sou · GTB395 · 2006-01-01 00:00:00 — Enligt uppfinnaravtalet är det tillräckligt för en exklusiv förvärvs- rätt att uppfinningen faller inom ramen för en anställds tjänst eller särskilda uppdrag (§ 1 första stycket). Forskares ovillkorliga rätt att publicera forskningsresultat Det är en given utgångspunkt för utredningens överväganden kring övertagandealternativet att en sådan rättslig reglering inte får äventyra den akademiska friheten. En väsentlig del av denna frihet är inte bara den i högskolelagen föreskrivna rätten att själv välja föremålet för sin forskning utan även rätten att fritt publicera resultaten av den egna forskningen. Forskarens rätt att själv avgöra när forskningsresultatet skall publiceras kan också vara garanterad genom upphovsrättslagen, eftersom en forskares presentation av uppgifter om gjorda uppfinningar kan vara skyddad som ett litterärt verk. Ur ett strikt ekonomiskt perspektiv kunde det visserligen diskuteras om det är rimligt att en anställd forskare vid högskolan skall ha möjlighet att hindra patentering av en kanske kommersiellt intressant uppfinning. Det är också uppenbart att utan patentering är det nästan omöjligt att attrahera riskkapital. Men det finns inga säkra belägg för att patentering som sådan leder till ett ökat nyttig- görande eller till en snabbare samhällsutveckling. Det är dessutom också ett samhällsintresse att forskaren har en möjlighet att själv bestämma över publiceringen av sina forskningsresultat, eftersom en livskraftig forskning och spridning av forskningsresultat är något som för samhället framåt. För den som tar anställning som lärare är sannolikt den akademiska friheten ett högst väsentligt inslag i anställningsförhål- landet och kanske den avgörande orsaken till att man sökt sig till Ett ökat nyttiggörande av högskoleforskningen Därför framstår det som centralt för utredningen att den anställde forskaren alltid måste kunna förbehålla sig rätten att publicera uppgifter om uppfinningen som forskaren finner lämpligt. Som framkommit i avsnitt 4 har en liknande position intagits i bland annat och . Konsekvensen av att forskaren väljer att ha sin fulla publicerings- frihet i behåll, blir att möjligheterna till patentering av en sådan uppfinning är osäkra. Ett förbehåll om fri publiceringsrätt innebär att forskaren avstår från att ge högskolan rätt att överta och kommersialisera uppfinningen. För det offentliggörande som avses, och som handlar om att i ett vetenskapligt sammanhang och med ett vetenskapligt syfte, t.ex. i vetenskapliga tidskrifter eller vid s.k. affischering eller föredrag vid vetenskapliga konferenser m.m., har utredningen valt att använda begreppet publicera. Däremot saknas det skäl att låta en önskan om offentliggörande genom en patentansökan förta arbetsgivarens rätt till ett förvärv. En ansökan om patent från forskarens sida bör därför betraktas som ett underförstått återtagande av publicerings- rätten. Om forskaren beslutar sig för att söka patent på en uppfin- ning, som arbetstagaren i sin anmälan till arbetsgivaren förbehållit sig rätten att publicera, bör arbetsgivaren alltjämt ges möjlighet till ett exklusivt förvärv av rättigheterna till uppfinningen. För sådana arbetstagare som utan att vara lärare utför forsk- ningsuppgifter har rätten till publicering sannolikt inte samma stora betydelse. Det skulle visserligen tala mot att göra förvärvs- rätten till deras uppfinningar beroende av möjligheten till publicering. Men enligt utredningens uppfattning skulle det skapa stora gränsdragningsproblem, om arbetsgivarens förvärvsmöjlig- heter regleras på ett annat sätt för sådana arbetstagare än för dem som formellt sett är lärare. De arbetstagare som utför forsknings- uppgifter vid högskolan är nämligen tillsammans med lärare delaktiga i en uppfinning på ett sätt som gör dem till meduppfinnare. Eftersom det som sagt inte går att patentera en uppfinning om en av uppfinnarna publicerar uppgifter om uppfin- ningen, framstår det som meningslöst att inte