sou · GTB376 · 2006-01-01 00:00:00 — prioriterar man främst skyddandet av fiskarnas naturliga miljö, även om det också förekommer fiskutsättningar. har fokus dessutom legat på att ge bättre information och service till sportfiskare och att företräda deras intressen i förhållande till samhället i allmänhet. av intäkterna används till beståndsvård och till skydd av den naturliga miljön. I övrigt används medlen till bl.a. information och service, planering och rapportering samt tillsyn. Fish & Game koordinerar regionala aktiviteter och för sportfiskarnas och jägarnas talan i frågor av nationellt intresse. Under det nationella organet finns tolv regionala råd med vardera tolv ledamöter. Ledamöterna väljs av licensinnehavarna i respektive region för en period av . Varje regionalt råd utser Fiskevårdens finansiering i andra länder en ledamot i det nationella rådet. Råden har sammanlagt 70 anställda. Därtill kommer cirka 500 frivilliga tillsynsmän (rangers) som kontrollerar att sportfiskare och jägare har licens och att de även i övrigt följer de regler som råden har bestämt. Det nya zeeländska systemet för fiskeförvaltning och fiskevård beskrivs fungera mycket väl och är inte ifrågasatt. 5 Fiskevårdens finansiering i Det federala amerikanska fiskevårdssystemet, The Sport Fish Restoration Program, skapades 1950 genom införandet av The Restoration Act1. Programmet hade sitt ursprung i ett åtagande från organiserade sportfiskare. Därefter hade även fiskeutrustningsindustrin ställt sig bakom åtagandet. Deras gemensamma ansträngningar fick uppbackning av kongress- ledamoten och senatorn , som fick igenom sin Sport Fish Restoration Act. Det hade stått klart att de medel som fanns tillgängliga inte var tillräckliga för att möta de krav som ställdes av en allt större skara sportfiskare. Kvaliteten på det amerikanska sportfisket hade gått ner och de fiskelicensavgifter som traditionellt hade utgjort den ekonomiska grundbulten för de flesta av delstaternas fiskemyndigheter räckte inte till för att bryta trenden. Myndigheternas fiskeprogram kunde inte längre säker- ställa den kvalitet och kvantitet i sportfisket som den amerikanska allmänheten sökte. Det behövdes mer kraftfulla skötselprogram, ytterligare forskning och ökad tillgänglighet för allmänheten. För att åstadkomma detta ansågs det vara nödvändigt med nya intäktskällor. Den modell som programmet byggde på lånades från viltvårdens område, års Federal Aid in Wildlife Restoration Act, vanligen kallad . I enlighet med denna lag distribuerades skatteintäkterna från försäljningen av jaktrelaterade redskap till jaktskötsel och viltvård. Ett liknande system infördes i 1 Den fullständiga titeln är An Act to provide that the aid the States in fish restoration and management projects, and for other purposes; Code, Title 16 – Conservation, Chapter 10B – Fish Restoration and management projects, Section 777 – 777m och med The Restoration Act på sportfiskets område. Det har gjorts fyra tillägg av mer central karaktär till The Sport Fish Restoration Act. Det som allmänt betraktas som det viktigaste av dessa tillägg är det första, det s.k. Wallop-Breaux- tillägget. The Sport Fish Restoration Act ansågs visserligen vara en framgång, men behovet av ytterligare intäkter bedömdes vara stort. På initiativ av senatorn och kongressleda- moten gjordes därför ett tillägg 1984. hade 10 procents skatt (excise tax) lagts på viss sportfiskeutrustning, t.ex. fiskespön, rullar, mjärdar, agn, drag och flugor. Tillägget föreskrev att även annan sportfiskeutrustning, som inte varit föremål för den särskilda skatten, nu skulle omfattas av systemet. Dessutom infördes en 3-procentig skatt på elektriska trolling motors och flasher-type sonar fish finders. Därtill fördes tull från importerade fiskeredskap och fritidsbåtar in i programmet för fiskevård. Det gjorde även en del av den redan existerande federala skatten på motorbåtsbränsle. Det sistnämnda var ur ekonomisk synvinkel den mest betydelsefulla