sou · GTB363 · 2006-01-01 00:00:00 — Detta innebär inte per automatik att företaget saknar tillgångar. Företaget kan dock få problem med betalningsförmågan på kort sikt. Om denna situation är endast tillfällig, t.ex. genom att gälde- nären har möjlighet att använda tillgångar som säkerhet för lån m.m., föreligger inte grund för konkurs. Det kan diskuteras om det kundskydd som regleringen om en fjärr- värmefond avser att ge skall göras tillgängligt redan när gäldenären först hamnar på obestånd eller om skyddet skall aktualiseras först efter att en konkurs faktiskt har inträffat. Det ter sig vid en första anblick lockande att låta den nu aktuella fondlösningen verka även preventivt. Om medel kan erhållas ur fonden redan vid en inträffad obeståndssituation kan varaktigheten i obeståndssituationen begränsas och konkurs i ett fjärrvärmeföre- tag undvikas. En sådan lösning skulle således i princip innebära att ett fjärrvärmeföretag inte skulle behöva eller kunna gå i konkurs. Det skulle i sin tur innebära att den marknadsrisk som jag trots allt anser föreligger på fjärrvärmeområdet försvinner. En sådan utveck- ling är mindre bra för fjärrvärmens utveckling och skulle innebära en viss risk för konkurrenssnedvridning i förhållande till andra uppvärmningsformer. Jag är inte övertygad om nödvändigheten eller lämpligheten av en sådan lösning. Dessutom skulle en ordning av sådan preventiv karaktär gälla parallellt med andra befintliga regelverk som tar sikte på motsvarande obeståndssituation. Ett så- dant regelverk är lagen (1996:764) om företagsrekonstruktion. För- farandet enligt den lagen syftar till att skapa förutsättningar för att utan konkurs sanera ett företag som kan anses livskraftigt trots be- talningssvårigheter och på så sätt trygga en fortsatt drift när gälde- närens ekonomiska situation inte är lika allvarlig som i konkurs- fallen. Även av denna anledning är det mindre angeläget att låta den nu aktuella fonden omfatta andra obeståndssituationer än konkurs- situationerna. Jag förordar därför att möjligheten att få medel ur Fjärrvärmefonden tar sikte på den speciella händelse att ett fjärr- värmeföretag faktiskt har gått i konkurs. Det bör alltså vara en förutsättning att en konkurs har inträffat för att fonden skall kunna användas. Redan från den tidpunkt som konkursbeslutet meddelats skall möjligheten att få medel ur fonden stå öppen eftersom konkursgäldenären då med stor sannolikhet är i Hur bör en reglering utformas? stort behov av likvida medel, t.ex. torde konkursgäldenären ha kört slut på bränslet till hetvattenpannorna i verksamheten. Konkurs- beslutet behöver alltså inte vinna laga kraft. Inträde i konkursgäldenärens avtal På fjärrvärmeområdet saknas det i regel annat fjärrvärmeföretag att vända sig till än det konkursbo som tagit över fjärrvärmeverksam- heten. I en konkurssituation är det därför tänkbart att en utpress- ningsliknande situation kan uppkomma där konkursförvaltaren hotar med avstängning av värmetillförseln om inte nya avtal tecknas till väsentligt högre priser. För att undvika att en sådan situation upp- kommer kan man tänka sig att införa ett krav på konkursförvaltaren att träda in i konkursgäldenärens befintliga kundavtal för att ersätt- ning ur fonden skall utgå. Ett sådant krav innebär att konkursför- valtaren ställs inför en valmöjlighet, dvs. att acceptera bl.a. den gamla prisnivån och få stöd ur fonden eller att avstå sådant stöd och förhandla fram nya avtal. Träder konkursförvaltaren under sådana förutsättningar in i kon- kursgäldenärens avtal sker den positiva förändringen i förhållande till vad som gällde före konkursen att förlusten motsvarande skill- naden mellan intäkterna från de gamla avtalen och de löpande kost- nadsposterna i konkursboets rörelse täcks av fondmedlen. Kon- kursboet kan då hållas skadeslöst vid fortsatt drift av verksamheten. Administrationen och prövningen av fondutbetalningarna blir där- utöver sannolikt mer okomplicerad eftersom