sou · GTB341 · 2006-01-01 00:00:00 — genomförda studier i , och visar betydelsen av etnisk diskriminering och bekräftar existensen av en utbredd institutionell diskriminering inom dessa länders utbildningssystem (, Finch, and 2000; Osler & 2000; Derrington & 2004; , , & Bhabra 2000; , Weekes, & ; Judge 2004; Reuter , 2001; Schewe 2000). Utbildning har av många sociologer betraktats som en av de viktigaste institutionerna för reproduktionen av social och nationell sammanhållning i modern fragmenterade samhällen (jfr. , 1984). Utbildningssystemet har använts av så gott som alla nationalstater för att skapa homogena och förutsägbara medborgare med en samling gemensamma nationella normer och De ovannämnda studierna bekräftar att många euro- peiska länders utbildningsnormer är etnocentriska och orienterade till majoritetssamhället. Detta är en av de orsaker som bidrar till att reproducera den strukturella/institutionella dis- krimineringen av de andra, ofta med invandrarbakgrund, i många europeiska samhällen. Att majoritetssamhället ofta uppfattar elever med annan bak- grund, till exempel svarta och invandrare, som problemelever har diskuterats av många forskare (1980; 1987; 1990). Detta har i många fall lett till att studenter med minoritets- eller invandrarbakgrund hoppar av sina studier. Elevernas avhopp är dock inte ett normalt val utan den enda utvägen för många av dessa elever. Därför måste man, som Janelle Dance (2004:5) framhäver, använda begreppet push out (utstöt- ning) i stället för drop out (avhopp) för att förklara varför elever med minoritets- eller invandrarebakgrund lämnar skolan utan full- ständigt betyg (Dance, 2004). En del forskare och politiker från majoritetssamhället har hävdat att problemet med invandrarelevers och svarta elevers avhopp från skolan beror på dessa elevers familjebakgrund, personliga egenska- per och socialgrupptillhörighet (Matriello, McDill, & 1990; 1991). (1991), Matriello, McDill & (1990), och (1999) avfärdar detta resonemang och kallar det för under- skotstänkande med vilket man försöker förklara minoritetsbar- nens avhopp hos dem själva. Dessa forskare menar att de som använder sig av underskotstänkande misslyckats att undersöka de externa orsaker till dessa studenters misslyckande i skolan som lig- ger utanför enskilda elevers kontroll. Andra som Dance (2004) and (1999) menar att diskrimineringen är central för att förklara utstötningen (push out) från skolan. Begreppet utstötning vänder blicken från de andra till utbildningsinstitutionerna och deras förhållningssätt till minoriteter och elever med invandrarbak- grund. Det är dock inte bara personer med invandrarbakgrund som diskrimineras i utbildningssystemet, utan också elever från natio- nella minoriteter. Den svenska historien vittnar om hur utbild- ningen har använts för att assimilera etniska minoriteter som samer, romer, tornedalningar, och kvener under hela (2001). Eftersom diskriminering är ett mångfacetterat fenomen och har komplexa mekanismer med många spridningseffkter mellan olika områden är den rasism och diskriminering som förekommer i sko- lor inte isolerad från andra samhällsområden eller institutionella sammanhang. Det som händer i skolorna är en del av en inter- institutionell diskriminering mot personer med invandrar- och minoritetsbakgrund som förekommer i övriga samhällssfärer. Som (1980) visar beträffande amerikanska sammanhang, blir svarta män från låginkomstgrupper stämplade som soci- ala problem av polisen, skolan, arbetsförmedlingen och social- tjänsten; de är offer för en ny kamouflerad rasism. Andra som (1996), (1997) och Runfors (2003) diskuterar kategoriseringsprincipers roll och menar att det är inte bara skolan som institution, utan också det faktum att elever från majoritetssamhället tar med sig den negativa inställningen som existerar i samhället in i skolan och förstärker bilden av de andra eleverna som mindrevärdiga. Många elever utsätts i skolor för samma statushierarki som förekommer i det