sou · GTB381d3 · 2006-01-01 00:00:00 — Familjehemsvårdens mål om återförening med familjen var alltså svår att följa upp. kan vara ett tecken på en positiv utveckling men också att familjehemmet är mindre lämpligt. Många hemflyttningar tycks ske oplanerat vilket kan tyda på sammanbrott i placeringen. CUS forskningsrapport vid tonårsplaceringar – om ungdomar i fosterhem på institution. , Sallnäs och Khyle som skrivit rapporten (, , 2001) definierar tydliga sammanbrott som när vårdmiljön (fosterhemmet/institutionen) avbryter vården i strid med vad vill, när tonåringen rymmer eller vägrar att stanna kvar i vården vilket leder till att placeringen upphör – i strid mot vad vill och som när avbryter placeringar på grund av missnöje med vårdmiljön. Undersökningen omfattar 922 placeringar av 13–16-åringar . 30–av alla placeringar bröt samman . Antalet tydliga sammanbrott när det gäller olika typer av familjehem var för vanliga familjehem, för släktinghem, för nätverkshem, för före detta kontaktfamiljer och för jourhem. Av rapporten framgår således att sammanbrotten är vanligare i vanliga familjehem än i släktinghem. Risken för sammanbrott ökar när barnet har asociala beteendeproblem vid placeringen. Om en placering föregåtts av ett sammanbrott ökar risken för ett nytt. Däremot tycks risken för sammanbrott minska om familjehemmet ligger mer än från hemorten. Risken för sammanbrott vid familjehemsplacering är signifikant större för flickor än för pojkar. , B., , M., , Th., (2004) undersökte hur vanligt det var att barn i åldern 0–som flyttat hem till sina föräldrar återplacerades i vård. återplacerades i vård . Tonårsbarnen återplacerades i högre utsträckning än de yngre barnen. Det blev färre återplaceringar om barnet vistats i familjehem. Tonårspojkar som vistats på institution åter- placerades oftare än de övriga barnen (., , M., , Th. (2004) Återplaceringar av barn i dygnsvård (I): – hur vanligt är det? Socialvetenskaplig tidskrift nr. Utredning och insatser inom den sociala barn- och ungdomsvården I en studie analyserade m.fl. (2003) faktorer som kunde påverka risken för återplacering i familjehemsvården. Risken för återplaceringar ökade för de yngre barnen i åldern 0–om vårdtiden varit kort och om modern uppbar socialbidrag. Risken för återplacering minskade om modern var född i annat land. Risken för återplacering ökade också om modern vårdats på sjuk- hus för missbruk eller psykisk sjukdom. Risken för återplacering ökade för de äldre barnen i åldern 10–markant just för att de var tonåringar och om vårdtiden varit kort. Övriga faktorer hade svag inverkan på återplaceringen, (, B., Hjern, A. och , M., 2003) Återplaceringar i dygnsvård II, Vad ökar och minskar risken? Socialvetenskaplig tidskrift nr 1. Forskningen har inte lämnat något entydigt svar på frågan om varför brister finns i familjehemsplacerade barns skolgång. Det mest troliga har bedömts vara att flera faktorer samvarierar. Flera internationella studier lyfter fram socialvårdens oförmåga att hjälpa familjehemsföräldrarna och barn. kunskap om och planering av barns skolarbete var ofta begränsad. En brittisk studie visar att familjehemmen är osäkra på ansvars- och arbetsfördelning mellan familjehem och socialtjänst när det gäller barnets skolgång (Cliffe & Berridge 1991) samt att de anser sig ha dåligt stöd från i dessa frågor ( , 1990), , B., Socialvetenskaplig tidskrift nr 1 1998). I en kunskapsöversikt sammanställer och bedömer . , och (2004) vetenskapliga studier som berör familjehemsplacerade barn och deras utbildning. Författarna har studerat utvärderingar av tre olika typer av utbild- ningsprogram vars syfte är att förbättra utfallet av barnens skol- gång och konstaterar att utvärderingarna borde fokusera mer på utbildningsresultat. Enligt författarna skiljer sig inte de dåliga utbildningsresultaten för familjehemsbarn nämnvärt från barn med liknande bakgrund som lever med sina föräldrar. Många av dessa barn är dåligt förberedda och ofta belastade med olika typer av problem som i sin tur påverkar möjligheten till inlärning. Målen med insatserna och ansvarsförhållanden med socialtjänst och andra aktörer behöver tydliggöras för att bättre kunna hjälpa familje- hemsbarnen. Skolarbetet behöver fokuseras mer på inlärnings- processen. Stödet till familjehemsplacerade barn behöver vara lång- siktigt och ibland finnas kvar långt efter det att de blivit myndiga. och målet med insatserna behöver tydliggöras (. , , Educational risks and Utredning och insatser inom den sociala barn- och ungdomsvården interventions for children in care (2004), welfare, IMS). 