kundförhållandena då är kända. Ställer fondregleringen upp ett krav på inträde i konkurs- gäldenärens avtal, i vart fall såvitt gäller det pris som kunderna har att betala, för att få tillgång till fondmedel frånhänder konkurs- förvaltaren sig dock möjligheten att höja priset över en normal självkostnadsnivå genom att ta fondmedlen i anspråk. Väljer konkursförvaltaren i stället alternativet att teckna nya avtal med fjärrvärmekunderna ställs konkursförvaltaren inför den situa- tionen att alla kunder kanske inte godtar det nya avtalsförslaget, eftersom det oftast torde innebära en inte oväsentlig prishöjning för kunden. Verksamhetens intäktsnivå blir mer osäker men möj- liggör även att en viss vinst kan uppnås om alla kunder träffar nya avtal med konkursboet, traditionellt tecknade avtal eller realavtal, till högre pris. Hur bör en reglering utformas? Det torde allmänt vara så att fjärrvärmekundernas förtroende för den fjärrvärmeverksamhet som bedrevs av det i konkurs försatta fjärrvärmeföretaget är, om inte förbrukat, så i vart fall skadat. Be- nägenheten att trygga sin uppvärmning på annat sätt än med fjärr- värme torde i den uppkomna situationen vara stor bland kunderna. Att i ett sådant läge agera för att höja fjärrvärmepriserna kan leda till än snabbare kundflykt från fjärrvärmeverksamheten och en fjärrvärmerörelse utan kunder har inte mycket värde, speciellt inte då en förlorad kund torde vara förlorad för fjärrvärmesystemet med tanke för de investe- ringar som krävs för att gå över till annan uppvärmningsform. Ett tänkbart skäl till att förhandla upp högre priser skulle från konkursförvaltarens synvinkel vara att det sker i en tänkbar intres- sents intresse. Det kan ifrågasättas om det är en uppgift för kon- kursförvaltaren. En intressent till att köpa hela fjärrvärmerörelsen vill säkerligen själv skapa goda relationer med framtida kunder och förhandla om priserna utifrån sina egna krav på kostnadstäckning och avkastning på satsat kapital. Det kan då rent av vara en fördel ur försäljningssynpunkt att konkursförvaltaren inte redan gett sig in i förhandlingar om höjda priser m.m. utan överlåter dessa till intressenten. Om konkursboet har möjlighet att få stöd ur en fondlösning ligger det enligt min mening närmast till hands att konkursförval- taren inte ger sig in i förhandlingar eller diskussioner med kunder- na till konkursgäldenären för att få kunderna att betala ett högre pris för sin fjärrvärme. Den enklaste och, för den delen, bästa lös- ningen för fjärrvärmeverksamheten som sådan torde enligt mitt förmenande vara att konkursförvaltaren i ett fjärrvärmeföretags konkurs träder in i gäldenärens avtal. En sådan åtgärd skulle skapa någon form av övergångsvis trygghet för kunderna och bidra till att en fungerande fjärrvärmeverksamhet kan bibehållas genom att motverka snabba eller överilade kundavhopp. Det bör därför införas en reglering på det aktuella området som förutsätter att fjärrvärmekunderna endast betalar det pris som avtalats med konkursgäldenären för att konkursboet skall kunna få medel ur fonden. En sådan reglering kan utformas på olika sätt. En ordning är att, som jag antytt, kräva att konkursboet inträder i konkursgäldenä- rens avtal såvitt gäller de prisvillkor som gällde mellan gäldenären och kunden. Ett sådant partiellt inträde i ett gällande avtal kan, för- utom att det saknar motsvarighet på konkursrättens område, med- Hur bör en reglering utformas? föra vissa oklarheter om vad som gäller i övrigt, t.ex. i fråga om av- talets löptid, om och hur det kan sägas upp m.m. Ett annat sätt att reglera den aktuella frågan är att i lag föreskriva om skyldighet att följa det prisavtal som konkursgäldenären hade med respektive kund. På detta sätt kan man undvika att onödigtvis binda upp kon- kursboet till ett avtal som kan verka hindrande i konkursförvalta- rens försök att överlåta rörelsen till en intressent. Jag föreslår mot denna bakgrund att det, som en förutsättning för att kunna