sou · GTB369 · 2006-01-01 00:00:00 — Röster om etnisk diskriminering Rapport av Utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Segregation mellan olika grupper i samhället har varit en del av både de förmoderna och de moderna samhällena världen över. Socioeko- nomiska och i vissa fall sociokulturella skillnader som till exempel social status och religion hörde till grundorsakerna till åtskiljandet mellan olika samhällsgrupper inom en given stats gränser. Segrega- tionen slog dock inte lika mot alla samhällsgrupper. Vissa segrege- rade grupper tillskansade sig monopol över maktmedel medan andra marginaliserades och exkluderades från makt och inflytande över kollektiva beslut som påverkade deras levnadsförhållanden. Trots att den moderna och demokratiska utvecklingen lett till ökad social rörlighet och nationsskapande, fortsätter segregationen att genomsyra våra samhällen. Segregationen har dock förändrat karaktär och fått en mer etnisk prägel . Vi lever i ett samhälle som präglas av etnisk och religiös åtskillnad som är på väg att cementeras. Den etniska och religiösa segregationen är långt ifrån begränsad till boende, utan har också påverkat olika aspekter av samhällslivet, som till exempel yrkesliv och sociala relationer. Diskriminering i arbetslivet, på boendeområden och ojämnt fördelade samhällsresurser är bland de viktigaste orsakerna till en alltmer cementerad segregation mellan ett vi och ett dem. Därför måste segregationens orsaker sökas i första hand på annat håll än hos de segregerade grupperna. Tyvärr har den etniska segregationen använts som politiska slagord i kampen om väljarrösterna. Att lägga skul- den för segregation på de marginaliserade och stigmatiserade grup- perna ökar bara klyftorna mellan ett vi som antas vara icke-segre- gerade och ett segregerat dem. Medan vi-segregationen inte upplevs som problem, gör dem- segregationen det. Marginalisering och stigmatisering av personer och grupper med invandrarbakgrund får oftast ett geografiskt ansikte i form av förortssegregation. som platsen för de andra vilka demoniseras och skildras som väsensskilda folk. Segregationen har många ekonomiska effekter för samhället i stort, men vad som är mer skadligt är cementeringen av ett vi-och- dem tänkande och handlingsmönster som riskerar att undergräva samhällets trygghetsgrund och den fredliga samexistensen. Även om situationen i är något bättre än i andra länder, pekar signalerna på en olycklig utveckling där tron på demokratin för- svagas och de etniska klyftorna ökar. Utredningen om makt, integration och strukturell diskrimi- nering har varit och lyssnat på folk som bor och verkar i marginali- serade och stigmatiserade områden i tre stora städer, nämligen , och . Syftet har varit att återge dessa människors egna erfarenheter om diskriminering i . Genom fokusgruppstudier har vi fångat in och analyserat människornas berättelser som presenteras i utredningens andra rapport. Dessa berättelser har sin bas i erfarenheter av marginalisering och av att inte få samma möjligheter som majoritetssamhället. Dessa människor ger oss unika kunskaper om diskrimineringens var- dagsmekanismer och betydelse för många svenskar som trots den formella meriten att vara svensk negativt särbehandlas, marginali- seras och demoniseras. Deltagarna ger många exempel på marginaliseringens mekanis- mer och konsekvenser. Berättelserna som diskuterades i grupp vittnar om krossade drömmar och tragiska öden. Många har inte ens en enda gång kallats till anställningsintervju trots hundratals ansökta jobb. Andra har fått sporadiska praktikplatser, kortsiktiga anställningar och okvalificerade arbeten. Polisen får stark kritik för generaliseringar, demonisering av och brutalitet mot boende i dessa områden. De berättar om polisens ointresse att ta emot anmäl- ningar som gäller brott mot de marginaliserade grupperna. De svenska massmedierna väcker starka känslor och får kritik för deras överdrivet negativa bild av personer med utländsk bakgrund, invandring, förorten" och de invandrades hemländer, vilket under- bygger vardagsrasismen. Diskussionerna handlar mycket om brist på inflytande över de beslut som rör dessa människors vardag och öde. De etablerade byråkratiska och politiska kanalerna är ineffektiva enligt deltagarna. De säger sig bli intressanta för politikerna enbart inför valet. Därför eftersträvar de nya kanaler som kan öka deras inflytande och makt i samhället. Det finns ingen brist på vilja att delta i samhällslivet på lika villkor som alla andra grupper, utan sna- rare bristande vilja hos makthavare och beslutfattare att förändra de strukturella och institutionella sammanhang som hindrar dessa människors deltagande. Utredningen om