sou · GTB357d8 · 2006-01-01 00:00:00 — Statligt stöd innebär att vissa ekonomiska sektorer, regioner eller näringsverksamheter får en gynnsammare behandling än andra för att främja den ekonomiska verksamheten. Statsstödsbegreppet omfattar dock inte alla typer av varor eller tjänster. Exempelvis kan bidrag till privata husköpare vara indirekt hjälp till byggsektorn, men behöver inte alltid anses snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna och därför betraktas som statligt stöd. Frågan om en lägre mervärdesskattesats på ekologiskt odlade livs- medel skulle kunna anses utgöra statligt stöd har analyserats i Mer- värdesskatten på ekologiska livsmedel (Ds 2002:51). Arbetsgruppen konstaterade först att en nedsatt mervärdesskatt innebär att staten avstår skattemedel varför kriteriet att stödet skall lämnas av statliga medel är uppfyllt. Man menade vidare att konkurrensen skulle kunna påverkas på sådant sätt att ekologiskt odlade livsmedel gyn- nades. Arbetsgruppen ansåg att eftersom kravet på att en åtgärd skall påverka handeln mellan medlemsstater är så lågt ställda torde även det kravet vara uppfyllt. När det gällde kriteriet att stödet skulle gynna vissa företag eller viss produktion (selektivitetskravet) konstaterade arbetsgruppen att det krävs att stödmottagaren bedriver ekonomisk verksamhet. Stöd som betalas till enskilda personer skulle således falla utanför fördragets tillämpning. När det gällde den ekologiska produktio- nen menade arbetsgruppen att den grupp som direkt gynnades var de enskilda konsumenterna som fick ett lägre pris. För de närings- idkare som agerade i något produktions- eller handelsled innebar skattesänkningen inte någon skillnad eftersom företagen obero- ende av momsens nivå kan lyfta av den ingående mervärdesskatten. Arbetsgruppen var medveten om att det kunde hävdas att nedsätt- ningen utgjorde ett indirekt stöd till dem som producerar och handlar med ekologiska livsmedel genom att efterfrågan på pro- dukterna kan öka. Arbetsgruppen menade dock att det saknades stöd för att anlägga en sådan restriktiv bedömning i nuvarande praxis. Arbetsgruppens bedömning i denna del hade bekräftats vid informella samtal med tjänstemän vid . Arbetsgruppen drog således slutsatsen att en nedsättning av momsen för ekologiskt producerade livsmedel borde anses utgöra en generell åtgärd som inte överhuvudtaget omfattades av de begränsningar som följer av EG-fördragets bestämmelser om stat- ligt stöd. Något avgörande från som visar att en reducerad skattesats som tillämpas med stöd av det sjätte mervärdesskatte- direktivet skulle kunna anses utgöra respektive inte utgöra otillåtet statsstöd finns såvitt känt ännu inte. I C-36/99 Idéal tourisme ställdes dock bl.a. frågan om ett mervärdesskattesystem som gynnar viss näringsverksamhet (lägre skattesats för visst typ av per- sonbefordran) anses utgöra statligt stöd även om det inte enbart skyddar inhemsk industri? Domstolen svarade dock inte på den frågan eftersom frågan inte var föremål för prövning i den natio- nella domstolen (frågan saknade därför relevans menade domsto- len). Det faktum att frågan överhuvudtaget ställdes visar dock att det inte är otänkbart att reglerna om statsstöd kan få aktualitet vid tillämpningen av reducerade skattesatser. 2.6Ingående moms skall inte överstiga utgående moms Enligt artikel 12.4 i det sjätte mervärdesskattedirektivet skall varje reducerad skattesats bestämmas på sådant sätt att från det belopp av mervärdesskatt som följer av dess tillämpning på normalt sätt skall hela den mervärdesskatt som är avdragsgill kunna dras av. En bestämmelse med samma innebörd fanns redan i det andra direktivet (artikel 9). Principen måste därför anses utgöra en av de mest grundläggande principerna i EG:s momssystem. Terra (Terra 1988, s. 44–45 och s. 78–80) och Terra/Kajus (Terra/Kajus 1993-, chapter IX s. 20-21) menar att uppkomsten till denna regel kan spåras från det franska uttrycket butoir. Butoir var en typ av dörrstopp som gjorde att dörren på en vagn hindrades från att öppnas för mycket. Ett momssystem som medförde att den skattskyldige kunde få tillbaka ett större belopp än som han leve- rerat in var ett system utan butoir. menade att man gick för långt om man tillät en sådan återbetalning. Ett skäl för en regel som medför att en företagare inte skall få tillbaka mer moms än han betalar in är att rena återbetalningar ökar risken för att systemet utnyttjas i brottsliga avsikter. I nuvarande momssystem är det möjligt att få tillbaka mer moms än som betalas in. Denna situation torde framför allt kunna uppstå när ett företag genomför stora investeringar. Regeln i 12.4 är dock inte, såvitt kan förstås, inriktad på denna situation. Bestämmelsen avser i stället att reglera att den reducerade