låta såväl lärare som övriga arbetstagare som utför forskningsuppgifter omfattas av möjligheten att förbehålla sig en rätt till publicering. Detta är också bäst förenligt med upphovsrätten. Ett ökat nyttiggörande av högskoleforskningen Avtal om uppskjuten publicering Som framkommit har valet av tidpunkten för publiceringen respektive patentansökan stor betydelse för högskolans möjligheter att kunna nyttiggöra forskningsresultat. Som vidare framgått av avsnitt 2.9 och 2.12 behöver publicering och patentering inte stå i motsatsförhållande till varandra. PRV har skyldighet att hemlighålla en ny patentansökan. Inget hindrar således sökanden från att själv publicera innehållet i patentansökan så snart den gjorts. Eftersom det normalt finns ett gemensamt intresse av att forskningsresultat inte bara uppmärksammas vetenskapligt utan också, när så är möjligt, kan nyttiggöras av samhället i stort samt kommer både läraren och lärosätet till godo, anses den kortare för- dröjning som kan föranledas av en eventuell patentansökan vara acceptabel. I SOU 1998:128 föreslog av den svenska forskningspolitiken (Forskning 2000) en avtalslösning där forskare och högskola skulle komma överens om möjligheterna att avvakta med publicering av forskningsresultat till dess en patentansökan kunnat lämnas in. Det är därför betydelsefullt att den föreslagna regleringen av högskolans övertaganderätt till arbetstagares uppfinningar är dispositiv, och bestämmelserna kan sättas åt sidan genom avtal mellan högskolan och forskarna. Enskilda högskolor kan därmed, om de så önskar, träffa avtal med forskarna som innebär att dessa accepterar att skjuta upp publiceringen av forskningsresultatet för att möjliggöra patentering. En sådan avtalslösning ökar högskolans möjligheter att genom en patentan- sökan säkerställa möjligheterna till kommersialisering, som den säkrar forskarens publicering . Den lösning utredningen har föreslagit innebär inte något rättsligt hinder för att arbetstagaren överlåter uppfinningen, trots ett förbe- håll om rätt till publicering. En arbetstagare har emellertid en lojalitetsplikt mot arbetsgivaren. Arbetstagarens kringgående av bestämmelserna – genom att först förbehålla sig publicering, och sedan utan arbetsgivarens vetskap kommersialisera uppfinningen – kan ses som ett illojalt handlande mot arbetsgivaren. Ett sådant handlande kan leda till konsekvenser av arbetsrättslig natur. Ett ökat nyttiggörande av högskoleforskningen slutning till lojalitetsplikten finns det också anledning att kort beröra frågan om högskolans möjlighet att överta en uppfinning sedan arbetstagaren slutat sin anställning. I uppfinnarlagen finns det en presumtion för att en uppfinning, som patentsöks efter en anställnings upphörande, i vissa fall kan förvärvas av arbetsgivaren (se 7 § första stycket). Bestämmelsen rör forsk- ningsuppfinningar enligt 3 § första stycket uppfinnarlagen. Syftet med bestämmelsen i uppfinnarlagen är att motverka att arbetstagaren slutar sin anställning och tar med sig en uppfinning, som till väsentliga delar skapats i det tidigare anställnings- förhållandet till en ny arbetsgivare. Det framhölls i motiven till uppfinnarlagen att regeln var särskilt viktig inom den offentliga sektorn, eftersom statliga myndigheter inte på samma sätt som privata arbetsgivare genom avtal kunde förhindra sådana förfaranden. Samma skäl som anförts till stöd för regeln i uppfinnarlagen kunde motivera en motsvarande reglering för uppfinningar vid högskolan. Den verksamhet som förekommer vid högskolan skiljer sig dock väsentligt från verksamheten i näringslivet och vid affärs- drivande verk. Även om högskolan får till uppgift att nyttiggöra uppfinningar kvarstår dessa skillnader. De grundläggande syftena bakom högskolans verksamhet är inte att vara en kommersiell aktör på marknaden för utnyttjandet av immateriella rättigheter. Sammantaget har utredningen därför inte funnit anledning att före- slå en reglering som motsvarar den i uppfinnarlagen. 