sou · GTB3114d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Detta gäller vid sjukdom som fortfarande efter det att skadan inträffade sätter ned den försäkrades förmåga att skaffa sig arbetsinkomst med minst en fjärdedel. Sjukpenningen lämnas på grundval av den försäkrades livränte- underlag som anges i 22 kap. 14 17 §§ och beräknas enligt 9 eller 13 kap. Sjukpenningen lämnas endast i den utsträckning som den över- stiger den sjukpenning som den försäkrade är berättigad till enligt 2 §. Sjukpenning i förebyggande syfte 8 § Den försäkrade har rätt till särskild arbetsskadesjukpenning under tid när han eller hon avhåller sig från arbete på uppmaning av eller med dess samtycke i syfte att förebygga att en arbetsskada uppstår, återuppstår eller förvärras. Sjukpenningen lämnas med skäligt belopp och får motsvara högst hel sjukpenning enligt 2 och 7 §§. 9 § Om en arbetsskada som har gett den försäkrade rätt till livränta enligt 22 kap. på nytt medför sjukdom, har den försäkrade rätt till sjukpenning enligt 2 och 7 §§, om sjukdomen sätter ned hans eller hennes kvarstående förmåga att skaffa sig inkomst genom arbete. 10 § I den utsträckning som ersättning inte lämnas enligt 2 och 3 §§, ersätter arbetsskadeförsäkringen nödvändiga kostnader Som kostnader räknas även utgifter för resor. 11 § Ersättning enligt 10 § första stycket 2 lämnas endast för tand- vård som ges inom den offentliga vården eller av en vårdgivare som är ansluten till enligt lagen (2007:000) om statlig ersättning för sjukvård m.m. Ersättning vid bestående nedsättning av arbetsförmågan 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om rätten till livränta i 2 4 §§, förmånstiden i 5 7 §§, beräkning av livränta i 8 10 §§, livränteunderlaget i 11 17 §§, vilande livränta i 18 och 19 §§, indexering av livränta i 20 §, och omprövning vid ändrade förhållanden i 21 §. 2 § Livränta lämnas till en försäkrad som till följd av arbetsskada har fått sin förmåga att skaffa sig inkomst genom arbete nedsatt med minst en femtondel. Detta gäller endast om 1.nedsättningen av förmågan att skaffa inkomst genom arbete kan antas bestå under , och 2.inkomstförlusten för år räknat uppgår till minst en fjärdedel av prisbasbeloppet när livräntan skall börja lämnas. 3 § Om en försäkrad, som genom arbetsskada har fått sin arbets- förmåga nedsatt med mindre än en femtondel, senare drabbas av ytterligare arbetsskada, bestäms rätten till livränta på grundval av båda skadorna. 4 § Under tid när den försäkrade genomgår behandling eller rehabilitering som avses i 8 kap. 6 § eller 13 kap. 3 § skall hans eller hennes förmåga att skaffa sig inkomst genom arbete anses nedsatt även i den utsträckning som åtgärden hindrar honom eller henne från att förvärvsarbeta. 5 § Livränta lämnas längst till och med månaden före den då den försäkrade fyller , om inte något annat anges i 6 §. 6 § Livränta lämnas längst till och med månaden före den då den försäkrade fyller , om skadan inträffar den månad då den försäkrade fyller eller senare, och den försäkrade har en sjukpenninggrundande inkomst enligt 6 kap. 3 §. 7 § Livränta kan lämnas eller tills vidare. skall i samband med beslut om livränta också bedöma om förnyad utredning av förmågan att skaffa inkomst genom arbete skall göras . 8 § Livränta lämnas med så stor andel av den försäkrades livränte- underlag enligt 11 17 §§ som motsvarar graden av nedsättning av hans eller hennes förmåga att skaffa sig inkomst genom arbete. 9 § När förvärvsförmågan enligt 8 § bedöms skall det beaktas vad som rimligen kan begäras med hänsyn till den försäkrades arbets- skada och ålder samt den försäkrades bosättningsförhållanden, utbildning, tidigare verksamhet och andra liknande omständig- heter. 