sou · GTB366d2 · 2006-01-01 00:00:00 — I likhet med andra undersökningar visar också studien att deltidsarbetande har en sämre arbetsrelate- rad hälsa än heltidsarbetande och löper större risk att hamna i sjuk- skrivning jämfört med heltidsarbetande.112 En stor del av de deltids- arbetande finns inom kommuner och landsting. Sjukfrånvaron och deltidsarbetet är allvarliga hot mot kvinnors möjligheter att uppnå samma ekonomiska självständighet som män. Hur kan staten bidra till strukturförändringar i arbetslivet? Utredningen bedömer att statens insatser för att minska sjukfrån- varon främst utgjorts av individinriktade åtgärder riktade mot sjuk- skrivna. Men staten bör även bidra till strukturförändringar som kan främja ett högre arbetsutbud och bättre hälsa. Sådana insatser har gjorts tidigare. 112 (2005). Se även (2005). tillsattes Arbetslivsfonden med uppdrag att bidra till förnyelse i arbetslivet, medverka till bättre arbetsmiljöer, sänkt sjukfrånvaro och färre förtidspensioner. Fonden vände sig till hela arbetsmarknaden med inriktningen att ge arbetsgivare stöd för rehabilitering av långvarigt sjuka, sänka sjukfrånvaron och att investera i bättre arbetsmiljö. Fonden beräk- nade att de nådde ut till 25 000 arbetsplatser med stöd till s.k. arbetsplatsprogram som låg till grund för förändringsarbetet och för medfinansieringen från fondens sida.113 Finansieringsgraden kunde variera beroende på typ av förändringsarbete, där projekt som syftade till förändringar av arbetsorganisation kunde rendera hög finansiering. Arbetslivsfonden strävade efter att fungera som bollplank åt arbetsplatserna, att bidra i skapandet av en bra utveck- lingsorganisation och utvecklingsprocesser.114 Förändringsarbetet skulle bäras av den arbetsplats som skulle förändras och fonden skulle fungera som stöd i en sådan process.115 Trots att Arbetslivs- fonden vände sig till hela arbetsmarknaden visade resultatet att av de medel fonden fördelade gick till den privata sektorn. De erfarenheter som finns att hämta från Arbetslivsfonden, lik- som från exempelvis , bör kunna ligga till grund för en ny jämställdhetsinriktad satsning på kvinnodominerade arbetsplatser. Behov av strukturförändringar finns både inom kvin- nodominerade arbetsplatser i den privata sektorn och i den offent- liga sektorn. Vi anser emellertid att det finns skäl att i ett första skede fokusera på den offentliga sektorn och på de kvinnodomine- rade arbetsplatser där behovet av strukturförändringar är stort och sjukskrivningstalen liksom deltidsarbetet är störst. Delegation för hälsa och heltid i välfärdssektorn Vi föreslår att Delegationen för hälsa och heltid i välfärdssektorn inrättas. Huvudsyftet med delegationen skall vara att stödja ett för- nyelsearbete i kommuner och landsting och därmed stärka kvin- nors möjlighet till ekonomisk självständighet genom att öka kvin- nors arbetsutbud. Ökad hälsa och heltidsarbete står i fokus. På nationell nivå skall delegationen samarbeta med den löneskill- nadsutredning vi föreslår. 113Arbete i utveckling – på kvinnors vis (1995). 115HELA-projektet som tidigare refererats (i avsnittet om deltid) förefaller ha ett liknande upplägg. vara att föreslå en långsiktig strategi för hur man, med olika medel, kan minska löneskillnaderna mellan kvinnor och män. Löneskill- nadsutredningens kunskaper skall komma delegationens arbete till del, men delegationens arbete och de erfarenheter som genereras från projekten på lokal nivå skall också kunna utgöra underlag för löneskillnadsutredningens förslag. På så sätt kan delegationen fun- gera som ett slags experimentverkstad för löneskillnadsutred- ningens arbete. På lokal nivå skall förändringsarbetet grundas i en gemensam syn mellan arbetsgivare och arbetstagarorganisationer kring vilka struk- turförändringar som behöver genomföras. Många kommuner har redan inlett olika former av förändringsarbete. Delegationen kan både bidra som ytterligare stöd i sådant utvecklingsarbete eller bidra till att