sou · GTB340 · 2006-01-01 00:00:00 — The intention of the Swedish Government has been that the Minority Policy is to be observed throughout the nation and that the needs of the national minorities are to be taken into consideration on all levels of society. Five years experience has shown that these needs have not been sufficiently taken into consideration. has criticised for inadequate im- plementation of the commitments in the Conventions. Individuals have not been able to satisfactorily exercise the rights of the cur- rent minority language legislation. Measures are thus needed in or- der to strengthen the implementation of the rights based on . A new Act on National Minorities and National Minority Lan- guages, that encompasses all of the national minorities, is needed. The protection of national minorities, their languages and cultures should also be specified in the Constitution (Regeringsformen). The current regulation in the Constitution does not fulfil commitments in accordance with the Framework Convention. The Constitutional directives should therefore be subject to legislative oversight. measures on a national, regional and local level are needed in order to promote the preservation of the national minority lan- guages. The Government needs to take greater responsibility for the implementation of the commitments in the Conventions. One of the County Administrative Boards () should therefore be given national responsibility for supervision of the new Act on National Minorities and Minority Languages. is to take necessary measures in or- der to ensure the objectives of the Act. The mandate of should include inter alia direction and super- vision of the municipalities work with the National Minority Pol- icy, distribution of financial support and the monitoring of issues related to the National Minority Policy. The national responsibility should be placed with in the county of . The general awareness of national minorities, must increase among decision makers, government officials and the general public. A nationwide information and educational project should be launched in order to raise awareness. The influence of national minorities on issues that affect these groups is still limited, in spite of the fact that this is one of the main goals of the National Minority Policy. The national minori- ties' possibilities to influence decision-making should be regulated in the proposed Act on National Minorities and Minority Lan- guages. Advisory councils should be established at different levels where the national minorities are represented. The size of the cur- rent financial support to organisations representing national mi- norities must be increased. The Significance of the on the Survival of the National Minority Languages Pre-school and primary and secondary education is of utmost im- portance to the language development of children belonging to na- tional minorities. Swedish Finnish pupils participation in educa- tion in Finnish and the teaching of Finnish has decreased dramati- cally. Measures are needed in order to reverse this negative trend. Therefore the regulations on the right to teaching of minority lan- guages need to be altered so that all national minorities are given the same rights. Pupils belonging to the Swedish Finnish or the Jewish minorities should also have the right to the teaching of Finnish and Yiddish, even if there is only one pupil in the munici- pality who wishes such education. The supervision of the for Education () on the national minorities ac- cess to teaching of minority languages should be strengthened. Measures are Required to Improve the Status of the It is not possible with current statistical reporting to give the exact number of individuals belonging to the Swedish Finnish minority in . The total number of individuals born in or their children amount to 445 000, and many of these individuals consider themselves to be Swedish Finns. Approximately 221 000 of these individuals live in the counties of , , and . A survey and interviews have been conducted and a number of meetings with Swedish Finns in the region have been organised in the course of this investigation. Swedish Finns in the region ex- press interest and need for an expansion of the current administra- tive area for the Finnish language to the region of /. Such an expansion is expected to improve the status of the Finnish language. The Swedish Finns are experi- encing a process of language shift and an expansion of the admin- istrative area for Finnish would thus promote the survival of Finnish in . Some public services in Finnish exist in some of the municipali- ties of the region. Finnish speaking personnel can be found in these municipalities. The current conditions for providing pre-school