sou · GTB343d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Vissa språkliga justeringar har gjorts. Förordnar rätten att barnet skall överflyttas, får den även utan yrkande förelägga vite eller besluta att barnet skall hämtas genom polis- myndighetens försorg. Hämtning får dock beslutas endast om överflytt- ning annars inte kan ske eller hämtning är nödvändig för att undvika att barnet lider allvarlig skada. Frågor om utdömande av förelagt vite prövas av rätten på ansökan av den part som har begärt överflyttning. Paragrafen, som har behandlats i avsnitt 12.8, har sin motsvarighet i nuvarande 21 kap. 3 §. Genom ett tillägg i första stycket klargörs att domstolen inte är bunden av parts yrkande i frågan om tvångsmedel. Som en följd av att handläggningen av frågor om överflyttning flyttas från förvaltningsdomstol anges i andra stycket att rätten, dvs. allmän domstol, prövar frågor om utdömande av vite. Handläggning- en av sådana frågor sker enligt bestämmelserna i lagen (1996:242) om domstolsärenden (jfr 2 §). Om det finns särskilda skäl, får rätten för att underlätta att barnet överflyttas föreskriva att barnet tillfälligt skall tas om hand av social- nämnden eller på annat lämpligt sätt. Rätten får förordna att beslutet skall verkställas genom polismyndighetens försorg. Paragrafen har behandlats i avsnitt 12.9. Den har delvis sin motsva- righet i nuvarande 21 kap. 4 § andra stycket och innehåller bestäm- melser om omhändertagande av barn. Domstolen får, om det finns särskilda skäl, i samband med att den förordnar om överflyttning be- sluta att barnet tillfälligt skall tas om hand av socialnämnden eller på annat lämpligt sätt. Ändamålet med omhändertagandet är liksom enligt gällande rätt att skapa gynnsamma betingelser för överflytt- ningen. Bestämmelsen bör tillämpas restriktivt och endast mycket kortvariga omhändertaganden kan komma i fråga. Domstolen får förordna att polismyndigheten skall verkställa beslutet. Domstolen måste göra en bedömning i varje enskilt fall om det är nödvändigt att omhändertagandet sker genom polismyndighetens försorg. Föreligger i ett ärende fara för att barnet förs ur landet eller är saken av annan anledning brådskande, kan rätten förordna att bar- net skall tas om hand av socialnämnden eller på annat lämpligt sätt. Rätten får förordna att beslutet skall verkställas genom polismyndighetens för- sorg. Kan ett beslut enligt första stycket inte avvaktas, får polismyndighe- ten, oavsett om något ärende är anhängigt, vidta sådana omedelbara åt- gärder som kan ske utan skada för barnet. När en sådan åtgärd vidtas skall om möjligt närvara en barnläkare, barnpsykiater eller barnpsyko- log. Om möjligt skall också företrädare för eller i före- kommande fall ett sådant umgängesstöd som avses i eller en sådan kontaktperson för barnet som avses i socialtjänstlagen (2001:453) närvara. Åtgärden skall genast anmälas till rätten, som utan dröjsmål prövar om den skall bestå. Paragrafen, som har behandlats i avsnitt 12.9, innehåller bestämmel- ser om interimistiska omhändertaganden av barn. Första stycket har sin motsvarighet i nuvarande 21 kap. 10 § första stycket med vissa tillägg och ändringar. Domstolen får, om det före- ligger omedelbar fara för att barnet förs ur landet eller om saken av annan anledning är brådskande, besluta att barnet skall tas om hand av socialnämnden eller på annat lämpligt sätt. Bestäm- melsen bör tillämpas restriktivt och endast mycket kortvariga om- händertaganden kan komma i fråga. Domstolen får besluta att polis- myndigheten skall verkställa beslutet. Domstolen måste göra en be- dömning i varje enskilt fall om det är nödvändigt att omhänder- tagandet sker genom polismyndighetens försorg. Andra stycket motsvarar i sak nuvarande 21 kap. 10 § andra stycket. Det markeras att inte bara kontaktpersoner som utsetts med stöd av SoL utan även umgängesstöd som utsetts med stöd av FB om möj- ligt skall närvara när en sådan åtgärd som avses i bestämmelsen vid- tas. Hämtning, omhändertagande och