexport på nödvändigt sätt. Utredaren skall lämna förslag till sådana eventuella komplette- ringar eller förändringar som bedöms behövliga. De internationella politiska förändringarna i och om- världen, liksom det svenska EU-medlemskapet, har lett till att en politik har formulerats som tar större hänsyn till de ömsesidiga be- roendeförhållanden som växer fram, i takt med inter- nationella åtaganden och i enlighet med våra nationella intressen. Det internationella samarbetet har vidare medfört större möjligheter att påverka och att åstadkomma ett ansvarsfullt agerande från flera stater, genom bl.a. ökad samsyn, större tydlighet och öppenhet, konvergerande praxis och avtals- bindningar. Utredaren skall undersöka hur regeringens målsättning att verka för största möjliga öppenhet och tydlighet ytterligare skulle kunna främjas. Utredaren skall vidare undersöka möjligheterna att tydliggöra den vikt fäster vid ett långsiktigt och ömsesidigt sam- arbete med ett antal länder. Tonvikten vid export ligger alltmer vid att slå vakt om långsiktiga säkerhet. En sådan tydliggörande kan formuleras och följas utan avkall på den svenska traditionellt restriktiva exportpolitiken, såväl på ett nationellt som internationellt plan. Den europeiska uppförandekoden och de svenska riktlinjerna Utredaren skall pröva förutsättningarna att för svensk nationell tillämpning integrera de nationella och internationella riktlinjerna, vilka uttrycks i skilda dokument. De internationella riktlinjernas materielspecifika betraktelsesätt nödvändiggör ett särskilt studium. Utredaren skall undersöka om gällande riktlinjer för produkter med övervägande svensk, respektive utländsk, identitet är fortsatt meningsfulla, och, om så, huruvida kompletterande anvisningar bör lämnas för produkter där övervägande nationell identitet saknas. Vidare skall utredaren studera frågan om en produkts eller en del av en produkts visibilitet för gällande eller förändrade riktlinjer. Ytterligare riktlinjer och översyn av gällande riktlinjer – frågor om öppenhet Utredaren skall undersöka konsekvenserna av att komplettera rikt- linjerna med nya. Exempel på sådana är huruvida man bör tillåta vapenexport till länder som underlåter att rapportera till FN:s vapenregister, liksom ett eventuellt demokratikriterium. I sam- manhanget bör en översyn även i övrigt företas av gällande rikt- linjer. Utredaren skall undersöka hur regeringens målsättning att verka för största möjliga öppenhet och tydlighet ytterligare skulle kunna främjas. Utredaren skall följa upp utredningen om följdleveransbegreppet i samband med export av krigsmateriel (SOU 1999:38) och göra den kompletterande utredning och bedömning, med åtföljande förslag, som anses lämpliga. Utredaren skall pröva behovet och värdet av att reglera privat im- port av krigsmateriel, utöver vad vapenlagen reglerar, liksom en reglering av den statliga importen. Reglering av tjänster, tekniskt bistånd och service Utredaren skall utreda vilka förutsättningar och möjligheter det finns att reglera och tillståndspröva tjänster, tekniskt bistånd och service på krigsmaterielområdet. Ytterligare reglering av tillhandahållande Utredaren skall se över de omfattande undantag från den generella tillståndplikten avseende tillhandahållande av krigsmateriel m.m., och pröva möjligheten att införa krav på tillstånd i det enskilda fallet oavsett var materielen befinner sig Utredaren skall, mot bakgrund av vad som sagts om be- hovet av en översyn av de straffrättsliga bestämmelserna i krigs- materiellagstiftningen, överväga om någon förändring av dessa bör ske och i så fall lägga fram förslag om detta. Utredaren skall utvärdera den verksamhet som myndigheten och den till myndigheten knutna parlamentariskt sammansatta export- kontrollrådet har bedrivit . I uppdraget ingår också att utvärdera förhållandet mellan myndigheten och regeringen samt det