7.3.4Anmälan och dess innehåll Utredningens förslag: En anmälan av en uppfinning skall vara skriftlig och innehålla uppgift om arbetstagaren förbehåller sig rätten att publicera uppgifter om uppfinningen. Vidare skall det anges i anmälan om patent har sökts. Skälen för utredningens förslag: Eftersom en anmälan om patenterbara uppfinningar enligt den nya lagen skall ligga till grund för högskolans beslut att inträda som rättsinnehavare till upp- finningen eller inte, är det av central betydelse att anmälan är så pass fullständig, lättbegriplig och överskådlig att den skapar ett gott underlag för ett sådant beslut. Anmälan måste innehålla till- räckligt mycket information om uppfinningen för att det skall vara Ett ökat nyttiggörande av högskoleforskningen möjligt att bedöma dess karaktär och värde. Även av dokumenta- tionsskäl är det lämpligt att föreskriva att underrättelsen skall ske skriftligt. För att tillgodose högskolans behov av en anmälan med ett så fullständigt beslutsunderlag som möjligt har utredningen föreslagit att ett skriftlighetskrav tas in i lagtexten (se avsnitt 7.1.2). Vid införande av en helt ny lag för en viss arbetstagar- kategori möter det inte heller några egentliga problem att införa ett formkrav, som visserligen inte har någon formell motsvarighet i bestämmelserna för andra arbetstagare men efterlevs i praktiken även beträffande sådana. Utredningen har funnit att det inte är meningsfullt eller möjligt att detaljerat i lag ange vilken information om uppfinningen som lämpligen bör lämnas i anmälan. I stor utsträckning beror omfatt- ningen av den nödvändiga informationen på omständigheterna i det enskilda fallet. Behovet av information om uppfinningen varierar också påtagligt från teknikområde till teknikområde. En uppfin- ning inom det mekaniska området kan vara enklare att kortfattat beskriva och åskådliggöra än en uppfinning inom bioteknik- området. För att skapa mesta möjliga klarhet beträffande rättighetsfrågor av olika slag har utredningen i avsnitt 7.2.3 framhållit att en ren anmälan måste, utöver en summarisk beskrivning av uppfinningen, innehålla vissa grundläggande faktiska uppgifter som: vilka eventuella meduppfinnare som finns, vilken befattning forskaren har, till vilken institution forskaren är knuten och till vilket forsk- ningsområde uppfinningen kan hänföras. I det här aktuella övertagandealternativet är det dessutom nödvändigt att beskriv- ningen innehåller tämligen utförliga uppgifter om uppfinningen, eftersom högskolan måste förses med ett tillräckligt bra underlag för att kunna bedöma om det är fråga om en uppfinning som man önskar förvärva. Utredningen förutsätter dock att det vid hög- skolorna tas fram närmare formulär, anvisningar och manualer för vad en underrättelse kan och bör innehålla, som är anpassade till respektive högskolas skilda forskningsområden. Som nämnts har utredningen valt att i lagen ställa krav på att förbehåll om publicering anges i anmälan. Vidare har utredningen föreslagit att forskaren i en anmälan enligt den nya lagen skall ange om uppfinningen är patentsökt. Det är väsentligt att arbetsgivaren får denna information för att också kunna bedöma om ett förvärv kan vara av intresse mot bakgrund av hur ansökan är utformad. Ett ökat nyttiggörande av högskoleforskningen ligger då också i sakens natur att forskaren bör ersättas för sina ansökningskostnader. Det skall i sammanhanget understrykas att den tidsfrist, som ger lärosätet möjlighet att utvärdera uppfinningen och överväga ett förvärv, inte börjar löpa förrän en godtagbar underrättelse har lämnats, dvs. en anmälan som ger ett fullgott beslutsunderlag för högskolan i förvärvsfrågan. Verkan av ett publiceringsförbehåll Utredningen har föreslagit att högskoleforskaren i anmälan skall ange om denne förbehåller sig rätten att publicera information om uppfinningen. Bestämmelsen återspeglar den grundläggande principen om forskningens frihet och forskarens möjlighet att motsätta sig kommersialisering/överlåtelse med hänvisning