8.5Hem för vård eller boende Till grund för avsnittet ligger bland annat en enkät som kommittén låtit SCB göra med 376 hem för vård eller boende varav svarat. Förhållandet mellan den kommunala social barn- och ungdomsvård och enskilda verksamheter behandlas i kapitel 10. Varje kommun har ansvar för att det finns tillgång till hem för vård eller boende för enskilda och familjer som behöver bo eller vårdas utanför det egna hemmet. Enligt 3 kap. 1 § socialtjänst- förordningen (2001:937) avses med hem för vård eller boende ett hem inom som tar emot enskilda för vård eller behandling i förening med ett boende. Om ett sådant hem drivs av ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller en enskild individ krävs dessutom att verksamheten bedrivs yrkesmässigt. I dessa fall får inte verksamhet bedrivas utan tillstånd från . Hem för vård eller boende bedrivs av kommuner och av enskilda. Enligt 12 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, LVU, skall för vård av unga som behöver stå under särskilt noggrann tillsyn finnas särskilda ungdomshem. Om socialnämnden har beslutat att den unge skall vistas i ett sådant hem skall anvisa plats i ett sådant hem. På särskilda ung- domshem vistas främst ungdomar som vårdas med stöd av LVU eller som dömts till sluten ungdomsvård men det förekommer även att ungdomar vårdas med stöd av socialtjänstlagen. Utredning och insatser inom den sociala barn- och ungdomsvården Det värsta är att kan du inget om droger så lär du dig allt på behandlingshemmet. Man känner sig skitosäker, får se folk skära sig, att ens saker försvinner. Det är sånt man får ta när man bor på behandlingshem. Dom tror att dom kan hjälpa oss men hur ska dom kunna hjälpa någon dom inte känner Kollektiv bestraffning Orättvist behandlad Personal saknar erfarenhet Personalen säger att vi ska känna oss trygga i deras miljö och att dom finns där men vad gör personalen när ett bråk uppstår mellan ungdomarna? Ur Dåligt med Behandlingshem, Rädda Barnens höringar 8.5.1Hem för vård eller boende – hur ser de ut har tidigare sammanställt en förteckning över lan- dets enskilda hem för vård eller boende. Någon nationell förteck- ning och statistik finns inte över samtliga verksamma behand- lingshem. En liknande förteckning ges ut i privat regi men den är inte fullständig. bad länsstyrelserna i en enkät uppge antalet enskilda och kommunala hem för vård eller boende som funnits i länen –2001. Det visade sig svårt att få in sådana uppgifter. Samtliga län kunde uppge hur många enskilda hem för vård eller boende som fanns eller funnits inom länet åren 1995–2001 men när det gällde de kommunala hemmen var kunskapen begrän- sad. beräknades 456 hem för vård eller boende drivna av Utredning och insatser inom den sociala barn- och ungdomsvården såväl enskilda som kommuner finnas (Tillsyn av behandlingshem för barn och ungdomar, RRV 2002:06) Av svaren på den enkät som kommittén gjort, som avsåg förhål- landena och besvarats av samtliga länsstyrelser fanns 447 tillståndspliktiga hem för vård eller boende. Antalet kommunala hem angavs vara 59–60 men en länsstyrelse kunde inte svara på frågan. Sammanlagt fanns således 506 hem för vård eller boende. drev 35 särskilda ungdomshem. beviljade länsstyrelserna 61 tillstånd för nya verk- samheter. Enligt den beräkning som gjorde efter en enkät till hem för vård eller boende fanns det, 72 hem för vård eller boende som hade mindre än fem platser, 205 hem som hade mellan fem till nio platser och 102 hem hade mer än tio platser (Sallnäs; Barnavårdens institutioner, Akademisk avhandling, 2000). fanns enligt länsstyrelsernas enkätsvar 76 mindre familjehemsliknande hem för vård eller boende. Av svaren på den enkät som SCB sänt till hem för vård eller boende framgår hur antalet platser fördelade sig mellan hemmen. Fler än 20 platser Utredning och insatser inom den sociala barn- och ungdomsvården Fler än 20 platser Det sammanlagda antalet platser på hemmen ökade med 82 från 1 241 till 1 323 . 