Makt, integration och strukturell diskrimi- nering tillsattes efter ett regeringsbeslut och har i uppdrag att identifiera och kartlägga mekanismer bakom struktu- rell/institutionell diskriminering på grund av etnisk och religiös tillhörighet. Resultaten ska redovisas successivt i syfte att ge underlag för en fördjupad diskussion om och åtgärder mot struktu- rella hinder för att alla medborgare ska kunna delta i samhällslivet på lika villkor och med samma möjligheter. Föreliggande rapport är utredningens andra publikation baserad på hearingar och fokus- gruppsstudier i tre stora städer, . Syftet med hearingarna och fokusgruppstudierna var att ta del av människors kunskaper och egna erfarenheter av diskriminering inom en rad områden, relevanta för utredningens arbete. Del- tagarnas berättelser bygger på egna erfarenheter och vittnar om en ackumulerad kunskap om olika aspekter av etnisk och religiös dis- kriminering som drabbar många svenskar med invandrarbakgrund. Denna kunskap har inte tagits till vara i diskussioner om makt, integration och diskriminering och därför har den givits högsta prioritet i denna utrednings arbete. Att göra diskrimineringen synlig utifrån de drabbades egna erfarenheter är en förutsättning för att kunna formulera nödvändiga motåtgärder. Det är många som har hjälpt till med framställningen av följande rapport. Framförallt vill vi tacka alla dem människor som deltog i hearingarna och fokusgrupperna och delade med sig av deras erfarenheter. , de los , , tillsammans med undertecknade, har lett fokusgrupps- dikussionerna. har varit till stor hjälp genom sam- manställningen och bearbetningen av hearingarnas och fokus- gruppernas transkriberingsmaterial. de los har läst och gav oss värdefulla kom- mentarer. Adrián Groglopo har organiserat studiens genomförande och hjälpt till med redaktionella arbetet. Begreppsanvändning och begreppsdiskussion ................................ Den marginaliserade och stigmatiserade förorten........................... Metoddiskussion och tillvägagångssätt............................................ Makt och monopol över kunskap?................................................... Arbetsmarknad och arbetsliv ....................................... Att bryta på svenska.......................................................................... Diskriminering på arbetsplatsen ...................................................... Så lika som möjligt ............................................................................ I ghetton mot sin vilja ....................................................................... Utländskt namn ett problem ............................................................ Oro för trakasserier........................................................................... Skola och utbildning ................................................... Hemspråk och svenska...................................................................... Kräver att skolan ändras.................................................................... Diskriminerande institutionella ramar............................................. Polis och rättsväsende .............................................. Skillnader i behandling.................................................................... Ensidighet och nonchalans ............................................................. Rädsla och misstro .......................................................................... Många svåra regler........................................................................... Deltagarnas förslag mot etnisk diskriminering.............. En mångsidig segregation ............................................................... Privilegiet att ingå i majoritetssamhället ........................................ 11 Några förslag för att motverka etnisk segregation ......... Arbetsmarknadsåtgärder för att motverka segregation ................ Utredningen om makt, integration och strukturell diskriminering höll fyra hearingar och 18 fokusgrupper med invånarna i , och . Till dessa hearingar inbjöds bland andra representanter för invandrarorganisationer och boende i marginaliserade och stigmatiserade områden i dessa städer. Sam- manlagt cirka 160 personer, kvinnor och män av olika åldrar deltog i diskussionerna och bidrog med egna berättelser, erfarenheter och synpunkter. Efter en presentation av utredningens syfte och pågå- ende arbete samlades deltagarna i fokusgruppdiskussioner, som berörde utredningens huvudområden nämligen arbetsmarknad, bo- ende, utbildning, polis och rättsväsende, politik, välfärd samt mass- media. Syftet med hearingarna och fokusgrupperna var att ta del av människors kunskaper