övriga samhället (McLaren 1993; 1991). Därför är det nödvändigt att studier om diskriminering undersöker diskrimineringens alla aspekter och anlägger ett strukturellt och interinstitutionellt perspektiv. Skillnaden mellan studenters studieresultat har, av majoritets- samhället och forskare med majoritetsprivilegier, ofta sagts bero på invandrares kulturella bakgrund och inte på skolsystemet eller den diskriminering som förekommer i skolan. (1997) och (1991, 1992) hävdar att majoritets- samhället använder invandrarnas kulturella bakgrund för att ignorera verkliga klasskillnader mellan studenter. Andra som (2003:221) tillbakavisar sådana argument i sin studie om svenska skolor, och säger att i svenska skolor används hellre klass- dimensionen för att förklara ojämlikheter mellan elever för att dölja maktaspekten och privilegier som majoritetssamhället har i att definiera och underordna elever med invandrarbakgrund i skolorna. För att förklara skillnaderna mellan elever från majoritetssamhället och elever med invandrarbakgrund har klassfaktorn använts i många sammanhang när man förnekar förekomsten av struktu- rell/institutionell diskriminering. Detta bekräftas av en ny studie i åtta europeiska länder (Kamali, 2005). Det bör dock nämnas att klass fortsätter att spela en bety- dande roll för att förklara vissa problem med de europeiska länder- nas utbildningssystem. Exempelvis sämre hälsovård i fattiga områ- den, sämre bostäder och boende förhållanden, avsaknad av meningsfulla fritidsaktiviteter för barn och ungdomar i fattiga områden är klassgrundade faktorer som påverkar fattiga och många invandrarbarns skolarbete negativt. Dessa socioekonomiska för- hållanden har spill over effekter på barns skolprestation som i sin tur har konsekvenser för dessa barns chanser på arbetsmarknaden. Det finns dock andra omständigheter som inte går att förklara enbart med klassfaktorn, bland annat varför många invandrarbarn till föräldrar med hög utbildning och som i sina hemländer har medelklassbakgrund får en sämre livssituation i sina nya europeiska länder där de blir fattiga och segregerade? I är den ökande etnifierade fattigdomen, eller vad som kallas ethnoclass(Gurr, 1993) alarmerande och kan inte diskuteras utan hänsyn till den rådande strukturella/institutionella diskrimineringen av invandrare på många områden i dessa länder. En av de vanligaste förklaringarna som förklaring till dessa skill- nader har varit invandrarelevernas språksvårigheter (Reich & , 2000:7). Forskare, till exempel Arai et.al. (2000), visar att denna förklaring inte håller och att även de invandrarelever som har bott i och har goda språkkunskaper i svenska drabbas lika hårt som de med språkbrister. Andra förklar- ingsmodeller, till exempel relationen mellan elevernas kulturella bakgrund och deras prestation i skolan, har avfärdats av andra forskare som framhåller att elevernas levnadsförhållanden i och deras sociala bakgrund är avgörande för deras skolprestation (, 1999; , 1993; Dryer, 2001 och Similä, 1994). Andra såsom et. (1996), visar att intolerans till invandrarnas språkliga brytning oftast gömmer den systematiska exkluderingen av invandrarna från majoritetssamhäl- lets olika sfärer. Skolpersonalens och lärarnas attityder mot elever med invand- rarbakgrund spelar också en viktig roll för dessa elevers misslyck- ande i skolan. En del studier visar att det finns negativa attityder om personer med invandrarbakgrund hos många skollärare (, 1998, 1999: , 1998; , 1999; Lahdenperä, 1997). Deras attityder förstärks av skolböckernas negativa innehåll om de andra. (1998) visar hur bilden av utvecklingslän- der används för att visa på de andras underlägsenhet och vår överlägsenhet. Andrafieringen av de andra har studerats av andra forskare såsom (1986), (1987) och Allimadi (2002), som visar hur bilden av och afrikaner har använts i detta sammanhang. (1993), (2002) visar hur bilden av i läroböcker är snedvriden och (2002) visar hur begreppet kultur har använts för samma