8.5.2Kostnader för platser vid hem för vård eller boende Av rapporten vid tonårsplaceringar framgår att majo- riteten av platser på hem för vård eller boende kostade per dag i såväl offentliga () som privata () verksamheter. Avgifterna på hem som vände sig yngre barn kan ha varit annorlunda. var enligt svaren på SCB:s enkät avgiften lägre än per dag vid av hemmen och lägre än per dag vid av hemmen. uppgav i sin avhandling att av behand- lingshemmen hade en uttalad målgrupp. Ungdomar med psyko- sociala problem var den vanligast förekommande målgruppen där- efter kom ungdomar med relationsproblem och emotionella problem, skolproblem, psykiska problem, kriminalitet och miss- bruk. av behandlingshemmen uppgav att de inte arbetar med barn och ungdomar med psykiska problem och tog inte emot ungdomar som missbrukade. Uppgifterna är inhämtade genom en enkätundersökning (Sallnäs, M., Barnavårdens institutioner – framväxt, ideologi och struktur, 2000). Ansökningarna om tillstånd för att bedriva hem för vård eller boende avsåg verksamhet som riktar sig till pojkar och flickor i åldern 13–. Utredning och insatser inom den sociala barn- och ungdomsvården ningen på ansökningarna angavs av åtta länsstyrelser vara psyko- social problematik, av fyra kriminalitet och missbruk, av tre neuro- psykiatriska sjukdomar, av två relationsproblem, av två ungdomar som varit utsatta för sexuella övergrepp och två flickor som riskerar att utsättas för hedersrelaterat våld (Kommitténs enkät till samtliga länsstyrelser). De hem för vård eller boende som besvarat den enkät som genomförts av SCB har som målgrupper för verksamheterna svarat enligt följande: Som skadar sig själva Av det stora antalet svar framgår att de flesta av verksamheterna vänder sig till flera målgrupper i en mängd olika kombi- nationer. Av dessa verksamheter vänder sig till åldersgruppen 13–, till gruppen 16–och till de båda angivna åldersgrupperna. vänder sig till barn . De flesta eller av verksamheterna vänder sig till flickor och pojkar medan vänder sig till enbart pojkar och till enbart flickor. fick länsstyrelserna in 210 enskilda klagomål som gällde hem för vård eller boende. De typer av klagomål som läns- styrelserna anger som vanligast avser dels genomförande, insatser och metoder i vården, dels dåligt bemötande samt dels förestånda- rens lämplighet och personalens kompetens. Brister konstaterades vid av klagomålen och allvarliga brister vid av dem. Det är vanligt att socialnämnden, anhöriga och den som Utredning och insatser inom den sociala barn- och ungdomsvården placerats på en verksamhet klagar (Kommitténs enkät till samtliga länsstyrelser). 8.5.5Resultat och effekter av vård i hem för vård eller boende Syftet med att en flicka eller en pojke placeras på ett hem för vård eller boende bör framgå av vårdplanen. Precis som vid vård i familjehem är det svårt att mäta hur framgångsrik en placering varit. Här redovisas kortfattat uppgifter från två forsknings- rapporter som bland annat behandlar förutsättningarna för institu- tionsvården och konsekvenserna av den. Kunskapsöversikten Institutionsbehandling av ungdomar Av kunskapsöversikten Institutionsbehandling av ungdomar (, T., , 2003) framgår att det är möjligt att uppnå goda effekter med institutionsbehandling av ungdomar med allvarliga beteendestörningar, men det ställer stora krav på personal och institutionens organisation. Val av metoder och