politiska och parlamentariska inflytandet på området. Utredaren skall vidare utreda och vid behov presentera förslag rörande de framtida organisatoriska formerna för exportkontrollen. Uppdraget i dess helhet Utgångspunkten för översynen skall vara att, med bibehållande av svenska utrikes-, försvars- och säkerhetspolitiska målsättningar, inklusive de internationella åtaganden har, se över de medel viförfogar över enligt gällande exportkontrollagstiftning. Utredningen skall utgå från vad som uttryckts om försvars- industrins framtida roll försvarsbeslut och som berörts i prop.1999/2000:30, Det nya försvaret. Ytterligare skall beaktas den försvarsindustriella utvecklingen, det internationella materielsamarbetet, det framtida behovet och kompetensen för materielförsörjningen samt den exportstödjande verksamheten, såsom dessa ämnen presenterats och redovisats i prop.1998/1999:74 Förändrad omvärld – omdanat försvar, i prop. 2001/2002:10 Fortsatt förnyelse av totalförsvaret samt i Försvars- beredningens försvarspolitiska rapport militära försvar – vilja och vägval (Ds 2003:34). Omstruktureringen av internationell och svensk försvarsindustri behandlades vidare i det ovan nämnda ramavtalet mellan , , , , och , det s.k. sex- nationssamarbetet, som godkände . Det står utredningen fritt att ta upp sådana andra frågor som aktualiseras under utredningsarbetet, som har bäring på de fråge- ställningar som anges i dessa direktiv. Utredningen skall lämna de förslag till lagändringar som över- synen ger anledning till, inklusive de förändringar som kan krävas för att uppfylla kraven i FN:s vapenprotokoll. Utredningen skall under arbetet inhämta erfarenheter och syn- punkter från och från det till myndigheten knutna , från berörda myn- digheter, inklusive Försvarsmakten och , från försvarsindustrin samt från andra intressenter. Kostnadsberäkningar och andra konsekvensbeskrivningar skall göras enligt bestämmelserna i kommittéförordningen (1998:1474). De eventuella förslag och författningsändringar som kommittén föreslår skall inte bidra till ökade kostnader på aktuella utgifts- områden. Uppdraget skall slutredovisas . Riktlinjer för krigsmaterielexport och annan utlandssamverkan Utdrag från propositionen Lag om krigsmateriel (prop. 1991/92:174, bilaga 3) Tillstånd till utförsel av krigsmateriel, eller till annan samverkan med någon i utlandet avseende krigsmateriel, bör medges endast om sådan utförsel eller samverkan 1.bedöms erforderlig för att tillgodose det svenska försvarets be- hov av materiel eller kunnande eller i övrigt är säkerhetspoli- tiskt önskvärd, samt 2.inte står i strid med principerna och målen för utrikes- politik. Vid prövningen av ett tillståndsärende ankommer det på regeringen att göra en totalbedömning av alla för ärendet betydelsefulla om- ständigheter med utgångspunkt från de angivna grund- läggande principerna. Utrikespolitiska hinder föreligger inte i fråga om samverkan med eller export till de nordiska länderna och de traditionellt neutrala länderna i . Samverkan med dessa länder får i princip anses stå i överensstämmelse med säkerhetspolitik. I takt med att samarbetet med övriga länder inom de Europeiska Gemen- skaperna byggs ut, bör samma principer för utlandssamverkan och export tillämpas i fråga om dessa länder. Tillstånd får endast avse stat, statlig myndighet eller av staten auktoriserad mottagare; vidare bör vid utförsel av materiel ett slut- användarintyg eller ett intyg om egen tillverkning (bearbetnings- intyg) föreligga. En stat som trots åtagande gentemot den har tillåtit eller underlåtit att förhindra vidareexport av svensk krigsmateriel skall i princip inte komma i fråga som mot- tagare av sådan materiel från så länge omständigheterna kvarstår. Tillstånd till utförsel eller annan utlandssamverkan enligt krigs- materiellagen skall inte beviljas om det skulle strida mot interna- tionell