10 § Förvärvsförmågan skall bestämmas utan hänsyn till det all- männa läget på arbetsmarknaden. I fråga om en äldre försäkrad skall hänsyn främst tas till hans eller hennes förmåga och möjlighet att skaffa sig fortsatt inkomst genom sådant arbete som han eller hon har utfört tidigare, eller genom annat lämpligt arbete som är tillgängligt för honom eller henne. 11 § Livränteunderlaget motsvarar den sjukpenninggrundande inkomst enligt 6 och 7 kap. som den försäkrade skulle ha haft från vilken livräntan skall lämnas. 12 § När livränteunderlaget beräknas gäller följande avvikelser från bestämmelserna i 6 och 7 kap.: 1.Andra skattepliktiga förmåner än pengar skall beaktas och värderas på det sätt som är föreskrivet för beräkning av pensions- grundande inkomst enligt E 7 kap. 2.Med inkomst av anställning likställs kostnadsersättning som inte enligt 8 kap. 19 eller 20 § skattebetalningslagen (1997:483) undantas vid beräkning av skatteavdrag. 3.Semesterlön och semesterersättning skall medräknas utan den begränsning som anges i 6 kap. 16 §. Livränteunderlag när avsevärd tid förflutit efter skadlig inverkan 13 § Skall livränta börja lämnas avsevärd tid efter det att den för- säkrade utsattes för skadlig inverkan i arbetet, får någon annan högre inkomst av förvärvsarbete än den som anges i 11 och 12 §§ användas som livränteunderlag, om det finns särskilda skäl. Livränteunderlag för unga försäkrade 14 § Hade den försäkrade inte fyllt när skadan inträffade, motsvarar livränteunderlaget, för tiden efter , den inkomst som han eller hon med hänsyn till sin sysselsättning när skadan inträffade sannolikt skulle ha haft , om skadan inte hade inträffat. Motsvarande gäller för en försäkrad som 1.när skadan inträffade inte hade fyllt , i fråga om livränte- underlaget för tiden , eller 2.när skadan inträffade inte hade fyllt , i fråga om livränte- underlaget för tiden . 15 § För en försäkrad som avses i A 6 kap. 22 § eller som i annat fall genomgick yrkesutbildning när skadan inträffade motsvarar livränteunderlaget för den beräknade utbildningstiden lägst den inkomst som han eller hon sannolikt skulle ha haft, om han eller hon när skadan inträffade hade avbrutit utbildningen och börjat förvärvsarbeta. Livränteunderlaget för tid efter utbildningstidens slut motsvarar lägst den inkomst av förvärvsarbete som den försäkrade då sannolikt skulle ha haft, om skadan inte hade inträffat. 16 § Ett livränteunderlag enligt 15 § beräknas till minst två prisbasbelopp för tid , två och ett halvt prisbasbelopp för tid , och tre prisbasbelopp för tid från och med . 17 § När livränteunderlaget beräknas skall det bortses från belopp som överstiger det prisbasbelopp som fastställts för året när livräntan skall börja lämnas. 18 § Ett beslut om vilandeförklaring av sjukersättning eller aktivitetsersättning enligt 18 kap. skall också omfatta sådan livränta som enligt 23 kap. 2 och 4 §§ samordnats med ersättningen. 19 § För den tid när en vilandeförklaring gäller enligt 18 § skall livränta beräknas utifrån dels det livränteunderlag som legat till grund för bestämmande av livräntan före vilandeförklaringen, dels de inkomstförhållanden som råder med vilandeförklaring, och dels de förändringar av prisbasbeloppet som skett sedan liv- räntan senast fastställdes. 