sou · GTB340 · 2006-01-01 00:00:00 — Det är viktigt att notera att de utvärderingar som har gjorts på uppdrag av i och delvis även riksda- gens konstitutionsutskott (uppdrag) avser genomförandet av språklagstiftningen som uttryckligen gäller i de sju kommunerna i Norrbotten.31 åtaganden enligt ramkonventionen och åtagandena i minoritetsspråkskonventionens del II i gäller dock i hela landet. Frågan om hur implementerat sina åtaganden i hela landet har inte varit föremål för någon utvärdering. Som kom- mer att framgå av avsnitt 5 nedan, har haft synpunkter på implementering av åtagandena. Någon uppföljning av implementeringen av konventionsåtagandena i resten av landet har således inte gjorts. Jag återkommer till denna fråga i avsnitt 6. 4.6Synpunkter som framkom vid utredningens besök i För att få en tydligare bild av erfarenheterna från nuvarande för- valtningsområden har utredningen besökt vid två till- fällen för att samla in mer information. Nedan ges en sammanfatt- ning av en del av de synpunkter vi tagit emot. Utredningen besökte i i och träffade bl.a. landshövdingen, delar av ar- betsgrupp för minoritetsfrågor, representanter för sverigefinnar i regionen samt forskaren vid tekniska universi- tet. Vid besöket diskuterades erfarenheter från förvaltningsområ- dena och många värdefulla synpunkter framkom. 31 Hyltenstams och Milanis uppdrag var utformat på annat sätt se avsnitt 4.5.1 Implementering av åtaganden rörande nationella minoriteter I de utvärderingar som gjorts har man kunnat konstatera att mi- noriteterna inte använt sig av möjligheten att använda det egna språket i särskilt stor utsträckning. Anledningarna till detta är många. Skall det förhållandet att det inte skett mer hos myndighe- terna ses som ett misslyckande? Från sida konstate- rar man att reformen har haft betydelse för minoriteterna i regio- nen. Det viktigaste har varit erkännandet och acceptansen av mino- ritetsspråken. De nya reglerna rörande förvaltningsområden har inneburit aktivitet på området i de berörda kommunerna. Medve- tenheten om språken har ökat bland myndigheterna. Redan innan reformen genomfördes, fanns det en tradition hos myndigheterna att ge viss service på dessa språk. Språket har växlat beroende på vem man talat med på myndigheten. På själva har reformen inte betytt så mycket. An- ledningen till detta är främst att kontakterna med myndigheten är skriftliga och människor drar sig för att skriva till på minoritetsspråket. skulle kunna förbättra ingång- arna till myndigheten för användare av dessa språk. Allra svårast har haft att hantera kontakter på det samiska språket. När det gäller förslag till förbättringar anförde bl.a. att nuvarande minoritetslagstiftning borde kompletteras med nå- gon form av portalparagraf i förvaltningslagen eller i verksförord- ningen, enligt vilken myndigheter skall lämna service på minori- tetsspråket så långt det är möjligt. Större myndigheter skulle även kunna arbeta med att förbättra servicen på olika sätt. En del myn- digheter arbetar med gemensamma nationella telefonväxlar dit man kan vända sig från hela landet. I ett sådant system skulle sam- tal kunna styras så att frågor på minoritetsspråk besvarades av en ort där språkkompetensen finns. Ett sådant system skulle kunna vara till gagn för minoritetsmedborgare i hela landet. Från sverigefinskt håll framhölls att det viktiga för gruppen framför allt varit möjligheten att få förskola och äldreomsorg på minoritetsspråket. I förskolan har språket framför allt en viktig identitetsskapande roll. Genom att skapa ytterligare språkdomäner för framtiden ges människor ytterligare incitament för att lära sig språket. Människor förstår att det är viktigt att lära sig språket därför att de kan ha nytta av det . Det framfördes också att det varit stora skillnader mellan kommunerna. Det är viktigt att kommunerna undersöker vilka egentliga behov som finns och an- vänder pengarna till rätt saker. Detta exemplifierades med att kommun uppfattades ha