sou · GTB364d3 · 2006-01-01 00:00:00 — Av ovanstående resonemang kan man dra slutsatsen att det inte finns något som säkert visar på att avfallsskatten skulle ha en inverkan på mängden avfall, varken på den totala mängden eller på ökningstakten. Det kan i detta sammanhang nämnas att i SOU 2002:9 (Skatt på avfall – och ) drogs en slutsats att det verkade som mängden hushållsavfall höll på att plana ut. Utvecklingen 2000– 2002 visade dock det motsatta. Däremot synes en ny tendens till att kurvan på nytt planar ut – frågan är om det är en permanent eller tillfällig utplaning. I Tabell 4.2 visas en sammanställning över deponerat avfall vid de avfallsanläggningar som tar emot kommunalt avfall för olika avfallsslag. I Tabell 4.3 visas en sammanställning över vilka mängder som förs ut eller mellanlagras vid dessa avfallsanlägg- ningar med deponier, se även Figur 4.2. I RVF:s statistik görs ingen skillnad på skattepliktigt och skattefritt (avdrag eller undantag) avfall. Mängden hushållsavfall som deponeras har minskat stadigt, medan mängderna till materialåtervinning, förbränning och biologisk behandling har ökat. , var andelen deponerat hushållsavfall . Minskningen har varit mest markant . Den totala mängden avfall som tas emot på avfallsanläggningar som tar emot kommunalt avfall med deponering har minskat stadigt . Det verkar som att mängden började minska för att sedan plana ut , och sedan fortsätta minska , se figur 4.3. I stället har avfallet letts till förbränning och materialåtervinning samt till viss del även biologisk behandling. Figur 4.3 Total mängd deponerat på kommunala avfallsanläggningar 1994 1995 1996 1997 1998 1999 2000 2001 2002 2003 2004 Deponeringen av några enskilda avfallsslag visas i Figur 4.4. Man ser där att det är en tendens att de flesta avfallsslag minskar mer kraftigt –2003 . Det kan dock noteras att de flesta avfallslag minskade även –1999, d.v.s. de minskade för avfallsskatten. Deponering av enskilda avfallsslag Avfall från beh. Avfall från beh. Avfall från utvinning av mineraliska produkter Av de material som sorterades ut (se Tabell 4.3) var bl.a. flis och avfallsbränsle och komposter- bart avfall. var dessa mängder bränsle resp komposterbart. Utsortering förekom dock . Då var de utsorterade mängderna bränsle ca och komposterbart . Även utsortering av olika material för materialåtervinning har ökat på samma sätt. Det förekom alltså utsortering av betydelse , men diskussionerna om skatt och förbud kan ha verkat drivande mot ökad utsortering. Mängd och behandling av hushållsavfall *Ej angiven i referensen. Siffran för farligt avfall är uppskattad för att få bättre jämförbarhet med övriga år 1994: Avfall och återvinning i regi 1994. SCB Na 28 (gjord av SCB på uppdrag av ). 1997–2004: . RVF (). Tabell 4.2 Avfall som tas deponeras på avfallsanläggningar med deponier som tar emot kommunalt avfall *görs en annan indelning i avfallsslag RVF (). Avfallsläggningar med deponering. RVF rapport 2004:13. Avfallsläggningar med deponering. RVF rapport 01:11. Tabell 4.3 Utsorterade och mellanlagrade mängder på avfallsanläggningar med deponering som tar emot kommunalt avfall Avfallsläggningar med deponering. RVF rapport 2004:13. 5 Avfall från industrin I det följande redovisas en analys av hur hanteringen av industrins avfall har ändrats. Som underlag har använts de industri- avfallsundersökningar låtit genomföra för åren 19936, 19987 och 20028. Statistiken är klassificerad som officiell statistik. Undersökningarna 1993 och 1998 utfördes av SCB på uppdrag av . Undersökningen 2002 genomfördes av SMED9 på uppdrag av . Undersökningarna har i samtliga tre undersökningar omfattat utvinningsindustrin (SNI 10–14) och tillverkningsindustrin (SNI 15–36), och genomförts som urvalsundersökningarna per enkät, där uppgiftslämnarna fått svara på frågor om uppkommet avfall och om hur det behandlats. I detta sammanhang är det främst några osäkerhetsfaktorer som bör beaktas då man försöker tolka resultatet: Avfallsbegreppet är inte