förändringen av systemet. Genom Wallop-Breaux-tillägget etablerades vidare , en fond i vilken de influtna medlen placeras. Det skapades vidare två separata konton; Safety Account och The Sport Fish Restoration Account. Wallop-Breaux-tillägget gjorde att intäkterna till det amerikanska fiskevårdsprogrammet ökade markant. Det andra och det tredje tillägget gjordes i början och 1998 kom det fjärde. Wallop-Breaux-tillägget godkändes då på nytt, genom den s.k. (Act eller Highway ). I och med skapades ett nationellt informationsprogram – Outreach and Communica- tions Program – i syfte att dels öka deltagandet i sportfiske och båtliv, dels skapa förståelse bland båtägare och fiskare för det viktiga i att skydda den naturliga vattenmiljön. innebar dessutom att andelen av intäkterna från den federala bränsleskatten som förs till höjdes. The Restoration Act reglerar användningen av det federala fiskevårdssystemets intäkter, men inte uttaget och uppbörden av skatterna. Detta görs i stället i The Internal Revenue Code (Code – Title 26), i sektionerna 4161, 4162, 9503 och 9504. I sektion 4161 (a)2 stadgas att det på tillverkarens, producentens eller importörens försäljning av sportfiskeutrustning skall betalas 10 procents skatt på försäljningspriset. Vid försäljning av electric outboard motors och sonar devices suitable for finding fish gäller dock i stället en skattesats om . Skatten på sådan ekolodsanordning får inte i något fall överstiga . I sektion 4162 (a) definieras genom en utförlig lista vad som avses med sportfiskeutrustning. Det handlar i huvudsak om följande sportfiskeredskap och andra sportfiskerelaterade föremål: Fishing rods and poles, Fly fishing lines, Fishing spears, spear guns and spear tips, Leaders, artificial lures, baits and flies and fishing hooks, Bobbers, sinkers, snaps, drayles and swivels, Fish and creels, Bags and baskets designed to hold fish, portable bait containers, Fishing vests, landing nets and gaff hooks, Fishing hooks disgorgers, Dressing for fishing lines and artificial flies, Fishing tip-ups and tilts, Fishing rod belts, fishing rodholders and fishing harnesses, Fish fighting chairs, fishing outriggers and fishing downriggers, Electric outboard motors, and Sonar devices suitable for finding fish. När det gäller den sista punkten anges särskilt i sektion 4161 (b) att den inte inkluderar ekolodsutrustning som är A graph recorder, A digital type, A meter readout, or A combination graph recorder or combination meter readout. 2 Code, Title 26 – Internal Revenue Code, Subtitle D – Miscellaneous Excise Taxes, Chapter 32 – Manufacturers Excise Taxes, Subchapter D – , Part I – Sporting Goods I sektion 9504 (a)3 anges att det inrättas en fond, , bestående av två konton; ett Sport Fish Restoration Account och ett Boat Safety Account. I 9504 (b) föreskrivs att skatterna på sportfiskeutrustning i enlighet med sektion 4161 (a) samt intäkterna från tull på fiskeutrustning och fritidsbåtar4 skall föras till Sport Fish Restoration Account. Där anges vidare att medlen på detta konto skall användas för att uppfylla syftena med The Restoration Act och ytterligare två lagar med anknytning till fiskevårds- systemet. I sektion 9503 finns bestämmelser om och där stadgas vilka överföringar som skall göras från den fonden till . En del av skatten på drivmedel för motorbåtar, vilket inkluderar skatten på både bensin och diesel i enlighet med sektion 40815 och skatten på visst, annat bränsle i enlighet med sektion 40416, skall enligt bestämmelserna i sektion 9503 tillfalla . Dessutom skall till fonden överföras intäkterna från skatt på drivmedel för vissa småmotorer för utomhusbruk (som t.ex. gräsklippare och motorsågar). Eftersom det inte finns någon möjlighet att i skattehänseende särskilja bränsle som används i båtar från bränsle med andra användningsområden, utgår man i från en schablon. av , som i princip består av samlade skatteintäkter från motorbränsle m.m., anses komma från skatterna på motorbåtsbränsle. Av den federala skatten om per gallon (motsvarar knappt ) motorbåtsbensin och motorbåtsdiesel överförs per gallon till . 