Enligt Tesfahunney (2000) var den rasistiska och den kolonialistiska diskursen en integrerad del av den svenska utbild- ningspedagogiken och skolböcker från 1800 till 1980-talet. Utbild- ningen är formad efter majoritetssamhällets normer och värde- ringar och fungerar assimilatoriskt vis-á-vis minoriteter och stu- denter med invandrarbakgrund (Lahdenperä ; Tesfahuney 1999; Parszyk 1999; , Runfors & 1995, 1998; Runfors 2003; Bunar 1999a; 2001; 2000; , 2001). Strukturell/institutionell diskriminering på arbetsmarknaden Institutionell diskriminering på arbetsmarknaden är relativt väldo- kumenterad. Nya studier av av de så kallade praktikprövningar i en rad länder övertygar till och med de mest skeptiska forskarna om den utbredda förekomsten av systematisk diskriminering av etniska minoriteter och personer med invandrarbakgrund på den europeiska arbetsmarknaden. Trots detta har den dolda struktu- rella/institutionella diskrimineringen inte fått den uppmärksamhet som den borde ha fått på grund av dess utbredning och fördjup- ning. Ju mindre det finns studier om det strukturella/institutionella diskrimineringen desto lättare blir det för dessa länder att framhäva sina goda intentioner beträffande integration samt att förneka själva förekomsten av diskriminering. har i det europeiska sammanhanget blivit betraktat som ett exempel på en lyckad integration av de andra framför allt på grund av det allmänna välfärdsystemet och den allmänt kända humanitära bilden av . En kort översikt av den svenska invandrarpolitiken gör emellertid den bilden suddig och verklig- hetsfrämmande. Under har invand- rarpolitik fokuserat på integration av invandrarna i det svenska samhället. En av de viktigaste vägarna till integration, enligt integ- rationspolitiken, har gått genom arbete. Om personer med invand- rarbakgrund har ett arbete tycks de anses vara integrerade. Sålunda, och oavsett om man är läkare eller civilingenjör och tvingas jobba som städare eller pizzabagare, anses man enligt den så kallade arbetslinjen vara integrerad. konstaterade den svenska att målen för jämlikhet, samarbete och valfrihet borde vara grunden för den svenska invandrarpolitiken (Kamali, 1997). Men nästan ingenting hade sagts om diskriminering av per- soner med invandrarbakgrund i . Det fanns en föreställning att diskriminering inte förekom i . Trots att så små- ningom fick en antidiskrimineringslag var den mycket svag och ledde inte till att ett enda fall prövades i domstol. Lagen förstärktes dock något 1999 när man syftade till att skydda personer med invandrarbakgrund mot såväl direkt som indirekt diskriminering samt mot etniska trakasserier på arbetsplatsen (, 2002; , 2000). Trots förekomster av dessa rättsliga instrument och av policyprogram karaktäriseras inte den svenska arbetsmark- naden av jämlika förhållanden mellan personer med invandrarbak- grund och infödda svenskar. Det existerar redan många studier som visar att diskrimineringen mot personer med invandrarbakgrund – och speciellt mot icke-européer – är omfattande i . Det finns många former av strukturell/institutionell diskriminering på den svenska arbetsmarknaden, som statistisk diskriminering, dis- kriminering på arbetsplatsen och historisk kognitiv diskrimine- ring. Statistisk diskriminering är baserad på arbetsgivarnas preferenser och negativa generaliseringar om personer med invandrarbakgrund som leder till att dessa personer inte anställs inom företagen. Om en arbetsgivare t.ex. har en invandrare, låt oss säga , som enligt honom inte varit lika bra som de andra anställda, använder arbetsgivaren som argument för att inte anställa någon annan invandrare. (1996) som studerade Tors- landaverket i , genomförde en omfattande intervjuunder- sökning med arbetsföreståndare, instruktörer och förmän. Hans studie visar tydliga resultat på förekomsten av statistisk diskriminering. resultat får också stöd av andra undersökningar som studerat grindvakternas roll vid diskri- mineringen av invandrare inom olika