20 § En fastställd livränta skall räknas om med ledning av ett särskilt tal. Detta tal skall visa den årliga procentuella förändringen av halva den reala inkomstförändring som beräknats för inkomstindex enligt E 6 kap. 13 § med tillägg för den pro- centuella förändringen i det allmänna prisläget två år före det år livräntan omräknas och det allmänna prisläget året närmast före . Livräntan får räknas om till högst ett belopp som utgör samma andel av det för året fastställda prisbas- beloppet som den andel av livränteunderlaget som svarar mot ned- sättningen av förvärvsförmågan enligt 8 §. Omprövning vid ändrade förhållanden 21 § Ett beslut om livränta skall omprövas om det har skett någon ändring av betydelse i de förhållanden som var avgörande för beslutet, eller om den försäkrades möjlighet att skaffa sig inkomst genom arbete väsentligen har förbättrats. Livränta för förfluten tid får dock inte minskas eller dras in. I H 5 kap. finns bestämmelser om återkrav i vissa fall. Särskilda bestämmelser om arbetsskade- ersättning och handläggning 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om samordning med andra socialförsäkringsförmåner i 2 5 §§, arbetsgivares rätt till ersättning i 6 §, retroaktiv ersättning i 7 §, underrättelse till arbetsgivare om skada i 8 10 §§, skadeanmälan till i 11 och 12 §§, prövning av frågan om arbetsskada i 13 §, och utbetalning av arbetsskadeersättning i 14 §. Samordning med andra socialförsäkringsförmåner 2 § Livränta skall minskas om den försäkrade, med anledning av den inkomstförlust som föranlett livräntan, har rätt till sjukersättning eller aktivitetsersättning. Minskningen görs genom att livräntan betalas ut endast i den utsträckning som den överstiger dessa förmåner. 3 § Livräntan skall även minskas på det sätt som anges i 2 § andra stycket i fråga om pension som enligt utländskt system för social trygghet lämnas med anledning av arbetsskadan. 4 § Om den försäkrade får livränta och blir berättigad till sjukersättning eller aktivitetsersättning för en sjuk- dom som inte är arbetsrelaterad gäller följande. Livräntan skall minskas med den andel av ersättningen som mot- svarar graden av nedsättningen av förvärvsförmågan till följd av skadan jämfört med hel förvärvsförmåga när livräntan bestämdes. 5 § Om bestämmelserna om beräkning av pensionspoäng vid underlåten eller bristande avgiftsbetalning i 11 kap. 6 § första stycket i den upphävda lagen (1962:381) om allmän försäkring, i detta lagrums lydelse före , eller E 9 kap. 21 § har tillämpats för år efter det då arbetsskadan inträffade, skall vid tillämpning av 2 och 4 §§ hänsyn tas till den sjukersättning eller aktivitetsersättning som skulle ha lämnats om full avgift hade betalats. Arbetsgivares rätt till ersättning 6 § En arbetsgivare som enligt författning är skyldig att lämna ersättning vid arbetsskada har rätt att enligt närmare föreskrifter som regeringen meddelar få sådan ersättning från arbetsskade- försäkringen som den försäkrade annars skulle haft rätt till för motsvarande ändamål. Ersättningen får dock inte överstiga vad arbetsgivaren har betalat ut. 7 § Rätten till ersättning går förlorad om en ansökan om arbets- skadeersättning inte görs –för sjukpenning och livränta, från den dag ersättningen avser, –för annan ersättning, från den dag då den försäkrade betalade det belopp för vilket ersättning begärs. Underrättelse till arbetsgivare om skada 8 § Om en arbetstagare drabbas av en arbetsskada skall den arbets- givare som han eller hon var anställd hos när skadan inträffade underrättas . Om en skada till följd av annat än olycksfall har visat sig först när den försäkrade har upphört att vara utsatt för den inverkan som har orsakat skadan, är det den arbetsgivare hos vilken den försäk- rade senast var utsatt för sådan inverkan som skall underrättas. 9 § Om en arbetsgivare enligt 8 § skall underrättas om en skada får underrättelsen i stället lämnas till en person som på arbetsgivarens vägnar förestår arbetet. 