3United States Code, Title 26 – Internal Revenue Code, Subtitle I – Trust Fund Code, Chapter 98 – Trust Fund Code, Subchapter A – of 4I enlighet med Code, Title 19 5United States Code, Title 26 – Internal Revenue Code, Subtitle D – Miscellaneous Excise Taxes, Chapter 32 – Manufacturers Excise Taxes, Subchapter A – Items, Part III – , Subpart A – Gasoline 6United States Code, Title 26 – Internal Revenue Code, Subtitle D – Miscellaneous Excise Taxes, Chapter 31 – Retail Excise Taxes, Subchapter B – Special Fuels 5.3Det federala systemets intäkter har således fem intäktskällor, nämligen: Skatt på sportfiskeutrustning, Skatt på motorbåtsbränsle, Skatt på bränsle för småmotorer (gräsklippare, motorsågar m.m.), på fiskeutrustning och fritidsbåtar, och Fondens samlade intäkter uppgick till cirka 460 miljoner USD. Av dessa kom inte mindre än 239 miljoner USD från skatten på motorbåtsbränsle och 73 miljoner USD från skatten på bränsle för småmotorer för utomhusbruk. Intäkterna från skatten på sportfiskeutrustning uppgick till 103 miljoner USD (varav 3 miljoner från elektriska utombordsmotorer och ekolods- utrustning), medan tull på fiskeutrustning och fritidsbåtar gav upphov till 40 miljoner USD. Ränteintäkterna var 5 miljoner USD. De sistnämnda varierar dock kraftigt; uppgick ränte- intäkterna till 42 miljoner USD. uppgick intäkterna till cirka 468 miljoner USD, som således är det belopp som fördelades . beräknas de samlade intäkterna uppgå till cirka 487 miljoner USD. Det är den nationella skattemyndigheten, , som sköter uppbörden av skatt och tull. Som tidigare nämnts reglerar The Restoration Act inte vilka intäkter som skall användas i det amerikanska fiskevårdssystemet. Däremot föreskrivs i denna lag hur medlen skall fördelas och på vilka grunder. Av sektion 7777 följer att den ansvariga federala myndigheten . Fish and skall samarbeta med delstaterna genom deras respektive fiskemyndighet rörande fiskevårds- och fiskeförvaltningsprojekt. Det ställs vissa krav på delstaterna för att de skall kunna få del av de federala fiskevårdsmedlen. 7 Code, Title 16 – Conservation, Chapter 10B – Fish Restoration and Management Projects berättigad till federala bidrag måste delstaten bland annat ha stiftat lagar rörande fiskevård. Särskilt viktigt är att de måste lagstifta om att det är förbjudet att använda intäkterna från de delstatliga fiskelicenserna (som motsvarar en fiskevårdsavgift) till annat än till de delstatliga fiskemyndigheternas verksamhet. För att få del av de federala medlen måste delstaterna således använda intäkterna från försäljning av sina fiskelicenser till fiskevård och fiskeförvaltning. Vidare stadgas att delstater med kuststräcka är skyldiga att, i den utsträckning det är praktiskt möjligt, fördela det federala bidraget rättvist mellan projekt och sötvattensprojekt. Fördelningen skall baseras på det uppskattade antalet sportfiskare i havs- respektive sötvatten. I sektion 777a definieras fiskevårds- och fiskeförvaltningsprojekt som projekt som syftar till återställande och förvaltning av samtliga fiskarter som har ett substantiellt värde i samband med sport och rekreation i salt- och sötvatten i . Som exempel nämns forskning kring fiskeförvaltning och undersökningar som syftar till att ge bättre underlag för beslut om hur fisket skall regleras. Andra exempel är nyinplantering av fisk, biotopvård och förvärv av lämpliga vatten. I sektion 777b föreskrivs att det är de medel som bokförts på The Sport Fish Restoration Account som skall användas för att genomföra de fiskevårdsåtgärder som lagen avser. Den detaljerade och tekniskt komplicerade regleringen av hur medlen skall fördelas finns i sektion 777c. Inledningsvis anges att skall distribueras till projekt i enlighet med The Wetlands Planning, Protection and Restoration Act. Vidare anges i nominella termer vilka