skattesatsen inte skall vara så låg att systemet i sig medför att före- tag får tillbaka mer moms från staten än det levererar in. Risken för att denna effekt skall uppstå är störst i de fall ett land tillämpar en hög normalskattesats och en låg reducerad skattesats. De varor som näringsidkaren förvärvar för att kunna bedriva sin verksamhet beskattas i regel med normalskattesatsen (den ingående momsen uppgår därför till ett högt belopp). Den moms som näringsidkaren å sin sida tar ut av sina kunder om han tillämpar reducerad skatte- sats uppgår till följd av den låga skattesatsen till ett lågt belopp (den utgående skatten uppgår till ett lågt belopp). Om näringsidkaren i praktiken med en viss skattesats kommer att få tillbaka mer moms än han betalat in är dock beroende av vilken typ av verksamhet som företaget bedriver. Om verksam- heten gör stora inköp som belastas med moms (stor mängd insatsvaror) och har t.ex. en förhållandevis liten lönekostnad är risken större för att denna effekt skall uppstå än om verksamheten är personalintensiv- och/eller kapitalintensiv. Ett skäl som kan tala för att företag inte regelmässigt skall få till- baka moms är att skatteadministrationen inte är uppbyggd utifrån förutsättningen att moms regelmässigt skall betalas tillbaka. Att moms betalas tillbaka till vissa företag i vissa skeden, t.ex. i etable- rings- eller investeringsskeden utgör en begränsad mängd företag som skattemyndigheten kan ha särskild uppmärksamhet på. Om återbetalning i stället regelmässigt sker inom en bransch torde det vara betydligt svårare för myndigheten att kontrollera åter- betalningarna. Terra (1988) och Terra/Kajus (1993-) menar att teoretiskt är ett argument mot att återbetalning skulle kunna ske på detta sätt knappast hållbart eftersom avsikten med skatten är att den i slut- ändan skall belasta konsumenten. Att ett företag i kedjan regel- mässigt får tillbaka moms saknar därför helt betydelse. Företaget får betraktas som en obetald skatteuppbördsman. Risken för att bryta mot regeln är störst i de fall ett land tilläm- par en hög normalskattesats och en låg reducerad skattesats. Såvitt utredningen känner till har kommissionen dock inte åberopat denna regel gentemot något land. För att ge ett exempel skulle man kunna tänka sig en glassförsäljare som säljer strutar i vilken han själv lägger i glassen. Om en medlemsstat införde lågmoms på försäljningen av glasstrutar (strutar som glassförsäljaren lagt i glasskulor i) medan glassen, strutar och övrigt material glassförsäljaren köper in för att kunna sälja glasstrutarna beskattades med normalskattesatsen skulle en sådan situation kunna uppstå. Om man som exempel utgår från att glassförsäljaren köper in glass m.m. för exkl. moms och säljer de färdiga Till de 100 000 (0,25 x ). Detta belopp får försäljaren kräva åter från skattemyndigheten (avdrag för ingående moms). Vid försäljningen skall han lägga på moms med den reducerade skattesatsen vilket blir (150 000 x 0,06). Glassförsäljaren får i det här fallet tillbaka från staten (9 000–25 000). Det är först när inköpskostnaden för insatsvarorna är så låg som exkl. moms som ingående moms och utgående moms väger upp varandra när glasstrutarna säljs för exkl. moms. För att se hur situationen skulle kunna se ut i olika branscher har utredningen använt sig av nationalräkenskaperna och beräknat effekten vid en utgående moms om 6, (de skattesatser som tillämpas ). En genomgång av nationalräkenskapernas branscher visar följande: I varuproducerande branscher överstiger vanligtvis den ut- gående momsen den ingående med ett mindre belopp än vad som är fallet i tjänstesektorerna. Varuproducerande branscher skulle generellt få tillbaka mer moms än de betalar in redan när den reducerade skattesatsen används som utgående moms, medan tjänstebranscherna får det vid skattesatsen . Exakt vid vilken procentsats olika verksamheter får en lika stor utgående som ingående moms går dock inte att utläsa av tabellen. De tjänstebranscher som har högst förädlingsvärde är befriade från moms, t.ex. bank och försäkring samt utbildnings-, hälso- och sjukvårdsföretag. Exempel på en bransch med relativt litet tillskott av mervärde är livsmedelsbranschen (inkl. dryck och tobak), medan exempel på en bransch med stort tillskott är post- och telekommunika- tionsbranschen. Tabellen är uppdelad i tre kolumner för varje område. De tre kolumnerna representerar tre skattesatser (25, 12 och ). Med förbrukning avses inköp och med produktionsvärde avses försäljning Förbrukning,inkl moms Produktionsvärde,exkl moms Förbrukning,inkl moms Produktionsvärde,exkl moms Förbrukning,inkl moms Produktionsvärde,exkl moms Post- och telekom. Förbrukning,inkl moms Produktionsvärde,exkl moms (uppgifterna är hämtade från nationalräkenskaperna).