10 § När det gäller en försäkrad som genomgår utbildning enligt A 6 kap. 22 § likställs med en arbetsgivare en rektor eller någon annan som förestår utbildningen. 11 § En arbetsgivare eller arbetsföreståndare som genom under- rättelse eller på något annat sätt har fått kännedom om en inträffad arbetsskada är skyldig att anmäla skadan till Försäk- ringskassan. Om den försäkrade inte är arbetstagare skall han eller hon själv anmäla arbetsskadan till . Om den försäkrade har avlidit till följd av skadan, skall anmälan göras av den som har rätt att företräda dödsboet. 12 § Anmälan enligt 11 § skall göras enligt föreskrifter som med- delas av regeringen. Nödvändiga utgifter för läkarutlåtanden ersätts i enlighet med vad regeringen föreskriver. Prövning av frågan om arbetsskada 13 § Frågan om den försäkrade har fått en arbetsskada skall prövas endast i den utsträckning det behövs för att bestämma en arbets- skadeersättning enligt denna balk. 14 § Ersättning betalas ut i den ordning som regeringen före- skriver. 1 § I detta kapitel finns allmänna bestämmelser i 2 § samt bestämmelser om skadebegreppet i 3–6 §§, förmånerna i 7–10 §§, totalförsvarspliktiga m.fl. i 11–18 §, intagna m.fl. i 19 och 20 §§, frivilliga inom totalförsvaret m.fl. i 21 §, underrättelse om skada i 22 §, och skadeanmälan till i 23 §. 2 § Personskadeskyddet gäller för skador som uppkommer i sam- band med tjänstgöring i totalförsvaret, räddningstjänst eller vistelse i anstalt m.m. under sådan skyddstid som anges i A 7 kap. 5 8 §§. I avd. F finns bestämmelser om att ersättning från personskade- skyddet kan lämnas även till efterlevande. 3 § Bestämmelserna om personskada, protesskada och skadedag i 20 kap. 4 och 8 §§ tillämpas i fråga om skada enligt detta kapitel. 4 § Om den försäkrade har varit utsatt för ett olycksfall skall en skada som han eller hon har fått anses vara orsakad av olycksfallet, om övervägande skäl talar för det. 5 § Om en skada, som inte beror på ett olycksfall, visar sig skall skadan anses ha uppkommit . Detta gäller dock inte om det finns skälig anledning att anta att skadan har orsakats av annat än verksamheten eller intagningen i fråga och att verksamheten eller intagningen inte väsentligt har bidragit till skadan. 6 § Visar sig en skada, som inte beror på ett olycksfall, efter skyddstiden, skall den anses ha uppkommit om det skäligen kan antas att verksamheten eller intagningen väsentligt har bidragit till skadan. 7 § Om den försäkrade även enligt 21 23 kap. har rätt till arbets- skadeersättning för en skada, lämnas ersättning enligt detta kapitel endast i den utsträckning som ersättningen därigenom blir högre. 8 § Ersättning lämnas vid sjukdom och bestående nedsättning av arbetsförmågan. Därvid tillämpas 21 och 22 kap. samt 23 kap. 2 7 §§, om inte något annat följer av 9 21 §§. 9 § Sjukvårdsersättning lämnas endast i den utsträckning som staten inte tillhandahåller motsvarande förmån på annat sätt. 10 § Sjukpenning och livränta enligt detta kapitel lämnas inte . Sjukpenning lämnas aldrig för den dag då skadan inträffade. 11 § Bestämmelserna i 12–18 §§ gäller den som enligt A 7 kap. 5 § 1 är försäkrad på grund av totalförsvarsplikt m.m. och tillämpas utöver vad som följer av 8 §. 12 § För en försäkrad som har skadats under grundutbildning eller repetitionsutbildning utgör sjukpenningunderlaget vid tillämpning av 8 § minst fyra prisbasbelopp för tid , fyra och ett halvt prisbasbelopp för tid , och fem prisbasbelopp för tid från och med . 13 § För en försäkrad som har skadats under grundutbildning eller repetitionsutbildning utgör livränteunderlaget vid tillämpning av 8 § minst sju prisbasbelopp. 