helt klart för uppgiftslämnarna. För många branschspecifika avfall råder oklar gränsdragning för vad som är biprodukt och avfall. Rent juridiskt är avfallsbegreppet vitt och omfattar även de flesta biprodukter. Men för många uppgiftslämnare är det svårt att inse att en biprodukt som man säljer ska vara ett avfall. Exempel på sådana biprodukter som vållat oklarhet är olika livsmedelsavfall som säljs som djurfoder (exempelvis gränsmjölk eller fodermjölk från mejerier) och träspill från trävaruindustrin som säljs som bränsle till energibranschen eller som pappersråvara till skogsindustrin. Det bör också påpekas att det formella avfallsbegreppet ändrades 1998 då infördes. Allmänt uppfattas som att det nya avfallsbegreppet i var vidare än avfallsbegreppet i den tidigare rättspraxis som utvecklats i . I undersökningarna har avfallsalstrarna tillfrågats hur avfallet tas om hand. Det har då varit svårt för många att veta hur 6Industrins avfall och returråvaror 1993. Statistiska Meddelanden Na 28 . 7Miljöräkenskaper 1993-1998 Statistiska Meddelanden MI 53 . 8Industrins avfall och returråvaror 2002. 9SMED är ett konsortium mellan IVL , SCB och , som har målet att utveckla och driva nationella emissionsdatabaser och att kunna genomföra uppgifter relaterade till dessa. I undersökningarna 1993 och 1998 var det särskilt många som inte kunde ange hur avfallet behandlades. 5.2Utvinningsindustri (NACE 11–14) De stora mängderna avfall från utvinningsindustrin omfattas av avfallstyper som är borttagna från avfallsskatten: jord, grus, lera, skiffer, kalkstoft, kalksten eller annan sten, bergrester från gruvindustriell verksamhet, avfallssand från gruvindustriell verksamhet och avfall från vattenrening vid sådan verksamhet samt järnhaltigt avfall från rökgasrening vid tillverkning av järnmalmspellets, Övriga mängder från utvinningsindustrin är små och bortses från i föreliggande studie. 5.3Livsmedels-, dryckesvaru- och tobaksindustri (SNI 15–16) Tabell 5.1 Mängder och omhändertagande av avfall från livsmedels-, dryckesvaru- och tobaksindustri (SNI 15–16) ej angivet eller övrigt De stora skillnaderna i uppkommet avfall beror på att gränsen mellan produkt, biprodukt och avfall är oklar för uppgiftslämnarna. I det avfall som redovisas som deponerat ingår även vissa flytande avfall som släpps i avloppet. I övrigt består det avfall som deponeras av olika slam, varav de flesta torde omfattas av deponeringsförbudet för organiskt avfall. Avfallsstatistiken för branschen är svårtolkad, beroende på osäkerheten i avfalls- begreppet och osäkerhet i behandlingen. Särskilt det avfall som släpps i avloppet bedöms ha klassats på olika sätt vid olika år. Mellan sjönk industriproduktionsindex för branschen med . De avfallslag som deponeras är till stor del olika slam, samt jord- och sandrester från sköljning och tvättning av bär och grönsaker. 5.4Textil-, beklädnads- och pälsindustri samt garverier (SNI 17–19) Tabell 5.2 Avfall från textil-, beklädnads- och pälsindustri samt garverier (SNI 17–19) ej angivet eller övrigt Mängderna verkar ha legat på en ganska nivå, variationerna ligger inom felmarginalerna. Det syns dock en stadig trend mot minskad deponering, till fördel för återvinning, förbränning och biologisk behandling. Noteras kan dock att industriproduktionsindex för branschen sjönk –2002 med mer är . 5.5Industrier för trä och trävaror samt möbler (SNI 20 & 361) Tabell 5.3 Avfall från industrier för trä och trävaror samt möbler (SNI 20 & 361) ej angivet eller övrigt De totala mängderna visar en svårtolkad tendens. Skillnaderna mellan olika år beror sannolikt till största delen på osäkerheter i avfallsbegreppet (gränsen mellan produkt och avfall) för framför allt träspill. Just det nya avfallsbegreppet i skiljer sig från det tidigare för just träspill. Träspillet säljs till både energiindustrin som biobränsle och till skogsindustrin som vedråvara vid papperstillverkning. Det synes vara en klar trend med minskad deponering, i synnerhet . Det är dock stora mängder avfall för vilka behandlings- metod inte redovisats. Industriproduktionsindex ökade med , vilket kan ha gett en marginell ökning i avfallsmängden. Som jämförelse kan noteras att mängden träbränslen (obs. : ingen skillnad på jungfruligt träbränsle och träavfall) totalt som användes för energiproduktion ökade från 13,7 till till 200210. minskade mängden sågverksindustrins rest- produkter användning i industrin från 9,8 till . motsvarar ungefär träavfall. 