haft en ödmjuk inställning och Implementering av åtaganden rörande nationella minoriteter att man utgått från behoven och inte stirrat sig blinda på nuvarande lagstiftning. I detta arbete har man använt sig av den lokala finska föreningens nätverk för att nå sverigefinnarna i kommunen. Vidare framfördes att skolan inte omfattades av nuvarande lagstiftning rö- rande förvaltningsområden vilket uppfattas som en stor brist. Enskilda sverigefinnar behöver hjälp med vardagliga saker såsom muntlig hjälp eller tolkhjälp vid läkarbesök eller kontakter med för- säkringskassan. Den finska föreningen i bistår enskilda med hjälp och får ersättning från kommunen för detta. Det påpe- kades också att det är viktigt att myndigheterna verkligen ger ser- vice på finska och inte på meänkieli. Dessa språk måste hållas isär. Från sverigefinskt håll anser man att den genomförda reformen har haft en identitetsskapande och identitetsstärkande effekt. Statusen på de nationella minoritetsspråken i regionen har härmed höjts. Från sverigefinskt håll framfördes vidare att det varit svårt att få ut information om reformen till allmänheten. Mycket av den in- formation som gått ut har kanaliserats genom den finska före- ningen på orten. Existerande sverigefinska organisationer har redan en etablerad status och man upplever att information som gått ut genom organisationen har nått enskilda i större grad än allmän in- formation. har på detta sätt varit en bra resurs att använda i sammanhanget och ekonomiska resurser bör avsättas för denna informationsverksamhet till den sverigefinska allmänhe- ten. Enligt skulle det ha varit enkelt att kanalisera ut pengar till organisationer som på detta sätt bistår kommunerna. Det har förekommit organiserat samarbete mellan fyra kommu- ner i minoritetsfrågorna: , , och . Kommunerna har gått ut med gemensamma annonser för att in- formera om de nya reglerna och man har arrangerat utbildningar för statliga och kommunala myndigheter. Gemensamma upphand- lingar har även gjorts. Vidare har man kartlagt behoven i kommu- nerna rörande äldreomsorg och barnomsorg. I har man hållit ett seminarium om äldreomsorg. Många inom personalen i äldreomsorgen behärskar minoritetsspråk, men kommer situationen att se annorlunda ut när många medarbetare gått i pension. Då kommer det att behövas utbildningsinsatser i minoritetsspråken för att täcka behoven inom äldreomsorgen. Det framkom även att språkreformen haft en positiv effekt i re- gionen när det gäller näringslivet. Det uppgavs att ca 10–11 nya fö- retag startats kring kulturfrågor. Implementering av åtaganden rörande nationella minoriteter representant framhöll att kommunerna är de centrala aktörerna i minoritetsarbetet. Det har varit ett problem att det har saknats långsiktighet i minoritetspolitiken från centralt håll. En tydligare dialog med hade varit positivt. Om det hade funnits långsiktighet i minoritetspolitiken, hade man kun- nat arbeta på ett annat sätt, t.ex. i projektform. För de fått har man drivit arbetsgruppen, köpt tjänster och ordnat konferenser. har samlat in kunskap och spri- dit kunskap i minoritetsfrågorna. Det som efterfrågas från fältet är metodstöd och på det området kommer man att försöka bistå kommunerna med utbildning. Det är också viktigt att det finns ett bollplank i minoritetsfrågorna på central nivå. Forskaren anförde att de utvärderingar som gjorts visar att resurser skulle behöva tillföras för att man skall kunna ändra på tjänstemännens attityder till minoriteter och den rådande myndighetskulturen. Om man lyfter fram kunskaper i minoritets- språk så skulle det upplevas ha ett meritvärde. Tjänstemannakultu- ren håller dock på att förändras. Mångfald uppfattas i allt större utsträckning som något positivt och öppenheten mot minorite- terna har ökat. Frågan om kritik mot den svenska minoritetspoli- tiken diskuterades. har vidarebefordrat kritiken till kommunerna. Kommunerna kan åberopa att den faktiska efterfrå- gan varit liten och att man från