annan åtgärd som rör barnet skall utföras på ett sätt som är så skonsamt som möjligt för barnet. Vid hämtning och omhändertagande skall någon som kan vara till stöd för barnet närvara. Finns det ett sådant umgängesstöd som avses i eller en sådan kontaktperson för barnet som avses i social- tjänstlagen (2001:453) bör denne anlitas. Om möjligt skall också en barnläkare, barnpsykiater eller barnpsykolog medverka. Om barnet på grund av sjukdom inte bör flyttas eller om det möter något annat sär- skilt hinder, skall hämtningen eller omhändertagandet uppskjutas. Paragrafen motsvarar i sak nuvarande 21 kap. 9 § med tillägg om att även omhändertagande av barn omfattas av bestämmelsen. I andra stycket markeras att inte bara kontaktpersoner som utsetts med stöd av SoL utan även umgängesstöd som utsetts med stöd av FB bör närvara vid hämtning och omhändertagande. Vid muntlig förhandling får barnet höras inför rätten, om särskilda skäl talar för det och det är uppenbart att barnet inte kan ta skada av att höras. Paragrafen, som har behandlats i avsnitt 12.5.1, motsvarar nuvarande 21 kap. 12 § andra stycket. 18 kap. skall tillämpas i fråga om rättegångskostna- der. Återkallar part sin ansökan på grund av att parterna ingått en sam- förståndslösning får rätten dock förordna att vardera part skall bära sin kostnad. Kostnader för utförande av uppdrag enligt 6 § första stycket andra meningen och för hämtning eller omhändertagande av barn betalas av allmänna medel. Rätten får efter vad som är skäligt besluta att en part som har föranlett kostnad för hämtning eller omhändertagande skall helt eller delvis betala kostnaden till staten. Beslut i frågor enligt första och andra styckena fattas av rätten. Paragrafen har behandlats i avsnitt 12.5.1. I första stycket anges att bestämmelser om rätte- gångskostnader som huvudregel skall tillämpas i ärenden om över- flyttning. För att risken för att drabbas av rättegångkostnader inte skall motverka att parterna träffar överenskommelser, gäller en sär- skild regel för de fall ett ärende avskrivs på grund av att parterna har kommit överens. I sådant fall har domstolen möjlighet att förordna att vardera part skall bära sin kostnad. Domstolen är således inte skyldig att i denna situation förordna att vardera part skall bära sin kostnad, utan omständigheterna kan i vissa fall motivera en annan fördelning. Enligt andra stycket, som i sak motsvarar delar av nuvarande 21 kap. 13 § andra stycket, regleras vem som skall betala kostnader för uppdrag som utförts av annan person än tjänsteman inom social- tjänsten och kostnader för hämtning eller omhändertagande av barn. Angående bestämmelser om hämtning av part, se 20 kap. 2 c §. I tredje stycket anges att beslut som gäller kostnader enligt para- grafen fattas av domstolen. Rätten kan förordna att beslut som inte avser utdömande av vite, er- sättning för parts kostnader eller parts skyldighet att betala kostnader till staten skall gälla . Paragrafen, som har behandlats i avsnitt 12.5.1, motsvarar nuvarande 21 kap. 14 §. 1.Denna lag träder i kraft och i fråga om 20 kap. 11 § i sin lydelse enligt prop. 2004/05:131 den dag regeringen bestäm- mer. 2.Mål om verkställighet och överflyttning enligt 21 kap. föräldrabal- ken i dess äldre lydelse, vilka före ikraftträdandet har inletts vid den länsrätt som enligt bestämmelserna i 21 kap. 1 och 7 §§ ideras äldre lydelse då var behörig, skall handläggas där även efter ikraft- trädandet. Handläggningen och prövningen i målet skall ske enligt de upphävda bestämmelserna i 21 kap. . Om det pågår ett mål eller ärende om vårdnad, boende, umgänge eller annan kontakt än umgänge mellan parterna i allmän domstol och rör målet om verkställig- het eller överflyttning samma sak, skall förvaltningsdomstolen avskriva målet från vidare handläggning. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft med undantag för 20 kap. 11 § i sin lydelse enligt prop. 2004/05:131. Sist- nämnda bestämmelse föreslås upphöra att gälla den dag regeringen bestämmer (se kapitel 13). Mål om verkställighet och överflyttning som har anhängiggjorts vid länsrätt före ikraftträdandet av lagändringarna skall bli föremål för fortsatt handläggning vid den domstol där ansökan tagits upp. De upphävda bestämmelserna i 21 kap. skall tillämpas i sådana mål. Om det pågår ett mål eller ärende om vårdnad, boende, umgänge eller annan kontakt än umgänge mellan parterna i allmän domstol och rör målet om verkställighet eller överflyttning samma sak, skall dock förvaltningsdomstolen avskriva målet från vidare handläggning. Några övergångsbestämmelser i övrigt finns inte, vilket innebär att bestämmelserna, i den mån processrättsliga regler inte utgör hinder mot det, tillämpas även i mål som har inletts före ikraftträdandet (se kapitel 13). 15.2Förslaget till lag om ändring i 14 kap. Äktenskapsmål och mål om underhåll I mål om äktenskapsskillnad får domstolen pröva frågor om under- hållsbidrag, vårdnad om barn, barns boende, umgänge med barn, annan kontakt än umgänge med barn, rätt att bo kvar i makarnas gemensamma bostad till dess att bodelning sker och förbud att besöka varandra. Yrkanden i sådana frågor framställs i den ansökan genom vilken talan om äktenskapsskillnad väcks. Har sådan talan redan väckts, får yrkan- dena framställas muntligen inför domstolen eller skriftligen utan särskild stämning. I målet får även prövas frågan om förordnande av bodelningsför- rättare. Domstolen får i äktenskapsmål pröva frågor om bl.a. vårdnad om barn. Som en följd av att domstolen i fortsättningen skall kunna besluta om annan kontakt än umgänge har första stycket ändrats så att domstolen i äktenskapsmål kan pröva även en sådan fråga. I mål om äktenskapsskillnad får domstolen, för tiden till dess att frå- gan har avgjorts genom dom som har vunnit laga kraft, på yrkande av någon av makarna 1.bestämma vem av makarna som skall ha rätt att bo kvar i makarnas gemensamma bostad, dock längst för tiden till dess att bodelning har skett, 2.förordna om skyldighet för den ena maken att utge bidrag till den andra makens underhåll. I sådant mål får domstolen också, för tiden till dess att skillnadsfrå- gan har avgjorts genom dom som har vunnit laga kraft, på yrkande av någon av makarna förbjuda makarna att besöka varandra. Ett beslut enligt första stycket får verkställas på samma sätt som en dom som har vunnit laga kraft. Ett beslut enligt andra stycket gäller på samma sätt som en dom som har vunnit laga kraft. Beslut enligt första eller andra stycket får dock när som helst ändras av domstolen. Överträder någon ett förbud enligt andra stycket, tillämpas 24 § lagen (1988:688) om besöksförbud. I mål om äktenskapsskillnad får domstolen dessutom, med tillämp- ning av bestämmelserna i , förordna om vad som skall gälla i fråga om vårdnad, boende, umgänge, annan kontakt än umgänge och bidrag till barns underhåll för tiden till dess att sådan fråga har av- gjorts genom en dom som har vunnit laga kraft eller föräldrarna har träffat ett avtal om frågan och, i de fall det krävs för att avtalet skall gälla, avtalet har godkänts av socialnämnden. Enligt paragrafen kan domstolen i äktenskapsmål meddela interimis- tiska beslut beträffande de frågor som anges i 5 §. Genom ett tillägg till femte stycket får domstolen i äktenskapsmål meddela interimis- tiska beslut även om annan kontakt än umgänge. Denna lag träder i kraft och i fråga om 18 kap. 3 a § i sin lydelse enligt prop. 2004/05:131 den dag regeringen bestämmer. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft med undantag för 18 kap. 3 a § i sin lydelse enligt prop. 2004/05:131. Sist- nämnda bestämmelse föreslås upphöra att gälla den dag regeringen bestämmer (se kapitel 13). Några särskilda övergångsbestämmelser finns inte. Det innebär att de nya bestämmelserna tillämpas även i mål som inletts före ikraftträdandet. 