sou · GTB377d3 · 2006-01-01 00:00:00 — Även om en åtgärd med byggnader, andra anläggningar eller mark inte kräver lov enligt 1–5 eller 8–9 §§, skall , om det begärs, pröva en ansökan om lov till åtgärden. Bestämmelserna i denna lag om lov skall tillämpas i ärenden en- ligt första stycket. Förslaget innebär en justering till följd av att 6 och 7 §§ upphävs och ett förtydligande av att prövningen ska avse en ansökan om lov. I övrigt ska även fortsättningsvis gälla att ärendet ska handläg- gas som ett vanligt lovärende, dvs. såväl de materiella som proces- suella reglerna ska tillämpas. Innan lov lämnas skall genom underrättelse be- reda kända sakägare och de kända bostadsrättshavare, hyresgäster och boende som berörs samt sådan känd organisation eller förening som anges i 5 kap. 25 § första stycket 2 tillfälle att yttra sig över ansökningen. I det fall som avses i 5 kap. 25 § tredje stycket första meningen får underrättelse ske genom kungörande på det sätt som anges i 5 kap. 24 §, eller genom en kungörelse som anslås på kommunens anslagstavla, informationsblad om kungörelsen som sprids till de boende som berörs och brev till kända sakägare och sådan organi- sation eller förening som avses i 5 kap. 25 § första stycket 2. Ärenden om lov får inte avgöras utan att sökanden eller annan part underrättats om det som tillförts ärendet genom någon annan än honom själv och tillfälle beretts honom att yttra sig över det. får dock avgöra ett ärende utan att så skett om det är uppenbart onödigt att sökanden eller annan part yttrar sig. Ändringarna innebär dels att den del av första stycket, som innebär en begränsning av i vilka fall tillfälle till yttrande skall lämnas, tas bort, dels att det av tredje stycket framgår att inte bara sökanden utan också annan part ska få tillfälle att ta del av och yttra sig över vad som tillförts ärendet. Om det är uppenbart onödigt behöver inte annan part underrättas. Ändringarna kommer bl.a. också att leda till att om sökanden är annan än fastighetsägaren kommer fas- tighetsägaren, till skillnad från vad som tidigare gällt, normalt sett att underrättas om ansökan. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 12.4.6. Begärs tillstånd att expropriera den byggnad eller mark som en an- sökan om lov avser eller har beslut fattats att påbörja arbete för att anta, ändra eller upphäva detaljplan eller områdesbestämmelser som berör byggnaden eller marken, får besluta om anstånd med avgörandet om lov till dess att ärendet om expropria- tionstillståndet avgjorts eller planarbetet avslutats. Om kommunen inte avgjort planärendet från det att ansökningen om lov kom in till , skall dock ansökningen avgöras utan dröjsmål. Ändringarna i paragrafen består dels ett förtydligande som innebär att det ska ha fattats ett politiskt beslut om att påbörja ett planar- bete för att anstånd med bygglovsbeslutet ska kunna meddelas (se avsnitt 10.4.3), och dels en konsekvensändring till följd av att fas- tighetsplanen slopas som särskilt instrument (se avsnitt 9.5.3). Om en ansökan om bygglov eller förhandsbesked gäller en byggnad, anläggning eller verksamhet, för vilken det också krävs en anmälan enligt 9 kap. 6 § till kommunen, skall svara för att handläggningen av ärendet om lov eller förhandsbesked samordnas med handläggningen av anmälningsärendet. Vid prövningen av ärenden som avses i första stycket skall följande iakttas. 1.Om anmälan enligt ännu inte gjorts till kommu- nen skall bestämmelserna i 20 § om ofullständiga ansöknings- handlingar tillämpas. 2.Vid granskningen i övrigt av att handlingarna är tillräckliga för den prövning som krävs skall en gemensam bedömning gö- ras för ärendet om lov eller förhandsbesked och anmälnings- ärendet. 3.Berörda myndigheter, organisationer och enskilda parter skall ges tillfälle att i ett sammanhang yttra sig över såväl ansök- ningen om lov eller förhandsbesked som över anmälan enligt . 