överenskommelse som har biträtt, mot beslut av eller mot folkrättsliga regler om export från neutral stat under krig (ovillkorliga hinder). Tillstånd till utförsel av krigsmateriel, eller annan utlands- samverkan som avser krigsmateriel, bör inte lämnas om det avser stat där omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter förekommer. Respekt för mänskliga rättigheter är ett centralt villkor för att tillstånd skall beviljas. Tillstånd till utförsel av krigsmateriel för strid, eller till annan utlandssamverkan som avser krigsmateriel för strid eller övrig krigsmateriel, bör inte beviljas om det avser stat som befinner sig i väpnad konflikt med annan stat, oavsett om krigsförklaring har av- getts eller ej, stat som är invecklad i internationell konflikt som kan befaras leda till väpnad konflikt eller stat som har inre väpnade oroligheter. Tillstånd bör ges till utförsel av materiel som klassificerats som övrig krigsmateriel, förutsatt att mottagarlandet inte befinner sig i väpnad konflikt med annan stat eller har inre väpnade oroligheter, eller det i landet förekommer omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter och om inte ovillkorligt hinder möter. Ett meddelat tillstånd till utförsel bör återkallas, förutom vid ovillkorliga exporthinder, om den mottagande staten kommer i väpnad konflikt med annan stat eller får inre väpnade oroligheter. Undantagsvis bör, i de två senare fallen, återkallande av tillstånd kunna underlåtas om det är förenligt med de folkrättsliga reglerna och med principerna och målen för utrikespolitik. Tillstånd bör ges till utförsel av reservdelar till tidigare, med vederbörligt tillstånd exporterad krigsmateriel, om inte ovillkorligt hinder möter. Detsamma bör gälla andra leveranser, t.ex. av ammunition, som har samband med tidigare utförsel eller där det annars vore oskäligt att inte ge tillstånd. Vad särskilt angår avtal med utländsk part om gemensam ut- veckling eller tillverkning av krigsmateriel skall tillståndsbedöm- ningen utgå från de angivna grundläggande kriterierna. Utförsel till samarbetslandet, som följer av avtalet, bör medges om inte ovillkorligt hinder uppstår. Om ett samarbetsavtal med utländsk part förutsätter export från samarbetslandet till tredje land bör fråga om sådan export, i den mån slutprodukten i fråga har en övervägande svensk identitet, bedömas i enlighet med riktlinjerna för sådan export från . Beträffande materiel som har övervägande utländsk identitet bör export från samarbetslandet till tredje land medges inom ramen för samarbetslandets exportregler. Föreligger ett starkt svenskt för- svarspolitiskt intresse av att samarbetet kommer till stånd, och det är en förutsättning från samarbetspartnerns sida att viss utförsel får ske från samarbetslandet kan efter omständigheterna export till tredje land även i övrigt medges inom ramen för samarbetslandets exportregler. När det gäller mer omfattande och för viktigare utlands- samverkan på krigsmaterielområdet bör en regeringsöverenskom- melse träffas mellan och samverkanslandet. Innan överens- kommelser av detta slag ingås, bör utrikesnämnden höras. Europeiska unionens uppförandekod för vapenexport Utdrag ur regeringsskrivelsen Strategisk exportkontroll 2003 – krigs- materiel och produkter med dubbla användningsområden (skr. 2003/04:114, bilaga 4) SOM UTGÅR från de gemensamma kriterier som beslutades av i och i , SOM ERKÄNNER att vapenexporterande stater har ett särskilt ansvar, SOM ÄR FAST BESLUTNA att fastställa stränga gemensamma normer, som skall uppfattas som miniminormer, i fråga om hantering av och återhållsamhet beträffande överföringar av konventionella vapen av alla medlemsstaterna samt att förstärka utbytet av relevant information för att uppnå ökad insyn, SOM ÄR FAST BESLUTNA att hindra export av materiel som kan användas för internt förtryck eller internationell aggression eller