sou · GTB381d3 · 2006-01-01 00:00:00 — Ett exempel på samverkan mellan kommunens förskoleverksamhet, socialtjänst och landstingens hälso- och sjukvård är de så kallade familjecentralerna. En familjecentral bedriver verksamhet som är generellt hälsofrämjande, tidigt förebyggande och stödjande samt riktar sig till föräldrar och barn. En familjecentral bör enligt Före- ningen för familjecentraler innehålla minst mödrahälsovård, barn- hälsovård, öppen förskola och socialtjänst med inriktning på före- byggande arbete. På en familjecentral arbetar flera olika yrkeskategorier tillsam- mans kring barnfamiljen. Förutom barnmorskor, sjuksköterskor, förskollärare och socialsekreterare kan det även finnas familjeråd- givare, fritidsledare, psykologer och läkare. fanns cirka 200 familjecentraler i landet varav 120 var organiserade i (Nya verktyg för föräldrar; Statens folkhälso- institut, 2004). Det saknas dock exakta uppgifter om hur många familjecentraler som finns. Kommittén har låtit göra en intervjuundersökning med företrä- dare för 115 kommuner och kommundelar. Av svarandena uppger 41 att det finns medan 64 uppger att det inte finns familjecentraler i kommunen eller kommundelen. Dessutom framgår att 8 har enklare varianter av familjecentral och en svarande uppger att verksamheten är nedlagd av ekonomiska skäl. Åtta av de svarande som inte har familjecentral uppger att man är på väg att starta sådana verksamheter. Samtliga har inte svarat på hur många familjecentraler som finns i kommunen eller kommundelen men när det anges varierar antalet mellan ett och sju. I den kunskapsöversikt som kommittén låtit göra redovisas utvärderingar av familjecentraler, jfr bilaga med kunskapsöversikt. Ungdomsmottagningar arbetar med att förebygga fysisk och psykisk ohälsa och riktar sig till ungdomar i åldern 13–, vilket framgår av rapporten långsiktigt! där även bland annat anges följande. I personalgruppen finns barnmorska, läkare och kurator men också psykolog förekommer. Det finns drygt 200 ungdomsmottagningar i landet, varav cirka hälften drivs av landsting och kommuner gemensamt. Verksamheten bedrivs både individuellt och riktad mot grupper liksom i form av utåtriktat arbete. Det är mest flickor som kommer till ungdomsmottagningarna, främst för preventivmedels- rådgivning, men många har också psykiska problem. Enligt Före- ningen för ungdomsmottagningar har av dem som kommer psykiska problem. Ungdomshälsan i började bedriva sin verksamhet och vänder sig till ungdomar i ålder 16–som bor eller studerar i med omnejd. På ungdomshälsan arbetar personal från arbetsförmedlingen, barn- och ungdomspsykiatrin, , gymnasie- och vuxenutbildning, kommunens arbetsmarknadsavdelning, primärvården, , ungdoms- mottagningen och vuxenpsykiatrin. Enligt Ungdomshälsans verk- samhetsplan –2005 kan samverkan mellan de uppräknade aktörerna medföra en effektivisering och kvalitetsförbättring av stödet till ungdomarna uppnås. Tanken är att den remittering som tidigare skett skall ersättas av samverkan. En utvärdering av verksamheten skall göras . Den sociala barn- och ungdomsvården samverkar och samarbetar med barn- och ungdomspsykiatrin dels vad det gäller utredning av flickor och pojkar dels vad gäller insatser och behandling. Det är ett område som på många håll lett till problem med gränsdragningen mellan respektive huvudmans ansvarsområde och som redovisas särskilt i kapitel 9. 