and care for the elderly completely or partly in Finnish are thus relatively good. Finnish speaking personnel can also be found among the employees of the (landsting), gov- ernment agencies and the courts of law. It is also possible to use interpreters if necessary. speaking personnel/officials can be recruited in the long run. Consequently, the prerequisites for expanding the current scope of the administrative area for Finnish do exist. The expanded administrative area for Finnish should include the municipalities of , , , and and all the municipalities in the counties of , , and . Such a measure would grant approximately half of the Swedish Finns protection under Part III of Charter for Regional or Minority Languages. The expanded administrative will extend the same rights as found in the current area, namely the right to pre- school and care of the elderly completely or partly in Finnish and the right to use Finnish when dealing with public authorities and courts of law. In order to facilitate the suggested expansion of the administra- tive area a special steering committee should be appointed under . The municipali- ties in the region should cooperate in the effort of expanding the administrative area and needs to support their efforts. lag om nationella minoriteter och minoritetsspråk Härigenom föreskrivs följande. Denna lag tillämpas hos kommunala samt statliga regionala och lokala förvaltningsmyndigheter. För förvaltningsområden för samiska, finska och meänkieli gäller även särskilda bestämmelser rörande enskilda talares rätt att an- vända dessa språk i kontakter med förvaltningsmyndigheter. Lagen tillämpas också hos allmän domstol, allmän förvaltnings- domstol, fastighetsdomstol, miljödomstol och sjörättsdomstol med en domkrets som helt eller delvis omfattar respektive förvaltnings- område. Nationella minoriteter är samer, sverigefinnar, tornedalingar, romer och judar i enlighet med åtaganden enligt Europarå- dets ramkonvention om skydd för nationella minoriteter och den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk. Minoritetsspråk är samiska, finska, meänkieli, chib och jiddisch. De nationella minoriteternas möjligheter att behålla och utveckla sitt språk, sin kultur- och samfundsliv skall främjas av det allmänna. Det allmänna skall i sin verksamhet beakta de nationella minori- teternas särart och deras behov av skydd och stöd för att deras språk och kultur skall fortleva i . Barns behov att få utveckla en kulturell identitet och det egna minoritetsspråket skall beaktas särskilt. De nationella minoriteterna skall på alla nivåer i samhället ges möjligheter till inflytande i frågor som berör dessa, så långt det är möjligt. Särskilda bestämmelser rörande förvaltningsområden Med förvaltningsområde för samiska avses , , , och xx kommuner. Med förvaltningsområde för finska avses , , , , kommuner samt samtliga kommuner i , , och . Med förvaltningsområde för meänkieli avses , , , och kommuner. Rätt att använda samiska, finska och meänkieli hos förvaltningsmyndigheter En enskild har rätt att använda samiska, finska eller meänkieli vid sina muntliga och skriftliga kontakter med en förvaltningsmyndig- het i ärenden som avser myndighetsutövning i förhållande till ho- nom eller henne, om ärendet har anknytning till förvaltningsområ- det. Om den enskilde använder minoritetsspråk i ett sådant ärende, är myndigheten skyldig att ge muntligt svar på detta språk. Ett skrift- ligt beslut i ett sådant ärende skall innehålla en upplysning på mi- noritetsspråket om att beslutet kan översättas muntligen till mino- ritetsspråket av myndigheten på begäran av den enskilde. Myndigheten skall även i övrigt sträva efter att bemöta den en- skilde på det egna minoritetsspråket. Förvaltningsmyndigheterna får bestämma särskilda tider och sär- skild plats för minoritetsspråkstalandes besök och telefonsamtal. Rätt att använda samiska, finska och meänkieli hos domstolar Den som är part eller ställföreträdare för part i ett mål eller ett ärende hos domstol har rätt att använda samiska, finska eller meän- kieli under målets eller ärendets handläggning, om målet eller ären- det har anknytning till förvaltningsområdet. Rätten att använda det egna minoritetsspråket omfattar också de domstolar dit en dom eller ett beslut i ett mål eller ärende som av- ses i första stycket överklagas. Rätten att använda samiska, finska eller meänkieli i mål eller ärenden hos domstolar enligt 8 § omfattar rätt att ge in handlingar och skriftlig bevisning på detta språk, rätt att få de handlingar som hör till målet eller ärendet muntligen översatta till minoritetssprå- ket och rätt att vid muntlig förhandling inför domstolen tala detta språk. Domstolen skall översätta handlingar och skriftlig bevisning till svenska, om det inte är uppenbart