bidra till regional instabilitet, SOM ÖNSKAR förstärka sitt samarbete och främja sin samsyn inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP) när det gäller export av konventionella vapen, SOM NOTERAR att kompletterande åtgärder mot olagliga över- föringar har vidtagits med hjälp av EU-programmet för att före- bygga och bekämpa olaglig handel med konventionella vapen, SOM BEKRÄFTAR att medlemsstaterna önskar upprätthålla en försvarsindustri som en del av såväl sin industriella bas som sina försvarsinsatser, och SOM ERKÄNNER att stater, i enlighet med den rätt till själv- försvar som erkänns i FN:s stadga, har rätt att överföra medel för självförsvar, HAR UPPRÄTTAT följande uppförandekod och tillämpnings- bestämmelser: Respekt för medlemsstaternas internationella åtaganden, särskilt de sanktioner som påbjuds av och de som påbjuds av gemenskapen, avtal om icke-spridning och andra ämnen samt andra internationella förpliktelser En ansökan om exportlicens bör avslås om bifall skulle stå i strid med bl.a. a)medlemsstaternas internationella förpliktelser och deras åtaganden att upprätthålla FN:s, och vapen- embargon, b)medlemsstaternas internationella förpliktelser enligt fördraget om ickespridning av kärnvapen, konventionen om biologiska vapen och toxinvapen samt konventionen om kemiska vapen, c)medlemsstaternas åtaganden inom ramen för Australien- gruppen, missilteknologiarrangemanget (Missile Technology Control Regime), gruppen av länder som levererar kärnmaterial () och Wassenaar-arrangemanget, d)medlemsstaternas åtagande att inte exportera någon som helst typ av truppmina (antipersonell mina). Respekten för de mänskliga rättigheterna i det slutliga bestäm- melselandet Efter att ha bedömt mottagarlandets inställning till de relevanta principer i internationella instrument rörande de mänskliga rättig- heterna kommer medlemsstaterna a)inte att utfärda exportlicens om det föreligger uppenbar risk att den tilltänkta exporten kan komma att användas för internt förtryck, b)från fall till fall och under beaktande av materielens art att iaktta särskild försiktighet vid utfärdande av licenser till för länder där allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheterna har konstaterats av behöriga FN-organ, eller EU, Materiel som kan användas för internt förtryck anses i detta sammanhang inbegripa bl.a. materiel, i fråga om vilket den till- tänkta slutanvändaren bevisligen har använt sådan eller liknande materiel för internt förtryck, eller när det finns skäl att tro att materielen kommer att användas till andra ändamål eller av annan slutanvändare än vad som uppgivits, och användas till internt förtryck. I linje med punkt 1 i tillämpningsbestämmel- serna för denna kod kommer materielens art att beaktas nog- grant, särskilt om den är avsedd för interna säkerhetsändamål. Internt förtryck anses inbegripa bl.a. tortyr och annan grym, omänsklig och förnedrande behandling eller bestraffning, summariska eller godtyckliga avrättningar, försvinnanden, godtyckliga gripanden och andra allvarliga kränkningar av de mänskliga rättigheter och de grundläggande friheter som anges i relevanta internationella instrument rörande de mänskliga rättigheterna, inklusive Allmänna förklaringen om de mänsk- liga rättigheterna och Internationella konventionen om med- borgerliga och politiska rättigheter. Den interna situationen i det slutliga bestämmelselandet som en följd av existerande spänningar och väpnade konflikter Medlemsstaterna kommer inte att tillåta export som skulle pro- vocera eller förlänga väpnade konflikter eller förvärra existerande spänningar i det slutliga bestämmelselandet. Bevarande av regional fred, säkerhet och stabilitet Medlemsstaterna kommer inte att utfärda exportlicens om det finns en uppenbar risk för att den avsedda mottagaren skulle använda den tilltänkta exporten på ett aggressivt sätt mot ett