4.Beslut med anledning av ansökningen om lov eller förhands- besked och av anmälan enligt skall tas i ett sam- manhang. Om en samordnad prövning enligt första stycket skett med anledning av en ansökan om förhandsbesked och om prövningen enligt miljöbal- ken avslutats i samband med beslutet om förhandsbesked tillämpas inte första stycket vid efterföljande bygglovsprövning. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 11.2.6. Regleringen i första stycket innebär följande. Av första me- ningen framgår att det nu föreslagna samordningsförfarandet en- dast ska gälla i de fall en anmälan enligt 9 kap. 6 § ska göras till kommunen. I de fall anmälan ska göras till statlig myn- dighet tillämpas således inte dessa regler. Av bestämmelsens utformning framgår att den samordnade re- gleringen ska tillämpas inte bara vid en bygglovsprövning utan även vid en ansökan om förhandsbesked för en åtgärd som också kräver anmälan enligt 9 kap. 6 § . Som tidigare berörts kan prövningen då kanske komma att bli mera övergripande i det första skedet och koncentreras till frågan om anläggningen över huvud taget kan tillåtas. Detta kan innebära att vissa frågor som kan röra bl.a. behovet av skyddsåtgärder från miljösynpunkt prövas närmare först senare, t.ex. vid bygglovstillfället. Detta torde dock inte kräva någon närmare lagreglering, såvitt gäller prövningen i samband med förhandsbeskedet. Konsekvenserna för den efterföljande bygglovs- prövningen behandlas i 25 d §. Regleringen i andra stycket innebär följande. I PBL regleras, i motsats till i , också kommunens förfarande i olika av- seenden direkt i lagen. Om det blir aktuellt att också i PBL övergå till att reglera vissa frågor närmare i förordning kan de numrerade punkterna i andra stycket i stället tas in i förordning. Punkten 1 utgår från att anmälan enligt ska ges in som ansökan om lov. Om så inte sker ska ansöknings- handlingarna betraktas som ofullständiga. Detta innebär enligt 8 kap. 20 § PBL att sökanden kan föreläggas att avhjälpa bristerna och att ärendet annars kan avgöras i befintligt skick eller ansök- ningen avvisas. I allmänhet torde det vara lämpligt att ansökan om lov och anmälan enligt balken sker i en och samma handling. Kommunen bör på lämpligt sätt verka för att så sker. Punkten 2 anger att granskningen av att handlingarna i ärendet innehåller de uppgifter som behövs ska ske gemensamt för de båda ärendena. I de fall kompletteringar behövs bör krav på sådana läm- nas i ett sammanhang. Kraven på underlag behandlas i PBL i 8 kap. 20 § med kompletterande regler i 15 och 16 §§ PBF. Innehållet i en anmälan enligt balken behandlas i 25 § första stycket förordningen om miljöfarlig verksamhet och hälsoskydd. Punkten 3 anger att också kommunicerings- och remissförfaran- det ska ske samordnat. I PBL behandlas frågan i 8 kap. 22 § och när det gäller anmälan enligt i 25 § andra stycket och 26 § berörd förordning. Punkten 4 anger att beslut i de båda ärendena ska tas i ett sam- manhang. Ofta torde det vara lämpligt att båda besluten tas in i samma handling. Om så inte sker bör det av båda besluten framgå att det också tas ytterligare ett beslut som rör samma an- läggning. Bestämmelser om beslut i lovärenden finns i PBL i 8 kap. 26, 27, 28 och 32 §§. När det gäller anmälan enligt finns bestämmelser i 27 § berörd förordning. Av tredje stycket framgår att bestämmelserna om samordning inte på nytt behöver tillämpas vid en efterföljande bygglovspröv- ning om en samordnad prövning redan skett i samband med för- handsbeskedet. Om miljöprövningen i samband med förhandsbe- skedet resulterat i att verksamheten kan godtas men att föreläg- gande om försiktighetsmått kan behöva meddelas senare bör denna fråga normalt tas upp igen i samband med bygglovsprövningen. I ett sådant fall är undantaget i tredje stycket således inte tillämpligt. Den senast berörda situationen förutsätter att en ändring sker i be- stämmelserna i förordningen till 9 kap. så att också prövningen med anledning av en anmälan kan delas upp i flera steg. Om en ansökan om bygglov eller förhandsbesked gäller en byggnad, anläggning eller verksamhet som, utan att tillstånds- eller anmälnings- plikt enligt 9 kap. 6 § föreligger, ändå i det enskilda fallet kan innebära risk för skada eller olägenhet för människors hälsa eller miljön, skall ge den kommunala nämnd, som skall fullgöra kommunens uppgifter inom miljö- och hälsoskydds- området, tillfälle att yttra sig i ärendet. Om denna nämnd finner att det föreligger skäl att närmare pröva fråga om ingripande enligt 26 kap. 9 § skall bestämmelserna i 25 a § gälla i tillämpliga delar vid fortsatta handläggning. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 11.2.7. Till skillnad mot den situation som regleras i 25 a § är det i den nu aktuella situationen inte givet i vilka ärenden som bestämmelsen om samordning bör tillämpas. har här att i det enskilda ärendet göra en bedömning av om anläggningen eller verksamheten kan innebära i vart fall en risk för olägenheter för den närmaste omgivningen. Så snart så är fallet ska bestämmelsen i första meningen tillämpas, dvs. miljöansvarig nämnd ska höras. ska således inte i detta skede göra någon slutlig bedömning av om olägenheterna kan anses vara så betydande att anläggningen inte kan tillåtas. Prövningen av om bestämmelsen är tillämplig ska göras efter det att ärendet kommit in, så att yttrandet från den miljöansvariga nämnden kan tillföras ärendet . Om i det inledande skedet inte bedö- mer att ärendet är av den karaktären att yttrande behöver inhämtas kan frågan dock behöva tas upp på nytt t.ex. om yttrande från sak- ägare visar att miljöolägenheter kan befaras. Syftet med bestämmelsen i första meningen är att det på ett ti- digt stadium ska göras en bedömning av miljöansvarig nämnd om situationen är sådan att ett ingripande kan aktualiseras. Det kan handla om att skyddsåtgärder kan behöva föreskrivas för att und- vika eller begränsa olägenheter. I vissa fall kanske också lokalise- ringens lämplighet kan ifrågasättas. I nu berörda fall följer av andra meningen att en samordning ska ske av den fortsatta handlägg- ningen. Den miljöansvariga nämndens prövning i det första skedet bör göras så enkel som det med hänsyn till omständigheterna är möjligt. Ansvaret att avge yttrande kan av nämnden delegeras t.ex. till tjänsteman enligt vanliga regler om delegation. I sådana fall då också är miljöansvarig nämnd är det naturligt att frågan behandlas enligt fastställda rutiner inom berörd förvalt- ning. Det är särskilt i sådana fall viktigt att gjorda handläggningsåt- gärder och bedömningar alltid finns dokumenterade. Vid prövningen av ärenden som avses i 25 a och 25 b §§ skall bygg- nadsnämnden ta till vara möjligheterna att förenkla det sammantagna förfarandet. Om det finns särskilda skäl får , efter hörande av berörda parter och i samråd med den kommunala nämnd som skall fullgöra kommunens uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet, bestämma att bestämmelserna i 25 a eller 25 b § inte behöver tilläm- pas i ett ärende. Allmänna utgångspunkter för bestämmelsen ges i avsnitt 11.2.5. I första stycket markeras betydelsen av att samordningen ut- nyttjas för att så långt möjligt förenkla prövningen. Det är då vik- tigt att se till det sammantagna förfarandet. Ser man endast till bygglovsprövningen kan det ju annars lätt förefalla att denna kom- pliceras genom kravet på samordning. Det är också viktigt att för- enklingen sker utan att angelägna rättssäkerhetsaspekter för be- rörda parter äventyras. Den möjlighet till överblick över hela pröv- ningen som det samordnade förfarandet syftar till ska ju underlätta också för parterna att se helheten och att därmed på ett mera rationellt sätt kunna bevaka sina intressen. I andra stycket behandlas frågan om möjligheten till undantag från bestämmelserna i 25 a §. Regleringen är i förslaget utformad som bestämmelser som är bindande för . Avsik- ten är således inte att nämnden själv ska bedöma när det är lämpligt att tillämpa bestämmelserna om samordning och när så inte behö- ver ske. Det kan emellertid finnas situationer där det finns mycket starka praktiska skäl som talar emot en samordning just i det