7.3.2Skolor för barn och ungdomar och deras hälsovård För barn och ungdomar anordnar det allmänna utbildning i form av förskoleklass, grundskola och gymnasieskola samt motsvarande skolformer som särskola, specialskola och sameskola. Det allmänna anordnar också pedagogisk verksamhet i form av förskoleverksam- het och skolbarnomsorg. Skolverksamhet och hälsovård som riktar sig till barn och unga Förskoleverksamhet skall erbjudas barn som fyllt . Dock skall barn som av fysiska, psykiska eller andra skäl behöver särskilt stöd i sin utveckling anvisas plats i förskola om inte barnens behov till- godoses på annat sätt. Vidare skall barn erbjudas plats i förskola från och med höstterminen det år barnen fyller . Förskoleverksamhetens uppgift är att genom pedagogisk verk- samhet erbjuda barn fostran och omvårdnad. Verksamheten skall utgå från varje barns behov. Barn som av fysiska, psykiska eller andra skäl behöver stöd i sin utveckling skall ges den omsorg som deras speciella behov kräver. Öppen förskola är en kompletterande form av förskoleverksam- het som riktar sig till barn som inte är inskrivna i förskolan samt föräldrar, dagbarnvårdare eller annan vuxen som har ansvar för medföljande barn. Den öppna förskolan erbjuder barn en pedago- gisk gruppverksamhet som den kan ge föräldrar stöd i föräldrarollen. fanns 447 öppna förskolor i landet mot 2003 och 2002. Det finns öppen förskola i 152 av landets kommuner. Uppgifterna är hämtade från hem- sida där det också framgår att ett tiotal kommuner, bland dem och , rapporterar fler öppna förskolor än 2003. Regeringen har gett i uppdrag att göra en kartläggning av varför så många öppna förskolor läggs ned. har barnavårdscentralerna hand om för- skolebarnens förebyggande hälsovård. Barn i förskoleklass eller skola och deras elevhälsa Barn skall anvisas plats i förskoleklass från och med höstterminen det år då barnet fyller men får tas emot . Utbildningen i förskoleklass skall stimulera varje barns utveckling och lärande och skall ligga till grund för deras fortsatta skolgång. Särskilt stöd skall ges åt de barn som behöver det. Barn skall fullgöra sin skolplikt i grundskola, särskola eller special- skola. Utbildning i skall syfta till att ge elever de kunskaper och färdigheter och den skolning i övrigt som de behö- ver för att delta i samhällslivet. Den skall ligga till grund för fortsatt utbildning i gymnasieskolan. Särskilt stöd skall ges till elever som har svårigheter i skolarbetet. Utbildningen i sameskolan syftar till att ge samers barn en utbildning med samisk inriktning som i övrigt motsvarar utbild- ningen till och med årskurs 6 i . Liksom i skall särskilt stöd ges till elever som har svårigheter i skolarbetet. Utbildning i särskolan syftar till att ge utvecklingsstörda barn och ungdomar en till varje elevs förutsättningar anpassad utbild- ning som så långt som möjligt motsvarar den som ges i grund- skolan och gymnasieskolan. Utbildningen i specialskolan syftar till att ge barn och ungdomar med dövhet eller hörselskada en till varje elevs förutsättningar anpassad utbildning som så långt som möjligt motsvarar den utbildning som ges i . I begreppet elevhälsa ingår skolhälsovård, elevvård och specialpeda- gogiska insatser. I skollagen (1985:1100) regleras skolhälsovården. Här framgår att skolhälsovård främst skall vara förebyggande och skall anordnas för eleverna i förskoleklassen, , gymna- sieskolan, särskolan, specialskolan och sameskolan. gäller för de elever som går i fristående skolformer. I samband med att skolhälsovårdens ansvar utökades till att omfatta även elever i förskoleklass beskrev regeringen verksamhetsområdet elevhälsa (prop. 2001/02:14). Elevhälsa handlar om att främja hälsan hos alla elever men att ha fokus på elever som är i behov av stöd och hjälp i sitt lärande. Lärande är skolans huvudprocess men för att den skall kunna fungera behövs stöd från andra verksamheter i skolan som exempelvis elevvård och skolhälsovård. Mot bakgrund av den problembild som finns när det gäller barn och ungdomars hälsa och ohälsa är det regeringens bedömning att kommuner och andra skolhuvudmän i första hand bör ha kompetens inom det omvår- dande, det medicinska, det psykologiska, det sociala arbetets och det specialpedagogiska området för att kunna arbeta med sociala, känslomässiga, inlärnings- och neurologiskt betingade problem hos barn och ungdomar. föreslår i sitt betänkande Skollag för kvalitet och likvärdighet (SOU 2002:121) att ett nytt verksamhetsområde, elevhälsa, införs i skollagen. I verksamhetsområdet skall ingå omvårdnad samt medicinska, psykologiska, sociala