kommunernas sida vidtagit åtgär- der. finns det, enligt mening, anledning att fråga sig: på vilket sätt bjuder vi in minoritetsspråkanvändarna till att använda sig av tjänster? Vilka signaler sänder man ut till de po- tentiella användarna? Många enskilda som vill ha service på det egna språket och som får ett nekande svar kommer knappast att driva frågan vidare. Lagens utformning är sådan att endast en liten del av de tjänster och endast en del av kommunens verksamhet be- rörs av den nya lagstiftningen. För en enskild kan det vara mycket svårt att veta i vilka situationer det finns en rätt att använda det egna minoritetsspråket. går arbetet framåt i kommunerna och det har blivit ett annat tryck i minoritetsfrågan. Kommunerna arbetar med att ta fram handlingsplaner och medvetenheten har ökat, både hos kommunens medarbetare och minoriteterna. När det gäller äldreomsorgen kan man dock inte vänta på att en efter- frågan uppstår . De enskilda minoritetsmedborgarna är svaga kravställare och de har svårt att driva denna fråga vidare. Det är viktigt att nyttja de resurser som redan finns i kommunernas or- Implementering av åtaganden rörande nationella minoriteter uppfattning är man arbetar aktivt med dessa frågor i kommunerna. Nästa steg i den svenska minoritetspo- litiken bör vara att aktivt arbeta med att förverkliga intentionerna i minoritetspolitiken. Slutligen, det är också viktigt att öka minori- teternas inflytande över frågor som berör dem. Eventuellt bör man överväga om detta inflytande behöver formaliseras på något sätt för att det skall fungera bättre än . Utredningen har även besökt och träffat den lokala finska föreningen och ett antal sverigefinnar. Från det mötet framkom bl.a. följande synpunkter rörande effekterna av minoritetsspråkslagstiftningen. Frågan om äldreomsorg på finska uppfattas som oerhört viktig av de lokala sverigefinnarna. En stor del av dem som arbetar inom äldreomsorgen, och även inom hälso- och sjukvården, är äldre och går snart i pension. Bland sverigefinnarna vi träffade finns en stark oro för att de yngre som rekryteras inte behärskar finska i samma utsträckning. kommer behovet av finskspråkig personal att öka . Tillgängligheten till service i kommunen uppfattas som ett pro- blem. För en enskild är det svårt att hitta rätt i den kommunala administrationen när det gäller minoritetsfrågor. Vem bär ansvar för dessa frågor i kommunen? En äldre man vittnade om att han blivit hänvisad från den ena tjänstemannen till den andra och att ingen ville ta ansvar för dessa frågor. Det måste vara lätt att hitta rätt i den kommunala administrationen och kanalerna där man kan använda det egna minoritetsspråket måste vara tydliga för använ- darna. Det framfördes vidare att enskilda som velat få tag i den finskspråkiga översättningen av lagen om rätt att använda finska och meänkieli inte lyckats med detta, trots att lagen gällt . Från den lokala finska föreningen anfördes att det finns behov av att kartlägga de äldre sverigefinnarnas behov i kommunen, men att det saknas pengar för detta ändamål. skulle kunna bistå kommunen i detta arbete som är viktigt för kommu- nens fortsatta planering av äldreomsorgen. Sverigefinnarna vi träffade upplever att det inte ges tillräckligt inflytande i frågor som berör dem. För att en organisation skall kunna ingå i samrådsarbete krävs att organisationen Implementering av åtaganden rörande nationella minoriteter har ett visst antal medlemmar. Sverigefinnarna är inte tillräckligt många för att uppfylla kraven på antal medlemmar. Detta har medfört att sverigefinnarna inte getts möjlighet att påverka i frågor som berör dem inom eller lämna information om den sverigefinska minoriteten. 4.7Yttranden från kommuner inom förvaltningsområdena Utredningen har bett samtliga kommuner i förvaltningsområdena att komma in med synpunkter rörande genomförandet av minori- tetspolitiken. Nedan redovisas en del av de synpunkter som fram- kommer i yttranden från , , , och kommun.32 Det är enligt min mening mycket viktigt att ta vara på de erfarenheter dessa kommuner har från tillämpningen av minoritetsspråkslagarna. 