förändringsmål har betydelse men också ungdomens kontakt med sin familj, skolinsatserna och eftervården. Ungdomar med måttliga beteendeproblem löper stor risk att få ökade problem om de placeras tillsammans med ungdomar som har allvarliga beteendeproblem. Ungdomar med måttliga problem till- godogör sig vård i familjehemsliknande miljöer bättre. Enligt är kognitiv beteendeterapi den effektivaste behandlingen när det gäller ungdomar med allvarliga beteende- problem. Terapin bidrar till att förändra både deras beteende och tankemönster. Den ger dessutom träning i sociala och praktiska färdigheter. Bästa resultatet har nåtts på de institutioner där man använder sig av flera metoder eller multimodala modeller som ART (aggression replacement training). För att ungdomarna skall till- godogöra sig metoderna krävs att dessa anpassas till ungdomens förmåga och möjligheter att ta till sig information. Därför måste ungdomarna vara noggrant utredda liksom deras närmiljö. I behandlingen fokuseras inte bara på ungdomen utan även på om- givningen, det vill säga familj, skola, fritid och vänner. Det är viktigt att ge ungdomarna egen kontroll och visst inflytande över det dagliga livet inom gränserna för säkerhet och trygghet på Utredning och insatser inom den sociala barn- och ungdomsvården Bäst möjlighet att påverka ungdomskulturen har en enig personalgrupp på en öppen institution som har en gemensam uppfattning om hur beteendeproblemen skall förändras. De är också viktigt att ungdomarna fullföljer behandlingen och att sammanbrotten minimeras. En del av behandlingen kan ske utanför institutionen. Metoden botar inte ungdomen men hjälper dem till viss förändring. CUS forskningsrapport vid tonårsplaceringar – om ungdomar i fosterhem på institution. , Sallnäs och Khyle som skrivit rapporten (, 2001) och undersökt en grupp tonår- ingar som placerades på grund av problematiskt beteende. Med en snäv definition av sammanbrott bröt av alla placeringar samman . av alla placeringar på enskilda hem för vård eller boende havererade. I små verksamheter slutade mer än hälften av placeringarna med sam- manbrott men antalet sådana placeringar i materialet var få. Sammanbrott vid en föregående dygnsvårdsplacering är den bak- grundsfaktor som starkast verkar öka risken för sammanbrott vid placering i ett hem för vård eller boende. Andra faktorer som bedöms öka risken för sammanbrott är invandrarbakgrund hos tonåringen, asocialt beteende i barnets bakgrund samt missbruk bland de vuxna i barnets uppväxtmiljö. Dessutom anges som sådana faktorer att tonåringen utretts på ett § 12-hem men inte placerats där eller att han eller hon placeras på ett enskilt hem för vård eller boende och inte på en offentlig institution. För att beskriva den sociala barn- och ungdomsvårdens arbete med utsatta barn på ett strukturerat sätt kan man dela in arbetsproces- sen i utredning, insats, eftervård och kontinuerlig uppföljning. Med eftervård menar vi här det stöd en flicka eller en pojke kan behöva efter det att en placering men inte behovet av stöd och behandling upphört. Den forskning som finns tyder på att alla led i processen har betydelse för vårdens resultat. En bra utredning minskar exempelvis risken för att vården avbryts . Utredning och insatser inom den sociala barn- och ungdomsvården För att kunna göra en barnavårdsutredning och bedöma vilken insats som är lämplig för en flicka eller pojke behöver socialsekrete- raren ha både kunskap och erfarenhet. Det gäller såväl själva utred- ningsförfarandet som att bedöma vilket familjehem eller vilken institution som uppfyller behoven för ett visst barn. Är personal- omsättningen stor eller är kommunen liten med relativt sett få placeringar kan det vara svårt för personalen att utveckla tillräcklig erfarenhet. I avsnitt 8.1.2 redovisas uppgifter om brister i barnavårdsutred- ningar. Det gäller bland annat barnens möjlighet att komma till tals även om det är ett område där förbättringar konstaterats. Flickor och pojkars synpunkter kan