10 Energiläget i siffror 2003. 5.6Massa-, pappers-, och pappersvaruindustri samt grafisk industri (SNI 21–22) Tabell 5.4 Avfall från massa-, pappers-, och pappersvaruindustri samt grafisk industri (SNI 21–22) ej angivet eller övrigt Mängden uppkommet avfall visar en uppåtgående trend, som dock inte är helt säker. Skillnaden i uppkommet avfall beror på att vid 1993 och undersökningar redovisades inte allt bark- och träavfall som användes som internt bränsle, medan större delen togs med 2002. Industriproduktionsindex för branschen steg –2002, Deponeringen av avfall har minskat med . Däremot ökade den – 1998. De avfallstyper för vilka deponeringen minskat bedöms vara11: Bioslam från avloppsrening. Enligt IVL Rapport 1482 var mängden bioslam ca och ca (våtvikt). Andelen som deponerades var och . Ökningen beror på ökad vattenrening vid massabruken. Mängden som förbrändes ökade från ca till . I stället för deponering har mer mängder gått till jordförbättring samt till täckmaterial för deponier. 11 Förutom undersökningarna Industrins avfall 2002 och Industrins avfall 1998 har här använts data från -Ek M, : Dagsläget beträffande skogsindustrins avfall. IVL Rapport 1482 (2003) -Ek M, : Skogsindustrins avfall – idéer angående utnyttjande och omhändertagande. Rapport nr 17 inom SSVL Miljö 96/96 samt IV Rapport 1293 (1998) -Ek M, Palvall B, Röttorp J, : Avfall från skogsindustrin – mängder, sammansättning och omhändertagande. Rapport nr 4 inom SSVL Miljö 95/96, samt IVL Rapport 1233 (1996) Kemslam från avloppsrening. Mängden kemslam är osäker och två olika uppskattningar avseende visar (IVL Rapport 1482) resp (Naturvårdsverket12). Inga säkra uppgifter finns . Andelen som deponerades var enligt , gick till jordförbättring och till täckning av deponier. Det bedöms som att andelen till jordförbättring och deponitäckning har ökat . Det finns inga uppskattningar för andra årtal. Avsvärtningsslam (returfiberslam). har angivit mängden uppkommet till ca för år 200012. Enligt var mängden deponerat "avsvärtningsslam" ca och ca . Den ändrade mängden till deponering bedöms framför allt gå till för- bränning. På några ställen har slammet även använts för täckning av avfallsdeponier. Renseri- och vedgårdsavfall (olika blandningar av bark samt sand, jord och grus). Enligt Naturvårdsverket12 uppstod ca varav deponerades (ca ), användes för energiutvinning och nyttiggjordes på olika sätt. Mängden deponerat bedöms ha minskat . Genom en genomgång av några slumpvis valda miljörapporter har gjorts en bedömning av vilka avfallstyper som deponeras () från skogsindustrin. Det avfall som fortfarande deponeras är främst: Aska och slagg från förbränning. Naturvårdsverket12 bedömde mängderna för till ca varav eller ca deponerades. Enligt Naturvårdverket12 var mängden grönlut- slam ca Enligt är mängderna deponerat grönlutslam både och ca . Mesa och kalkgrus. Enligt Naturvårdsverket12 var mängden mesa ca varav eller lite deponerades. Kemslam har diskuterats ovan. Smetrester eller bestrykningsavfall. Enligt uppstod ca . 12 NV Rapport. Skogsindustrins utsläpp – avfallsmängder och energiförbrukning (2001). på olika sätt (IVL Rapport 1482), men deponerades. Renseriavfall, vedgårdsavfall, m.m. har diskuterats ovan. Total mängd som deponerades var ca 12, huvudsakligen släpps till avlopp men en del deponeras vid vissa bruk. Ovanstående kan jämföras med uppgifter från Skogsindustriernas miljödatabas13. Där anges att alstrade skogsindustrin ca 3 avfall varav ca 728 000 deponerades. var mängden uppkommet avfall ca 5 varav ca deponerades. Skillnaden i uppkommen mängd kan beror på hur förbränning av bark och träavfall redovisats. 