15.3Förslaget till lag om ändring i lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privaträttens område Ansökan om verkställighet görs hos kronofogdemyndigheten eller, i fall som avses i 6 §, hos tingsrätten. Till ansökningen skall fogas 1.om ansökningen rör verkställighet av en dom eller av ett beslut som avses i 5 § 5, av vederbörande myndighet bestyrkt avskrift av exekutions- titeln samt bevis att denna har vunnit laga kraft eller, i fråga om icke lagakraftvunnen dom, bevis att den utan hinder därav får verkställas i den stat där den har meddelats, 2.om ansökningen rör verkställighet av en förlikning, bestyrkt av- skrift av förlikningen och bevis att denna får verkställas i den stat där den har ingåtts, 3.om ansökningen rör verkställighet av ett skuldebrev som avses i 5 § 3 och 4, bestyrkt avskrift av skuldebrevet och bevis att detta kan ut- göra grund för verkställighet utan rättegång i den stat där gäldenären undertecknat skuldebrevet samt bevis att denne för undertecknandet hade hemvist i den staten, 4.om ansökningen rör verkställighet av ett avgörande som avses 6 §, bestyrkt avskrift av exekutionstiteln och bevis att den kan utgöra grund för verkställighet i den stat där den har upprättats. Handling, som är avfattad på annat språk än danska, norska eller svenska, skall vara åtföljd av bestyrkt översättning till något av dessa språk, om inte kronofogdemyndigheten eller tingsrätten medger undan- tag. I paragrafens första stycke regleras forumfrågan. Ansökan om verk- ställighet i frågor som rör bl.a. vårdnad och umgänge görs hos tings- rätt. Skälen till varför handläggningen av dessa frågor flyttas från för- valtningsdomstolarna har utvecklats närmare i avsnitt 12.10.2. I tredje stycket har en följdändring gjorts. Verkställighet, som sökes hos tingsrätten, sker enligt vad som är före- skrivet om verkställighet av svensk domstols avgörande i motsvarande fall. En följdändring har gjorts i paragrafen med anledning av att hand- läggningen av frågor om verkställighet av bl.a. domar om vårdnad och umgänge flyttas till allmän domstol. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Mål enligt denna lag, vilka före ikraftträdandet har inletts vid den länsrätt som enligt bestämmelsen i 9 § lagen (1977:595) om erkännande och verkställighet av nordiska domar på privaträttens område i dess äldre lydelse då var behörig, skall handläggas där även efter ikraftträdandet. Handläggningen och prövningen i målet skall ske enligt de upphävda be- stämmelserna i 21 kap. . De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . Mål enligt denna lag som har anhängiggjorts vid länsrätt före ikraft- trädandet av lagändringarna skall bli föremål för fortsatt handlägg- ning vid den domstol där ansökan tagits upp. De upphävda bestäm- melserna i 21 kap. FB skall tillämpas i sådana mål. 15.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1989:14) om er- kännande och verkställighet av utländska vårdnads- avgöranden m.m. och om överflyttning av barn Ansökan om verkställighet av ett avgörande som avses i 5 § eller om överflyttning av barn enligt 11 § görs hos . Paragrafen reglerar forumfrågan. Ansökan om verkställighet eller överflyttning skall göras hos . Skälen till varför handläggningen av dessa frågor flyttas från förvaltningsdomstolarna och till har utvecklats närmare i avsnitt 12.6. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Mål enligt denna lag, vilka före ikraftträdandet har inletts vid den länsrätt som enligt bestämmelsen i 13 § lagen (1989:14) om erkännande och verkställighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m. och om över- flyttning av barn i dess äldre lydelse då var behörig, skall handläggas där även efter ikraftträdandet. Handläggningen och prövningen i målet skall itillämpliga delar ske enligt de upphävda bestämmelserna i 21 kap. för- äldrabalken. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . Mål enligt denna lag som har anhängiggjorts vid länsrätt före ikraft- trädandet av lagändringarna skall bli föremål för fortsatt handlägg- ning vid den domstol där ansökan tagits upp. De upphävda bestäm- melserna i 21 kap. FB skall i tillämpliga delar tillämpas i sådana mål. 15.5Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) Särskilda bestämmelser för olika grupper – verka för att barn och ungdom växer upp under trygga och goda förhållanden, –i nära samarbete med hemmen främja en allsidig personlighetsut- veckling och en gynnsam fysisk och social utveckling hos barn och ung- dom, –med särskild uppmärksamhet följa utvecklingen hos barn och ung- dom som har visat tecken till en ogynnsam utveckling, –aktivt arbeta för att förebygga och motverka missbruk bland barn och ungdom av alkoholhaltiga drycker, andra berusningsmedel eller beroendeframkallande medel samt dopningsmedel, –i nära samarbete med hemmen sörja för att barn och ungdom som riskerar att utvecklas ogynnsamt får det skydd och stöd som de behöver och, om hänsynen till den unges bästa motiverar det, vård och fostran utanför det egna hemmet, –i sin omsorg om barn och ungdom tillgodose det särskilda behov av stöd och hjälp som kan finnas sedan ett mål eller ärende om vårdnad, boende, umgänge, annan kontakt än umgänge eller adoption har avgjorts, –verka för att en åtgärd som avses i 6 kap. 15 c § kommer till stånd. Paragrafen innehåller bestämmelser om socialnämndens omsorg om barn och ungdom. Genom ett tillägg till nuvarande sista ledet kommer socialnämn- dens skyldighet att ge stöd och hjälp att gälla även sedan ett mål eller ärende om annan kontakt än umgänge har avgjorts. I paragrafen föreslås ett nytt sista led. Bestämmelsen har behand- lats i avsnitt 6.5. Genom bestämmelsen markeras socialnämndens skyldighet att verka för att en åtgärd enligt 6 kap. 15 c § FB som domstolen har beslutat om kommer till stånd och sker på det sätt som domstolen har bestämt. Se vidare 6 kap. 15 c § FB. I fråga om socialnämndens skyldigheter och vad socialnämnden i övrigt har att beakta när det gäller barn som berörs av mål och ärenden enligt 6, 21 och 22 kap. finns särskilda bestämmelser i dessa kapitel. Paragrafen är ny. Den innehåller en upplysning till socialnämnden om att den har vissa skyldigheter när det gäller barn som berörs av mål och ärenden enligt 6, 21 och 22 kap. FB. I dessa kapitel anges också annat som socialnämnden har att beakta. Kommunen skall sörja för –att föräldrar kan erbjudas samtal under sakkunnig ledning i syfte att nå enighet i frågor som gäller vårdnad, boende, umgänge och annan kon- takt än umgänge (samarbetssamtal) samt –att föräldrar får hjälp att träffa avtal enligt 6 kap. 6 §, 14 a § andra stycket eller 15 a § tredje stycket . Kommunen skall sörja för att familjerådgivning genom kommunens försorg eller annars genom lämplig yrkesmässig rådgivare kan erbjudas dem som begär det. Med familjerådgivning avses i denna lag en verksamhet som består i samtal med syfte att bearbeta samlevnadskonflikter i parförhållanden och familjer. Genom ett tillägg till paragrafens första stycke utsträcks kommunens skyldighet att sörja för att föräldrar kan erbjudas samarbetssamtal till att avse även frågor om annan kontakt än umgänge. Som en följd av att föräldrars möjlighet att träffa avtal om um- gänge och annan kontakt än umgänge numera regleras i 6 kap. 15 a § tredje stycket FB har hänvisningen i andra ledet ändrats. Denna lag träder i kraft . De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . Några särskilda övergångsbestämmelser finns inte. De nya bestäm- melserna skall alltså tillämpas från ikraftträdandet. Reservationer och särskilda yttranden Reservation av ledamöterna (), () och () Föräldrarnas krav på rättvisa har alltför ofta kommit i fokus i stället för deras ansvar att som vårdnadshavare erbjuda barnet omvårdnad och skydd. Därför är det nödvändigt att tydligare sätta barnets situa- tion och perspektiv i fokus vid alla beslut som rör vårdnad, boende, umgänge och annan kontakt än umgänge. Enbart och uteslutande barnets bästa ur ett barnperspektiv skall vara avgörande. Tyvärr visar de granskningar, enkäter och hearingar som kommit- tén genomfört, att tillämpningen av dagens lagstiftning inte i tillräck- lig omfattning utgått