erhålla fondmedel, införs ett krav på att konkursför- valtaren skall följa det prisavtal som gällde mellan gäldenären och kunden. En tänkbar förutsättning för att fjärrvärmefonden skall få tas i an- språk kan vara att konkursboet saknar medel att själv bekosta den fortsatta driften av verksamheten. Vid konkurstidpunkten torde denna förutsättning ofta vara för handen även om det kan finnas likvida medel av betydande storlek vid konkursutbrottet. Det kan i sistnämnda situation te sig stötande att konkursboet har rätt att få medel för fortsatt drift ur en Fjärrvärmefond. Vid konkursutbrottet fryses såväl konkursgäldenärens tillgångs- som skuldsida. En viktig aspekt i konstruktionen av den Fjärr- värmefond som jag nu föreslår är att den fortsatta driften av fjärr- värmeverksamheten inte skall ske på borgenärernas bekostnad om det kan undvikas. Skall fortsatta fjärrvärmeleveranser ske till de priser som gällde mellan kunden och konkursgäldenären kommer konkursboet att minska i storlek eftersom förvaltaren frånhänds möjligheten att få driften av fjärrvärmerörelsen att gå ihop genom att förhandla upp intäkterna från kunderna. Det bör därför klar- göras att de eventuella likvida medel som kan finnas i konkursboet inte behöver förbrukas i första hand. Det skall således vara möjligt att erhålla medel ur fonden för täckning av de löpande kostnaderna för densamma, inklusive konkursförvaltarens kostnader därför. Detta innebär i princip att den förmögenhetsmassa som fanns i konkursboet per konkursdagen inte skall behöva tas i anspråk för fortsatt verksamhet. Skulle den fortsatta driften av någon anledning ändå innebära att konkursboet tillförs erforderliga medel för att på egen hand bedriva verksamheten vidare bör det inte förekomma att konkursboet får ta fondens medel i anspråk för att bekosta den Hur bör en reglering utformas? Utgångspunkten är dock att något krav på att förbruka befintliga likvida medel i konkursboet inte bör ställas upp som förutsättning för att få ta fondmedel i anspråk. 6.2.3För vilka kostnader skall medel ur fonden kunna utgå? De kostnader som ersättning ur fjärrvärmefonden kan utgå för är de kostnader som är nödvändiga för den fortsatta driften. I de nödvändiga kostnaderna ingår främst driftkostnader. Med driftkost- nad avses kostnader för den löpande driften av ett företag. Till dessa övergripande kategorier av kostnader kan hänföras ett antal delposter. Det gäller främst kostnaden för bränsle eller inköp av spillvärme eller hetvatten, löner till personal, el till driften av an- läggningarna. Det låter sig inte göras att i detta sammanhang lämna någon fullständig uppräkning av vad som skall anses utgöra nöd- vändiga driftkostnader. I det följande exemplifieras några kostnads- poster för vilka ersättning bör utgå. En av de mer framträdande kostnader som fortsatt drift av en fjärrvärmerörelse medför är kostnaderna för att producera det het- vatten som levereras till kund. Den primära kostnadsposten utgörs av det bränsle, t.ex. olja, kol, avfall, trädbränslen eller naturgas, som används vid produktionen av hetvatten. Därtill kommer elkostna- der för värmepumpar, elpannor m.m. samt driftel till distributions- pumpar, fläktar m.m. Utöver kostnader för bränsle och el till produktions- och distri- butionsanläggningarna bör även verksamhetens kostnader för in- köp av spillvärme och hetvatten från annan part anses som nöd- vändiga kostnader. En annan sådan nödvändig kostnadspost utgörs av kostnader för personal. Denna kostnad kan antingen avse löne- kostnad eller kostnad för inhyrd personal. Även normala drift- och underhållsåtgärder bör kunna ersättas ur fondens medel. Det kan gälla t.ex. revisioner, utbyte av apparater och utrustning till samma eller motsvarande standard och kapacitet som . Om en packning eller en panna går sönder måste det vara rimligt att den lagas ordentligt för att kunna leverera fjärr- värme till kunderna utan fortsatta störningar. En sådan åtgärd kan i och för sig vara