5.7Kemisk, gummi-, och plastvaruindustri (SNI 23–25) Tabell 5.5 Avfall från kemisk, gummi-, och plastvaruindustri (SNI 23–25) ej angivet eller övrigt De totala mängderna ökade men minskade sedan till 2002. Även mängden till deponering minskade 1998 till 2002, men kan ha varit ökande – emellertid är det en stor mängd avfall för vilket behandlingsmetod inte finns angivet. Den minskade mängden till deponering 1998–2002 balanseras av en ökad mängd till förbränning och återvinning. Olika delar av branschen har utvecklats mycket olika till 2002. Läkemedelsindustrin hade en stor uppgång medan exempelvis raffinaderier samt plast- och gummiindustri hade en nedgång i industriproduktionsindex. Det kan också noteras att de avfallstyper som ger avdrag för avfallsskatten har minskat från ca till ca . De avfallstyper som fortfarande deponeras är både oorganiska och organiska slam från avloppsrening, olika kemikalierester. Åtminstone deponerades också vissa avfallsvatten och flytande avfall. 5.8Jord- och stenvaruindustri (SNI 26) Tabell 5.6 Avfall från jord- och stenvaruindustri (SNI 26) ej angivet eller övrigt Branschen visar upp en minskande avfallsmängd hela perioden –2004. Även mängden till deponering minskar. Branschen hade –2002 en svag uppgång på enligt industriproduktionsindex. Avfallet från branschen utgör huvudsakligen av olika stenrester, stendamm, och liknande. Det som deponerade deponerades huvudsakligen utanför det egna arbetsstället. En stor del av det deponerade avfallet torde vara befriat från skatt enligt 3 § punkt 1a i avfallsskattelagen (jord, grus, lera, skiffer, kalkstoft, kalksten eller annan sten). 5.9Stål- och metallverk (SNI 27) Tabell 5.7 Avfall från stål- och metallverk (SNI 27) ej angivet eller övrigt Statistiken visar en ökande total mängd . Sedan har mängderna minskat. Mängderna till deponi har ökat. Enligt Jernkontoret14 var mängden avfall från branschen ca 1 varav ca deponerades. var den uppkomna mängden ca 2 varav ca deponerades. Branschen hade –2002 en uppgång på i industriproduktionsindex. har produktionen ändrats till mer högförädlat stål som ger större slaggmängder. De avfallstyper som är avdragsgilla i lagen om skatt på avfall är bl.a. slagger från metallurgiska processer stoft och slam råstål och råjärn metallhydroxidslam (uppkommer även i verkstadsindustrin) stoft och slam koppar, zink, bly katodrester, blästerstoft aluminium stoft och slam ferrolegeringar Deponeringen av dessa avfallsslag har ökat från till (Obs. : en del av detta faller också inom verkstadsindustrin). I tabell 5.8 visas andelen deponerade mängder för de branschspecifika avfall som är undantagna från avfallsskatten (uppgifter från ). 14 PM från till . Stålindustrins restprodukter och avfall. Tabell 5.8 Andel deponering av branschspecifika avfall som är undantagna från avfallsskatten. % deponering av totalt producerad mängd av resp avfall Förutom dessa avfallstyper förekommer deponering även av avfall såsom anod- och katodrester, tegelskrot, filtermaterial, aska/sot och liknande. Av siffrorna kan man dra slutsatsen att deponeringen inom branschen i huvudsakligen sker av avfall som är avdragsgilla från deponeringsskatten. Det är också mycket små mängder organiskt avfall som uppstår i branschen. 5.10Verkstadsindustri (SNI 28–35) Tabell 5.9 Avfall från verkstadsindustri (SNI 28–35) ej angivet eller övrigt Mängden redovisat uppkommet avfall har ökat . Den redovisade deponerade mängden är högre 2002 än 1993, men var det en stor andel avfall som inte uppgavs behandlingsmetod för både 1993 och 1998. En del av det deponerade avfallet utgjordes av metallhydroxidslam som är avdragsgillt, se ovan om Stål- och metallverk. Dessa siffror kan jämföras med en utredning som IVL gjorde åt Verkstadsindustrierna 1995. Avfallsdata i miljörapporter för från de 75 största verkstadsföretagen gicks igenom och resultatet extrapolerades upp till riksnivå