till intresset av vetenskaplig publicering. Verkan av att arbetstagaren förbehåller sig en rätt till publicering blir att arbetsgivaren inte med stöd av lagen kan överta upp- finningen. Eftersom verkningarna av förbehållet är av stor betydelse, är det viktigt att arbetstagaren klart ger uttryck för sin vilja. En anmälan får exempelvis bindande verkan i den meningen att arbetstagaren inte kan återkalla ett avstående från sin publiceringsrätt under den frist arbetsgivaren har för att bedöma om ett förvärv av uppfinningen skall ske. Om arbetsgivaren inte av anmälan klart kan utläsa om arbetstagaren avstår från publicering, måste arbetsgivaren enligt utredningens uppfattning klarlägga detta. Oklarheter bör nämligen tolkas som att arbetstagarens önskan har varit att behålla sina möjligheter att publicera uppgifter om uppfinningen i ett vetenskapligt sammanhang. Däremot kan parterna givetvis alltid på frivillig väg träffa en överenskommelse om att arbetsgivaren skall överta uppfinningen även om det finns ett förbehåll om publicering. Detta följer redan av att den förslagna lagen i nu aktuellt avseende är dispositiv. Ett ökat nyttiggörande av högskoleforskningen Utredningens förslag: Arbetstagaren skall utan dröjsmål anmäla en patenterbar uppfinning till arbetsgivaren. I den nya lagen införs det bestämmelser om att arbetsgivaren från mottagandet av anmälan om en patenterbar upp- finning skall meddela arbetstagaren om sin önskan att förvärva uppfinningen. Lämnas inget meddelande , har arbetsgivaren ingen rätt till uppfinningen med stöd av lagen. Under den aktuella tidsfristen är arbetstagarens förfoganderätt över uppfinningen begränsad. Skälen för utredningens förslag: Enligt uppfinnarlagen skall en arbetstagare utan dröjsmål till arbetsgivaren anmäla en patenterbar uppfinning, vars utnyttjande faller inom arbetsgivarens verksam- hetsområde (se 4 §). Efter mottagande av anmälan har arbets- givaren på sig att utreda om och, i förekommande fall, i vilken omfattning arbetsgivaren önskar utnyttja den lagstadgade rätten att förvärva uppfinningen (se 5 § uppfinnar- lagen). Arbetstagarens anmälningsskyldighet uppkommer i och med att uppfinningen har gjorts och förutsätter någon form av insikt om att den uppfinning som skapats (sannolikt) är patenter- bar. Att hitta en exakt tidpunkt för när detta sker eller borde ske är naturligtvis inte möjligt. Uppfinnarlagen är tillämplig på uppfinningar inom vitt skilda områden och inom såväl statlig som privat sektor. Arbetstagarens skyldighet att utan dröjsmål anmäla patenterbara uppfinningar till arbetsgivaren, och arbetsgivarens frist för att bedöma och besluta om rättsförvärvet av den anmälda upp- finningen, har bestämts med hänsyn till att skilda förhållanden kan gälla på de arbetsplatser som omfattas av lagen. Enligt utredningens bedömning saknas det skäl att betrakta högskoleuppfinningar som i något relevant avseende annorlunda än uppfinningar som faller under uppfinnarlagens tillämpningsområde. Arbetsgivarens skyldighet att fatta beslut i förvärvsfrågan En väsentlig skillnad mellan dagens högskola och de företag och myndigheter som regelmässigt bedömer värdet av arbetstagares anmälda uppfinningar är att högskolan saknar ett system för att ta Ett ökat nyttiggörande av högskoleforskningen emot anmälningar av detta slag och föra resonemang utifrån forsk- ningsresultats/uppfinningars kommersiella gångbarhet. Just avsaknaden av en ändamålsenlig organisation för att kunna bedöma den kommersiella potentialen hos uppfinningar har av många betraktats som ett tungt vägande skäl för att inte avskaffa lärar- undantaget och ge högskolan rätt och möjlighet att förvärva rättig- heterna till uppfinningar. Som framhållits i inledningen till avsnitt 7 innebär ett avskaffande av lärarundantaget med möjlighet för hög- skolan att överta rättigheterna till anställda forskares uppfinningar att ett system för kompetent värdering av uppfinningars kommer- sialiserbarhet måste inrättas internt vid högskolan, i den mån