företag (, 1994; Knocke, 1994; Schierup et al., 1994). Den strukturella/institutionella diskrimineringen på den svenska arbetsmarknaden har skapat en situation i vilken framför allt icke europeiska invandrare har: Låg arbetsförhetsgrad, hög arbetslöshetsgrad samt långa perio- der av arbetslöshet Hög proportion av tidsbegränsade tjänster Högre proportion av arbetsrelaterade hälsoproblem, och sämre fysisk och psykosocial arbetsmiljö än svenskar Färre chanser att hitta jobb som motsvarar deras arbetslivserfa- renhet och/eller utbildningsnivå, någonting som inte minst påverkar högutbildade invandrare. Sämre löneutveckling och sämre karriärutsikter (de los , 2000:11). Invandrare har lägre anställningsgrad och lägre löner än infödda svenskar (, 2002). Många forskare har också visat att invandrare inte bara har högre arbetslöshetstal och lägre inkomster, de är också överrepresenterade i okvalificerade yrken och lågstatusjobb (jfr, Wadensjö ). Den ojämna kon- centrationen av personer med invandrarbakgrund och personer från majoritetssamhället i olika yrken kallas vanligen för arbetssegrega- tion. Le Grand och Szulkin (2002) visar att nivån av arbetssegrega- tion mellan invandrare och infödda svenskar är högre för icke-väs- terländska invandrare än för västerländska invandrare. Anställda med invandrarbakgrund är speciellt överrepresenterade bland stä- dare, restaurangpersonal, okvalificerade arbetare (som inom textilindustrin) och - för kvinnliga invandrare- vårdbiträden (Los 2002: 26; 2002: 35). Icke-nor- diska invandrare löper också en högre risk att få tidsbegränsade anställningar än infödda svenskar (2001). Förekomsten av diskriminering på arbetsmarkanden har också bekräftats i en relativ ny studie (Rapport integration, 2003) när man har kontrollerat andra faktorer, som utbildningsnivå, språk- kunskap etc. Strukturell/institutionell diskriminering inom massmedia Den offentliga sfären är kanske den viktigaste sociala arenorna där kampen om legitimering äger rum. Det är inte en överdrift att säga att massmedia blivit den offentliga sfärens hjärta och spelar en avgörande roll i reproduktionen av samhällets rättfärdigande före- ställningar om sig själv och om de andra. Trots att media är ett mycket starkt maktmedel i ett demokratiskt samhälle för att kon- trollera den politiska makten, är de inte oberoende av samhällets politiska struktur samt dess socioekonomiska och kulturella beskaffenhet. Massmedia är en integrerad del av alla samhällens maktstrukturer och spelar en avgörande roll för reproduktionen av samhällsordningen. Detta gör att tillgången till media spelar en avgörande roll i olika gruppers kamp för att påverka den allmänna opinionen och få erkännande och legitimitet. Faktum är att etable- rade medier framför allt kontrolleras av majoritetssamhällets infly- telserika aktörer, och därmed är minoriteters och invandrarnas utrymme i och tillgång till massmedia mycket begränsat. Massme- dia är knappast oberoende och objektiva. Deras objektivitet är vad man skulle kalla objektiv reproduktion av majoritetssamhällets normer genom vilka de andra blir kategoriserade som under- lägsna och väsentligt skilda från oss. Sålunda är massmediernas normala rapportering och nyhetsförmedling om de andra utövandet av majoritetssamhällets makt över de kategoriserade andra (jfr. van Dijk, 1991). Majoritetssamhället har genom medi- erna monopol över, vad (2000) kallar makten över defini- tionen av de andra men märkligt nog är de själva också beroende av existensen av de andra för konstruktionen av sin egen identitet (, 2000). 