sou · GTB3104d3 · 2006-01-01 00:00:00 — Forskning har dock kunna bidra med ett något högre bevisvärde för analysen, genom att utöka de regioner som analyseras, så att fler variationer kan undersökas ('04a, '02a, Coble '04, '05). Analys av mitokondrie-DNA kan även vara värefull vid individidentifieringar. Dels i de fall då man inte kan utföra en analys av kärn-DNA, men även då det är svårt att hitta referensmaterial. I fall då man inte kan hitta nära släktingar kan man analysera mitokondrie-DNA hos en mer avlägsen släkting på mödernet. På samma sätt kan man analy- sera markörer på Y-kromosomen från mer avlägsna släktingar på fädernet ('05, Styrman '05, Vallone '04). Schematisk illustration av prover med olika grad av nedbrutet DNA. (A) De olika nedbrytningsgraderna resulterar i fragment av olika längder. DNA-frag- mentens längd avgör vilka markörer (STR-markörer, miniSTR-markörer, SNP- markörer eller mitokondrie-DNA) som kommer att kunna användas för analys av ett prov. (B) Vid PCR-kopiering av DNA tillsätts små DNA-startbitar för den typ av markörer som passar i längd för provets nedbryningsgrad. Dessa DNA- startbitar finner rätt plats i arvsmassan och därefter startar kopieringen. Det är något förvånande att det tog så innan DNA-identi- fieringar kunde inledas efter tsunamikatastrofen. Detta har medfört att endast en liten del () av identifieringarna har baserats på DNA-analyser. Det finns många orsaker till detta, som att mil- jön i katastrofområdet bidrog till kraftig nedbrytning av DNA, vil- ket försvårade DNA-analyserna. I stället för att, som man först beslutat, analysera alla prover i , fick man även ta hjälp av ett flertal andra laboratorier. Det saknades utförliga rutiner kring insamling och förvaring av DNA-prover, och det visade sig svårt att snabbt ordna kyl- eller frysförvaring. En annan orsak var att det dröjde innan beslut togs om vilken mjukvara som skulle användas, och att en förhandling om en matchningsmjukvara blev utdragen. Allt detta bidrog till att det tog innan DNA-analyserna in- leddes och matchningar kunde utföras. Resultatet blev att det endast var sex, och identifieringar som var baserade på DNA-analys. Detta visar tydligt att det behövs en bättre krisbe- redskap vad gäller DNA-identifieringar. I stället för DNA-analys kom tandidentifiering att utgöra den dominerande metoden, och av de saknade svenskarna har identifierats med hjälp av tandstatus. Då det i finns ut- bredd tillgång till tandkort, blev DNA-analyser i stället av stort värde i de fall där tandkort saknades, vilket framför allt gäller små barn. Många länder saknar dessvärre organiserad tandvård med till- gång till tandkort och röntgenbilder. Oavsett tillgång till tandkort är det viktigt att man strävar efter att använda alla de metoder som finns för individidentifiering, för att erhålla en så snabb och säker identifiering som möjligt. All information som stödjer en identifie- ring är värdefull och bör användas. En del av offren () identifierades direkt på katastrofplatsen av anhöriga. Denna metod för identifiering utförs under stor psykologisk press, och bör där- för kompletteras med andra metoder för att undvika misstag. Det bör noteras att identifieringsarbetet i har bedrivits som ett internationellt samarbete med aktörer från många länder, och många beslut har tagits i samråd med den Internationella ID- kommissionen. Huvudansvaret för identifieringen av de utländska medborgare som befann sig i området har dock legat hos thai- ländska myndigheter, vilket den och svenska myndigheter måste respektera. Trots att ansvaret för svenskar som vistas utomlands ligger hos utländska myndigheter, är det viktigt med en framåtblickande nationell krisberedskap för en effektiviserad individidentifieringsprocess. En nationell krisbe- redskap när det gäller DNA-analyser bör omfatta både katastrofer som inträffar i och sådana som inträffar utomlands men berör många svenskar. Man bör vid en eventuell katastrof kunna bistå andra länder med vägledning och