utvecklingsarbete initieras. Erfarenhetsutbyte skall vara en del i delegationens arbete. Skäl till att inrätta en delegation är att det bidrar till möjligheten att fokusera på uppdraget och minskar risken för att arbetet hämmas av myndighetskulturer eller regelverk som vuxit fram för andra ändamål. Vidare innebär det att skapa en bred plattform där staten tillsammans med parterna, andra organisationer samt enskilda fors- kare eller praktiker kan samarbeta kring uppdraget. Delegationen skall ledas av en ordförande och i övrigt bestå av ledamöter från kommuner och landsting, från fackliga organisationer, forskare, arbetsmiljöexperter och företrädare för myndigheter. Ett sekretariat med experter på både nationell och regional nivå kopplas till delegationen. Delegationens uppgift skall vara att utifrån delegationens syfte bevilja medel till utvecklingsprojekt som initieras och drivs av kom- muner och landsting. Utvecklingsprojekten skall vara nyskapande och ha en bred förankring. De skall syfta till långsiktiga och bestå- ende resultat i det kommunala arbetslivet. Projekten kan röra: förbättring av arbetsmiljö och utveckling av arbetsorganisation, skapandet av förutsättningar för anställda att gå från deltid till heltid, utveckling av lönestrukturer och karriärvägar. vårpropositionen aviseras en resursförstärkning till kom- munerna. Vad syftet med resursförstärkningen är lämnas inga när- mare besked om, men utfästelsen ställs i anslutning till en erinran om överenskommelsen mellan partierna (121-punktsprogramemt) att bidra till höjning av kvinnolönerna i kommunerna. Ett gott kommunalekonomiskt läge är en förutsättning för att kommunerna skall kunna höja löner. Men utredningen anser att satsningar på arbetslivsutveckling som bidrar till att minska sjuk- frånvaron och öka arbetsutbudet även kan ha positiv bety- delse för löneutvecklingen och för löneskillnaderna. Att minska sjukfrånvaron och deltidsarbetet är centralt. Utifrån diskussionen kring ett kommunalt lönesatsningsstöd (se avsnittet om löne- skillnader), bedömer utredningen att en delegation kan vara en mer effektiv användning av resurserna i det korta perspektivet. Det skall också framhållas att användning av medel som leder till en hållbar och långsiktig förnyelse av arbetslivet kan innebära återbäring till både stat och kommuner i form av minskade kostnader för sjuk- frånvaro och ökade skatteintäkter till följd av ökat arbetsutbud. , (2000) Att återställa ordningen. Könsmönster och förändring i arbetsorganisationer. , (2000) Varför har kvinnor högre sjukfrånvaro? i SOU 2000:121, bilaga 5. , (2004). Den könssegregerade arbetsmark- naden – samband med sjukdom i SOU 2004:43, bilaga 9. Arbete i utveckling – på kvinnors vis (1995) Slutrapport från Arbets- livsfondens ALFA Q program. , och , (2004) Hur kommer det sig att män anställs på vissa arbetsplatser och kvinnor på andra? i et al. (red.) Familj och arbete – vardagsliv i förändring. Översyn av föräldraförsäkringen. Stärkt rätt till heltidsanställning Tillsynsansvar över jämställdhetslagen – en uppgift för länsstyrelserna? Ds 2001:64 Ändrad ordning. Strategisk utveckling för jämställdhet. Ds 2004:16 Drivkrafter för minskad sjukfrånvaro. , , (1997) Lönepolitik, lönespridning och löneskillnader mellan män och kvinnor i SOU 1997:136 Kvinnors och mäns löner – varför så olika. , (2003) Deltidsarbetslöshet – en forskningsöversikt utifrån aktuell forskning och statliga utredningar. , Arbetslivsrapport nr. , (2001) Med kluven tunga: LO och genusord- ningen. Hogstedt, Ch. (red.) (2004) Den höga sjukfrånvaron – sanning och konsekvens. (2004) Rapport från en myndighets- samverkan mellan , . (2005) av smärta och besvär. En rapport om kommunalarnas arbetsmiljö och hälsa 1988 – 2003. (2004). Lag & Avtal. Processordningen i diskrimineringsmål mm. Debatt i Lag & Avtal 2001–2002. Le Grand, (1997). Kön, lön och yrke yrkessegregering och lönediskriminering mot kvinnor i i SOU 1997:136 Kvinnors och mäns löner varför så olika? Le