genom antal anställda (de utvalda företagen representerade av den totala arbets- styrkan i verkstadsindustrin). Utredningen kom fram till att verkstadsindustrin deponerade omkring . av detta var miljöfarligt avfall. Det avfall som deponeras utgörs av exempelvis metallhydroxidslam (undantaget från avfallsskatt) gjuterisand (undantaget från avfallsskatten) Olika delar av branschen har haft olika uppgång och nedgång i energiproduktionsindex, så det är svårt att jämföra industri- produktion och avfallsgenerering på ett relevant sätt. Avfalls- ökningen kan delvis förklaras av produktionsökning, men kan också bero på mätfel vid mätningarna (baserat på enkätundersökning). Märkbart är att mängden deponerat avfall minskat, samt att mängderna till förbränning och återvinning ökat. Av det avfall som deponeras utgjordes ca av gjuterisand som är avdragsgillt avfall. var mängden deponerat gjuterisand ca . Deponeringen av gjuterisand har således minskat. Det finns inget som tyder på att mängden uppkommen gjuterisand har minskat, i stället torde gjuterisanden ha börjat användas som konstruktionsmaterial, tillsats vid jordtillverkning, m.m. Övrig tillverkningsindustri alstrar endast mindre mängder avfall och diskuteras inte vidare här. Det är ur industriavfallsstatistiken svårt att dra några slutsatser om mängden uppkommet avfall har ökat eller minskat i samband med avfallsskattens införande. När det gäller de totala avfallsmängderna är det en stor del av avfall som säljs eller utnyttjas som råvara som inte kommer med i statistiken eftersom uppgiftslämnarna betraktar dessa avfall som biprodukter och inte som avfall, även om de ska klassas som avfall i strikt juridisk mening. Man kan också diskutera vad som påverkar genereringen av industriavfall. För hushållsavfall har ofta nämnts en koppling till BNP, som i de flesta fall verkar stämma ganska bra. Industriavfall bedöms inte ha samma direkta koppling. Vi kan här dela upp industriavfallet i flera olika delar: Processavfall uppkommer som en direkt följd av en tillverkningsprocess eller motsvarande. Ofta består detta avfall av den "outnyttjningsbara" delen av råvaran (slagg, aska, bark och liknande) eller rester av olika hjälpmedel som används (t.ex. gjuterisand). Processavfallets mängd beror till största delen på produktionen. Ökad produktion ger ökad avfallsmängd. Minskning i avfallsmängden sker endast då produktionen minskar. Det verkar osannolikt att en avfallsskatt skulle kunna påverka mängden av processavfall. Produktionsspill är främst spill av produkter, mellan- produkter, råvaror och felaktiga produkter. I den mån detta avfall går, eller har gått, till deponering har avfallsskatten troligen en stor påverkan på både mängd och val av omhändertagande. En stor del av detta avfall är emellertid av "god kvalitet" och har varit naturligt att återvinna både före och efter skattens införande. Reningsavfall är avfall från rening av avloppsvatten, avgaser, rökgaser och liknande. Detta utgörs av bl.a. olika slam och stoft. Reningsavfallets mängd är till stor del direkt beroende av produktionen. Dessutom påverkas mängden av vilka reningskrav som ställs. Avfallsskatten bedöms därför inte ha någon påverkan på mängden reningsavfall. är det möjligt att man väljer reningsteknik som ger mindre avfallsmängder eller att man gör åtgärder i produktionsprocesserna som minskar avfallsmängden. Eftersom sådan teknik vanligen är dyrare än konventionell teknik är det troligt att avfallsskatten inte har någon större påverkan på valet av teknik, åtminstone kortsiktigt. Allmänt avfall eller icke-branschspecifikt avfall är inte direkt beroende av produktionen. Exempel är förpackningar, emballage, hushållsavfallsliknande avfall, m.m. Till en viss del följer detta avfall också produktionen: om produktionen ökar kommer också behovet av olika förnödenheter att öka, inkl. förpackningar m.m. Det som man kan göra är att påverka valet av förpackningssystem för de råvaror och förnödenheter som man förbrukar, och för de produkter