ett sådant inte finns, eller externt inom någon organisation/myndighet för detta ändamål (jfr härtill den kritik som framförts vid utvärderingen av det danska systemet i avsnitt 4.5). Oavsett hur ett sådant system kan komma att se ut, har utred- ningen svårt att se annat än att en frist från mot- tagande av anmälan om den patenterbara uppfinningen bör vara tillräcklig för att högskolan skall kunna få det underlag som krävs för en välavvägd bedömning av om övertaganderätten bör utnyttjas. Högskoleuppfinningarna torde inte vara mer komplicerade att analysera och värdera än sådana uppfinningar som skapas i offentlig eller privat regi och som uppfinnarlagen är tillämplig på. finns det många omständigheter som generellt talar för kortare frister än de som gäller enligt uppfinnarlagen. Uppfinningar tas fram i en helt annan takt än tidigare och konkurrensen mellan skilda uppfinnares lösningar av aktuella problem har skärpts. Där- till kommer att förutsättningarna för att överföra information och möjligheterna att jämföra teknik, utföra nyhetsgranskningar etc. är totalt annorlunda än när uppfinnarlagen kom till respektive när uppfinnaravtalet slöts. Det skall visserligen inte bortses från att det kan finnas goda argument för att ha en ordning som så nära som möjligt ansluter till den som gäller för andra arbetstagare enligt uppfinnarlagen, och det kan finnas ett egenvärde i att anställda med forskningsuppgifter eller med arbetsuppgifter som regelmässigt kan resultera i forsk- ningsresultat av olika slag behandlas lika, oavsett var och av vem de är anställda. Men det finns också övervägande fördelar med att rimligt begränsa tiden för att fatta beslut om ett eventuellt övertagande av just en högskoleuppfinning. För det första råder det en hård konkurrens vid högskolan om att komma först med en kanske epokgörande uppfinning och bli Ett ökat nyttiggörande av högskoleforskningen känd och erkänd. För det andra finns det genom det öppnare informationsflödet mellan högskoleforskare större risker för informationsläckor inom den världen än inom företagsvärlden. Risken för att den patenträttsliga nyheten går förlorad i högskole- miljön är därför särskilt stor om ett förfarande tillåts dra ut . För det tredje finns det inom akademin trender och mode- områden, som gör att många forskargrupper ofta sysslar med liknande problem . Det är dessutom viktigt att inom rimlig tid ge forskarna själva möjlighet att utnyttja de uppfinningar som högskolan beslutar sig för att inte överta, antingen genom att finna en kommersiell intressent eller genom att publicera uppfin- ningen. Detta är normalt möjligheter som andra anställda forskare inte har. Utredningen har sammanfattningsvis ansett att en frist både är väl motiverad och bör vara tillräcklig. Det förtjänar avslutningsvis att påpekas att det beslut högskolan fattar, dvs. att förvärva eller inte förvärva en uppfinning inte skulle gå att överklaga enligt den nuvarande lydelsen av 12 kap. 4 § högskoleförordningen. Utredningen har inte funnit någon anled- ning att öppna för möjligheten att i förvaltningsrättslig ordning överklaga beslut kring förvärv av en uppfinning. Arbetsgivarens rätt att förvärva en uppfinning som först undantagits genom arbetstagarens publiceringsförbehåll En tänkbar situation är att arbetstagaren i anmälan förbehåller sig rätten att publicera uppgifter om uppfinningen – forskaren kanske har gjort ett generellt publiceringsförbehåll i samband med sin anställning – och därmed omintetgör arbetsgivarens möjligheter att förvärva uppfinningen. när ett intressant forskningsresultat kommit till, kanske forskaren ändrar sig och själv ansöker om patent på uppfinningen. Eftersom syftet med den föreslagna nya lagen är att högskolan skall ha rätt att förvärva patenterbara upp- finningar som har kommit till vid högskolan, och som har visst samband med högskolans verksamhet och arbetstagarens anställ- ning, har utredningen funnit att högskolans övertaganderätt även bör omfatta sådana uppfinningar