annat land eller hävda ett territoriellt krav med våld. När medlemsstaterna överväger dessa risker kommer de bl.a. att beakta a)om någon väpnad konflikt pågår eller sannolikt kommer att uppstå mellan mottagarlandet och ett annat land, b)om det föreligger något territoriellt krav på ett angränsande land som mottagarlandet tidigare försökt eller hotat att genomdriva med våld, c)om materielen sannolikt kommer att användas för annat än mottagarens legitima nationella säkerhets- och försvarsända- mål, d)behovet av att inte negativt påverka den regionala stabiliteten på något märkbart sätt. Den nationella säkerheten för medlemsstaterna eller de territorier i fråga om vilka en medlemsstat är ansvarig för de yttre förbindel- serna, samt för vänligt sinnade och allierade länder Medlemsstaterna kommer att beakta a)den tilltänkta exportens möjliga inverkan på egna, andra medlemsstaters eller vänners och allierades försvars- och säker- hetsintressen, som de erkänner att denna faktor inte får påverka deras beaktande av kriterierna om respekt för de mänskliga rättigheterna och om regional fred, säkerhet och stabilitet, b)risken för att de berörda varorna används mot deras egna styrkor eller mot styrkor från vänner eller allierade eller från andra medlemsstater, c)risken för reverse eller icke avsedd tekniköver- föring. Köparlandets uppträdande i förhållande till det internationella samfundet, i synnerhet i fråga om dess attityd till terrorism, arten av dess allianser och dess respekt för internationell rätt Medlemsstaterna kommer bl.a. att beakta köparlandets tidigare uppträdande i fråga om a)dess stöd till eller uppmuntran av terrorism och internationell organiserad brottslighet, b)dess uppfyllande av sina internationella åtaganden, i synnerhet i fråga om icke-användning av våld, även enligt internationell humanitär rätt som är tillämplig på internationella och icke internationella konflikter, c)dess engagemang för icke-spridning och andra former av vapenkontroll och nedrustning, särskilt undertecknande, ratifi- cering och genomförande av relevanta konventioner om vapen- kontroll och nedrustning enligt punkt b i kriterium ett. Förekomsten av en risk för att materielen skall användas till annat ändamål inom köparlandet eller återexporteras på oönskade villkor Vid bedömning av den tilltänkta exportens inverkan på det im- porterande landet och risken för att de exporterade varorna kan avledas till en oönskad slutanvändare, kommer följande att beaktas: a)Mottagarlandets legitima inhemska försvars- och säkerhets- intressen, inbegripet eventuell medverkan i FN:s eller andra fredsbevarande insatser. b)Mottagarlandets tekniska förmåga att använda materielen. c)Mottagarlandets förmåga att utöva effektiv exportkontroll. d)Risken att vapnen kommer att återexporteras eller avledas till terroristorganisationer (antiterroristutrustning bör särskilt uppmärksammas i detta sammanhang). Vapenexportens förenlighet med mottagarlandets tekniska och ekonomiska förmåga, med beaktande av det önskvärda i att stater får sitt legitima behov beträffande säkerhet och försvar täckt med minsta möjliga användning av mänskliga och ekonomiska resurser till krigsmateriel Medlemsstaterna kommer, mot bakgrund av informationen från relevanta källor såsom , , samt OECD-rapporter, att beakta huruvida den tilltänkta exporten allvarligt skulle hindra den håll- bara utvecklingen i mottagarlandet. De kommer i detta samman- hang att beakta mottagarlandets relativa nivå på militära och sociala utgifter och även ta hänsyn till eventuellt bistånd från EU eller bilateralt bistånd. 1.Varje medlemsstat kommer från fall till fall att pröva de ansök- ningar om exportlicens för krigsmateriel som ställs till den, mot bakgrund av bestämmelserna i uppförandekoden. 2.Denna kod kommer inte att inkräkta på medlemsstaternas rätt att tillämpa en mer restriktiv nationell politik.