onödigt. Även i övrigt skall domstolen i sina kontakter sträva efter att bemöta minoritetsspråkstalande part eller ställföreträdare för part på minoritetsspråket. Den som vill använda samiska, finska eller meänkieli under ett måls eller ett ärendes handläggning i domstol enligt 10 § skall be- gära detta i samband med att målet eller ärendet inleds eller första gången parten skall yttra sig i målet eller ärendet. Om en begäran att använda minoritetsspråk framställs senare får den avslås. En begäran att använda minoritetsspråk får även avslås om det är uppenbart att den har ett otillbörligt syfte. Om en part eller ställföreträdare för part skall få använda sa- miska, finska eller meänkieli i rättegång, skall tolk anlitas i enlighet med bestämmelserna i 5 kap. 6-8 §§ och 33 kap. 9 § rättegångsbal- ken och 50-52 §§ förvaltningsprocesslagen (1971:291). Minoritetsspråk i förskoleverksamhet och äldreomsorg När en kommun i förvaltningsområdet erbjuder plats i förskole- verksamhet enligt 2 a kap. 1 och 7 §§ skollagen (1985:1100), skall kommunen ge barn vars vårdnadshavare begär det möjlighet till plats i förskoleverksamhet där hela eller delar av verksamheten be- drivs på samiska, finska eller meänkieli. En kommun i förvaltningsområdet skall erbjuda den som begär det möjlighet att få hela eller delar av den service och omvårdnad som erbjuds inom ramen för äldreomsorgen av personal som be- härskar den enskildes minoritetsspråk. Om det finns särskilda skäl får regeringen föreskriva att en viss myndighet som lyder under regeringen skall undantas från tillämp- ningen av 6 §. Motsvarande gäller efter regeringens bemyndigande för och för kommunfullmäktige i fråga om kommunala myndigheter. Tillsynen skall säkerställa syftet med denna lag. skall för detta ändamål på eget initiativ eller efter anmälan i nödvändig utsträckning kontrollera efterlevnaden av lagen. skall dessutom, genom rådgivning, infor- mation och liknande verksamhet, skapa förutsättningar för att la- gens ändamål skall kunna tillgodoses. Tillsyn över kommunernas verksamhet enligt denna lag utövas av i , i enlighet med vad regeringen be- stämmer. Tillsyn i frågor som rör kommuners anordnande av för- skoleverksamhet och äldreomsorg utövas av annan myndighet. Denna lag träder i kraft . Förslag till ändring i grundskoleförordningen (1994:1194) Härigenom föreskrivs i fråga om grundskoleförordningen (1994:1194) att 2 kap. 9 och 13 §§ skall ha följande lydelse. Om en eller båda av elevens Om en eller båda av elevens språk än svenska som moders- språk än svenska som moders- mål och språket utgör dagligt mål och språket utgör dagligt umgängesspråk för eleven, skall umgängesspråk för eleven, skall eleven få undervisning i detta eleven få undervisning i detta språk som ett ämne (moders- språk som ett ämne (moders- målsundervisning), om målsundervisning), om 1. eleven har kunskaper i språket och kunskaper i språket och 2. eleven önskar få sådan un- 2. eleven önskar få sådan un- En samisk, tornedalsfinsk el- En samisk, finsk, tornedals- ler romsk elev skall erbjudas finsk, romsk eller judisk elev om språket inte är elevens dag- dervisning även om språket inte är elevens dagliga umgänges- Detsamma gäller en elev som är adoptivbarn och som har ett gäller en elev som är adoptiv- annat modersmål än svenska. barn och som har ett annat mo- dersmål än svenska. I 5 kap. 2 och 3 §§ finns be- En samisk, finsk, tornedals- finsk, romsk eller judisk elev be- ning på elevens modersmål. höver inte heller ha grundläg- gande kunskaper i språket. I 5 kap. 2 och 3 §§ finns be- ning på elevens modersmål. En kommun är skyldig att En kommun är skyldig att ning i ett språk, endast om det ning i ett språk, endast om det finns en lämplig lärare. finns en lämplig lärare. En kommun är skyldig att En kommun är skyldig att anordna sådan undervisning om anordna sådan undervisning om minst fem elever önskar under- minst fem elever önskar under- visning i språket. visning i språket. samiska, finska, tornedalsfinska, romska eller judiska elever är skyldig att anordna moders- kommunen skyldig att anordna målsundervisning även om an- talet elever är mindre än fem. om antalet elever är mindre än Denna ändring träder i kraft . Förslag till ändring i gymnasieförordningen (1992:394) Härigenom föreskrivs i fråga om gymnasieförordningen (1992:394) att 5 kap. 7 och 12 §§ skall ha följande lydelse. Om en elevs föräldrar eller vårdnadshavare eller en av dem har ett annat språk än svenska som modersmål och språket ut- gör dagligt umgängesspråk för eleven, skall eleven få undervis- ning i modersmålet som ett ämne (modersmålsundervis- ning), förutsatt att eleven har goda kunskaper i modersmålet och att han eller hon även öns- Om en elevs föräldrar eller vårdnadshavare eller en av dem har ett annat språk än