kunskap för att underlätta de beslut som måste tas angående DNA-identifiering. Genomar- betade internationella DVI-rutiner kommer dessutom att medföra att färre viktiga beslut måste tas efter att en katastrof inträffat. I den händelse en katastrof sker i kan en krisberedskap vad gäller DNA-analyser bidra till att den kompetens och de laborato- rieresurser som finns nationellt kan utnyttjas effektivt. Det är i förlängningen mycket viktigt att etablera globala rutiner för internationellt DNA-baserat identifieringsarbete. En global be- redskap måste finnas för att lämplig expertis ska vara till- gänglig direkt efter en masskatastrof, och för att värdefull tid och möjligheter inte ska förloras. Vid ISFGs () 21:a internationella konferens i den 13 till , presenterades och diskuterades det DNA- baserade identifieringsarbetet efter tsunamikatastrofen. Flera experter var överens om att många förbättringar kan och bör göras, för att ha en bättre beredskap inför liknande situationer i framti- den. Det behövs i större utsträckning standardisering av olika områden avseende DNA-identifieringar. från Fin- land föreslog att en eller arbetsgrupp skulle sättas samman genom ISFG med fokus på DNA-identifiering. En önskan var att denna grupp skulle samarbeta med och experter från andra områden som rättsläkare, rättstandläkare och kriminaltekniker (Sajantila '05). Vid påpekade från behovet av utförliga internationella riktlinjer för DNA-identifie- ring. Dessa riktlinjer bör innefatta, val av material, insamling av AM- och PM-prover, analytiska standards och matchningskriterier. Schmitter poängterade även vikten av att DNA-experter, som är insatta i den analytiska processen och dess begränsningar, måste involveras i ett tidigt skede och snabbt kunna finnas på plats vid en katastrof (Schmitter '05). Att ha DNA-experter på katastrofplatsen är av största vikt för att kunna ta välgrundade beslut om när, hur och vilken typ av prover som ska tas för DNA-analys, i förhållande till rådande omständigheter och förvaringsmöjligheter. Också , ledare av den svenska ID-gruppens arbete vid område 1A och 1B , har lämnat flera synpunkter på hur iden- tifieringsarbetet kan förbättras. Han efterfrågar fasta DNA-rutiner med avseende på vilka prov som ska tas, hur de ska tas samt hur de ska förvaras och transporteras. Trots att man lade stor vikt och mycket tid på att diskutera rutiner kring provtagning för DNA- analys, kändes insamlingen enligt oorganiserad. påpe- kar även att man snabbt måste kunna ha ett dataprogram för insamling av PM-uppgifter tillgängligt vid katastrofområdet. Även betonar att det bör finnas en DNA-expert på plats i ett tidigt stadium. Eftersom DNA-analyser erbjuder en snabb och säker metod för identifiering, borde man fått en betydligt större använd- ning av DNA än vad man fick i tsunamikatastofen. Ur ett nationellt perspektiv kan man arbeta för utförliga DVI- rutiner, vid olika tänkbara katastrof scenarier, genom en kontinu- erligt arbetande expertgrupp. Denna expertgrupp bör även träffas då en katastrof inträffat och diskutera de unika omständigheter som råder, och hur dessa kan påverka det följande DNA-identifieringsarbetet. Man kan tillhandahålla en expert som snabbt kan vara på katastrofplatsen, och expertgruppen bör följa identifieringsarbetet under hela den tid det pågår. DNA- analyser i rutinverksamhet är robusta, utförligt utvärderade och standardiserade metoder, men DNA-prover som utsatts för extrema miljöer kommer att ställa andra krav på metoderna. Därför behövs alternativa rutiner för katastrofer där proverna måste analy- seras under andra förutsättningar. En krisberedskap där en expert- grupp utarbetat lämpliga rutiner för provtagning, förvaring, extraktion av DNA, alternativa metoder för nedbrutna prover, ut- värdering av resultat och datahantering kommer att underlätta ett framtida identifieringsarbete (Budowle '05). I vårt uppdrag har ingått att identifiera lämpliga rutiner för provtagning och förvaring av prover som minimerar