värdehöjande men den bör accepteras och vara stödberättigad om den är nödvändig för att verksamheten skall kunna fortgå. Kan åtgärden senareläggas utan att den löpande verksamheten påverkas nämnvärt bör åtgärden dock inte anses som Hur bör en reglering utformas? Utöver de kostnader som normalt är förknippade med verksamheten som sådan bör även konkursboets förvaltningskost- nader i anledning av den fortsatta driften omfattas av stödmöjlig- heten. En annan fråga är hur fasta kostnader, t.ex. kapitalkostnader, skall behandlas. Med kapitalkostnad avses en kostnad för ett företag i form av räntor och avskrivningar och dylikt. De kapitalkostnader som finns i en i konkurs försatt verksamhet följer som regel av ett skuldförhållande som lett fram till konkursen. Fordringarna på kapitalkostnaderna utgör konkursfordringar och överförs inte på konkursboets fortsatta drift. Kapitalkostnadernas bestridande med fondmedel utgör, som utgångspunkt, inte någon förutsättning för att kunna driva fjärrvärmeverksamheten vidare i konkursboets regi. Jag är därför av uppfattningen att dessa inte skall grunda rätt till medel ur fjärrvärmefonden. Det kan förhålla sig annorlunda med andra kostnader, t.ex. kost- nader för att hyra en lokal, mark eller arrende. Sådana kostnader ut- gör inte sällan en nödvändig kostnad för att bedriva verksamheten vidare om den inte kan bedrivas utan tillgång till lokalen eller mar- ken. Dessa kostnader bör i sådant fall kunna grunda rätt till medel ur fonden. En annan kostnad som kan belasta verksamheten och som är av väldigt stor betydelse är leasingkostnader. Det förekommer att het- vattenpannor i en fjärrvärmeverksamhet är leasade. Utan anlägg- ningarna kan produktionen av fjärrvärme eller hetvatten inte ske. Det är därför av viss vikt att även leasingkostnader kan vara medels- grundande. Den närmare avgränsningen av vilka kostnader som skall anses nödvändiga och därmed stödberättigade bör det finnas visst ut- rymme för beslutande organ att avgöra. 6.2.4Skall berättigade kostnader ersättas i sin helhet? När väl de kostnadsposter som ersättning kan utgå för är defini- erade och avgränsade kan frågan ställas om dessa skall ersättas fullt ut eller inte. I detta sammanhang bör det klargöras att fortsatta leveranser av fjärrvärme bygger på att det finns ett leveransavtal av något slag mellan kunden och konkursboet. Det kommer att flyta in intäkter från konkursboets värmeförsäljning som kan användas Hur bör en reglering utformas? för att, så långt de räcker, täcka de nödvändiga kostnaderna för värmeproduktionen och distributionen. Skillnaden mellan den fortsatt bedrivna fjärrvärmeverksamhetens totala intäkter och totala rörliga kostnader utgör rörelsens drift- netto. I ett fungerande kommersiellt företag är målet att driftnettot skall vara positivt, dvs. intäkterna skall överstiga driftkostnaderna och även finansiera kapitalkostnaderna. Enligt mitt förmenande skulle det leda för långt att lämna er- sättning fullt ut eller för större delen av de nödvändiga kostnader- na. Om så sker innebär det en stor fördel för konkursborgenärerna som skulle få mer medel att dela upp mellan sig till följd av kapital- tillskottet från fonden. Det bör i stället vara det negativa drift- nettot i verksamheten som skall ersättas så att de nödvändiga kost- naderna finansieras av intäkterna från den fortsatta värmeförsälj- ningen tillsammans med medel ur Fjärrvärmefonden. Det bör i så- dana fall vara rimligt att den del av verksamheten som inte får kost- nadstäckning genom nämnda intäkter kan få stöd ur Fjärrvärme- fonden. En ordning av förespråkat slag ställer i någon mån ökade krav på ersättningsprövningen och konkursboets redovisning av de uppgif- ter som skall ligga till grund för utbetalningarna. Det bör i princip ske månatliga framställningar om stöd ur fonden från konkursför- valtaren och dessa skall redovisa en driftkalkyl som anger förvän- tade kostnader och intäkter för den aktuella period som stöd begärs