och egna erfarenheter av diskriminering inom en rad områden, relevanta för utredningens arbete. Utred- ningens beslut att bjuda in till dessa hearingar och fokusgrupper motiveras i första hand av de stora kunskapsluckor som finns be- träffande människors erfarenheter av diskriminering och dess effekter på individernas beslut, förhållningssätt och livsstrategier. I andra hand har utredningens arbetssätt styrts av en kritisk syn på den politiska, mediala och akademiska objektiveringen av den invandrade befolkningen och deras barn. Därför har utredningen strävat efter att belysa röster, uppfattningar och erfarenheter, som utmanar de rådande etniska ojämlikheterna och problematiserar dess följder. Debatten om integration, växande etniska klyftor och utanförskap har alltför länge förts utifrån en objektiverande föreställning av en under- lägsen andra, som ska integreras, kartläggas och åtgärdas. Rös- terna i denna rapport berättar om en verklighet som sällan hörsammats i den offentliga debatten. De visar också på nödvändigheten av att formulera en policy, som vilar på människors konkreta erfarenheter av diskriminering och vilja att delta i samhällslivet på likvärdiga villkor. Bakgrunden till hearingarna och fokusgrupperna är således ökande klyftor utifrån etniska skiljelinjer. befolkning delas in, institutionellt och individuellt, i två fixerade kategorier: svenskar och invandrare. Problemet med denna tudelning är inte bara att den naturaliserar en ojämlik maktfördelning utan också att den fråntar individen möjligheten att agera utifrån sina erfarenheter, förmågor, värderingar, livsstrategier och politiska ställningstagande etc. I den mån den förgivettagna kategoriseringen svenskar och invandrare blir utgångspunkt för att analysera social ojämlikhet legitimeras de rådande maktförhållandena i samhället. Personer med invandrarbakgrund förvägras fullständiga medborgerliga rättigheter inklusive likvärdiga möjligheter och en självklar plats i samhället. Det är därför viktigt att få kunskap om hur etnisk diskriminering uttrycks i vardagen. Erfarenheter av diskriminering är en grundläggande källa till kunskap för att förstå såväl diskrimineringens natur som individens agerande och strategier i det vardagliga livet. De ger även inblick i vilka effekter diskriminering har på individen och samhället i övrigt. Samtalen med fokusgrupperna visar att den struktur- ella/institutionella diskrimineringen inte handlar om abstrakta mekanismer. Den har förödande konsekvenser för de individer som drabbas. Berättelserna ger inblick i en social verklighet, som hur bitter den än må vara utgör vardagen för många människor. Deras röster gör det abstrakta konkret och visar att sociala praktiker, som av många upplevs som normala eftersom vi har alltid gjort så, är diskriminerande för andra. Den strukturella/institutionella diskri- mineringen är således inte onormal och undantag, utan en del av samhällets organisering och dess institutionella sammanhang. Samtalen, som fördes under ledning av en koordinator i varje grupp, hade fria former och deltagarna själva fick föra samtalet vidare. Samtalen som bandades, transkriberades och analyserades har sammanställts i föreliggande rapport. Centralt för studien var att ta del av den kunskap, som människor som utsätts för diskri- minering besitter. Deltagarnas berättelser av olika former av dis- kriminering i dagens illustrerar öppna och dolda former för särskiljande, stigmatisering och diskriminering på grund av ur- sprung, nationalitet, hudfärg, namn och/eller religion. Berättelserna i denna rapport kan således betraktas som röster, som vittnar om en stor grupp människors vardagliga erfarenheter av rasism och Uppgifternas art och berättelsernas djup gör att det blir svårt att tolka dem som isolerade händelser och tillfälligheter eller som ett resultat av olyckliga omständigheter. Det framträder i stället ett mönster som visar att diskrimineringen i är både systematisk och institutionaliserad. Berättelserna visar att utländsk bakgrund är förenad med risken att när som helst och av vem som helst förnekas förutsättningar för att delta i samhällslivet på lik- värdiga villkor. Det är på många sätt en nedslående läsning. På område efter om- råde framträder vittnesmål om hur illa människor med utländsk bakgrund särbehandlas negativt. Diskrimineringen, vare sig det handlar om faktiska förhållanden eller risken av att diskrimineras, finns alltid närvarande i människors vardag. Samtalen i fokus- grupperna visar också att diskrimineringen är en kollektiv erfaren- het i den mån den drabbar individen i egenskap av dennes faktiska eller föreställda grupptillhörighet och identitet. Men den är också kollektiv i och genom