nedbrytningen av DNA under ogynnsamma förhållanden. Provtagning och förva- ring kan ha avgörande betydelse för resultatet i den efterföljande analysen. Ett flertal alternativ till kylförvaring som torkning av prover, fixering i etanol, natriumhydroxid eller på har nämnts. Ett intressant alternativ för provtagning är TypiFixTM- systemet, som möjliggör förvaring av vävnader utan kylmöjligheter. Systemet ombesörjer även provtagning av vävnad samt märkning av prov och offer med en streckkod. Under matchningsarbetet har från RMV varit engagerad vid i . Där försenades identifieringsar- betet kraftigt på grund av oklarheter om vilken matchningsmjuk- vara som skulle användas och utdragna förhandlingar med en kommersiell part. För att undvika att en liknande situation uppstår efter framtida katastrofer menar att det vore ett stort värde i att ha en fritt tillgänglig mjukvara utvecklad för att undvika intressekonflikter med kommersiella aktörer. Om fri mjukvara inte finns att tillgå, anser expertgruppen att det är nödvändigt med en internationellt samordnad upphandling och en färdig finansierings- plan av kommersiell mjukvara för DNA-matchningar i syfte att säkerställa snabb tillgång. Det finns mycket stora vinster i att ha tillgänglighet till biologiska material i speciella situationer. Ett exempel är tsunamikatastrofen, där PKU-prover var av stort värde för att kunna identifiera ett flertal av offren. I detta fall belystes nyttan av den icke-medicinska användningen av biobanken för allmänheten, vilket kan vara av vikt för den fortsatta debatten. Det är dock angeläget att reglerna för den svenska PKU-biobanken och andra biobanker (prover som tas för medicinska ändamål) klargörs. Snabba beslut om tillfällig änd- ring av lagen kan lätt bli oöverlagda beslut, vilket kan påverka all- mänhetens förtroende både för denna forskningsresurs i sig och för användningen av biobanker för individidentifiering. Ur ett demo- kratiskt perspektiv bör därför en permanent lag övervägas. I en sådan lag bör de villkor som ska gälla för användandet av bioban- kerna som resurs vid en katastrof och eventuella begränsningar klargöras, så att en långsiktig sekretess och den personliga integri- teten säkras. Ett alternativ eller ett komplement till en lagändring är att etablera en biobank för identifiering efter katastrofer som baseras på informerat samtycke. En sådan biobank skulle kunna baseras på PKU-biobanken genom att föräldrar vid lämnandet av PKU-provet medger denna tillämpning, förutom den forsknings- användning som sker . När barnet blir myndigt, kan det självt ta ställning till användning av PKU-provet i identifieringssyfte. Genom en sådan strategi skulle man med tiden få en populations- täckande källa för referensmaterial, där proven får användas enligt informerat samtycke från provlämnaren eller anhörig för individ- identifieringar. Det är i sammanhanget viktigt att poängtera att oavsett om en lagändring genomförs, eller en biobank för identifiering etableras, bör man begränsa användning till att underlätta identifieringar efter en katastrof. Dessa förändringar har ett helt annat syfte och användningsområde än det datoriserade DNA-register som i Sve- rige använts i brottsutredningar. Med hjälp av detta register vid SKL kan analysresultatet, från ett bevismaterial, jämfö- ras med samtliga DNA-profiler i registret. består av profiler från personer som döms till fängelse , men en proposition om utvidgad användning av föreligger (Prop. 2005/06:29, . Ytterligare en faktor att ta hänsyn till när det gäller den personliga integriteten är att proven i PKU-biobanken består av blodprover, och innehåller således individens hela arvsmassa, med all dess information. De DNA-profiler som sparas i SKL:s DNA-register består däremot av genetisk information från en mycket liten del av arvsmassan. Denna information ger, vad man vet , ingen information om sjukdomar eller karaktärsdrag. vid uttrycker att det ur forskningssynvin- kel är viktigt att biobanken är