och pedagogiska insatser. För verksamheten skall enligt finnas tillgång till personal med sådan kompetens att elevens behov kan tillgodoses. Det är huvudmannen eller skolan själv som avgör omfattning och inriktning på personalens sammansättning och kompetens utifrån lokala behov och förutsättningar vilka kan vari- era över tiden. Vidare föreslår kommittén en särskild bestämmelse om särskilt stöd till elever som kan befaras inte uppnå de mål som minst skall uppnås eller som uppvisar andra svårigheter i sin skol- situation. De elever som kan vara i behov av särskilt stöd definieras inte närmare men exempel ges. Det kan vara frågan om elever med olika slag av inlärningssvårigheter eller funktionsnedsättningar, elever från socialt och på andra sätt utsatta miljöer, elever som utsätts för misshandel eller andra övergrepp, liksom elever som är utagerande och aggressiva eller tysta och passiva samt elever med neuropsykiatriska tillstånd. Vidare nämns elever som skolkar eller har svårigheter att anpassa sig till formerna för undervisningen. Kommitténs förslag bereds inom Utbildnings- och . Kort beskrivning av elevvård hämtad från I sitt slutbetänkande Från dubbla spår till Elevhälsa (SOU 2000:19) konstaterade att det var svårt att tydligt och avgränsat beskriva vilket ansvar olika yrkeskategorier inom elev- vården har. De yrkesgrupper som nämns är skolsköterska, skol- läkare, skolkurator, skolpsykolog, specialpedagog samt studie- och yrkesvägledare. Utredningen beskriver olika sätt för hur elever aktualiseras hos elevvården. Det förekommer att elevvårdarna är konsulter till klassföreståndaren som har ett tydligt ansvar för eleven. Ett annat arbetssätt är att elevvården tar över ansvaret för eleven efter att eleven varit anmäld till en elevvårdskonferens. Utredningen konstaterar vidare att skolhälsovårdens och elevvår- dens resurser varierar starkt mellan olika kommuner och skolor och menar vidare att det alltför ofta saknas ett förtroendefullt sam- arbete mellan förskola, skola och socialtjänst i kommunerna. I de kommuner där socialsekreterare förlagt hela eller delar av sin arbetstid på skolor beskrivs en bättre kommunikation mellan de olika verksamheterna. Uppgifter om elevvårdens resurser Efter att tidigare ha ökat, har antalet elever per anställd i elevvården minskat . Utvecklingen har varit den- samma i fristående och kommunala skolor. Tabell 7.1 Antal elever per årsarbetare i elevvården –2003 Variationerna över landet är dock stora vilket framgår av nedan- stående tabell. Tabell 7.2 Antal elever per årsarbetare 2003; spridningsmått för kommuner Källa: statistikdatabas; maxvärdet anger värdet för den huvudman som har högst värde och min anger värdet för den som har lägst medan anger antalet som har det aktuella värdet eller lägre. Det åligger enligt 3 § polislagen (1984:387) polisen att fortlöpande samarbeta med myndigheterna inom och underrätta dessa om förhållanden som bör föranleda någon åtgärd av dem. Vidare framgår av 12 § polislagen att anträffas någon, som kan antas vara under , under förhållanden som uppenbarli- gen innebär en överhängande och allvarlig risk för hans eller hennes hälsa och utveckling, får han eller hon tas om hand av polisman för att genom dennes försorg skyndsamt överlämnas till sina föräldrar eller någon annan vårdnadshavare eller socialnämnden. Av anmäl- ningar till om att barn kan behöva skydd görs de flesta av polisen (m.fl., barn, 2004:4). Samarbete mellan kommuner och polismyndigheter förekommer över landet men har olika omfatt- ning och ser ut på olika sätt. Det förekommer att socialsekretare är placerade hos polisen. Samverkan förekommer även inom före- byggande arbete. Av de cirka 13 000 ungdomar, 15–, som lagförs i får åtalsunderlåtelse eller strafföreläggande. De åter- stående cirka 5 000 ungdomarna döms i domstol och får någon form av påföljd, vanligtvis böter eller överlämnande till social- tjänsten. Ungefär 2 500 av dem överlämnas till vård inom social- tjänsten. Denna påföljd