ären- Det bör därför finnas en möjlighet att i det enskilda fallet handlägga ärendena enligt de båda lagarna var för sig. Det bör i så- dana situationer vara möjligt både att helt avstå från samordning och att endast samordna förfarandet i vissa delar. Det kan ju under ett ärendes beredning framkomma skäl för en ändrad bedömning när det gäller samordningsbehovet. Bestämmelsen har utformats så att det ska krävas särskilda skäl för att samordning ska underlåtas. Berörda parter bör höras och berörda kommunala nämnder bör vara överens om handläggningen. Om den kommunala nämnd, som skall fullgöra kommunens uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet, med anledning av anmälan en- ligt finner skäl att meddela föreläggande om förbud eller om att verksamhetsutövaren skall ansöka om tillstånd enligt 9 kap. 6 § , får bygglov eller förhandsbesked om att bygglov kan på- räknas inte lämnas. Allmänna utgångspunkter för bestämmelsen ges i avsnitt 11.2.5. Paragrafen behandlar den i och för sig inte särskilt vanliga situatio- nen att miljöansvarig nämnd bedömer att en anmälan enligt balken bör resultera i förbud eller krav på tillståndsprövning. Man kan då ställa frågan hur en sådan bedömning bör inverka på bygglovspröv- ningen. Å ena sidan kan sägas att det handlar om två olika pröv- ningar som kan leda till olika resultat och att därför bör besluta oberoende av vad miljöansvarig nämnd kommer fram till. Detta skulle då kunna leda till att gör en annan bedömning än den miljöansvariga nämnden och anser att eventuella olägenheter för omgivningen inte är något hinder. Å andra sidan kan sägas att det inte är lämpligt att lämna bygglov för en åtgärd som enligt inte kan utföras och att det skulle strida mot syftet med strävandena att samordna prövningen. Det kan också hävdas att bedömningen i anmälningsärendet tyder på att det föreligger sådana betydande olägenheter för omgivningen som innebär att åtgärden inte kan tillåtas heller enligt PBL och att be- dömningen i miljöärendet bör vara styrande i den delen. Övervä- gande skäl talar därför för att bygglov inte bör lämnas i denna situ- ation. Om beslutet enligt balken innebär förbud synes det lämpli- gast att ansökningen om lov avslås. Om beslutet enligt balken in- nebär krav på tillstånd kan det finnas skäl att i samråd med sökan- den överväga att avvakta med beslut i lovärendet. Vad som från praktiska utgångspunkter kan tala emot lösningen att låta miljöbalksbeslutet påverka lovbeslutet är frågan vad som kan hända vid en eventuell överprövning. Om beslutet i miljöbalks- ärendet överklagas av sökanden och överprövningen slutligt leder till att anläggningen kan godtas, kanske med beslut om skyddsåt- gärder, kan det vara opraktiskt att bygglov inte lämnats om det i övrigt inte funnits några hinder för detta. Att senare på nytt ta upp lovärendet kan ju innebära en onödig fördröjning, särskilt om yt- terligare överklaganden följer. Problemet behöver dock inte upp- komma om sökanden överklagar också beslutet att inte lämna bygglov. Överprövningsinstansen kan ju då pröva och eventuellt ändra utgången både i miljöbalksärendet och i lovären- det. Detta förutsätter emellertid att gjort en till- räckligt omfattande prövning i lovärendet, så att det framgår huru- vida också andra hinder för lov föreligger. I undantagsfall kanske processekonomiska skäl dock lett till att man först velat få miljö- frågan slutligt avgjord och därför avvaktat med prövningen i övrigt av bygglovet. I sådana fall kan det då bli både nödvändigt och kan- ske lämpligt att man får ta upp bygglovsprövningen på nytt när miljöfrågan avgjorts. Det kan tilläggas att den beskrivna situationen understryker betydelsen av att instansordningen är samordnad. Det kan finnas anledning att ställa frågan om motsvarande pro- blem kan uppstå om finner att det föreligger hinder mot bygglov medan miljöansvarig nämnd bedömer att mil- jöfrågorna inte är något problem. Eftersom miljöprövningen vid anmälan inte leder till något tillståndsbeslut och eftersom det som varit avgörande för bedömning kanske inte haft något samband med miljöbedömningarna är dock problemet mindre. I ett beslut varigenom lov lämnas, skall anges lovets giltighetstid samt de föreskrifter som meddelas med stöd av 9 kap. 6 § och de villkor och upplysningar i övrigt som behövs. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 10.4.3. Genom att bygglovs- prövningen och bygganmälansskedet samordnas kommer de före- skrifter som behövs för utförandet och för kontroll och tillsyn att behöva meddelas i bygglovsbeslutet. Sökanden och annan part skall av underrättas om innehållet i det beslut varigenom ett ärende om lov avgörs, om det inte är uppenbart obehövligt. Om beslutet går nå- gon emot, skall han även underrättas om hur han kan överklaga det och om avvikande meningar som har antecknats i ett protokoll eller i någon annan handling. Underrättelse om innehållet i ett beslut skall ske genom delgiv- ning, om det inte är obehövligt. Med sökanden får delgivning dock inte ske med tillämpning av 12 eller 15 § delgivningslagen (1970:428). Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 12.4.6. Ändringen i första stycket innebär att också annan part än sökanden alltid ska under- rättas om beslut om det inte är uppenbart obehövligt. Det nuva- rande kravet på att sådan part ska ha yttrat sig tas således bort. Ge- nom formuleringen i andra stycket om delgivning skärps kraven på att alltid överväga alternativet delgivning. Det är naturligt att ett bestämt krav från sökanden på att delgivning ska ske normalt innebär att delgivning inte kan anses obehövlig. I olika andra förfarandebestämmelser i förvaltningslagen och PBL används uttrycket uppenbart obehövligt. Att i denna bestämmelse ha med ordet uppenbart synes dock vara att skärpa kravet på delgivning onödigt mycket. Tillägget avser att ge ökad trygghet åt en bygglovssökande att ett givet lov inte ska kunna överklagas . Delgivning sker vanligtvis genom att en kopia av beslutet översänds till de berörda tillsammans med delgivningskvitto som ska returneras. För det fall att kretsen berörda kan vara svår att avgränsa, exempelvis då bygglov gäller vindkraftverk eller , bör kungörelsedelgivning användas, vilket delgivningslagen ger stöd för. I beslut om bygglov får bestämmas att byggnadsarbeten inte får påbörjas förrän de föreskrifter som meddelas med stöd av 9 kap. 6 § är uppfyllda. Om bygglov eller marklov meddelas till en åtgärd som redan har utförts, får i beslutet om lov bestämmas skyldighet att vidta de ändringar i det utförda som behövs. I beslutet skall anges inom vilken ändringarna skall vara utförda. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 10.4.3. Ändringen i första stycket är en konsekvens av sammanslagningen av bygglovs- och bygganmälansskedena som innebär att det ska finnas möjlighet att föreskriva om vissa villkor för byggstart som tidigare uppmärk- sammats i samband med bygganmälansskedet. Bygglov, rivningslov och marklov upphör att gälla, om åtgärden inte har påbörjats och avslutats för beslutet om lov. Vid överklagande av ett beslut räknas tiden från den dag överinstansen meddelar sitt beslut. Bestämmelser om tidsbegränsade och periodiska bygglov finns i 14 §. Förslaget avser att tydliggöra att tiden ska räknas från den dag som överinstansen meddelar sitt beslut. I övrigt innebär ändringarna endast en följdändring av att tillfälliga lov ersätts med benämningen tidsbegränsade lov och att det införs en ny typ av lov som kallas periodiska bygglov. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 10.4.3. På ansökan skall ge förhandsbesked huruvida en åtgärd som kräver bygglov kan tillåtas i de avseenden som redovisas. Meddelas det sökta tillståndet skall bestämmas de villkor som behövs. Tillståndet är bindande vid prövning av ansökan om bygglov som görs för beslutet. Vid överklagande av ett beslut räknas tiden från den dag överinstansen meddelar sitt beslut. Beslutet om förhandsbesked skall innehålla upplysningar om att 1.tillståndet upphör att gälla om ansökan om bygglov inte görs inom den tid som anges i tredje stycket och 2.att förhandsbeskedet inte medför rätt att påbörja den sökta åtgär- den. Bestämmelserna i 19–23 samt 25–28 §§ skall tillämpas i fråga om förhandsbesked. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 10.9. Förhandsbesked kan lämnas på grundval av ett begränsat bedömningsunderlag i en begränsad sakfråga utifrån begränsade prövningskriterier. Den för- ändring som föreslås innebär att den begränsade sakfrågan blir val- fri för byggherren inom ramen för vad som tillhör bygglovspröv- ningen och att endast prövar åtgärden utifrån de förhållanden som anges i ansökan. För att förtydliga förhandsbeskedens giltighetstid införs en sär- skild bestämmelse som anger att tiden räknas från den dag överin- stansen meddelar sitt beslut i de fall beslut om förhandsbesked överprövas. Kraven på upplysningar som ska tas in i beslutet om förhandsbesked samlas i en mening. Den som för egen räkning utför eller låter utföra projekterings-, byggnads-, rivnings- eller markarbeten (byggherren) skall se till att arbetena utförs enligt bestämmelserna i denna lag och enligt före- skrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen. Byggher- ren skall se till att arbetena planeras och utförs under lämplig led- ning, att kontroll och provning sker i tillräcklig omfattning samt att arbetena planeras och utförs med aktsamhet så att personer och egendom inte skadas och så att minsta möjliga obehag uppstår. Byggherren skall närvara vid byggsamråd enligt 5 och 10 §§ samt vid tillsyn som enligt 6 § framgår av föreskrifter i beslut om bygglov eller rivningslov. I kapitlets rubrik har ordet byggnadsarbeten tagits bort. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 10.5.1. understryka att byggherrens ansvar omfattar även projekteringen av byggnadsverk samt att ledning är en minst lika viktig funktion som kontroll och provning. I andra stycket synliggörs att byggher- ren ska vara med vid byggsamråd och vid till- syn enligt föreskrifter i bygglovet. För åtgärder som kräver bygglov eller rivningslov skall en kvalitets- ansvarig utses och anmälas av byggherren. En kvalitetsansvarig krävs inte vid enkla åtgärder. 1.bevaka att lovet och i lovet intagna föreskrifter följs, 2.se till att en kontrollplan upprättas och att nödvändiga kontroller ut- förs, 3.vid avvikelser informera byggherren och vid behov meddela bygg- nadsnämnden, 4.vara närvarande vid byggsamråd och vid tillsyn på byggplatsen och 5.avge utlåtande till byggherren och som underlag för slutbevis. Till kvalitetsansvarig får utses endast den som har fått godkännande (riksbehörighet) av ett organ som har ackrediterats för detta ändamål enligt 14 § lagen (1992:1119) om teknisk kontroll. Sådant godkännande (certifiering) förutsätter självständig ställning, tydliga krav och uppgifter, och skall följas upp av det organ som med- delat riksbehörigheten. Riksbehörighet krävs inte för åtgärder som avser tillbyggnad eller ändring av en- och tvåbostadshus eller därmed jämförbara åtgärder. får godkänna en kvalitetsansvarig utan riskbe- hörighet om förutsättningarna är uppfyllda i ett enskilt ärende. För skilda delar av ett projekt kan olika kvalitetsansvariga utses. En av dem skall samordna deras uppgifter. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 10.5.2. Innehållet är en bear- betning av nuvarande 13 och 14 §§ och har lyfts till 2 § för att mar- kera betydelsen av den kvalitetsansvariges roll vid sidan av byggher- rens. Förslaget innebär att den kvalitetsansvarige ska se till att nöd- vändiga kontroller både planeras och utförs och att avvikelser vid behov rapporteras till . Förslaget klargör också väsentliga förutsättningar för certifiering av kvalitetsansvariga, men också möjligheter till undantag i vissa fall. Byggherrens kontroll skall avse projektering och utförande av bygg- nadsprojektet med avseende på alla tillämpliga samhällskrav. Kontroll kan i enkla fall utföras av byggherren själv och skall i andra fall organiseras och övervakas av en kvalitetsansvarig enligt 2 §.