från vad som är bäst för barnet. Därför är kommitténs förslag i betänkandet mycket angelägna. Barnets bästa sätts i fokus. De risker för barnet – som våld och andra övergrepp i barnets närhet utgör – tydliggörs. Uttryckliga krav ställs på att domare skall ha mer fortbildning och bättre kompetens om barns situation och utveckling. Det är också viktigt att antalet processer kring barnet minimeras, genom att större kraft ägnas åt att göra rätt från början – såväl i sam- arbetssamtal, vårdnadsutredningar som i domstolarnas avgöranden. Vi delar kommitténs bedömningar och förslag i huvudsak, men vill anmäla avvikande mening på två områden: Växelvis boende mot en förälders vilja Det ska inte vara möjligt att döma till växelvis boende mot en föräl- ders vilja. Förutsättningen för att växelvis boende ska vara bra för barnet är att föräldrarna kan samarbeta och inte låter sina inbördes konflikter påverka barnets situation. Därför måste föräldrarna kunna hantera frågan om växelvis boende på ett flexibelt sätt. Vi anser inte att detta går att förena med en dom mot en förälders vilja. Reservationer och särskilda yttranden visa boendet riskerar i sådana fall att bli en källa till fortsatta kon- flikter, vilket påverkar barnet negativt. Kostnadskonsekvenserna för rättsväsendet och kommunerna Vi delar uppfattningen att de ändringar som föreslås främst kommer att leda till kostnadsökningar initialt, men anser dock att förslagen även kommer att innebära kostnader. De krav som kommitténs förslag ställer på ökade insatser från socialnämnderna och på domares kompetensutveckling kommer enligt vår mening inte att helt kunna kompenseras ekonomiskt av ett bättre beslutsunderlag och en effek- tivare domstolsprocess. kan vi konstatera att de bespa- ringskrav som riktats mot rättsväsendet har resulterat i t.ex. inställda seminarier för domare i vårdnadsmål. Kommunerna måste i enlighet med finansieringsprincipen kompenseras fullt ut för de kostnadsök- ningar som socialnämndernas utökade uppgifter medför. Staten måste också fullt ut svara för de kostnader som uppstår för de socialnämn- der som regeringen utser enligt den föreslagna forumregeln där någon förälder eller barnet har skyddade personuppgifter. Reservationer och särskilda yttranden Reservation av ledamoten () Inledningsvis vill jag framföra att arbetet vårdnadskommitté präglats av ett gott samarbetsklimat, en mycket stark fokusering på barnperspektivet samt vad som är bäst för barnet i varje del av vårdnadsprocessen. Jag står bakom huvuddelen av utredningens för- slag. Ett antal frågor anser jag emellertid borde ha lösts på ett annat sätt än vad majoriteten föreslår, och jag redogör nedan för mina ställ- ningstaganden. Jag beklagar att den parlamentariska kommittén inte tillåtits arbeta självständigt i ordets rätta bemärkelse. Styrning från departementets sida har varit påträngande, särskilt genom tillkomsten av tilläggs- direktiven 2005:35. Det synes mindre väl valt att genom snävt hållna tilläggsdirektiv i ett sent skede av utredningen vilja styra utredningens slutsatser. Kapitel 5 Växelvis boende mot en förälders vilja Genom reform infördes en bestämmelse som innebär att domstolen, under förutsättning att föräldrarna har gemensam vård- nad om barnet, kan besluta om vem av föräldrarna som barnet skall bo tillsammans med. Bestämmelsen har genom praxis kommit att innebära att domstolen har möjlighet att besluta att barnet skall bo hos var och en av föräldrarna, så kallat växelvis boende. Barnets bästa skall vara avgörande för ett sådant beslut. Kommittén vill nu att denna möjlighet skall komma till direkt uttryck i lagtexten. Jag anser inte att man bör skriva in möjligheten att besluta om växelvis boende i lagtexten. Dels är rättsläget klarlagt genom praxis, så tveksamheter kring detta torde vara ytterst ovanliga. Dels – och detta är min främsta invändning – bör växelvis boende mot en för- älders vilja endast komma ifråga i yttersta undantagsfall. Jag vill här understryka vikten av barnperspektivet.