det som Essed (2005) definierar som var- dagsrasismens överflyttande och kumulativa verkan. Om en per- son drabbas av diskriminering påverkar detta hela hennes omgiv- ning. Insikten grundläggs tidigt och cementeras genom egna erfarenheter, familjens berättelser, bekantskapskretsens frustration och medias stigmatiserande bilder. Det börjar redan i skolan och fortsätter sedan in i vuxenlivet när det är dags att söka arbete och bostad. Berättelserna visar hur kontakten med olika myndigheter kan se ut, hur polisanmälningar försvinner, hur partierna tar hand om politiskt engagerade personer samt hur massmedierna negativt utmålar människor med utländsk bakgrund. De röster som talar vibrerar av ilska och uppgivenhet, men också av motståndskraft. Varken diskriminering eller stigmatisering är oemotsagda. Det finns en medvetenhet om orsakerna och även om mekanismerna bakom diskrimineringen. Somliga delger sina tankar och vad de gör för att undvika att diskrimineras. Andra berättar om hur det är möjligt att orientera sig i majoritetssamhällets regler utan att äventyra sin självkänsla och identitet. Det finns även ett uppslag om vad som krävs för att situationen skall förbättras. Men det finns också de som har gett upp och resignerat. Det finns flera skäl till att belysa den etniska diskrimineringen i . För det första är diskrimineringen ofta osynlig för dem som inte är direkt drabbade, eftersom den ingår i ett privilegie- system, som uppfattas som naturligt och självklart. Att göra dis- krimineringen synlig utifrån de drabbades egna erfarenheter är en förutsättning för att kunna formulera nödvändiga motåtgärder. Det innebär också att ge människor som diskrimineras tolkningsföre- träde när det gäller definitionen av diskrimineringen och dess följ- der. För det andra finns en poäng i att undersöka på vilket sätt rasism och etnisk diskriminering tar sig uttryck för att kunna mot- verka den i dess olika manifestationer och följder. Det handlar också om att skapa förutsättningar för att agera inom ramen för en diskriminerande ordning, vilket ger de diskriminerade större in- flytande och makt. Det tredje skälet är att dessa röster, och den kunskap de förmedlar, är en förutsättning för att få till stånd ett förändringsarbete på nationell nivå och i synnerhet i kommunerna, som har ett ansvar för alla sina invånare oavsett etnisk bakgrund. Föreliggande rapport återger människornas erfarenheter av den negativa särbehandling, som är resultatet av majoritetssamhällets institutionaliserade handlingar. Den etniska diskrimineringen drabbar direkt dessa människor, varför deras berättelser måste tas på största allvar och inkluderas i varje analys och formulering av policyn för att motverka den etniska diskrimineringen. Forskning om diskriminering visar att den möjliggörs av och ut- trycks genom diskurser och begrepp som naturaliserar och legiti- merar den ojämlikhet som konstrueras utifrån hudfärg, nationali- tet, religion, namn eller andra egenskaper (van Dijk, 2005). Språket är således ingen neutral avspegling av verkligheten utan en konsti- tutiv del i formandet av medvetandet, identiteten och förhållnings- sättet i relation till omgivningen. De ord och begrepp som används för att diskutera integration, diskriminering m.m. är därför i högsta grad genomsyrade av den oreflekterade uppdelningen mellan svenskar och invandrare. Det är denna uppdelning som möjliggör den sociopolitiska konstruktion och reproduktion av en underlägsen andra (Mills, 2003). Makten att definiera de andra som underlägsna, eller definierande handlingar med (2000) ord, är avgörande för att legitimera maktrelationerna i samhället. Kategoriseringen svensk respektive invandrare blir således nödvändig för att bevara de etniska maktrelationerna i samhället. Denna konstruerade dualism tas för givet som objektiva gruppe- ringar som existerar där ute i samhället. Det är just detta tanke- sätt som präglar integrationstänkandet och är därmed också en an- ledning till dess misslyckande (de los , 2005). Men det intressanta är också hur dessa begrepp sätter sin prägel på del- tagarnas berättelser och på vilket sätt de vittnar om samhällets ojämlika förhållanden grundat på etnisk tillhörighet. Frågan är hur man ska beskriva den verklighet och de erfarenheter som följer av den systematiska uppdelningen mellan ett självklart överordnat vi och ett ständigt underordnat och stigmatiserat dem? I återgivandet av materialet använder vi i denna rapport infor- manternas egna ord och benämningar. Vi noterade under diskus- sionens gång hur svårt det var att förhålla sig till en terminologi, som upplevdes som anonymiserande och stigmatiserande. Be- greppet invandrare till exempel användes sällan utan