ha betydelse vid bedömningen av vad som är rätt insats för dem. Bedömningen försvåras även när utred- ningarna har brister och är osakliga eller partiska något som risk- erar barnens rättssäkerhet. i har –2003 granskat barnavårdsutredningar ur ett barnperspektiv och konstate- rar att det fortfarande finns ett stort behov av att utveckla och för- bättra metod och dokumentation i barnavårdsutredningar. De anser att det är en för stor andel av utredningarna som inte ger en tillräckligt mångfacetterad bild av barnet och dess levnadsomstän- digheter för att skall kunna bedöma risken för att barnet utvecklas ogynnsamt och för att kunna identifiera behovet av stödinsatser. För den som behöver vård i familjehem eller i hem för vård eller boende skall utredningen leda fram till att en vårdplan upprättas. Det förekommer allt för ofta att vårdplan saknas eller upprättas först efter att ett barn placerats. Eftersom avsikten är att vård- planen skall bidra till att vården blir mer genomtänkt och ge möj- lighet för vårdnadshavare och äldre barn att ta ställning till vården är detta problematiskt. Vårdplanen behöver kompletteras med en behandlingsplan som mer i detalj beskriver hur vården skall genomföras och vilka delmål som skall uppnås. Såväl vård- som behandlingsplan är viktiga instrument för uppföljningsarbete men också för den som skall ge vården. Utan behandlingsplan blir det otydligt vad som rent konkret skall göras för att delmål och mål med vården skall uppnås. Utredning och insatser inom den sociala barn- och ungdomsvården När målet för heldygnsvården är nått bör vårdplanen revideras och ta upp hur barnets fortsatta stöd vid utslussning eller eftervård skall utformas. Bilden av hur detta fungerar är splittrad. Från att det fungerar tillfredställande till att det inte fungerar alls. Repre- sentanter för SiS-institutioner och hem för vård och boende hävdar att det är genom deras initiativ och inte socialnämndens som stöd när en placering avslutas kommer till stånd. Föreningar för familje- hemsvården beskriver problem som uppstår när barnet blir myn- digt och är i fortsatt behov av stöd och hjälp utan att planerat för det. Hur det än är, är det angeläget att utslussning och eftervård fungerar. som har ansvaret för vården kan i vårdplanen tydliggöra hur den skall utformas och vem som skall ge det stöd som flickan eller pojken behöver. När det gäller placeringar utanför hemmet skall alltså en plan upprättas för vården. Motsvarande regler saknas när det gäller fri- villiga öppenvårdinsatser. När det gäller utredda och beslutade insatserna i öppenvård måste en behandlingsplan anses vara ett lika nödvändigt och värdefullt instrument för att tydliggöra målet med behandlingen eller stödet som det är när ett barn är placerat i dygnsvård. Stödet eller behandlingen kan innebära ett stort ingrepp i ett enskilt barns och dess familjs liv. Insatsen har kommit till stånd för att barnet och familjen är i behov av stöd och hjälp. Planen behövs för kommunikation mellan socialnämnden och familjen samt för uppföljning och utvärdering av vården men också för att konkret beskriva hur insatserna skall genomföras. Pojkar eller flickor som får ingripande, kvalificerade och strukturerade öppenvårdsinsatser kan ha ett lika stort behov av vård och uppfölj- ning som den är placerad i heldygnsvård. bor fler barn i familjehem än på institution men det är svårt att finna platser till äldre barn. Sannolikt beror det till stor del på att det blivit allt svårare att rekrytera familjehem eller att efter- frågan på familjehem ökat till följd av fler placeringar. Familje- hemsvården skulle vara betjänt av att ha en bank av familjehems- föräldrar när det blir aktuellt med en placering. Skälet till att kom- muner inte har det är dels bristen på familjehem dels brister på utredningsresurser i kommunen. Det är ovanligt att kommunerna hinner med att skaffa sig en bank av potentiella familjehemsföräld- Utredning och insatser inom den sociala barn- och ungdomsvården rar