4.7.1Olika behov – olika åtgärder Kommunerna har haft olika utgångspunkter för sitt arbete efter- som minoriteternas behov skiljer sig. Kommunerna har också han- terat de minoritetspolitiska frågorna på olika sätt. Som vi sett i bl.a. rapport till har vissa kommu- ner arbetat för aktivt språkfrämjande och använt anslagsmedel även till t.ex. kultur. Andra kommuner har varit mer restriktiva och en- dast använt avsatta statliga medel till myndighetsutövning. kommun anser att de olika minoritetsspråkens historiska bakgrund borde spegla lagstiftarens åtgärder. Språken har fått mi- noritetsspråksstatus av olika anledningar och det krävs olika åtgär- der för att minoriteterna skall ges skydd och för att de skall över- leva. För meänkieli i kommun har det handlat om att ge språket till den yngsta generationen så att den skall kunna kommu- nicera med den äldsta generationen. kommun skriver i sitt yttrande: kommun anser att arbetet kommit i gång. Kommunens ambi- tion är att återskapa, revitalisera ett språk och en identitet som annars skulle försvinna . kommun anser att minoritetsspråkslagens tillkomst varit ett mycket viktigt stöd och att 32 kommun har även kommit in med synpunkter . Implementering av åtaganden rörande nationella minoriteter kommunen på den relativt korta tid som lagen funnits hunnit förändra den negativa attityd till det egna språket som den tidigare förda politi- ken lett till. kommun vill dock poängtera att återupprättandet av minoritetsspråket har lång väg kvar för att få meänkieli att bli ett språk som används och accepteras i både privat- och offentligt liv. Samtliga kommuner anser att de uppfyller kravet på att förskola och äldreomsorg erbjuds åtminstone delvis på minoritetsspråken. kommun påpekar att förskola och äldreomsorg inrät- tades i kommunen , dvs. långt innan de nya lagarna antogs. Minoritetsspråken finska och meänkieli talas all- mänt av invånarna i kommunerna och service kan därför i allmän- het ges på dessa språk. Det finns även möjlighet att få tolk vid be- hov. Möjligheterna till service på samiska är inte lika goda i kom- munerna. Rörande områden där kommunerna anser sig ha arbetat fram- gångsrikt nämner kommun förskolan. Kommunen har gjort satsningar för att införa meänkieli i förskolan och i skolans verk- samhet. I de kommunala skolplanerna finns tydliga målsättningar för meänkieli. kommun bedömer att man uppfyller lagens krav, men på- pekar att det krävs betydligt mer för att uppnå målet att skydda de nationella minoriteterna. Kommunen påpekar också att yngre medarbetare inte behärskar minoritetspråken i samma om- fattning som de äldre. Utbildning i minoritetsspråk måste därför planeras in för att kunna erbjudas de anställda som så önskar. Ut- bildning bör vidare finnas på olika nivåer, från det talade vardags- språket med inslag av specifika yrkestermer till skriftspråket. Möj- lighet till förkovring inom fortsatt utbildning på högskolenivå bör också erbjudas. Kommunerna har tagit fram eller arbetar med att ta fram mino- ritetspolitiska handlingsplaner. antog kommun ett minoritetspolitiskt program. Programmet har utarbe- tats av en arbetsgrupp där representanter från minori- teterna ingått. I programmets inledning skriver arbetsgruppen om kommunens inställning till minoritetsspråken: Även om man i detta program har haft en problemorienterad utgångs- punkt och uttrycket problem ofta förekommer i texten, så är arbets- Implementering av åtaganden rörande nationella minoriteter gruppens önskemål att språken överhuvudtaget inte ses som ett pro- blem, utan tvärtom som ett av vår kommuns styrkor och rikedomar. Det är oftast inte språket som är problemet, utan det blir ett problem om man vill göra det till ett sådant. Själva problemet kan vara något helt annat. Om problem ändå finns, är det vårt gemensamma pro- blem till vilka det finns gemensamma