Grand, C., Szulkin, R. och , M. (2004). Överutbildning eller kompetensbrist? Matchning på den svenska arbetsmarknaden – 2000 i et al. (red.) Familj och arbete – vardagsliv i förändring. (2002) Avtalsrörelsen och lönebildningen 2001. (2004) Avtalsrörelsen och lönebildningen 2003. (2005) Avtalsrörelsen och lönebildningen 2004. & , T. (1997). Lika lön för lika arbete . En studie av svenska förhållanden i internationell belysning. i SOU 1997:136. Kvinnors och mäns löner – varför så olika? , , (2003). Anställningsformer och arbetstider. Nermo, (2004). Sida vid sida men inte på jobbet i , Ch. och , Ch. )Framtiden i samtiden. Könsrelationer i förändring i och omvärlden. , (1994). The social construction of married womens labour-force participation: the case of in the twentieth century Continuity and change, 9. , (2003). Deltidsarbete och deltidsarbetslöshet – en uppföljning av (SOU 1999:27) , Arbetslivsrapport nr. Regeringens proposition 1987/88:105 Jämställdhetspolitiken inför 1990-talet. Regeringens proposition 1990/91:113 Olika på lika villkor. Regeringens proposition 1999/2000:143 Ändringar i jämställdhets- lagen m.m. Regeringens proposition 2001/02:95 Ett tillfälligt sysselsättningsstöd till kommuner och landsting. Regeringens proposition 2004/05:01 Förslag till statsbudget . Regeringens skrivelse 2002/03:140. Jämt och ständigt. Regeringens jämställdhetspolitik med handlingsplan för mandatperioden. (2001) RFV Redovisar 2001:5. Kvinnor, män och sjukfrånvaro. Om könsskillnader i sjukskrivning, förtidspen- sionering och rehabilitering. (2003) Psykosocial arbetsmiljö och långvarig sjukdom. RFV Analyserar 2003:3. Rydenstam, (2004) A contribution from the time use statistics: Reconciling work and private life. Artikel presenterad vid CEIES seminarium Gender statistics, occupational segre- gation: extent, causes and consequences, . & , M. (2005) Kvinnors sjukskrivning. En studie om riskfaktorer för långtidssjukskrivning. SCB (2001) SSYK 96 Standard för svensk yrkesklassificering 1996. SCB (2003) Tid för vardagsliv. Kvinnors och mäns tidsanvändning 1990/91 och 2000/01. SCB (2004a) Lönestatistisk årsbok 2003. SCB (2004b) På tal om kvinnor och män. Lathund om jämställdhet. SCB (2004c)Vad påverkar sjukskrivningarna? Registerstudie av hur sjukpenningskostnaderna utvecklats –2001. Demografiska rapporter 2004:2. Sennvall, (2002) Socialförsäkring, kön och agenda. FoU- rapport nr. Arbetstid och välfärd. Löneskillnader och lönediskriminering. Arbetstid: längd, förläggning och inflytande. Slutbetänk- ande års arbetstidskommitté. Kvinnors och mäns löner – varför så olika? DELTA: utredningen om deltidsarbete, tillfälliga jobb och arbetslöshetsersättning. Betänkande från Utredningen om arbetslöshetsersättningen och deltidsarbete m.m. SOU 2002:49 Arbetstiden – livets gränser. En skrift om jämställdhets- och hälsoaspekter på arbetstidsförkortning SOU 2004:43 Den könsuppdelade arbetsmarknaden. Stark, och , (2001). I vems händer? Om arbete, genus, åldrande och omsorg i tre EU-länder. Tema , Rapport nr. (2003) Sjukskrivning – orsaker, konsekvenser och praxis. En systematisk litteraturöversikt. , (2005) Ökad målstyrning och ny kunskap inom jämställdhetsområdet. I , och , (red) Bortom den starka statens politik. Thoursie, (2004) Varför tjänar kvinnor mindre? i löne- diskriminering. , (2004) Vad har man gjort för att minska deltids- arbetslösheten inom vård och omsorg? En kartläggning av lokala pro- jekt. Widmalm, (2004) Tid och pengar dela lika? SOU 2004:70 Bilaga 13 till 2003/04. En ökad ekonomisk aktivitet genom fler företag som växer är grundläggande för att främja tillväxten både i och . Tillväxten är i sig en förutsättning för att värna om och utveckla arbetstillfällen, välfärd och jämställdhet. Så skriver Närings- departementet på regeringens hemsida . För att stimulera företagandet går stora summor pengar från staten till näringslivet.1 Företagen ses som mycket betydelsefulla för . Kvinnor beskrivs som en outnyttjad resurs, särskilt när