och gör de det finns alltid en risk att familjehemmet vänder sig till en annan kommun med sin tjänst eftersom de troligen har tänkt sig ett placerat barn nu och inte . Det lönar sig alltså inte för en enskild kommun att försöka arbeta långsiktigt med rekryte- ringsfrågan. I sin rapport (2001/02:16) tar revisorer upp tre övergripande orsaker till att det blivit svårare att rekrytera familjehem – samhällsförändringar, att det blivit en mer krävande uppgift att vara familjehem och den ökade professionali- seringen. I begreppet samhällsförändringar ingår en allt högre för- värvsfrekvens bland kvinnor och familjers ökande beroende av två inkomster samt att familjer har allt mindre tid. När pojkar och flickor som placeras i familjehem har allt större vårdbehov ställs större krav på de familjer som skall ta emot dem och på den utbild- ning och det stöd familjen behöver för att klara av sin uppgift. Har ett familjehem inte möjlighet att få det stöd som familjehems- föräldrarna behöver är risken stor att de slutar. De familjehem som svarade på kommitténs enkät var dock till stor del nöjda med det stöd de fick men de som valt att inte bli familjehemsföräldrar eller slutat fångas inte upp i en sådan enkät. Personal inom den sociala barn- och ungdomsvården med erfarenhet av familjehemsplacer- ingar menar vid samtal att stödet till familjehemmen är den viktig- aste faktorn när det gäller möjligheten att rekrytera och behålla familjehem. Problemet med att hitta lämpliga familjehem kan få olika konse- kvenser för de barn och familjer som behöver ett. Långa tider för att rekrytera ett familjehem kan innebära att flickor och pojkar får bo kvar hemma alldeles för länge eller att barnet placeras på insti- tution eller i en öppenvårdsverksamhet utan att det motsvarar det egentliga behovet. Några barn placeras i familjehem långt ifrån hemorten och får inte möjlighet att ha kontakt med sitt nätverk på det sätt barnet skulle behöva. Det innebär att lagens intentioner, som närhetsprincipen och att kontakten med anhöriga skall främ- jas, inte går att infria. Andra faktorer som kan påverka viljan att bli familjehemsföräl- der eller kontaktperson är hur uppdragen påverkar rätten till för- måner från social- och arbetslöshetsförsäkring. Ett exempel är att ifrågasätter kontaktpersoners rätt till sjukpen- ning. Kassan har bedömt att engagemanget som kontaktperson eller kontaktfamilj visar på en viss förvärvsförmåga. En dom av Kammarrätten i (mål nr 480-03) där rätten bedömde att Utredning och insatser inom den sociala barn- och ungdomsvården insatsen som kontaktperson inte varit av den arten eller om- fattningen att den vara att jämföra med förvärvsarbete har av överklagats till Regeringsrätten. Målet är ännu inte avgjort. Jourhem är en oreglerad form av familjehem. Barnen vistas där som krävs för att utreda och bedöma deras fortsatta vårdbehov. Vistelsen är inte avsedd att vara stadigvarande och hemmet är inte utrett för att ta emot stadigvarande placeringar. I praktiken förekommer dock att placeringar i jourhem blir långa och kommunerna har olika praxis för hur barnen kan vistas där. När vårdanden av ett barn av tingsrätten förs över till familje- hemsföräldrarna upphör familjehemsplaceringen av barnet och , när barnet bor i en annan kommun, socialnämndens ansvar för barnet. Skulle barnet eller de särskilt förordnade vårdnadshavarna därefter behöva stöd och hjälp får de vända sig till hemkommunen. Bestämmelserna i 6 kap. 11 § socialtjänstlagen är ett undantag från regeln. Barnets föräldrar är även fortsättningsvis underhålls- skyldiga för barnet. När vårdnaden flyttas över till familjehems- föräldrarna blir de således inte försörjningsskyldiga för barnet utan socialnämnden får fortsätta att betala dessa vårdnadshavare skälig ersättning. Det ekonomiska åtagande nämnden gör, regleras i ett avtal mellan den nämnd som placerat barnet och de nya vårdnads- havarna. Någon möjlighet att därutöver stödja familjehemmet och följa barnets utveckling finns inte.