heltäckande och att det är mycket angeläget att användning av proverna i brottsutredningar inte tillåts. Användandet för identifiering efter masskatastrofer tror hon däremot inte påverkar biobankens bevarande i samma utsträckning, eftersom syftet knappast kan kännas hotfullt för allmänheten. Nationell kompetens och forskning Antalet prover som kan bli aktuellt att analysera i händelse av en katastrof kan snabbt bli övermäktigt och långt överstiga den kapa- citet de flesta laboratorier har för sin rutinverksamhet. Det kan därför vara av värde om flera laboratorier kan bistå med analyser. RMV uppskattar arbetsbelastningen med analyserna från tsunami- katastrofen till av den årliga produktionen. Detta inklu- derar dock inte framtagningen av DNA från benproven, vilket är mycket tidskrävande ('05). Att flera laboratorier och flera experter är tillgängliga i en krissituation ökar förutsättning- arna att hantera den stora belastning en katastrof medför. Det finns resurser och kompetens vid offentliga, privata och universitetsan- knutna laboratorier i som kan och bör tas till vara vid behov. För att kunna ha denna krisberedskap krävs en organisation och samordning, så att de olika laboratorierna arbetar enligt samma rutiner (spårbarhet av prover, markörset, riktlinjer för utvärdering av resultat och mjukvara), för att man på ett effektivt sätt ska kunna jämföra resultat av en analys. I händelse av en katastrof kan de laboratorier där DNA-analyserna utförs behöva externt stöd. Detta kan uppnås genom att man tillsätter en extern kommitté bestående av erkända experter inom området för bistå med råd och vägledning i frågor rörande identifieringsarbetet (Budowle '05). Som ett exempel organiserades efter World Trade Center-attacken en expertgrupp (Kinship and data analysis panel, KADAP) av (). Gruppen träffades en gång för att hjälpa till med att granska data samt bidra med vägledning och rekommendationer angående statistiska tröskelvär- den och släktskapsanalyser ('05). Det finns goda förutsättningar för att vidare forskning kommer att förbättra möjligheterna att analysera prover med nedbrutet DNA. Det är därför viktigt att stimulera till och stödja forskning inom detta område. En lärdom efter tsunamikatastrofen är att kun- skap om provhantering och hur kvaliteten av DNA kan komma att påverkas i olika miljöer är väldigt viktig. Denna kunskap byggs upp i snabb takt, men mycket forskningsarbete inom området återstår. Det är helt klart att denna forskning kommer att vara betydelsefull för de allt svårare uppdrag världens DVI-grupper ställs inför. DNA-analyserna baserade på nya markörer (kortare STR-fragment och SNP-markörer) kommer att tillåta analys av degraderat mate- rial i större utsträckning än rutinanalysen, och med ett högre bevis- värde än en analys av mitokondrie-DNA. Identifieringsprocessen kommer även att kunna utföras fortare med hjälp av de nya tekni- ker som utvecklas för DNA-analys i snabb takt. Många områden inom den genetiska forskningen i är framstående interna- tionellt, och det har utvecklats ett flertal nya metoder för DNA- analys med generell användning. Som drivkraft för vidare utveck- ling och spetsforskning inom området DNA-identifiering i bör forskningen konkurrensutsättas. Detta bör ske genom att det avsätts mer resurser som kan sökas i fri konkurrens, för forskning vid såväl universitet som vid statliga myndigheter. Ett motsvarande förfarande tillämpas i , där NIJ (, under U.S. ) utlyser medel för justi- tierelaterad forskning och utveckling (/nij/). Identifieringsarbetet efter katastrofen SOU 2005:104 Expertgruppen har följande förslag: En kontinuerligt arbetande nationell expertgrupp bör skapas med syfte att förbättra rutinerna för DNA-identifieringar. Några av de mest angelägna arbetsuppgifterna för en sådan expertgrupp är: att verka för etablering av utförliga rutiner och rekom- mendationer vad gäller provtagning, typ av material och förvaring av prover för DNA-analys under olika förut- sättningar. att man ser