14 § En försäkrad har rätt till särskild sjukpenning, om han eller hon under grundutbildning som är längre än har drabbats av en sjukdom som efter skyddstidens slut sätter ned hans eller hennes förmåga att skaffa sig inkomst genom arbete med minst en fjärdedel. Detta gäller även vid sjukdom som har uppkommit under utryckningsmånaden eller månaden efter denna. 15 § Beräkningsunderlaget för särskild sjukpenning är 4 prisbasbelopp för tid , 4,5 prisbasbelopp för tid , och 5 prisbasbelopp för tid från och med . 16 § För är hel särskild sjukpenning kvoten av 17 § Särskild sjukpenning lämnas endast i den utsträckning som den överstiger annan ersättning enligt detta kapitel eller sjuk- penning enligt 8, 9 och 21 kap. som den försäkrade har rätt till. 18 § En försäkrad som har skadats under grundutbildning eller repetitionsutbildning har under högst efter skyddstiden rätt till ersättning för nödvändiga kostnader för Som kostnader för vård räknas även utgifter för resor. 19 § För den som är försäkrad på grund av intagning m.m. enligt A 7 kap. 5 § 3 och som när skadan inträffade hade varit intagen än , skall sjukpenningunderlag och livränte- underlag vid tillämpning av 8 § beräknas till lägst de belopp som anges i 22 kap. 16 §. Nedsättning eller indragning av ersättning 20 § Ersättning till den som avses i A 7 kap. 5 § 3 får sättas ned eller dras in även i annat fall än som avses i H 7 kap. 49 55 §§, om särskilda skäl talar för det. Frivilliga inom totalförsvaret m.fl. 21 § Regeringen får föreskriva att sjukpenningunderlag och liv- ränteunderlag skall beräknas till lägst de belopp som anges i 22 kap. 16 § för den som är försäkrad på grund av frivilligt deltagande i verksamhet inom totalförsvaret m.m. enligt A 7 kap. 6 §. 22 § Om den försäkrade drabbas av en skada skall en chef eller någon annan underrättas enligt föreskrifter som rege- ringen meddelar. Om skadan har visat sig efter skyddstiden, skall i stället För- säkringskassan underrättas. Skadeanmälan till , m.m. 23 § Bestämmelserna i 23 kap. 11, 12 och 14 §§ om anmälan och utbetalning gäller även i ärenden enligt detta kapitel. 25 kap. Krigsskadeersättning till sjömän 1 § I detta kapitel finns allmänna bestämmelser i 2 § samt bestämmelser om förmånerna i 3 5 §§, och övriga frågor i 6 §. 2 § Krigsskadeersättning kan lämnas till en försäkrad som till följd av olyckshändelse på grund av en krigshändelse utomlands drabbas av en personskada som anges i A 7 kap. 10 och 11 §§. I avd. F finns bestämmelser om att krigsskadeersättning kan lämnas även till efterlevande. 3 § Krigsskadeersättning lämnas med tillämpning av bestämmelser- na i 21 och 22 kap. samt 23 kap. 2 7 §§. 4 § Den försäkrade har han eller hon 20 23 kap. inte rätt till krigsskadeersättning om har rätt till arbetsskadeersättning enligt 5 § Vid skada har den försäkrade, utöver livränta, rätt till särskild ersättning med hänsyn till skadans beskaffenhet. Vid förlust av arbetsförmågan motsvarar ersättningen sex gånger det prisbasbelopp som gällde då skadan inträffade. Vid nedsättning av arbetsförmågan betalas så stor andel av sum- man ut som svarar mot graden av nedsättningen. 6 § Bestämmelserna i 20 kap. och 23 kap. 8 14 §§ gäller i övrigt i fråga om krigsskadeersättning. VII Särskilda förmåner vid smitta, sjukdom eller skada 1 § I denna underavdelning finns bestämmelser om smittbärarersättning i 27 kap., närståendepenning i 28 kap., och ledighet för vård av närstående i 29 kap. 1 § I detta kapitel finns allmänna bestämmelser om smittbärarersättning i 2 4 §§, samt bestämmelser om rätten till smittbärarpenning i 5 10 §§, förmånsnivåer och förvärvsarbete i 11 och 12 §§, beräkning av smittbärarpenning i 13 16 §§, samordning med andra förmåner i 17 och 18 §§, och resekostnadsersättning i 19 och 20 §§. Allmänna bestämmelser om smittbärarersättning 2 § I detta kapitel finns bestämmelser om smittbärarersättning som kan lämnas till en smittbärare i samband med åtgärder för smittskydd eller skydd för livsmedel. 