är ämnad för den som bedöms ha ett problem av social eller psykisk karaktär. föreslår i betänkandet Ingripande mot unga lagöver- trädare (SOU 2004:122) att påföljden skall användas endast när den unge efter en kvalificerad bedömning har bedömts löpa risk för fortsatt brottsligt beteende och därför är i behov av kraftfulla åtgärder från . Vidare föreslås att påföljden skall ändra namn till socialtjänstpåföljd. Förslaget bereds inom . Den sociala barn- och ungdomsvården kan samverka med ideella organisationer men samverkan kan ha olika karaktär beroende på vilken typ av organisation det gäller. Idrottsföreningar och kyrkor eller samfund har ofta verksamhet som vänder sig särskilt till barn och ungdomar och kan ses som verksamhet som förebygger sociala problem. Andra arbetar som exempelvis och och kan bedriva informations- och påverkansprojekt samt bedriva arbete som vänder sig direkt till flickor och pojkar. Ytterligare andra kan sälja tjänster som socialnämnden utnyttjar för att ge flickor och pojkar insatser. Det kan vara fråga om behandlings- platser, terapier, platser på hem för vård eller boende samt stöd vid familjehemsplacering. 7.3.5Exempel från några kommuner. Nya arbetssätt håller på att växa fram i vissa kommuner. Det gäller dels hur man organiserar arbetet inom individ- och familjeomsorg dels hur man organiserar samverkan med andra samhällsorgan. Uppgifter som redovisas är inhämtade från dokumentationen från seminarium Vart är IFO på väg?, genom kontakter med företrädare för kommunerna samt vid kommitténs semina- rium. har cirka 81 000 invånare. Familjehuset i är en öppenvårdsenhet för barn, ungdomar och familjer i . När familjerna tas emot är de redan utredda och beslut om insats har tagits av en socialsekreterare. Inom Familjehuset använder man sig av en rad olika metoder som exempelvis familje- terapi, familjesamtal, föräldrasamtal, samtal med enskilda barn och ungdomar, närverksmöten, föräldragrupper, barngrupper och sam- Inom Familjehuset arbetar sju familjebehandlare och en enhetschef. De kompetenser som finns representerade är socionomer, beteendevetare, förskollärare, fri- tidspedagog och specialpedagog. utvärderas behandlingsarbetet systematiskt. Utvärderingsmodellen beskriver familjen, ger möjlighet att använda informationen i det pågående behandlingsarbetet samt är till hjälp i metodutvecklingen. har cirka 11 000 invånare. samman- fördes alla kommunens resurser till barn i behov av särskilt stöd i en gemensam förvaltning under barn- och utbildningsnämnden. Resurscentrum Barn & Ungdom under bildades. I resurscent- rum ingår socialtjänst för barn och ungdom, familjerätt, fritids- verksamhet, LSS/för barn och ungdom, resursskola och ansvar för remisser/yttranden. Skolhälsovården, specialpedagoger, pedagogiskt centrum, elevassistenter, särskola samt familjecentral med öppen förskola, socialsekreterare, ungdomsmottagning och BUP:s öppna grupper är också en del av resurscentrum. Där finns också ett gemensamt barn- och ungdomsteam som består av en socialsekreterare, en skolkurator, en socionom från hälso- och sjukvårdsförvaltningen, en specialpedagog och en barnomsorgs- och skolpsykolog. Teamet arbetar med grupper och individer samt i stor utsträckning personalstödjande med metodutveckling, utbildning och handledning. Resurscentrum har ett gemensamt ledarskap men två chefer, en från och en från skolan. Den organisatoriska förändringen har lett till flera tidiga insatser liksom tillgång till fler typer av insatser än i traditionell socialtjänst. Anmälningarna har minskat med hälften och antalet utredningar med två tredjedelar sedan förändringarna inleddes. Kostnaderna för institutionsvård har minskat till en femtedel och kostnaderna för externt personalstöd till skolan har fallit bort. är en glesbygdskommun med cirka 10 000 invånare. började man diskutera förbättring av samverkan mellan socialtjänst, skola och mödra- och barnhälsovård. Familjens hus där syftet är att tillsammans arbeta förebyggande och