det gäller regional tillväxt. Det förs en intensiv debatt om ökat företagande inom kvinnliga domäner – förutom privatiseringar inom offentlig sektor även skattesubventioner av hushållsnära tjänster. Forskning om företagande visar att det finns fler likheter än skillnader mellan mäns och kvinnors företagande.2 Det finns många uppfattningar kring kvinnors företagande som inte bekräftas av forskning, utan som bör betraktas som myter. Det hävdas t.ex. ofta att kvinnors företag har lägre omsättning än mäns, att kvinnor är mindre intresserade av företagsexpansion och att kvinnors företag inte överlever i lika hög grad som mäns. Inget av detta stämmer med verkligheten. En annan föreställning är att kvinnliga företagare är ett nytt fenomen, men kvinnor har alltid varit företagsamma. Även innan kvinnor fick laglig rätt att driva företag, hittade kvinnor sätt att starta eget.3 Det finns dock skillnader mellan män och kvinnor i företagandet liksom i samhället i övrigt. I detta avsnitt kommer vi att diskutera några av dessa. 1Det finns olika uppgifter om storleken på stödet, utförligare statistik och resonemang om detta följer senare i detta avsnitt. 2Se t.ex. forskningen inom Fem-programmet vid Forum för Småföretagarforskning 3Bladh (1995) 7.1Kvinnors och mäns företagande i I debatten framställs ofta som ett land med låg företagsam- het och med ett högt beroende av några få stora företag. På många sätt är detta en rättvisande bild. kan också betecknas som ett riktigt småföretagarland. fanns det cirka 665 000 före- tag i landet (inklusive jordbruksföretag). av dessa hade fler än 200 anställda. hade inga anställda alls utan drevs som så kallade soloföretag.4 Av hela arbetskraften utgjordes av företagare vilket motsvarar cirka 400 000 personer. Av dessa var kvinnor och män. Av den kvinnliga arbetskraften utgjordes av företagare och av den manliga arbetskraften var företagare. Det är således en förhål- landevis liten andel av både kvinnor och män på arbetsmarknaden som är företagare.5 Företagande är vanligare bland utrikes födda personer än bland inrikes födda. Utrikes födda kvinnor driver företag i högre utsträckning än inrikes födda kvinnor, störst är skillnaden i ålders- gruppen 18–. Utbildningsnivån är högre bland utrikes födda kvinnliga företagare än bland inrikes födda. Att företagande är vanligare bland utrikes födda förklaras delvis med problem på arbetsmarknaden. visar att sambandet är högt mellan arbetslöshet och eget företagande, sambandet är dock högre bland män än bland kvinnor.6 ökade andelen med näringsinkomst bland såväl kvinnor som män, men andelen är nästan dubbelt så hög bland män som bland kvinnor. Ser vi till inkomsterna finner vi att kvinnors medelinkomst som andel av mäns har ökat . Men vi ser också att näringsinkomsten generellt är låg och lägre för kvinnor än för män. Medelinkomsten från närings- verksamhet ökade för kvinnor mellan . Ökningen för männen var . Orsaken till den höga ökningen av inkomst från näringsverksamhet för kvinnor kan, enligt SCB, vara att uppgifterna redovisas som medelvärden och är känsliga för extrema värden. Det innebär att det kan finnas någon/några kvinnor som har haft mycket höga inkomster från 4Sundin (2003) 5SCB (2004) 6Integrationsverket (2004) näringsverksamhet – vilket drar upp medelinkomsten kraftigt.7 Tabell 7.1 Andel med näringsinkomst, medelinkomst för de med närings- inkomst och kvinnors andel av mäns näringsinkomster, %, 20–, 1991, 1995, 1999 och 2002 Andel med inkomst (%) Medelinkomst för de med inkomst Kvinnors andel av mäns (%) Källa: SCB, inkomstfördelningsundersökningen Kvinnors och mäns nyföretagande Nyföretagandet har varierat . startades 41 608 nya företag. De nystartade företagen sysselsatte i snitt 1,6 personer per företag. I av de nystartade företagen var företagaren en man. Högst andel kvinnliga företagare, , fanns i branschen Utbildning, hälsovård och av företagen startade av kvinnor. Inom tjänstesektorn var av företagen av kvinnor.8 Nyföretagandet