som först undantagits genom publiceringsförbehåll men patentsöks. För att säkerställa att hög- skolan kan utöva denna rätt har utredningen föreslagit att arbetsta- garen i sådana situationer skall vara skyldig att som Ett ökat nyttiggörande av högskoleforskningen patentansökan inges skicka en underrättelse om detta till arbets- givaren. Sedan arbetsgivaren mottagit underrättelsen om patentansökan börjar fristen att löpa. Under denna frist skall arbetsgivaren besluta sig för om arbetsgivaren vill förvärva uppfin- ningen eller inte. Det saknas skäl att ha en annan tidsfrist för arbetsgivarens beslut om förvärv i dessa fall än vad som gäller i normalfallen. Arbetstagarens förfoganderätt över uppfinningen under löpande tids- frister Under den frist då arbetsgivaren skall utvärdera arbetstagarens uppfinning och fatta beslut om förvärv är det viktigt att arbetstagaren inte förfogar över uppfinningen på sätt som skulle kunna skada arbetsgivarens möjligheter att i ett senare skede patentera och nyttiggöra/kommersialisera uppfinningen. Utred- ningen har därför valt att föreslå inskränkningar i arbetstagarens förfoganderätt över uppfinningen . Arbetstagaren får inte offentliggöra uppfinningen eller sprida information om den på sådant sätt att den kan komma att utnyttjas av någon annan än arbetsgivaren. Det enda förfogande som arbetstagaren får vidta är att söka patent på uppfinningen. Om det utnyttjas, skall arbets- tagaren som patentansökan inges lämna en skriftlig underrättelse om ansökan till arbetsgivaren. Som nämnts skall arbetsgivaren ha en möjlighet att förvärva en uppfinning om ett publiceringsförbehåll efterges genom att arbets- tagaren söker patent på uppfinningen. I en sådan situation finns det inget vägande skal för att arbetstagaren skall vara förhindrad att offentliggöra uppgifter om uppfinningen, eftersom den redan skyddas av en patentansökan. Visserligen kunde det tänkas att arbetsgivaren ville ändra något i ansökan eller kanske återkalla den innan den blivit offentlig för att ge in en ny omformulerad ansökan. Men utredningen har inte funnit att dessa skäl väger så tungt att de helt skall hindra ett offentliggörande från arbetstagaren sida. Däremot får arbetstagaren inte förfoga över uppfinningen genom att överlåta den eller på annat sätt förfoga över den under fristen. Ett ökat nyttiggörande av högskoleforskningen Motiven bakom att införa en anmälningsskyldighet med efter- följande möjlighet för högskolan att förvärva rättigheterna till forskningsresultat är ett ökat tillvaratagande och nyttiggörande av forskningsresultat samt i förlängningen ökad tillväxt. Som fram- hållits i avsnitt 1.1 och 7.1.3 ser utredningen det som en nödvändig förutsättning för att dessa mål skall kunna förverkligas att alla som berörs av sådana frågor vid högskolan får utbildning i grund- läggande avtalsrätt, offentlighetsprincipen och sekretess- bestämmelser i anslutning till forskning, förutsättningar för patentering etc. (jfr avsnitt 8.2). Genom medvetandegörande och utbildning i sådana frågor kommer en värdering av forsknings- resultat som tagits fram vid högskolan att bli ett naturligt led i verksamheten och förhoppningsvis leda till att resultaten i ökad utsträckning kommer samhället i dess helhet till godo. 7.3.6En skyldighet att effektivt nyttiggöra förvärvade uppfinningar Utredningens förslag: I den nya lagen införs en bestämmelse om att arbetsgivaren skall vidta effektiva åtgärder för att över- tagna uppfinningar skall nyttiggöras inom skälig tid. Om sådana åtgärder inte vidtas, har arbetstagaren rätt att återfå rättig- heterna till uppfinningen, om högskolan fortfarande äger dessa, eller, i fall då högskolan avyttrat rättigheterna, krav på ersätt- ning. För att arbetstagaren inte skall förlora möjligheten att väcka talan om återgång av rättigheterna till uppfinningen eller om ersättning, måste arbetstagaren från arbetsgivarens förvärv skriftligt meddela arbetsgivaren att denne inte vidtagit effektiva åtgärder med uppfinningen.