över de alternativa förvaringsmöjligheter som finns utvecklade för situationer då kylförvaring inte går att ordna. Lagstiftningen kring biobankerna bör ändras permanent, som man säkrar en långsiktig sekretess och skyddar den personliga integriteten. Som ett alternativ eller komplement kan man se över möjligheten att etablera en biobank för individidentifiering vid katastrofer, där användning baseras på informerat samtycke. Den nationella expertgruppen bör ha beredskap att direkt efter en katastrof kartlägga de unika omständigheter som råder och att erbjuda DNA-experter direkt till katastrofplatsen för att optimera förutsättningarna för DNA-analys. Det bör därutöver finnas en beredskapsplanering som bygger på ett flertal laboratorier med DNA-experter tillgängliga för analys i masskadesituationer. har en internationell position inom den genetiska forskningen, och speciellt när det gäller utveckling av nya metoder för DNA-analys med generell användning inom många områden. För att stimulera till ledande forskning inom området DNA-iden- tifiering bör man se över möjligheten till ett förfarande där resurser avsätts för forskning som fördelas i fri konkurrens. SOU 2005:104 Identifieringsarbetet efter katastrofen bör verka för att etablera globala rutiner för internationellt DNA-identifieringsarbete. Man bör i det sammanhanget inför framtida katastrofer se till att den viktiga mjukvaran för DNA- matchningar är fritt tillgänglig. Alternativt bör man verka för en samordnad internationell upphandling och finansieringsplan för mjukvara. Disaster victim identification guide, 1997; tillgänglig online: guide/guide.pdf. (PAHO) Regional Office for the of the . Management of dead bodies in disaster situations, Disaster manuals and guidelines Series, Nº 5, 2004; tillgänglig online: DD/PED/DeadBodiesBook.pdf. , M. och , H. Mitochondrial d-loop and coding sequence analysis using . Methods Mol Biol, 2004a; 297:179-96. , M., Engstrom, A. S., Meyers, S., Handt, O., , , , A., Paabo, S. och , U. Mitochondrial DNA sequencing of shed hairs and on robbery caps: sensitivity and matching probabilities. J Forensic Sci, 1998; 43(3):453-64. , M. och , U. DNA skriver historia, DNA-analyser kan hjälpa arkeologer och historiker att komma närmare san- ningen. Forskning & Framsteg, 2004b; 2:36–41. , H. och , M. Rapid quantification and sex deter- mination of forensic evidence materials. J Forensic Sci, 2003; 48(6):1280-7. , H., , A., , A., , U. och , M. Mitochondrial sequence analysis for forensic identification using technology. Biotechniques, 2002a; 32(1):124-6, 128, 130-3. , H., , U. och , M. Real-time DNA quantification of nuclear and mitochondrial DNA in forensic analysis. Biotechniques, 2002b; 33(2):402-4, 407-11. Bar, W., Kratzer, A., Machler, M. och , W. Postmortem sta- bility of DNA. Forensic Sci Int, 1988; 39(1):59-70. , J., , D. A., , J., , N. och , A. Effect of fixation on the amplification of nucleic acids from paraffin- embedded material by the polymerase chain reaction. J Histochem Cytochem, 1991; 39(3):351-4. Benchekroun, M., DeGraw, J., , J., Sun, L., , K., Leminen, A., , L. C. och Heiskala, M. Impact of fixative on recovery of mRNA from paraffin-embedded tissue. Diagn Mol Pathol, 2004; 13(2):116-25. H. och Burns, B. F. The effects of fixative type and fix- ation time on the quantity and quality of extractable DNA for hybridization studies on lymphoid tissue. Exp Hematol, 1988; 16(8):730-2. H. och Weir, B. S. Issues and strategies in the DNA identification of victims. Theor Popul Biol, 2003; 63(3):173-8. Budimlija, Z. M., , M. K., Zelson-Mundorff, A., Wiersema, J., Bartelink, E., , G., Nazzaruolo, B. L., Estacio, S. M., Hennessey, M. J. och Shaler, R. human identification project: experiences with individual body identification cases. Croat Med J, 2003; 44(3):259-63. Budowle, B., Bieber, F. R. och Eisenberg, A. J. Forensic aspects of mass disasters: strategic considerations for human identification. (), 2005; 7(4):230-43. M. Forensic DNA typing, Second