sker framförallt inom tjänstesektorn. fanns av alla nystartade företag där mot i industrisektorn. Den största nyföretagarandelen finns inom sek- torerna finansiell verksamhet och företagstjänster samt inom varuhandel, reparationer samt restaurang och hotellrörelse.9 Som jämförelse kan nämnas att i det svenska arbetslivet som helhet arbetade av kvinnorna och av männen inom tjänstesektorn.10 7Uppgift från på SCB (2005) 8ITPS (2005) 10SCB (2003) Antalet företag startade av kvinnor tredubblades under 1990- talet och andelen kvinnliga nyföretagare steg från till . Kvinnliga företagare är högre utbildade än manliga företagare. Det är vanli- gare att kvinnor startar företag i storstadsregionerna än i glesbygd. har dubbelt så högt företagande per kvinna som andra län.11 Enligt en undersökning gjord av TCO är kvinnor mindre intres- serade av att starta företag än män. Var tredje svensk är enligt undersökningen intresserad av att starta eget företag. Könsskill- naderna är dock tydliga; av kvinnorna är intresserade mot av männen. Anställda inom offentlig sektor är generellt mindre intresserade av att starta företag än anställda i privat sektor. av de anställda i offentlig sektor var ointresserade av att starta företag. Bland de privat anställda var ointresserade. Allra minst intresserade är anställda i (ointresserade).12 av de kvinnor som driver företag har ett yrkesförflutet i offentlig sektor.13 De viktigaste orsakerna till att starta eget företag är för både kvinnor och män att få större inflytande över den egna arbetssitua- tionen, att få förverkliga sina idéer och att få arbeta med det de kan och vill (av kvinnorna och av männen). Möjlighet till ökad inkomst angav av både männen och kvinnorna som skäl. En större andel av kvinnorna angav negativa skäl till att starta eget företag såsom "dålig arbetsmarknad som anställd". Detta angav av kvinnorna mot av männen.14 Enligt och undersökning Gender differencies in the access to managerial and entrepreneurial positions genomförd i är fler kvinnor än män självanställda i egna företag.15 är ett län som drabbats av stor utflyttning av offentliga arbetsplatser och länet har haft låg tillväxt. Som en del i inland har man också fått del av strukturfondsmedlen vilket lett till att regionalpolitiken fått stort genomslag. hade den största andelen företag som erhållit stöd i och länet låg högst vad gäller andelen kvinnor 11Nutek (2002) 12TCO (2004) 13Dahlman (2004) 14TCO (2004) 15Lundåsen & Sätre (2005) bland företagarna.16 De kvinnliga soloföretagarna i undersökningen arbetar mer än manliga, de gör mer obetalt arbete i hemmet, de tjänar mindre och är sämre tryggade i det sociala försäkringssyste- met. De har dessutom ofta upplevt diskriminering från myndig- heter, banker och före detta arbetsgivare. Deras känsla är att sam- hället inte är intresserade av dem, att de är ensamma och sårbara. De upplever sig inte vara välkomna till kommunens näringslivs- kontor och de uppfattar att politiker, tjänstemän och affärskollegor är ointresserade. De flesta uppger att de hellre skulle vara anställda. Dessa kvinnor upplever att samhället sänder ut dubbla signaler. Enligt retoriken vill man se fler kvinnliga företagare, både av jäm- ställdhetsskäl och av tillväxtskäl. Men retoriken får inte praktiska konsekvenser. Det finns en risk att vi här får fler kvinnor som startar företag av negativa skäl som arbetslöshet, ohälsa eller out- sourcing. Effekten kan bli att kvinnor hamnar utanför det generella trygghetssystemet.17 hävdar att ökningen av nystartade företag till stor del förklaras av att männi- skor skapar sina egna jobb efter varsel, arbetslöshet, hinder för egen utveckling som anställd och ofrivillig avknoppning från tidi- gare arbetsgivare. Denna utveckling är tydligare i glesbygden efter- som offentlig sektor sysselsatt en stor del av befolkningen och att varje jobb som försvinner har stor betydelse när befolkningen är liten. menar att om staten vill att företagandet ska vara en