9 Med andra ord, underordnandet av de andra blir en nödvändighet för överordningen av oss. Detta betraktas ofta av många medlemmar från majoritetssamhället som normal och objektiv eftersom den är en del av deras normala liv och det finns ingenting onormalt med det. Ett av de mest intressanta fallen är värt att nämna i sammanhanget, fallet med det s.k. hedersmor- det i . En av de mest citerade av dessa fall är mordet på , en tjugofem årig universitetsstudent, som sköts ned av sin far i . Massmedia tvekande inte att kalla mordet för ett fall av hedersmord och såg det som en integrerad del av invandrarkulturen. Naturligtvis hade denna invandrar- kultur en geografisk plats och gällde vissa grupper invandrare och inte hela invandrarpopulationen. Det är tydligt att den svenska in- vandrarpopulationen, liksom i andra delar av , är uppdelad i olika kategorier med olika egenskaper. Invandrare från länder som till exempel , , , och hör helt en- kelt inte till kategorin de andra, utan enligt den globala och uni- versella rasistiska logiken är en del av oss. Andra grupper, som invandrare från afrikanska, asiatiska och latinamerikanska länder blir enligt samma logik betraktade och kategoriserade som de andra. Mordet på användes av majoritetssamhäl- lets massmedia mycket flitigt och beskrevs som ett typiskt kultu- rellt mord som utövas av invandrare. Alla personer med invand- 9 i introduktionen till (2000). rarbakgrund, framför allt muslimer, presenterades här som potenti- ella förövare av hedersmord och hela maktapparaten mobiliserade sig för att skydda stackars invandrarkvinnor och flickor från de- ras bröder och fäder. Man har reducerat dessa starka tjejer och kvinnor med invandrarbakgrund som bekämpar både rasismen och patriarkalismen hemma och i samhället som svaga individer som måste omhändertas. Tillsammans med attacken blev mordet den största nyheten . Mordet presente- rades som ett fall av de andras kriminalitet och väsentligt annor- lunda från mord på vita svenska kvinnor där förövarna var deras män, fäder, eller söner. Dessa mord har enligt media inte någon kulturell förklaring. Däremot hör det snarare till regel än undantag att mord och andra kriminella handlingar, då förövarna är invand- rarna betraktas och medialt återspeglas som kulturella fall. Det betyder att dessa typer av kriminella handlingar endast kan utföras av personer från andra kulturer. Följaktligen betraktas mord på kvinnor av män från majoritetssamhället som moderna, och icke- kulturella mord, och mord på kvinnor med invandrarbakgrund begångna av män med samma bakgrund ses som traditionella och kulturella. Massmedias bevakning av de andras kriminalitet, är ett annat exempel på underordningen av de andra. De brott där förövarna har invandrarbakgrund beskrivs mycket utförligt av media och framställs som objektiv rapportering av en händelse (, 2004). De svenska massmediernas rapportering av invandrare har likställds med svart magi i vita medier (, 1998). Massmedia som ofta fungerar som majoritetssamhällets normativa röst, spelar på majoritetens fördomar och föreställningar som reducerar de andras handlingar till förenklade kulturella mönster och därför förståeliga. Det är dock inte bara rapporteringen av invandrarnas och minoriteternas kriminella handlingar som stigmatiserar de andra och ökar den institutionella diskrimineringen och rasismen genom att förstärka majoritetssamhällets fördomar och normer, utan även den mediala debatten som följer invandrarnas kriminalitet. Debatt om invandring och integration, samt vissa filmer, musik, shower och andra TV-program där de andra framställs som essentiellt annorlunda är viktiga delar i den mediala andrafieringen och underordningen av de andra. I dessa debatter är det inte bara majoritetssamhällets experter utan även kulturella experter med invandrar- och minoritetsbakgrund som är mycket aktiva. Dessa debattörer med invandrarbakgrund är majoritetssamhällets allierade och tjänar på sin allians. Det enda som krävs av dessa per- soner för att framställas av medierna som experter är deras synbara bakgrund. Principen blir då att om man har invandrarbakgrund och förstärker majoritetssamhällets normer och värderingar och där- med bidrar med reproduktionen av majoritetssamhällets privilegier, framställs man som expert med insider information och kultur- kompetens (Kamali, 2002). De mest värdefulla och medialt attraktiva experterna är de