lösningar. Mångspråkigheten och den mångkulturella omgivningen är en posi- tiv och för de i kommun boende mer förenande än skil- jande ting, till exempel för identiteten i förhållande till andra områden. Detta är något man bör vara stolt över. Vår kommun kan vara ett ex- empel över hur språkpolitiken sköts på ett bra sätt och kommunens representanter bör i olika sammanhang fungera som ambassadörer också vad gäller (minoritets-)språkärenden. Det minoritetspolitiska programmets syfte är att lyfta fram de om- råden där minoriteterna anser att utveckling behövs i kommun. I programmet föreslås konkreta åtgärder för att förbättra minoriteternas ställning. kommun har även tagit fram dokumentet Vägen till tvåspråkighet för de finskspråkiga barnen och eleverna där kommunens tvåspråkighetsmål framgår. I de kommuner där man samarbetat rörande minoritetsfrågor (se nedan avsnitt 4.7.3) , , , och , gjor- des en kartläggning av samtliga personalgruppers språkkunskaper inom samiska, meänkieli och finska.33 I kommuns verksamhetsrapport rörande minoritets- språken nämns ett antal vidtagna åtgärder, bl.a. inventering av ut- bildnings- och fortbildningsbehovet hos förskole- och skolperso- nal; personal inom förskolan och äldreomsorgen har fortbildat sig inom ämnet tvåspråkighet; olika riktlinjer och blanketter har över- satts; samisk litteratur, undervisnings- och musikmaterial har inför- skaffats; medfinansiering av lulesamisk bokbuss; revidering av lule- samisk ordbok etc. Samisk skyltning planeras också i kommunen. kommun anser i sitt yttrande att det är viktigt att göra en distinktion mellan de rättigheter för individen som minoritets- språklagarna ger och som är ovillkorliga för berörda kommuner och myndigheter och de minoritetspolitiska målen som är av mer allmän karaktär. Rörande minoritetsspråklagarna konstaterar kommunen: Karakteristiskt för denna lagstiftning är att den är en efterfrågestyrd rättighetslagstiftning inom ramen för förskola och äldre- omsorg. Kommunen var därför tvungen att rusta sig för att möta en efterfrågan som inte var känd på förhand. Vidare var det tidigt uppen- 33 Minoritetsspråk inom kommun – Verksamhetsrapport –2003 s 5 Implementering av åtaganden rörande nationella minoriteter bart att ju mindre andel av befolkningen i kommunen som talar ett visst minoritetsspråk, desto mer omfattande förberedelser och sär- skilda insatser krävs av kommunen. Kommunens andel av de statliga medlen för merkostnader med anledning av lagarna är å ena sidan re- laterade till andelen minoritetsspråktalande. Effekterna av detta finan- sieringssystem kan innebära tydliga begränsningar i kommunens verk- samhet om det visar sig att efterfrågan på de rättigheter lagarna ger skulle öka. I kommun har efterfrågan på tjänster på minoritetsspråken varit mindre än vad som förutsattes initialt. Bland de åtgärder kommunen vidtagit nämns bl.a. att man anställt en särskild sa- misktalande resursperson. Eftersom efterfrågan på tjänster på sa- miska varit mycket liten har personen även arbetat med att sam- ordna översättningar av främst skolans och socialförvaltningens informationsmaterial och blanketter samt att sätta upp en kommu- nal samisk webb-sida. Inom ramen för myndighetsfrågor har kommunen även valt att arbeta med hänvisningsinformation på mi- noritetsspråken och andra mer övergripande upplysningsåtgärder. Rörande den kommunala servicen på minoritetsspråk nämner kommun att förskoleverksamhet bedrivs på minoritetsprå- ken i kommunen. Även om efterfrågan från föräldrarna på om- vårdnad på minoritetsspråk inte varit så stor som förväntat, anser kommun, att denna grupp är relativt väl informerad om de rättigheter som finns och att det finns tydliga företrädare för denna grupp. Kommunen bedömer att de största latenta behoven troligen finns inom äldreomsorgen: Kommunen planerar därför omfattande informationsinsatser och di- rektintervjuer med brukarna för att utröna om dessa har kunskap om rättigheterna, och om behoven är större än vad