svenska som modersmål och språket ut- gör dagligt umgängesspråk för eleven, skall eleven få undervis- ning i modersmålet som ett ämne (modersmålsundervis- ning), förutsatt att eleven har god kunskaper i modersmålet och att han eller hon även öns- kar få sådan undervisning. En samisk, tornedalsfinsk el- ler romsk elev har rätt att få un- dervisning i det egna språket, även om det inte är elevens dag- liga umgängesspråk i hemmet. Detsamma gäller en elev som är adoptivbarn och som har ett annat modersmål än svenska. I kap. 5 och 6 §§ finns be- stämmelser om studiehandled- ning på elevens modersmål. kar få sådan undervisning. En samisk, finsk, torne- dalsfinsk, romsk eller judisk elev har rätt att få undervisning i det egna språket, även om det inte är elevens dagliga um- gängesspråk i hemmet. Det- samma gäller en elev som är ad- optivbarn och som har ett annat modersmål än svenska. I kap. 5 och 6 §§ finns be- stämmelser om studiehandled- ning på elevens modersmål. En kommun är inte skyldig att anordna modersmålsunder- visning, om lämplig lärare inte finns att tillgå. En kommun är inte heller skyldig att anordna moders- målsundervisning, om antalet elever i kommunen som önskar sådan undervisning i ett visst språk är mindre än fem. Andra stycket gäller inte i fråga om modersmålsundervis- ning för samiska, tornedals- finska eller romska elever. En kommun är inte skyldig att anordna modersmålsunder- visning, om lämplig lärare inte finns att tillgå. En kommun är inte heller skyldig att anordna moders- målsundervisning, om antalet elever i kommunen som önskar sådan undervisning i ett visst språk är mindre än fem. Andra stycket gäller inte i fråga om modersmålsundervis- ning för samiska, finska, torne- dalsfinska, romska eller judiska elever. Denna ändring träder i kraft . erkände riksdag samer, sverigefinnar, tornedalingar, romer och judar som nationella minoriteter. Grup- pernas språk erkändes också som nationella minoritetsspråk. Mino- ritetspolitik infördes som ett nytt politikområde. Målet för den svenska minoritetspolitiken är att ge skydd för de nationella mino- riteterna och att stärka deras möjligheter till inflytande, samt stödja de historiska minoritetsspråken så att de hålls levande. beslutade att skulle ansluta sig till konventio- ner rörande minoriteter: den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk (minoritetsspråkskonventionen)1 samt ramkon- ventionen för skydd för nationella minoriteter.2 Lagen (1999:1175) om rätt att använda samiska hos förvalt- ningsmyndigheter och domstolar och lagen (1999:1176) om rätt att använda finska och meänkieli hos förvaltningsmyndigheter och domstolar trädde i kraft . Minoritetsspråkslagarna innebär att enskilda har laglig rätt att använda minoritetsspråken samiska, finska och meänkieli i kontakter med förvaltningsmyn- digheter och domstolar i de geografiska områden där språken har lång tradition (förvaltningsområden). Förvaltningsområdet för samiska omfattar , , och kommuner. Förvaltningsområdet för finska och meänkieli omfattar , , , och kommuner. Lagstiftningen gäller för kommunala samt statliga lokala och regio- nala förvaltningsmyndigheter med ett geografiskt verksamhetsom- råde som helt eller delvis omfattar förvaltningsområdet för samiska respektive förvaltningsområdet för finska och meänkieli. 1European Charter for Regional or Minority Languages, , ETS No. 148, SÖ 2000:3 2Framework Convention for the Protection of National Minorities, , ETS No. 157, SÖ 2000:2 ningen innebär också att den enskilde i kommuner som ingår i för- valtningsområdena har rätt att få förskola och äldreomsorg helt eller delvis på respektive språk. En särskild utredare tillkallades för att i enlighet med direktiven, se bilaga 1, se över frågan om förvaltningsområdet för det finska språket. Utredaren har haft i uppgift att analysera om det finns förutsättningar att utvidga nuvarande lagstiftning om rätt att använda finska hos förvaltningsmyndigheter och domstolar till att gälla även i ett område inom Stockholms- och Mälardalsregio- nen, där ett särskilt stort antal finsktalande bor. av de finsktalande i bor inom det nuvarande förvaltnings- området för finska. har i sin uppföljning av hur genomfört sina konventionsåtaganden på minoritetsområ- det rekommenderat att förbättra situationen för finska språket utanför det nuvarande finska förvaltningsområdet. I upp- draget har ingått att bedöma intresset och behovet hos enskilda sverigefinnar av en utvidgning av nuvarande lagstiftning eller andra åtgärder. En bedömning har även gjorts av kommunala och statliga myndigheters samt domstolars möjligheter och beredskap att han- tera en utvidgad lagstiftning om rätt att använda finska språket. I utredningens uppdrag har även ingått att överväga behovet av ändringar i den nuvarande lagstiftningen