med tidiga insatser. En omfördelning av resurser har också skett inom till förmån för mer öppen rådgivning till all- mänheten. Socialsekreterare befinner sig i allt större utsträckning ute på öppna förskolor, skolor, fritidsgårdar och vårdcentraler. Detta har lett till färre anmälningar från anmälningsskyldiga myn- digheter och allmänheten men fler ansökningar om insatser från föräldrar. Antalet institutionsplaceringar har minskat kraftigt och familjerna nås nu tidigare. Genom att socialsekreterarna är på plats kan man tidigt synliggöra såväl problem som resurser, sätta sig ner med skolans personal och diskutera vad man kan göras tillsam- mans. Man känner sig så liten medan de andra är så stora. Det känns som att dom inte bryr sig eller De vill dra upp saker som finns i mitt liv som jag själv inte vill vara delaktig i. Dom vet bara var man finns, inte hur man mår. Vissa är sura och bryr sig inte lika mycket som andra. Försvarar eller stryker över problem. Att alla sitter och kollar på en. Att alla vuxna är emot en, då känns det som om man inte har något att säga till om. Att socialtanten inte är allmänbildad. Dom kan ingenting om att vara familjehemsplacerad! Lyssnar på vad du säger. Det är bara att sköta sig så blir allting Ur Minusmöten med , Rädda Barnens höringar har cirka 135 000 invånare. är kommunens organisation uppdelad i beställarnämnder och myn- dighetsnämnder. En av grundtankarna med denna organisation är att rollfördelning mellan beställande och utförande ska vara tydlig. har en specialiserad organisation av till- skapats för att tydligt skilja mellan myndighetsutövning å ena sidan och råd och stöd å andra. Individ- och familjeverksamhetens råd- och stödinsatser är därför organisatoriskt placerad inom produk- tionsområde omsorg, medan insatser som baseras på anmälan eller ansökan eller annan information som kan föranleda utredning finns inom sociala förvaltningen. I har man medvetet försökt gå från myndighetsutövning till service. Tanken är att dörren skall vara öppen och att det skall var lätt att söka stöd. Råd o Stöd är öppna så kallade lågtröskelverksamheter dit enskilda kan söka sig. Barnavårdscentral, förskola och skola kan vända sig till eller hänvisa föräldrar och unga till råd- och stödmottagning. Om stöd till barn, unga och familjer bedöms som service sker behandlingen inom Råd och Stöd. Bedöms ett ärende allvarligare, om det finns misstanke om att ett barn far illa eller riskerar att fara illa, anmäler Råd och Stöd detta till socialförvaltningen som har hand om myndighetsutövning. Där utreds och beslutas om alla insatser i form av heldygnsvård. Inom Råd och Stöd görs inga utredningar och fattas inga formella beslut. Däremot förs statistik på vilka olika åtgärder som utförs. Uppfattningen i kommunen är att man med en riklig och differentierad öppenvård som erbjuds på ett tidigt stadium når grupper med olika behov som annars kanske inte skulle ha nåtts av . Den minskade byråkratin innebär att enskilda får hjälp snabbare. finns tecken som tyder på att placeringar av flickor och pojkar på hem för vård eller boende minskar. I har 150 lokala myndigheter (local autorithies) ansvar för social barn- och ungdomsvård och utbildning. De lokala myndig- heterna ligger på olika administrativa nivåer i olika delar av landet. Mindre kommuner (district councils) har inte ansvaret för dessa frågor utan ansvaret ligger i stället på den regionala nivån; county councils. I och i sex storstadsområden ligger ansva- ret på lokal nivå i så kallade boroughs eller metropolitan districts. I övriga landet förekommer att ansvaret ligger på unitary counicils som ligger på en nivå mellan lokal och regional nivå som i dessa fall saknas. I får kommuner endast företa sig sådant som uttryckligen är tillåtet i lag. Childrens Act 1989 började tillämpas och innehåller en omfattande reglering av bland annat den sociala barn- och ung- domsvården. Trots detta har det inträffat att barn inte fått hjälp, fallit mellan stolar och i värsta