för. Det bör i första hand ligga på konkursboet att visa på att för- utsättningarna för att få medel ur fonden är uppfyllda. I bedöm- ningen rörande vilka kostnader som skall kunna grunda ersättning måste beslutande organ dock ta hänsyn till att verksamheten skulle kunna upphöra för det fall man ibland inte kan visa stor flexibilitet utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Beslutande organ bör därvid beakta vad konkursförvaltaren anser vara rimligt och nöd- vändigt. Med tanke på syftet bakom fonden, att fråga är om prog- noser för den kommande tidsperioden och det krav på skynd- samhet som kan vara aktuell, bör kraven på driftkalkylen sättas på en rimlig nivå. Därför är det av vikt att prövningsinstansen har kunskaper på området och snabbt kan ta ställning till konkursboets framställningar. Det bör även vara så att en uppföljning sker av hur de utbetalade medlen använts. Det bör åligga konkursförvaltaren att presentera en redovisning och ge in denna till tillsynsmyndigheten månatligen eller kvartalsvis. Hur bör en reglering utformas? 6.2.5Under hur skall medel ur fonden kunna utgå? En fråga av vikt att ta ställning till är som fjärr- värmeleveranserna till kund skall tryggas till det pris som gällde enligt kundens avtal med konkursgäldenären. Bedömningen måste ske mot bakgrund av det syfte som Fjärrvärmefonden är tänkt att fylla. Även om huvudsyftet med att inrätta en fjärrvärmefond är att säkerställa att kunder till ett i konkurs försatt fjärrvärmeföretag kontinuerligt får värme levererad till sig kan det inte anses rimligt att stödja konkursverksamheten mer än under en till tiden begrän- sad period. I det föregående har jag konstaterat att den som är kund till ett fjärrvärmeföretag har i princip två valmöjligheter när företaget går i konkurs. Antingen tecknar kunden ett nytt avtal med ett nytt fjärrvärmeföretag, t.ex. konkursboet, eller så går kun- den över till en annan uppvärmningsform. Redan genom att ett fjärrvärmeföretag går i konkurs påverkas fjärrvärmekundernas upp- fattning om fjärrvärmen som en trygg och enkel form av uppvärm- ning. Den osäkerhet som en konkurssituation för med sig skapar incitament för en kund att säkerställa att denne inte hamnar i samma situation igen. För att uppnå trygghet i sin uppvärmnings- situation kan det tänkas att flera kunder överger fjärrvärmen som uppvärmningsform för något annat tillgängligt och rent av dyrare alternativ. Med denna utgångspunkt är ett tänkbart betraktelsesätt att medel från fonden skall kunna utgå under en så pass att kunderna till konkursgäldenären ges möjlighet att utvärdera sin uppvärmningssituation. Utvärderingen kan mynna ut i att nya avtal tecknas med t.ex. konkursförvaltaren eller en ny ägare till verk- samheten. Den kan också mynna ut i ställningstagandet att det bästa för kunden är att gå över till annan uppvärmningsform. Om kunden skall tryggas i en konkurssituation där kunden be- stämt sig för att eftersöka en ny uppvärmningsform bör tiden under vilken medel bör utgå ur fonden relateras till anskaffnings- tiden för alternativet. Det är dock svårt att generellt avgränsa hur lång är eftersom tiden beror på de enskilda kundernas speciella förutsättningar. Är det fråga om en konsument, dvs. en villaägare, torde installation m.m. av t.ex. en ny pelletspanna kunna ske inom i vart fall . Är det i stället fråga om en större fastighetsägare med ett flertal flerfamiljshus är det inte lika lätt. Det kan ta mer än den tredubbla tiden att projektera, anskaffa, Hur bör en reglering utformas? installera och ta i bruk en ny uppvärmningsanläggning. Mer än en eldningssäsong kan bli aktuell för att medge att kunderna kan gå över till annan uppvärmningsform. Har å andra sidan kunderna, oavsett kategori, kvar sin gamla pannanläggning eller liknande är det täm- ligen snart gjort att koppla tillbaka sig och anskaffa nödvändiga bränslen. Sistnämnda situation är förmodligen inte vanlig. Det kan resoneras kring att ju som konkursförvalta- rens