med invandrarbakgrund som hjälper till att reproducera majoritetssamhällets stereotyper och fördomar om de andra. Därmed förstärker och reproducerar de majoritetssam- hällets privilegier. Detta har skapat en kulturkompetensindustri där majoritetssamhället genom sin kontroll över maktmedlen och resurser ger ekonomiskt stöd och offentlig plats till dessa exper- ter, och invandrarexperter, vilka använder marknaden för att bli förmögna och få uppmärksamhet och status. Dessa experter höjs ofta upp till skyarna av majoritetssamhället därför att de säger hur det verkligen är, de är sanningssägare som avslöjar fusket hos invandrarna. Invandrargruppen inom med i spetsen som har bildat integrationsgruppen i partiet och utger sig vilja ställa krav på invandrare är ett talande exempel. Dessa kulturkompetenta personer förstärker majoritetssamhäl- lets narcissistiska behov och den strukturella/institutionella dis- krimineringen. Som uttrycker det, rasifiering av de andra är ett instrument för självbekräftelse (2000:97). Dessutom interna- liserar dessa kulturkompetenta experter ofta den bild av de andra som finns hos majoritetssamhället och renodlar en extrem positiv bild av majoritetssamhällets normer och värderingar samt förmedlar denna bild till andrafierade grupper. Detta är inte någon ny företeelse. Ellison (1966) beskrev hur slavarna ofta tog essensen av aristokratiska ideal, exempelvis kristendomen, på större allvar än sina herrar. Detsamma gäller vissa experter med invand- rarbakgrund som blir mer svenska än personer från majoritets- samhället. Diskriminering och rasism har en relativt lång historia och dess moderna former är minst lika gamla som modernismens historia. Modernismens tre inneboende egenskaper, nämligen andrafiering, rasism och narcissism är de krafter som ligger till grund för repro- duktionen av den strukturella/institutionella diskrimineringen. Dessa moderna egenskaper reproducerar i samverkan den mångfa- cetterade rasismen och diskrimineringen av de andra som präglar dagens och . Diskriminering av de andra är en integrerad del av samhällets organisationer och institutioner oavsett dessa organisationers offentliga deklarationer om jämlikhet, likabehandling, mångfald etc. Diskrimineringen har institutionaliserats och hör till samhällets normala reproduktionsmekanismer och är därför rutinmässig och vardaglig. Diskrimineringen förekommer i en rad struktu- rella/institutionella sammanhang, till exempel inom det politiska systemet, arbetsmarknaden, utbildningssystemet och massmedia. De drabbade andra har normalt mycket få möjligheter att påverka reproduktionen av de strukturella och institutionella sammanhang som diskriminerar dem. De är kategoriserade och stigmatiserade som den underordnade andra av majoritetssamhället som består av personer med makt och inflyttande. Sålunda kan man inte jäm- ställa begreppet majoritetssamhället med personer med svensk bakgrund, utan det är benämningen på de personer som har struk- turell och institutionell makt och inflyttande. Även om många per- soner med svensk bakgrund gynnas av den rådande etniska makt- ordningen och reproducerar vardagsrasismen, reproduceras i huvudsak den strukturella/institutionella diskrimineringen av indi- vider med institutionell makt som grindvakter (gatekeepers) med stöd av lagar, regler och institutionella rutiner. Majoritetssamhäl- lets kontroll över maktmedel och kategoriseringen av de andra bestämmer samhällets spelregler och skapar en situation där även karriäristiska personer med invandrar- och minoritetsbakgrund integreras i den rådande maktordningen och bidrar till att reprodu- cera samhällets andrafierande maktordning. Den strukturella/institutionella diskrimineringen sker oavsett organisationers, institutioners och individernas avsikter och åsikter. Det är de drabbade andra som känner av sådan diskriminering, medan majoriteten av de privilegierade grupperna som gynnas av en sådan samhällsorganisering och institutionellt sammanhang inte har