som man tillverkar och säljer. Vid jämförelser av behandling är det en stor mängd avfall för vilken behandlingsmetod inte redovisats . Större delen av detta bortfall bedöms bero på att uppgiftslämnarna inte haft kännedom om hur avfallet behandlats. Eftersom återvinning är förknippat med större krav på kvalitet och renhet och kräver mer uppoffringar av avfallsalstraren är det troligt att man i högre grad har kunskap om avfall som går till återvinning än till förbränning och deponering15. Om man antar att den oredovisade behandlingen innefattar deponering i minst samma proportion som den i den redovisade behandlingen, så syns tydligt att mängden avfall som gått till deponering har minskat i de flesta branscher. 6 Avfall från andra sektorer i samhället Avfall från energiproduktion består av slagg eller bottenaska, flygaska och rökgasreningsavfall. Mängderna avfall från energi- produktion har inte mätts på enhetligt sätt i någon statistisk undersökning . Mängden har uppskattats till 200 000–300 000 15 Författaren medverkade själv industriavfallsundersökning, och ovanstående resonemang baseras till stor del på intrycken från denna undersökning. ton aska från värme- och elproduktion plus ca från avfallsförbränning16. I denna bedömning gjordes ingen bedömning hur askorna omhändertogs. Enligt RVF:s statistik deponerades ca avfall från energiutvinning på avfallsanläggningar som tar emot kommunalt avfall. var den deponerade mängden ca och ca . De deponerade mängderna avfall från energiproduktion på sådana avfallsupplag har således minskat . Fram ökade mängderna, se Kapitel 4. De totala mängderna uppkomna avfall från energi- produktion bedöms inte ha minskat, snarare ökat eller varit konstanta. De mängder som gått från deponering har gått till användning som konstruktionsmaterial: slagger kan användas som grus vid vägbyggnad, som dräneringsgrus vid exempelvis deponier. flygaska kan användas som tätskiktsmaterial på deponier Mycket forskningsinsatser har förekommit kring användning av askor och slagg från energiproduktion. Värmeforsk administrerar det s.k. askprogrammet17 som löpt , och där syftet varit att öka kunskaperna och möjligheterna för en miljöriktig användning av askor från energiproduktion. Det föreligger ingen säker statistik på mängder av bygg- och rivningsavfall. Olika bedömningar ger olika resultat beroende på metodik och vad man inkluderar i begreppet. En rapport från Boverket18 anges de totala mängderna till 4– , varav ca som mineraliska material och ca som traditionellt bygg- och rivningsavfall. I RVF Svensk Avfallshantering (preliminär utgåva) anges mängden totalt till ca , varav är schaktmassor. RVF:s deponeringsstatistik visar att mängderna bygg- och rivningsavfall som deponeras på deponier som tar emot kommunalt PM – En bedömning av askmängder. 18Avfallshantering inom bygg- och fastighetssektorn. avfall är minskande. Mängden deponerat bygg- och rivningsavfall var ca och endast . Det är möjligt att mineraliskt bygg- och rivningsavfall ofta klassas som konstruktionsmaterial, men tidigare som bygg- och rivningsavfall. Enligt är mängderna till materialåtervinning och förbränning ökande. Avloppsbehandling förekommer både i industrier och kommunalt. De mängder som uppkommer i industriell verksamhet ingår i de mängder som redovisats för tillverkningsindustrin ovan i kapitel 5. För industriella slam kan nämnas att den mängd som deponeras på kommunala avfallsupplag minskat från till mindre än . Det verkar inte finnas någon tendens till ökad deponering på industriella deponier. I stället torde de mängder som försvinner från deponering i stället gå till: i vissa fall till förbränning Slam från kommunala avloppsreningsverk uppkommer i en mängd på ca torrsubstans eller ca 1 våtvikt. Mängden uppkommet slam verkar inte ändras mellan olika år. Enligt RVF:s deponeringsstatistik deponerades ca på avfallsupplag som tar emot kommunalt avfall. var den deponerade mängden . Den mängd som försvunnit från deponering bedöms har gått till: