sou · GTB318 · 2006-01-01 00:00:00 — Det kan naturligtvis inte uteslutas att det finns personer inom denna krets som av något skäl skulle väcka talan mot bolaget, men det är svårt att se att denna krets av personer skulle bli särskilt stor. Detsamma gäller den krets av personer som förvärvat aktier efter en emission men avyttrat dem innan fel eller brister i ett prospekt blir kända för allmänheten eller en allmän diskussion uppstår. Kretsen av personer som kan ha anledning att överväga att väcka talan bör således rimligen utgöras av de personer som i exemplet ovan innehar de aktuella aktierna fel eller brister blir kända eller en diskussion uppstår. I denna krets skall var och en för att kunna vinna framgång i en process visa att de förvärvat aktierna på grundval av informationen i prospektet, att de har lidit skada och att skadan uppkommit till följd av felet eller bristen i prospektet. Här kan kretsen av personer i vissa fall ha ett sammanlagt innehav av aktier som är större är det antal aktier som omfattades av prospektet. Ett exempel är när ett aktiebolag, som redan har aktier noterade på en börs, genomför en nyemission. Vid sådant förhållande kommer det att finnas personer i den aktuella kretsen som dels förvärvat aktier i bolaget innan prospektet blev offentligt, dels förvärvat ytterligare aktier genom att teckna dessa i nyemissionen eller köp på sekundärmarknaden. Fel eller brister i ett prospekt påverkar värdet avseende samtliga innehavda aktier. Det kan därför inte uteslutas att befintliga ägare kommer att begära skadestånd av bolaget avseende samtliga innehavda aktier och göra gällande att felet eller bristen i prospektet skall få till följd att skadestånd skall utgå avseende skada som är relaterad till såväl de aktier som förvärvats innan prospektet blev offentligt som de aktier som förvärvats efter denna tidpunkt. Här måste i och för sig var och en som väcker talan visa att skada uppkommit avseende samtliga innehavda aktier och att skadan avseende samtliga aktier uppkommit till följd av innehållet i prospektet. Kretsen av ersättningsberättigade kan dock bli mycket stor och det sammanlagda skadeståndskravet betydande, till exempel i det fall det har genomförts en företrädesemission i ett noterat bolag och aktien har varit föremål för stor omsättning innan fel eller brister i ett prospekt blir kända för allmänheten eller en diskussion uppstår. Redan i det fall kretsen av ersättningsberättigade begränsas till att utgöras av de personer som i exemplet tecknat aktier i primär- emissionen kan dock det totala kravet bli betydande. Vidare finns det en betydande risk för att en lagreglerad begränsning av kretsen Ansvar för emittenter, säljare och andra som upprättar ett prospekt av ersättningsberättigade skulle kunna få till följd att förtroendet för kapitalmarknaden påverkas negativt. Exempelvis skulle i den situationen att ett aktiebolag genomfört en primäremission och noterat sina aktier på en börs, de personer som förvärvat aktier i bolaget efter noteringen inte ha någon möjlighet att rikta krav mot bolaget, om kretsen av ersättningsberättigade begränsades på det sätt har föreslagit. Denna möjlighet skulle endast föreligga för de personer som tecknat aktier i primär- emissionen. I exemplet kan det som en utgångspunkt kunna hållas för visst att såväl de personer som tecknat aktier som förvärvat dessa på sekundärmarknaden gjort sina förvärv baserat på informa- tionen i prospektet, särskilt i det fall förvärvet på andrahandsmark- naden gjorts i nära anslutning till primäremissionen. En begräns- ning av kretsen av ersättningsberättigade skulle sannolikt framstå som svårbegriplig och orimlig för de personer som kan visa att de åsamkats skada till följd av fel eller brister i prospektet. Här bör även beaktas att en grundläggande skadeståndsrättslig princip i , liksom i många andra länder, är att den som är ansvarig för skadan också skall ersätta den som åsamkats skadan. Enligt utred- ningen bör denna princip endast åsidosättas om starka skäl talar för en sådan lösning. I sammanhanget måste också vägas in det faktum att en aktie- ägare eller någon annan kan väcka talan mot organföre- trädarna i ett aktiebolag, oavsett när han eller hon har förvärvat eller avyttrat finansiella instrument som emitterats av bolaget. I det fall bolaget endast skulle ha ett ansvar vid primäremissioner, eller i det fall bolaget medverkat vid en utförsäljning, skulle detta inne- bära en skillnad mot det ansvar som redan gäller och som även föreslås utvidgas avseende organföreträdarna. Detta framstår inte som ändamålsenligt. Om bolaget åläggs skadeståndsskyldighet talar starka skäl för att kretsen av potentiella ersättningsberättigade bör kunna vända sig mot såväl organföreträdarna som bolaget. Organföreträdare kan även bli skadeståndsskyldiga till följd av fel eller brister i en årsredovisning, om en aktieägare eller någon annan kan visa att han lidit skada och skadan uppkommit till följd av felet eller bristen i årsredovisningen. Skall ansvaret begränsas för bolaget borde då rimligen ansvaret begränsas även för organföre- trädarna. Beträffande dessa har dock i förarbetena till aktiebolags- lagen uttalats att det inte finns något behov av ytterligare begräns- ningsregler i nämnda lag. De nuvarande jämkningsreglerna i lagen har ansetts medföra en rimlig avvägning mellan de olika intressen Ansvar för emittenter, säljare och andra som upprättar ett prospekt som i detta sammanhang gör sig gällande.10 Lagstiftaren har således här tydligt avvisat ståndpunkten att kretsen av ersättningsberätti- gade i vissa fall bör begränsas genom särskilda lagregler. Det bör noteras att även frågan om skadeståndsskyldigheten borde beloppsbegränsas prövades i det aktuella lagstiftningsärendet. Inte heller här fann lagstiftaren skäl att införa någon begränsning i vidare mån än vad som kan följa av bestämmelserna om jämkning av skadestånd.11 Enligt vad utredningen har erfarit föreslås inte heller någon förändring i den proposition avseende ny aktiebolags- lag som kommer att lämnas till . Organföre- trädarna kommer således även fortsättningsvis att ha ett ansvar mot en vid krets av potentiella ersättningsberättigade. Det är svårt att motivera att organföreträdarna skall ha ett vidare ansvar när perso- ner förvärvat aktier på grundval av fel eller brister i en årsredovis- ning, jämfört med fel eller brister i ett prospekt. Sammanfattningsvis anser utredningen att det inte finns tillräck- liga skäl att införa bestämmelser i lag som begränsar kretsen av ersättningsberättigade personer. Den som lidit skada till följd av fel eller brister i ett prospekt bör således kunna väcka talan mot ett eller flera av de ansvarssubjekt som enligt de föreslagna reglerna kan bli skadeståndsskyldiga för fel eller brister i ett prospekt, oavsett om den skadelidande förvärvat de finansiella instrument som omfattas av prospektet på primär- eller sekundärmarknaden. som det finns starka skäl mot att i införa lagstadgade begränsningar som saknar motsvarighet på de ledande internationella kapitalmarknaderna, är det dock viktigt att de svenska prospektreglerna inte tillämpas på ett sätt som avviker från vad som gäller på de ledande kapitalmarknaderna. Det är därför angeläget att domstolarna vid sin bedömning om adekvat kausalitet föreligger eller inte tillämpar lösningar som ligger i linje med de principer för adekvansbedömning som tillämpas vid liknande tvister på de ledande internationella kapitalmarknaderna. I praktiken torde det ligga närmast till hands att framtagande och åberopande av utredning om internationell praxis och rättsutveck- ling får ankomma på parterna i förekommande processer. Ansvaret bör av de skäl som utredningen redovisar i kapitel 7 och i författningskommentaren till 2 kap. 29 §, begränsas på så sätt 10 Se prop. 1997/98:99 s.191 f. och SOU 1995:44 s.249 ff. Jfr. Kleineman, J., förmögenhetsskada, s. 314 ff och dens., Skadeståndsrättens tillväxt – ett samhällsproblem eller en rättvisefråga?, SvJT 2003 s. 319, särskilt s. 331 ff. 1997/98:99 s. 191 och SOU 1995:44 s. 243. Ansvar för emittenter, säljare och andra som upprättar ett prospekt att rätt att väcka talan endast skall föreligga från det att prospektet offentliggjordes. Den skadeståndsskyldige bör dessutom omfattas av en jämkningsregel som kan tillämpas i det fall en domstol, på av part åberopade grunder, gör bedömningen att ett skadestånd är oskäligt betungande. Denna regel behandlas i avsnitt 6.6 och i författningskommentaren till 2 kap. 27 §. Genom en kort preskriptionstid och en möjlighet för domstol att jämka oskäligt betungande skadestånd uppnås en rimlig avvägning mellan de olika intressen som här gör sig gällande. Den associationsrättsliga lagstiftningen innehåller särskilda skade- ståndsregler. Dessa har ansetts nödvändiga bl.a. för att den all- männa skadeståndslagstiftningen inte kan ta hänsyn till de speciella förhållandena inom associationsrätten. När det gäller organföreträ- darna har det ansetts väsentligt för ett fungerande närings- och föreningsliv att det finns verksamma incitament för dessa leda- möter att fullgöra sina skyldigheter. Fel eller brist i ett prospekt kan leda till att den som tecknar eller köper finansiella instrument betalar ett överpris för de utbjudna finansiella instrumenten och att han eller hon därigenom lider en ekonomisk skada. Fråga uppkommer då om vilka möjligheter som föreligger enligt gällande rätt att utkräva ansvar av en organföreträ- dare. 4.1.1 Organföreträdare för ett aktiebolag Enligt 15 kap. 1 § aktiebolagslagen skall en stiftare, styrelseledamot och verkställande direktör, som vid fullgörande av sitt uppdrag uppsåtligen eller av oaktsamhet skadar bolaget, ersätta skadan. Det- samma gäller när skadan vållas aktieägare eller annan genom över- trädelse av aktiebolagslagen, tillämplig lag om årsredovisning eller bolagsordningen. I förarbetena anges som exempel på en situation där ersättningsskyldighet kan föreligga det förhållandet att tredje man köpt eller sålt aktier i bolaget på grundval av felaktiga uppgif- ter i en årsredovisning, och därigenom åsamkats skada.1 En stiftare, styrelseledamot eller verkställande direktör kan alltså bli skadeståndsskyldig om ett prospekt inte erhållit i aktiebolags- lagen, tillämplig lag om årsredovisning eller bolagsordningen 1997/98:99 s. 188 y. föreskrivet innehåll och skada därigenom åsamkats en aktieägare eller annan. Ansvaret är inte begränsat till den som förvärvat finansiella instrument direkt av bolaget vid en emission, utan omfattar även de situationer där bolaget upprättat prospektet vid en utförsäljning av en befintlig aktieägares innehav eller när bolaget sålt redan innehavda finansiella instrument till allmänheten genom ett prospekt. Ansvaret begränsas inte heller till att omfatta endast de personer som tecknat eller förvärvat finansiella instrument direkt av bolaget eller den som köpt de finansiella instrumenten. Ansvaret omfattar även en skyldighet att ersätta den som åsamkats skada genom att förvärva de finansiella instrumenten på andrahandsmarknaden, om den skadelidande kan visa att skadan uppkommit till följd av fel eller brister i prospektet och organföre- trädaren uppsåtligen eller av oaktsamhet vållat skadan. Ansvaret omfattar således både primär- och sekundärmarknaden. Av 15 kap. 2 § aktiebolagslagen framgår att en revisor, lekmanna- revisor eller särskild granskare är skadeståndsansvarig i samma omfattning som en styrelseledamot och verkställande direktör. En revisor skall dessutom ersätta skada som orsakas av hans eller hennes medhjälpare. Om ett registrerat revisionsbolag är revisor eller särskild granskare, är det detta bolag och den för revisionen eller granskningen huvudansvarige som är ersättningsansvariga. Enligt 15 kap. 5 § aktiebolagslagen kan skadeståndsskyldigheten jämkas utifrån vad som är skäligt. Om felet eller bristen i prospektet beror på att någon regel utanför aktiebolagslagen, tillämplig lag om årsredovisning eller bolagsordningen överträtts regleras inte ansvaret av aktiebolags- lagen utan ansvar får i stället utkrävas med stöd av allmänna skadeståndsrättsliga principer. Eftersom något kontraktsförhål- lande inte föreligger mellan vare sig en aktietecknare och en styrelseledamot, verkställande direktör eller revisor blir ansvaret för fel och brist i prospekt i dessa fall att pröva enligt reglerna om utomobligatorisk skadeståndsskyldighet, vilket innebär att skadan – som är en ren förmögenhetsskada – som huvudregel endast är ersättningsgill om den vållats genom brott, se 2 kap. 2 § skade- ståndslagen (1972:207). Om således en styrelseledamot förfarit brottsligt när han eller hon överträtt prospektbestämmelserna – t.ex. om överträdelsen utgjort ett led i ett svindleribrott – skall alltså styrelseledamoten ersätta den skada som åsamkats aktieteck- naren. Har en styrelseledamot, den verkställande direktören eller revisorn i stället endast agerat oaktsamt, är rättsläget mindre klart. Enligt förarbetsuttalanden till nuvarande 2 kap. 2 § skadestånds- lagen är paragrafen inte avsedd att utgöra något hinder för en rätts- utveckling genom praxis mot ett vidgat ansvar för ren förmögen- hetsskada.2 har dock understrukit att huvud- regeln i svensk rätt när det gäller ersättningsskyldighet för ren förmögenhetsskada utanför kontraktsförhållanden, som inte vållats genom brott, är att sådan ersättningsskyldighet i princip kräver stöd i lag.3 Bestämmelserna om en styrelseledamots och verkställande direktörs skadeståndsansvar mot bolaget och annan än bolaget lik- som en revisors ansvar har relativt behandlats i regeringens proposition Aktiebolagets organisation.4 Där gjordes den bedöm- ningen att de då gällande bestämmelserna inte borde ändras. Enligt vad utredningen har erfarit kommer inte heller några förändringar att genomföras i samband med att den nya aktiebolagslagen träder i kraft. Beträffande ansvaret mot tredje man uttalade regeringen i nämnda proposition att man visserligen får beakta att kretsen av ersättningsberättigade kan vara stor och att de ersättningsbelopp som därvid aktualiseras kan bli betydande. Den som avser att köpa aktier i ett bolag eller på annat sätt träda i förbindelse med detta har emellertid rätt att lita på att bolagsorganen fullgör sina lagliga skyl- digheter, t.ex. vid upprättande av årsredovisning. Skadestånds- ansvaret är ägnat att inskärpa organföreträdarnas ansvar för sådana uppgifters riktighet. Begränsningar i skadeståndsansvaret gör ansvaret mindre tydligt. Det är givetvis också så att en skadelidan- des ersättningsrätt inte bör begränsas utan starka skäl. Och enligt regeringens uppfattning medgav de nuvarande jämkningsbestäm- melserna en rimlig avvägning mellan de olika intressen som här gör sig gällande. Redan i utredningens delbetänkande har redovisats att i sitt delbetänkande föreslog att bestämmel- serna om prospekt i aktiebolagslagen skulle upphävas, då kommit- tén ansåg det olyckligt att den som avser att emittera eller sälja fondpapper skulle behöva beakta prospektregler i flera lagar. Som framgår av utredningens delbetänkande har utredningen haft samma uppfattning som Kommittén. 2NJA II 1972 s.609. 3Se exempelvis NJA 1987 s. 692 och NJA 2001:878. 1997/98:99 s. 186 ff, se särskilt s 191 f. angående ansvaret mot tredje man. ansåg att ett upphävande av aktiebolagslagens prospektregler förutsatte en särskild bestämmelse om styrelses och revisors ansvar för emissionsprospekt. Kommittén anförde härvidlag följande.5 Enligt aktiebolagslagen bereds aktietecknare eller annan i förevarande fall skydd genom bestämmelsen att styrelsen är skyldig att upprätta prospekt. Enligt 15 kap. 1 § ABL gäller nämligen att styrelseledamot, som uppsåtligen eller av oaktsamhet genom överträdelse av aktie- bolagslagen eller bolagsordningen skadar aktieägare eller annan, skall ersätta skadan. På grund av detta stadgande kan en styrelseledamot bli skadeståndsskyldig, om prospekt inte upprättats trots att skyldighet därtill förelegat enligt aktiebolagslagen eller sådant prospekt inte erhål- lit i lagen föreskrivet innehåll. Av 15 kap. 2 § ABL följer att skadestånds- skyldighet även kan drabba revisor som medverkat vid tillkomsten av emissionsprospekt. I den mån en aktieägare, som säljer ut aktier eller teckningsrätter under sådana förhållanden att prospektskyldighet föreligger, åberopar sig på uppgifter i prospektet, kan köparen på grund av köpeavtalet föra talan mot honom om skadestånd eller andra köprättsliga påföljder i anledning av fel eller brist i prospektet. Eftersom styrelsen enligt aktiebolagslagen är skyldig att upprätta prospektet, kan även i detta fall styrelsens ansvar aktualiseras enligt 15 kap. 1 § ABL. Aktiebolagslagens regler innebär således att styrelsen kan åläggas skadeståndsskyldighet för skada, som vållas av överträdelse av prospekt- reglerna, även i de fall där ersättning av aktiebolagsrättsliga skäl inte kan utkrävas av bolaget. Frågan blir då, om ett avskaffande av aktie- bolagslagens prospektregler nödvändiggör särskilda bestämmelser om ansvar för styrelsen med avseende på prospekt. Ett sådant avskaffande medför nämligen att något skadeståndsansvar för styrelsen för fel eller brist i prospekt kan grundas på 15 kap. 1 § ABL som ju gäller överträdelser av den lagen eller bolagsordningen. Eftersom styrelsen i andra angelägenheter än den löpande förvalt- ningen företräder bolaget, torde ett för ett aktiebolags räkning fram- taget prospekt som regel komma att upprättas av styrelsen även utan uttrycklig lagföreskrift därom. Något kontraktsförhållande föreligger inte mellan aktietecknare eller aktieköpare och styrelsen. Styrelsens skadeståndsansvar skulle därför bli att pröva enligt reglerna om utom- obligatorisk skadeståndsskyldighet. I den mån styrelsen förfarit brottsligt när den överträtt prospektbestämmelserna – t.ex. när överträdelsen utgjort ett led i ett svindleribrott – står det klart att styrelsen på grund av 2 kap. 4 § skadeståndslagen skall ersätta ren förmögenhetsskada som den åsamkar den som förlitat sig på uppgifter i prospektet. Har styrelsen visserligen förfarit oaktsamt men inte brottsligt, är läget mindre tydligt. I förarbetena till skadeståndslagen uttalades att 2 kap. 4 § inte var avsedd att utgöra någon ändring av gällande rätts principiella upp- 5 SOU 1997:22 s. 228 ff. och SOU 2001:1 s. 260. fattning att ersättning för ren förmögenhetsskada i utomkontraktuella förhållanden förutsatte att skadan vållats genom brott eller att skade- ståndsskyldighet föreskrevs i lag. Paragrafen var dock inte avsedd att utgöra hinder för en rättsutveckling genom praxis i riktning mot ett vidgat ansvar för ren förmögenhetsskada. Den fick därför inte för- anleda motsatsslut (NJA II 1972 s. 609). I praxis där HD utvidgat ansvaret för ren förmögenhetsskada i utomkontraktuella förhållanden, har domstolen understrukit att ersättningsskyldighet för ren förmögenhetsskada, som inte vållats genom brott, utanför kontrakts- förhållanden i princip kräver stöd i lag (NJA 1987 s. 692). I doktrinen har företrädare för den s.k. normskyddsläran för förevarande fall före- språkat ett vidare ansvar för ren förmögenhetsskada. Enligt deras uppfattning skall man vid prövningen av styrelsens ansvar för prospekt undersöka om prospektreglerna givits för att bereda ett direkt skydd åt investerare. Om så är fallet, bör styrelseledamot som av oaktsamhet åsidosatt prospektreglerna kunna åläggas skadeståndsskyldighet även utan uttryckligt lagstöd (Kleineman s. 315–316). Enligt kommitténs mening talar visserligen skäl för att prospekt- reglerna i LHF utgör normer, avsedda att skydda investerare. Betraktar man dem däremot som offentligrättsliga, är det, som ovan nämnts, tydligt att åsidosättande av dem inte kan föranleda skadeståndsskyldig- het. Och även om man bedömer prospektreglerna som privaträttsliga synes det, med beaktande av den restriktiva ställning som svensk skadeståndsrätt intar, inte tillrådligt att utgå från att