drift fortgår desto större kan risken för flykt från fjärr- värmesystemet bli. En sådan utveckling är inte önskvärd. Det kan därför finnas skäl att begränsa den tid under vilken medel kan läm- nas till den fortsatta driften. Konkurslagen ställer upp en längsta tid under vilken konkursförvaltaren får fortsätta driften.5 Denna tid är begränsad till högst såvida inte särskilda skäl föreligger. För att främja en relativt snabb lösning med en försäljning av den i konkurs försatta fjärrvärmeverksamheten är det lämpligt att tiden under vilken medel kan utgå ur fonden inte skapar incitament till en längre drift än nödvändigt. Detta sammantaget med att det kan finnas skäl att anpassa den aktuella tiden med den tid som gäller för fortsatt drift enligt konkurslagen, medför att jag föreslår att ett konkursbo skall kunna erhålla medel ur Fjärrvärmefonden under högst från konkursdagen. På motsvarande sätt som enligt konkurslagen bör dock kunna förlängas om det föreligger särskilda skäl för detta. Vägledning om när sådana skäl är för han- den bör kunna inhämtas från tillämpningen i konkursrätten. Möj- ligheten till stöd upphör av naturliga skäl när konkursboet avyttrar eller på annat sätt upphör att bedriva fjärrvärmeverksamheten. 6.2.6Till vem skall medel ur fonden kunna utgå? När ett fjärrvärmeföretag har försatts i konkurs tar den av dom- stolen utsedda konkursförvaltaren över konkursboet. Det är kon- kursförvaltarens uppgift att ta tillvara borgenärernas gemensamma rätt och bästa samt vidta alla de åtgärder som främjar en förmånlig och snabb avveckling av boet. Således är det förvaltaren som avgör om och hur den i konkurs försatta fjärrvärmerörelsen skall han- teras, t.ex. om den skall abandoneras, avvecklas genom försäljning del för del eller drivas vidare till avyttring kan ske av verksamheten i dess helhet. Därför är det lämpligt att konkursförvaltaren ges rätten att för konkursboets räkning ansöka om att få ta fondens 5 Se 8 kap. 2 § konkurslagen. Hur bör en reglering utformas? medel i anspråk för en fortsatt drift och säkerställande av kunder- nas fjärrvärmeleveranser. Eftersom utbetalningarna av fondmedel kommer att ske för an- vändning i ett konkursbos fjärrvärmeverksamhet, bör det säker- ställas att de medel som utbetalas från fonden endast används till täckande av skillnaden mellan konkursboets intäkter och kostnader under konkursboets drift. De medel som konkursboet genom förvaltaren fått ur Fjärrvärme- fonden att förvalta får, som ovan angetts, endast användas som stöd för den fortsatta driften av en i konkurs försatt verksamhet. För det fall att erhållna medel inte används på avsett sätt bör det rimligen kunna komma ifråga att konkursboet blir återbetalnings- skyldigt för de felaktigt använda medlen. Likaså bör det komma i fråga att kräva åter de medel ur Fjärrvärmefonden som konkurs- boet skall förvara åtskilt från boets övriga tillgångar och som inte har använts enligt den budget som utbetalningarna begärts utifrån. 6.3Vem skall pröva utbetalningar m.m. från fonden? Mitt förslag: Jag förordar att skall utföra de uppgifter som vilar på en prövningsmyndighet. Med en fond för att möjliggöra för en konkursförvaltare att driva en i konkurs försatt fjärrvärmeverksamhet vidare följer viss admini- stration. En uppgift som uppkommer är att ta ställning till om och till vilket belopp medel skall tillskjutas en fortsatt drift av fjärr- värmeverksamheten. Uppgiften att pröva en ansökan om medel ur Fjärrvärmefonden är tämligen begränsad. Prövningsinstansen har att kontrollera att förutsättningar för stöd är uppfyllda. Om så är fallet skall instansen ta ställning till vilket belopp som skall betalas ut till sökanden. I den prövningen ingår att ta ställning till vad som kan anses utgöra nödvändiga kostnader i verksamheten. För att kunna avgöra detta krävs viss kunskap om fjärrvärmeverksamheternas betingelser och insikter i hur fjärrvärmeföretag bedriver sin rörelse. Hur bör en reglering utformas?