ett så kal- lade före eller inom citationstecken. Många sökte andra ord och benämningar (blatte, svartskalle m.m.) i ett försök att distansera sig från överhetens definitioner och språkbruk. Obehaget inför be- greppet invandrare bottnar också i dess brist på exakthet; vem är invandrare? Detta var en fråga som ofta förekom. Västeuropeiska nyinflyttade definieras sällan som invandrare, medan ungdomar vars föräldrar har invandrat till från icke-västerländska samhällen betraktas som invandrare trots att de är födda i . Bortom byråkratiska försök att begränsa bruket av ordet invand- rare till dem som faktiskt har invandrat, uppfattade samtalsdel- tagarna ordet som en nedsättande beteckning, som associeras till vissa fenotypiska drag (hud och hårfärg), sociokulturella egen- skaper (namn och efternamn), religion och klädval. Bruket av ordet invandrare tycks således ha mindre att göra med vad människor faktiskt har gjort (till exempel invandrat) än med vad de förväntas vara. Det betyder också att få gjorde anspråk på att förklara något genom begreppet, däremot användes det för att beskriva en situa- tion av social degradering. I analysen av materialet använder vi begreppet utländsk – eller invandrarbakgrund för att fånga in de maktrelationer som etable- ras utifrån en position antingen innanför eller utanför en föreställd nationell gemenskap. Detta begrepp innesluter både personer som har invandrat till men också de som är födda här av för- äldrar födda utomlands. Vi är fullt medvetna om de problem som är förknippade med dessa begrepp inte minst när det gäller vidmakt- hållandet av fixerade markörer och essentiella kategorier. Som det påpekats i utredningens teoretiska utgångspunkter perforeras den nationella gemenskapen av andra kategoriseringar, tillhörigheter och lojaliteter (se introduktionskapitlet i de los , 2005). Det är också av denna anledning som begrepp som majori- tetssamhälle eller minoriteter är ytterst problematiska, dels för att de essentialiserar skillnader mellan olika grupper och dels för att de konstruerar dessa båda grupper som homogena (och oproble- matiska) kategorier. Samtalen med fokusgrupperna bekräftar därtill att den utländska bakgrunden, eller avsaknaden av den, delvis upp- levs annorlunda och får ibland skilda innebörder beroende på indi- vidernas könstillhörighet, klassbakgrund, ålder och sexuell lägg- ning. Därtill visar materialet diskrimineringens situationsbunden- het och spännvidden i individernas reaktioner och strategier. I tex- ten används därför begrepp som invandrarbakgrund och ut- ländsk bakgrund i ett beskrivande syfte eller för att lyfta fram de specifika former genom vilka gränserna mellan vi och dem dras och cementeras. Den marginaliserade och stigmatiserade förorten Segregation är oftast definierad som en separation mellan två eller flera kategorier av människor med olika positioner i samhällets socioekonomiska struktur. Boendesegregation betraktas som sepa- rationens geografi. Boendesegregationens klassmässiga karaktär har länge varit känd och diskuterats exempelvis i termer av arbetarkullar och arbetarkultur i . Boendesegregationen har fått en mer etnisk dimension. Det råder dock oenighet om benämningen av dessa områden inom samhällsvetenskaperna. Den etniska segregationen har i de länder som levt med den etniska segre- gationen, som till exempel , diskuterats av forskare inom olika skolor. (1928:6) från Chicagoskolan utvidgade i sitt klassiska verk The Ghetto, fenomenet det judiska ghettot från det medeltida till att inkludera också nya segregerade grupper och områden som till exempel , , och . Dessa områden betraktades som naturliga fenomen eftersom man föreställde sig att det finns en universell och naturlig vilja och passion hos etniska grup- per att vilja leva tillsammans och bevara sin kulturella särart (se också Wacquant, 2004a). Begreppet utsattes dock för stark kritik under medborgarrättsrörelsen i efterkrigstidens . En del fors- kare menade att segregationen är ett resultat av det vita samhäl- lets diskriminering av svarta, som tvingar dessa att samlas i vissa bostadsområden och skapa sina egna sociala institutioner för att kunna motverka diskrimineringen (, 1945). Detta var början till en fokusändring i den akademiska diskussionen och debatten om den segregationens orsaker och konsekvenser. och som ett resultat av afroamerikanernas rörel- ser och protester kom forskarna ut med nya studieresultat som för- stärkte fokusskiftet. (1965:11) i hans uppmärk- sammade verk Dark Ghetto beskrev fenomenet i följande ord: has contributed to the concept of the ghetto the restriction of persons to a special area and the limiting of their freedom of choice on the basis of skin color.