domstolarna utan lagstöd skulle ålägga prospektansvariga utomkontraktuell ersättnings- skyldighet för ren förmögenhetsskada som de av oaktsamhet vållar genom överträdelse av de ifrågavarande prospektreglerna. Kommittén anser därför att ett upphävande av aktiebolagslagens prospektregler förutsätter en särskild bestämmelse om styrelses ansvar för emissions- prospekt. Genom en sådan bestämmelse blir det liksom i gällande rätt möjligt för den som lidit skada på grund av fel eller brist i emissions- prospekt att utkräva skadestånd av styrelsen i de fall där han på grund av aktiebolagsrättsliga regler inte kan rikta sitt anspråk mot bolaget. Styrelsens skyldighet att upprätta prospekt bör på samma sätt som i gällande rätt inträda även när det är fråga om att upprätta ett prospekt med erbjudande om försäljning åt en aktieägare. För en sådan ordning finns visserligen inga skadeståndsrättsliga skäl. Emellertid måste beaktas att den granskning som gör av prospekt enligt LHF är av formell natur och att ett åläggande för styrelsen att även i dessa fall upprätta prospektet torde bereda starkare garantier för prospektets riktighet än om aktieägaren själv får upprätta det. Styrelsens skyldighet att upprätta prospekt bör i likhet med vad som gäller enligt aktie- bolagslagen sanktioneras med skadeståndsskyldighet vid uppsåtlig eller oaktsam överträdelse av prospektskyldigheten. Att denna skadestånds- sanktion får betydelse för den konstitutionella kvalificeringen av prospektreglerna har kommittén konstaterat ovan. Lagtekniskt kan skadeståndsbestämmelsen placeras i 15 kap. aktie- bolagslagen på motsvarande sätt som gäller beträffande bl.a. styrelse- ledamöters ansvar för överträdelse av tillämplig lag om årsredovisning. Övervägandena beträffande möjligheten att utan lagstöd ålägga styrelseledamot ansvar utanför kontraktsförhållanden för ren förmögen- hetsskada, som inte vållats genom brott, äger motsvarande tillämpning på revisor som granskat prospektet. Även för en sådan revisor bör lagfästas en bestämmelse om skadeståndsskyldighet för culpöst åsido- sättande av granskningsplikten. förslag har remissbehandlats och i nu aktuellt avsnitt tillstyrkts eller lämnats utan erinran. Utredningen har i sitt delbetänkande föreslagit att Aktiebolags- kommitténs förslag om styrelsens och revisorers ansvar för prospekt bör läggas till grund för lagstiftning, avseende dessa före- trädares ansvar.6 Utredningen anförde att därigenom bibehålls och förstärks det skydd som föreligger enligt reglerna i aktiebolagslagen, då ansvarsbestämmelsen kommer att omfatta samtliga regler om prospekt och inte som endast de regler som återfinns i aktiebolagslagen. Ansvarsbestämmelsen bör även omfatta fel och brister i sådana uppköpserbjudanden som omfattas av de före- slagna reglerna i 2 a kap. lagen om handel med finansiella instrument. Utredningen anförde därutöver att dess redovisade överväganden även bör gälla skadeståndsbestämmelserna i försäkringsrörelse- lagen. 4.1.2Organföreträdare för andra associationer Reglerna avseende skadeståndsansvar för organföreträdare i aktie- bolag har i stor utsträckning varit en förebild vid regleringen av organföreträdarnas ansvar i andra associationer. Av 13 kap. 1 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar framgår att styrelseledamöter och verkställande direktör som upp- såtligen eller av oaktsamhet skadar föreningen då han fullgör sitt uppdrag skall ersätta skadan. Detsamma gäller när skadan tillfogas en föreningsmedlem eller någon annan genom överträdelse av lagen om ekonomiska föreningar, tillämplig årsredovisningslag eller före- ningens stadgar. Vidare framgår av 13 kap. 2 § i lagen om ekono- miska föreningar att en revisor är skadeståndsansvarig i samma omfattning som en styrelseledamot och verkställande direktör. 6 SOU 2004:95 s. 169. revisor skall dessutom ersätta skada som orsakas av hans eller hennes medhjälpare. Enligt 13 kap. 4 § nämnda lag kan skade- ståndsskyldigheten jämkas utifrån vad som är skäligt.