bidrag som skall användas till vissa, särskilt angivna ändamål. Därtill specificeras hur stort belopp som får användas för administration. I sektion 777h finns en uttömmande redogörelse för vad för slags administration som kan finansieras med medel från The Sport Fish Restoration Account. Sedan avdrag har gjorts för de särskilt angivna bidragen och kostnaderna för administration skall behållningen på The Sport Fish Restoration Account fördelas mellan delstaterna. Beräkningen av de olika delstaternas andel av de influtna medlen baseras till på antalet licensierade sportfiskare och till på delstatens totala areal. Ingen stat har emellertid rätt till av den totala tilldelningen till delstaterna, och varje stat är garanterad åtminstone . Därtill får , medan , , American , Northern och får vardera en tredjedel av av den totala behållningen. I sektion 777e föreskrivs hur delstaterna skall gå till väga för att komma i fråga för bidrag enligt The Restoration Act. De skall för U.S. Fish and antingen presentera en omfattande resursförvaltningsplan avseende fisk och naturliv, eller lämna fullständiga och detaljerade uppgifter om de särskilda projekt som bidrag söks för. Federalt finansierade projekt måste vara betydelsefulla till både beskaffenhet och utformning, och delstaterna får inte använda bidragen till annat än av den federala myndigheten godkända projekt. Om så ändå sker, kan delstaten inte komma i fråga för nya bidrag förrän de medel som använts på felaktigt sätt återbördats till den federala myndigheten. Högst av kostnaderna för ett projekt kan finansieras med federala medel. Delstaterna måste således själva svara för åtminstone av projektkostnaderna. Programmet är konstruerat på så sätt att delstaten som huvudregel initialt täcker hela kostnaden för ett godkänt projekt, för att först när projektet är avslutat få det federala bidraget. Den delstatliga med- finansieringen kommer huvudsakligen från försäljning av delstatens sportfiskelicenser. Enligt sektion 777l kan delstatens föreskrivna andel av kostnaderna för projekt dock betalas på annat sätt än med pengar. Delstaten kan t.ex. bidra med fastigheter, material och ideella insatser och bidraget skall i sådant fall värderas till marknadspris. I sektion finns detaljerade bestämmelser om hur delstaterna skall fördela de medel som tilldelats från federalt håll. 5.5Det federala systemets utgifter uppgick intäkterna till det federala Sport Fish Restoration Program till 468 miljoner USD. fördelades detta belopp på följande sätt. Sedan 64 miljoner USD tilldelats den amerikanska kust- bevakningen att användas i arbetet med att förbättra sjösäkerheten bokfördes 404 miljoner USD på The Sport Fish Restoration Account. Av dessa fördelades cirka 84 miljoner USD (av 468 miljoner USD) till projekt i enlighet med tidigare nämnda The Wetlands Planning, Protection and Restoration Act. 10 miljoner USD tilldelades vardera The Clean och Outreach and Communications Program, medan 8 miljoner USD gick till The Boating Infra- structure . Därutöver användes 3 miljoner USD till The Multistate Conservation och sammanlagt 1,2 miljoner USD till fem olika råd och kommissioner. Sedan 8,4 miljoner USD tagits i bruk för administration återstod därmed cirka 280 miljoner USD att tilldela delstaterna i enlighet med den fördelningsnyckel som redogjordes för i avsnitt 5.4. 5.6Delstaternas intäkter från fiskelicenser Fish and är den främsta förklaringen till framgångarna för det amerikanska fiskevårdssystemet inte den federala finansieringen i sig. Myndigheten vill i stället understryka att systemets viktigaste faktor är att The Restoration Act ställer krav på att delstaterna använder intäkterna från försäljningen av sina egna fiskelicenser till fiske- förvaltning och fiskevård. Om en delstat väljer att finansiera annan verksamhet med licensintäkterna kan den inte komma i fråga för bidrag från federalt håll. Detta federala krav har enligt U.S. Fish and säkerställt att fiskeförvaltningen