edition, 2005; . M., , Y. och McCord, B. The development of redu- ced size amplicons as tools for analysis of degraded DNA. J Forensic Sci, 2003; 48(5):1054-64. Coble, M. D. och , J. M. Characterization of new miniSTR loci to aid analysis of degraded DNA. J Forensic Sci, 2005; 50(1):43-53. Coble, M. D., Just, R. S., O', J. E., Letmanyi, I. H., , C. T., , J. A. och Parsons, T. Single nucleotide polymorphisms over the entire mtDNA genome that increase the power of forensic testing in Caucasians. Int J Legal Med, 2004. Divne, A. M. och , M. A DNA microarray system for forensic SNP analysis. Forensic Sci Int, 2005; 154(2-3):111-21. , I., , A., Quirke, P., Frazier, R. och , A. DNA fingerprinting from single cells. Nature, 1997; 389(6651):555-6. , W. E. och , B. A time course study on pro- files derived from human bone, muscle, and bone marrow. J Forensic Sci, 1999; 44(4):778-82. Fregeau, C. J., , H., , , , D., Maroun, J. A., Birnboin, H. C. och Fourney, R. M. AmpFlSTR Profiler Plus and AmpFlSTR COfiler analysis of tissues stored in GenoFix, a new tissue preservation solution for mass disaster DNA identifi- cation. J Forensic Sci, 2001; 46(5):1180-90. , P. Application of low copy number DNA profiling. Croat Med J, 2001; 42(3):229-32. , P., , P. L., Kimpton, C., Piercy, R., , N., , G., Evett, I., , och , K. Identification of the remains of the family by DNA analysis. 1994; 6(2):130-5. , P., Whitaker, J., Flaxman, C., , N. och Buckleton, J. An investigation of the rigor of interpretation rules for STRs derived from less than 100 pg of DNA. Forensic Sci Int, 2000; 112(1):17-40. , J. W., Best, C. J., Bichsel, V. E., , K. A., Greenhut, S. F., , S. M., Ahram, M., Gathright, Y. B., Merino, M. J., Strausberg, R. L., Epstein, J. I., , S. R., Gannot, G., Baibakova, G. V., Calvert, V. S., Flaig, M. J., Chuaqui, R. F., Herring, J. C., Pfeifer, J., Petricoin, E. F., Linehan, W. M., Duray, P. H., Bova, G. S. och , M. Evaluation of non-formalin tissue fixation for molecular profiling studies. Am J Pathol, 2002; 160(2):449-57. Grassberger, M., , C., Hanslik, S. och Hochmeister, M. of a novel tagging and tissue preservation system for potential use in forensic sample collection. Forensic Sci Int, 2005; 151(2-3):233-7. , A. och Ballantyne, J. Characterization of UVC-induced DNA damage in bloodstains: forensic implications. Anal Bioanal Chem, 2004; 380(1):72-83. Handt, O., , M., Trommsdorff, M., Kilger, C., , J., , , , , , A., , R., Schaffner, W. och et al. Molecular genetic analyses of the Tyrolean Ice Man. 1994; 264(5166):1775-8. Harbison, S. A. Lessons from the experience – New Zea- lands role, vid 21st Congress of the , 2005. Hennessey, M. DNA identifications: the admi- nistrative review process, vid Sympo- sium on Human Identification, 2002; tillgänglig online: contents/hennesseyrev1.pdf. Hofreiter, M., Serre, D., Poinar, H. N., Kuch, M. och Paabo, S. Ancient DNA. Nat Rev , 2001; 2(5):353-9. M., Cave, C. A., , C. A. och , T. W. Development of a quality, high throughput DNA analysis proce- dure for skeletal samples to assist with the identification of victims from the attacks. Croat Med J, 2003; 44(3):264-72. , G. Experiences from the ante mortem and post mortem DNA-analysis in for the identification of vic- tims, vid 21st Congress of the sic Genetics, 2005. Homlund, G. Lessons from the experience - Where can we find reference DNA when several generations of families are mis- sing? vid 21st Congress of the sic Genetics, 2005. Huffine, E., Crews, J., , B., Bomberger, K. och Zinbo, A. identification of persons missing from the break-up of the former : structure, function, and role of the Internatio- nal Commission on Missing Persons. Croat Med J, 2001; 42(3):271-5. , och , J. [Air crash on . An effective disaster planning at a Norwegian hospital]. , 1997; 94(7):508-9. A. och , J. Analysis of postmortem DNA degra- dation by single-cell gel electrophoresis. Forensic Sci Int, 2002; 126(1):43-7. , T., Bachrati, C. Z., Marcsik, A. och Rasko, I.