mot bakgrund av den uppföljning som gjorts inom och av i rörande implementering av konven- tionsåtagandena. Om det behövs skall utredaren lämna förslag till ändringar. har ytterligare uppföljningar genomförts på uppdrag av konstitutionsutskott. beslutade regeringen ge utredaren tilläggsdirek- tiv, se bilaga 2. Enligt tilläggsdirektiven har utredaren även i uppgift att analysera om det finns förutsättningar att utvidga lagstiftningen om rätt att använda samiska hos förvaltningsmyndigheter och domstolar till att gälla även i det sydsamiska området. Med det syd- samiska området avses de södra delarna av det traditionella sydsa- miska språkområdet som omfattar delar av , Väster- bottens, och . I detta betänkande redovisas förslag till åtgärder som jag anser är nödvändiga för att åtgärda de brister som framkommit i nuvarande system (del 1 av betänkandet). Därefter redovisas uppdraget rö- rande utvidgning av förvaltningsområdet för finska språket (del 2 av betänkandet). Förslagen i detta delbetänkande kan även komma att kompletteras i slutbetänkandet med anledning av utredningens fortsatta arbete med de samiska språkfrågorna (tilläggsdirektivet). De uppföljningar som gjorts inom och av Länssty- relsen i har visat på tydliga implementeringspro- blem som försvårar möjligheter att uppfylla åtagandena enligt minoritetskonventioner. Under utredningsti- den har denna bild förstärkts bl.a. genom uppföljningsrapporter, som nyanserat bilden av den svenska mino- ritetspolitiken. Enligt min mening är de brister som framkommit av så allvarlig karaktär att de måste åtgärdas. För att åtagandena i minoritetskonventioner skall få genomslag krävs en tydligare nationell lagstiftning rörande nationella minoriteter, tyd- ligare statligt ansvarstagande och aktiva åtgärder som främjar mino- ritetsspråkens fortlevnad. Dessa åtgärder behövs oberoende av om förvaltningsområdena utvidgas. Rådande problem på minoritetspo- litikens område skulle förstärkas, om förvaltningsområdet utvidgades till ännu fler kommuner, utan att nuvarande brister åt- gärdades. För att komma till rätta med nuvarande brister har jag därför valt att ta ett helhetsgrepp om minoritetsproblematiken och fokuserat på språkfrågor och möjligheten att stärka de nationella minoritets- språkens ställning i på ett sätt som bl.a. efterlysts av Euro- parådet. För att implementeringen av konventionsåtagandena och genomförandet av den svenska minoritetspolitiken skall kunna lyckas krävs att vi beaktar och diskuterar alla de olika fakto- rer som påverkar minoritetsspråkens fortlevnad. För att belysa de problem som minoriteterna upplever har därför ett övergripande grepp tagits där minoritetsspråkens fortsatta fortlevnad i genomsyrar problemställningen. Språket fyller många olika funk- tioner. I betänkandet har utredningen även velat spegla några av språkets funktioner och beskriva språkets stora betydelse för de nationella minoriteternas identitet och kultur och även gruppernas fortlevnad i . Jag noterar slutligen att regeringen avser att lämna en proposition rörande de förslag som lämnats av Kommit- tén för svenska språket i betänkandet Mål i mun3. språket föreslog ett antal åtgärder som även innefattar de nationella minoritetsspråken, bl.a. att det finns behov av en språk- politik, att alla skall ha rätt att utveckla sitt modersmål och alla 3 språket: Mål i mun – Förslag till handlingsprogram för svenska språket, SOU 2002:27 skall ha rätt att få sitt språk respekterat. Kommittén föreslog även en rad insatser för att bevara och stödja minoritetsspråken. Med beaktande av att regeringen avser att lägga förslag som kan komma att reglera minoritetsspråken kan det således finnas anledning för utredningen att ta upp ytterligare förslag rörande skydd och stöd av de nationella minoriteterna och finska språkets ställning i slut- betänkandet. Utredningen påbörjade sitt arbete . Frågan om utvidg- ning av förvaltningsområdet för finska har rönt mycket stort in- tresse bland sverigefinnar och sverigefinska media. Det råder i allmänhet stor okunskap inom den statliga och kommunala förvaltningen och bland den breda allmänheten om vad minoritetspolitiken och erkännandet av de nationella minoriteterna innebär, trots att nuvarande minoritetspolitik gällt . I all- mänhet finns det en även tendens att blanda ihop minoritetsfrå- gorna med integrationsfrågor, vilket gör att utgångspunkten för diskussionen lätt blir felaktig. Utredningen har således varit tvungen att hantera ett mycket stort behov av information rörande minoritetspolitiken och nuvarande lagstiftning, främst hos kom- muner och myndigheter, men även bland sverigefinnar. För att hantera det stora informationsbehovet anordnade utred- ningen konferensen skydd för finska språket i – Nästa steg i den svenska minoritetspolitiken?