och fiskevården förbehållits mellan två och fyra gånger så höga intäkter som de federala skatterna m.m. gett upphov till. Som exempel kan nämnas , som får cirka 6 miljoner USD som federalt bidrag, medan licensintäkterna uppgår till cirka 12 miljoner USD. Enligt Division of Wildlife uppgår delstaternas samlade intäkter från den federala tilldelningen och fiskelicensförsäljningen till cirka 640 miljoner USD . I samtliga delstater måste man enligt den federala myndigheten skaffa en fiskelicens för att kunna fiska lagligt. De flesta stater undantar pensionärer () och ungdomar (under ) från licensplikt, men allt eftersom befolkningsstrukturen ändras planerar många delstater att införa licensskyldighet även för fiskande . I kostar en årslicens cirka för delstatens invånare, medan priset uppgår till cirka för turister. Det finns billigare licenser för en dags eller fem dagars fiskande. Även för fiskande finns en billigare licens. Fish and har uppgetts att det som huvudregel inte säljs några privata fiskekort, förutom i privata fiskodlingar. I allt väsentligt förvaltas de amerikanska vattnen av delstaterna. I havet gäller detta till utanför land, där den federala förvaltningen tar vid. Denna sköts av . 5.7Det amerikanska systemet har varit framgångsrikt Fish and har angett att det amerikanska systemet fungerar utmärkt och att det generellt sett uppfattas som positivt även av de tillverkare och importörer som betalar de ifrågavarande skatterna. När företag i branschen säljs kan emeller- tid vissa av de nya ägarna ha mindre förståelse för systemets bakgrund och syfte. Att skapa en ökad acceptans hos de nya ägarna är dock något som den federala myndigheten har börjat arbeta med. En av programmets hörnpelare beskrivs vara att prioriteringarna och programmen görs på delstatlig nivå, med hänsyn till de lokala behoven. Fish and ser till att lagen efterföljs, svarar för teknisk assistans, sätter upp riktlinjer för kvalitet och följer upp framsteg, är det upp till respektive delstat att välja, planera och utföra skötselarbetet. En stat kan således välja att använda merparten av sin tilldelning till t.ex. biotopvård, medan en annan i stället lägger betoningen på förvärvande av mark och anordnandet av fiskeområden för allmän- heten. En tredje kanske lägger mest resurser på forskning med sofistikerade undersökningar i laboratorier. Medlen används således till ett betydligt bredare spektrum av åtgärder än vad som i traditionellt ingår i begreppet fiskevård. Fish and har kompetensen hos delstaternas fiskemyndigheter ökat markant med anledning av . De federala medlen har uppmuntrat högre uppsatta mål och gett möjlighet för delstaterna att anställa biologer som har möjlighet och kunskap att planera en mer långsiktig fiskevård och fiskeförvaltning. Delsta- ternas skötselplaner har gett goda resultat sedan lagen infördes. Som exempel på de åtgärder som har vidtagits med stöd av The Restoration Act kan nämnas följande. Problem med växter som tidigare innebar svårigheter för såväl fiskar som sportfiskare har lösts genom projekt som åstadkommit lägre vattennivåer under vissa tider . Projekt som har gått ut på att avlägsna oönskade fiskarter har gjort ansträngningarna att nyinplantera önskade fiskarter mer effektiva. Nya arter av intresse för sportfisket har introducerats i passande vattendrag, när forskning visat att de ursprungliga arterna i dessa inte skulle kunna ta skada av detta. Forskare har undersökt fisksjukdomar för att åstadkomma en mer effektiv och ekonomisk fiskodlingsproduktion. Man har utvecklat en bättre utformning av fisktrappor och fiskstegar i syfte att skapa möjligheter för laxfiskar att nå nya områden att leka i. Noggrann övervakning har lett till att man kunnat lokalisera källor till vattenförorening som har stört fiskarnas reproduktion och överlevnad. Fish and att The Restoration Act har inneburit förmåner som var otänkbara 1950 och som har förändrat det amerikanska fritidsfisket i en mycket positiv riktning.