som kommit till soci- altjänstens kännedom. Inom äldreomsorgen finns också de största framtida farhågorna. är det svårt att rekrytera samiskta- lande personal, och inför 40-talisternas pensionering och framtida vårdbehov är det uppenbart att det inte kommer att finnas meänkieli- talande ungdomar att rekrytera. kommun konstaterar att då meänkieli upplevs som ett tal- språk har efterfrågan på skriftligt material eller skriftliga översätt- ningar inte varit så stor. Talarna har inte fått någon utbildning i att skriva eller läsa sitt språk. planerar kommunen att ta fram informationsmaterial på meänkieli/finska. Efterfrågan på muntlig information är däremot större. Ett sätt att lösa detta har Implementering av åtaganden rörande nationella minoriteter varit att kommunalrådet informerar muntligt på kommunens hem- sida. kommun har informerat samebyarna om minoritets- språkslagen . Samebyarna har föreslagit angelägna åtgär- der som bl.a. språkmentorer för yngre renskötare, video/talböcker rörande renskötsel och renskötseltermer. I har infor- mation om lagen och dess innehåll även gått ut till samtliga hushåll i kommunen. kommun konstaterar att kommunen skulle ha kunnat vara bättre på skyltning och framtagning av informationsmaterial på minoritetsspråken: Det ekonomiska stöd vi får för utveckling av minoritetsspråken är långt ifrån tillräckliga för att klara av den kommunala informationen. Översättning av informationsmaterial kräver resurser som vi inte har . När det gäller uppskyltning så har kommunfullmäktige beslutat att skyltar i offentliga lokaler skall successivt bytas ut och vara fler- språkiga. Våra hemsidor skall också förnyas. Bland områden som upplevs som problematiska nämner kommun inställningen till meänkieli: Det svåraste problemet är den attityd som av undanträng- ande av språket medför. Det finns fortfarande grupper av medborgare som inte ser meänkieli som ett språk och eftersom meänkieli ännu inte fullt ut standardiserats finns också en osäkerhet kring vad som är att betrakta som riktig meänkieli. Inflytandet från finska och svenska som de etablerade språken är stort. Dock har finskan och me- änkieli ett stödjande förhållande till varandra. kommun har också insett kulturarbetarnas viktiga roll i ar- betet med att återskapa språket. Kommunen har även stött Torne- dalsteatern ekonomiskt. Företrädare för kommun uppger att samisk förskole- verksamhet erbjuds i kommunen genom sameskolans daghems- verksamhet Skierri och att en förskola kan ta emot finskspråkiga barn. Finskspråkig äldreomsorg uppges utgöra en naturlig del av omsorgen i kommunen och att samisk äldreomsorg planeras . Vidare uppges bl.a. följande: Den största påverkan som införandet av minoritetsspråkslagen har haft i är faktiskt den mediala fokuseringen på vad kom- munen gör, eller snarare inte gör, för de grupper i samhället som till- hör nationella minoriteter. Det kan tyckas lite märkligt att lyfta fram detta, men faktum är att den mediala exponeringen i hög grad bidragit Implementering av åtaganden rörande nationella minoriteter till att vi som kommun på ett effektivt sätt har nått ut till de minori- tetsspråkliga grupperna i samhället. Detta har i sin tur bidragit till ett ökat engagemang som startat processer i positiv riktning. Minoritetsspråkslagarna är ju till sin grund relaterad till efterfrågan. För del har denna varit låg vilket i sin tur innebär att om- sättningen på avsedda medel varit densamma. Detta har lett till en större fokusering på bevarande- och utvecklingsaspekterna. Det poli- tiska engagemanget för minoritetsspråksfrågor har påtagligt ökat , vilket i sin tur har aktualiserat frågan att fastställa ett politiskt handlingsprogram, vilket också beslutats i kommunstyrelsen . skall en extern kompetens rekryteras till ett ut- redningsprojekt som syftar till att mer djuplodande kartlägga minori- tetsspråkliga gruppers behov, liksom politiska viljeinriktningar vad gäller minoritetsspråklig utveckling utöver det lagen stipulerar.