arbetsmarknadsstrategi så bör trygghetssystemen ändras.18 Företagandet brukar delas in i tre sektorer; handelsföretag, tjäns- teföretag och tillverkande företag. Samtliga sektorer domineras av män. Det vanligaste för både kvinnor och män är att driva företag inom tjänstesektorn. Här återfinns av de kvinnliga företagarna och av de manliga. Den minsta sektorn är tillverkning där av de kvinnliga företagarna finns och av de manliga företagarna.19 16Sätre (2003) 17Lundåsen & Sätre (2005) 18Sätre (2004) samt Sätre refererad i Ds 2004:39 19Nutek (2002) Företagandet är minst lika könssegregerat som arbetsmarknaden i övrigt. Företagare beskrivs ofta som mönsterbrytare, men köns- mönstret är långt ifrån brutet inom företagandet.20 I tabellen nedan visas hur manliga och kvinnliga företagare fördelar sig på olika näringsgrenar. Tabell 7.2 Egna företagare i åldern 20–efter näringsgren 2003. Procentuell fördelning, andel i 1 000-tal och könsfördelning (%) Rekreation, restaurang och hotell Jord- och skogsbruk, fiske m.m. Bil- och partihandel samt Källa: SCB, På tal om kvinnor och män 2004 Männens företag dominerar mest inom näringsgrenarna "bil- och partihandel samt kommunikation" och "industri och byggverksam- het". Den enda verksamhetsgren där kvinnorna dominerar är personlig service där till exempel hårfrisörskor och skönhets- salonger återfinns. Kvinnor har traditionellt startat företag inom nischer i mellanrummen mellan de olika stora organisationerna – till exempel kaféet på hörnet, hårfrisörskan och keramikverksta- den.21 De allra flesta företag i är, som nämnts, små företag. av alla företag i har färre än femtio anställda.22 Kvinnor driver i regel mindre företag än män. av män- nen driver företag med anställda medan enbart av de kvinnliga företagarna har anställda.23 Detta avspeglar sig i bolags- 21Holmquist & (2002) 22SCB (2004) 23SCB (2004) formen, sex av tio kvinnor är enskilda näringsidkare mot fyra av tio män. Omvända siffror gäller således för aktiebolag.24 av kvinnorna och av männen driver sitt företag på deltid. Kvinnor har traditionellt anpassat sitt företagande till familjens behov i högre grad än män. Möjligtvis kan man nu se en utveckling där kvinnor driver företag på deltid av hälsoskäl. Kvinnor tycks vara nöjda med deltidsföretagandet i större utsträckning än män.25 Andelen kombinatörer, människor som kombinerar före- tagande med annan sysselsättning, ökar.26 Enligt en undersökning som på gjort i gäller inte längre den svenska modellen där offentlig sektor och näringsliv ansvarar för sysselsättningen och där indivi- dens roll är att stå till arbetsmarknadens förfogande. Trenden i glesbygd är istället att människor (främst kvinnor) skapar såväl arbetsuppgifter, försörjning och service själva genom mångsyssleri i olika former.27 Det finns inga skillnader mellan män och kvinnor i ambitionerna med företagandet. Lika många kvinnor som män vill se sina företag växa både i omsättning och i antal anställda. Det faktiska utfallet visar också att mäns och kvinnors företag procentuellt växer i samma utsträckning.28 Av de kvinnor som driver företag har fler kvin- nor än män bland de anställda. Män som driver företag väljer till att rekrytera huvuddelen av de anställda inom det egna könet. Manliga företagare har alltså ett mer utpräglat homo- socialt beteende än kvinnor.29 Jordbruksföretagen ingår ofta inte i den normala företagarstatisti- ken. Detta trots att de på många orter utgör basen i det lokala företagandet. I betänkandet Det går långsamt fram – jämställdheten inom jord- och skogsbrukssektorn föreslås att jord- och skogsbruks- företagen ska inkluderas i all statistik över företagandet i . 24Nutek (2002) 25Sundin (2005) 27Åhlander (2004) Företagande som bieffekt 28Nutek (2002) 29Ibid & (2002) Överhuvudtaget bör attityden gentemot företagen i denna sektor ändras för att dessa ska kunna ta del av information och satsningar på företagande.30 Antalet jordbruksföretag uppgick till 66 780. Av dem drevs 7 380 av en kvinna, dvs.