fall dött till följd av övergrepp och vanvård. Efter utredningar av dödsfallen arbetades ett förslag – - fram som fokuserar på fyra olika teman. För det första att stärka stödet till familjer och vårdare. För det andra att garantera nödvändiga insatser innan barn råkar i kris och skydda dem från att falla igenom skyddsnätet. För det tredje att undanröja problem med dåligt ansvarstagande och dålig samordning inom och mellan myndigheter och institutioner som har ansvar för barn. För det fjärde att tillförsäkra de som arbetar med barn god utbildning och goda villkor. Ett tillägg till Childrens Act antogs . Lagen omfattar bestämmelser om bland annat följande. Utökat samarbete mellan myndigheter som har ansvar för barn och informations- utbyte mellan dem. Inrättandet av en funktion som ungefär mot- svarar barnombudsmannen samt bestämmelser om lokalt utsedda tjänstemän med särskilt ansvar för barnfrågor och inrättande av särskilda lokala styrelser för att skydda barn och utöva tillsyn av familjehem. Varje barn eller ung som är i behov av stöd kan få gå igenom flera olika bedömningar och möta personer med olika professioner men riskerar ändå att bli utan rätt stöd. Slutsatsen har blivit att alla olika aktörer måste samarbeta och ha gemensamt fokus på att före- bygga snarare än att bota. Varje children´s services authority har skyldighet att upprätta överenskommelser med andra relevanta myndigheter och andra organisationer som har någon funktion som rör barn i myndighetens område. Myndigheter har en skyldig- het att samarbeta och de får bidra med olika resurser eller pengar. Varje children´s services authority är skyldig att upprätta en () för sitt område. Styrelsen skall ha representanter från den myndighet som upprättat den och från myndigheter med polis-, övervaknings-, Youth Offending Teams, hälso- och sjukvård-, ungdomsvårdsskole- eller fängelseverksamheter samt från the Children and Family Court Advisory and . Andra medlemmar kan ingå om de myndigheter som ingår kommer överens om det. En LSCB har till uppgift att samordna det arbete som utförs av de personer, myn- digheter eller organisationer som ingår i syfte att garantera och främja barns välfärd i området samt säkerställa att arbetet i de olika verksamheterna bedrivs effektivt. Utbildningsministern får förelägga lokala myndigheter att ut- arbeta och publicera en plan – Children´s and young people´s plans – som anger myndighetens strategi för att fullgöra sina upp- gifter vad avser barn och unga. Children´s trusts bildas i olika delar av . Där samlas stöd till barn och unga i ett område enligt en skyldighet i the Childrens Act att samarbeta så att deltagande verksamheter kan fokusera på att utveckla resultatet för alla barn och unga. På hemsida () presenteras 30 () olika children´s trusts som omfattar olika myndigheter och inriktar sitt arbete på olika grupper av barn. I har de cirka 400 kommunerna ansvar för social barnavård. Kommunerna utreder och beslutar om vilken insats ett barn skall få utom när det gäller tvångsvård som fylkesnämnden beslutar om. Många kommuner är dock för små för att kunna handlägga kom- plicerade barnevernsärenden. Kommunerna kan därför få stöd från ett barn-, ungdoms- och familjedirektorat som lyder under Barne- och familiedepartementet. På direktoratet finns sex avdelningar varav två ansvarar för barn- och familjevärn och har myndighets- kontor i fem regioner. Varje regionkontor har flera fackteam som är utplacerade i regionen. I finns sammanlagt 26 fackteam med fem till nio anställda som är psykologer, skolpedagoger och barnevernspedagoger (socionomer). Fackteamens uppgift är att hjälpa kommunerna med utredning och att lämna förslag på vilka insatser ett barn bör få. Kommunerna kan välja att vända sig till fackteamen eller låta bli. Det finns dock ekonomiska incitament för kommunerna att utnyttja fackteamen. Om en kommun väljer att i samråd med fackteamet besluta om en insats i exempelvis öppen- vård med MST kostar det kommunen () 11 000 NKR