3 § Med smittbärare avses i detta kapitel 1.den som har eller kan antas ha en smittsam sjukdom utan att ha förlorat sin arbetsförmåga till följd av sjukdomen, 2.den som för eller kan antas föra smitta utan att vara sjuk i en smittsam sjukdom, och 3.den som i annat fall har eller kan antas ha varit utsatt för smitta av en samhällsfarlig sjukdom enligt smittskyddslagen (2004:168) utan att vara sjuk i en sådan sjukdom. 4 § Smittbärarersättning lämnas i form av smittbärarpenning och resekostnadsersättning. 5 § En smittbärare har rätt till smittbärarpenning om han eller hon måste avstå från förvärvsarbete på grund av 1. beslut enligt smittskyddslagen (2004:168) eller livsmedels- lagen (1971:511) eller föreskrifter som har meddelats med stöd av sistnämnda lag, eller 2. läkarundersökning eller hälsokontroll, utan föregående beslut enligt 1, som smittbäraren genomgår och som syftar till att klar- lägga om han eller hon är smittad av en allmänfarlig sjukdom eller har en sjukdom, en smitta, ett sår eller någon annan skada som kan göra livsmedel som han eller hon hanterar otjänligt som människo- föda. Första stycket gäller inte när det är fråga om 1.hälsokontroll vid inresa enligt 3 kap. 8 § smittskyddslagen, 2.beslut som avser avspärrning enligt 3 kap. 10 § smittskydds- lagen. 6 § Smittbärarpenning får sättas ned eller dras in om smittbäraren 1.inte följer förhållningsregler som har beslutats med stöd av smittskyddslagen (2004:168) eller överträder förbud enligt 3 kap. 9 § den lagen, eller 2.inte följer särskilda villkor i samband med ett beslut enligt livsmedelslagen (1971:511) eller föreskrifter som har meddelats med stöd av den lagen. 7 § Smittbärarpenning lämnas i ersätt- ningsperioden så länge den försäkrade uppfyller förutsättningarna för rätt till smittbärarpenning. 8 § Bestämmelserna om sjukpenning i samband med pension, sjukersättning eller aktivitetsersättning i 8 kap. 28 § och sjukpen- ning efter 70-årsdagen i 8 kap. 31 § tillämpas även i fråga om smittbärarpenning. 9 § För en försäkrad som får smittbärarpenning skall bestämmel- serna i 12 kap. 8 11, 16 och 18 21 §§ om åtgärder för rehabilitering tillämpas. 10 § Bestämmelserna om arbetsgivarinträde, m.m. i 8 kap. 48 53 §§ tillämpas även i fråga om smittbärarpenning. 11 § Smittbärarpenning lämnas enligt följande förmånsnivåer: 1.Hel smittbärarpenning lämnas när den försäkrade helt måste avstå från förvärvsarbete. 2.Tre fjärdedels smittbärarpenning lämnas när den försäkrade arbetar högst en fjärdedel av den tid han eller hon annars skulle ha arbetat. 3.Halv smittbärarpenning lämnas när den försäkrade arbetar högst hälften av den tid han eller hon annars skulle ha arbetat. 4.En fjärdedels smittbärarpenning lämnas när den försäkrade arbetar högst tre fjärdedelar av den tid han eller hon annars skulle ha arbetat. 12 § Med tid för förvärvsarbete likställs följande: 1.Ledighet för semester, dock inte om den försäkrade under ledigheten får semesterlön enligt semesterlagen (1977:480) och, enligt 15 § samma lag, kan begära att dag då han eller hon inte kan arbeta på grund av sjukdom inte skall räknas som semesterdag. 2.Ledighet under studietid för vilken oavkortade löneförmåner lämnas. 3.Ledighet under tid då den försäkrade får ersättning för att delta i teckenspråksutbildning för vissa föräldrar (TUFF). 4.Ledighet för ferier eller motsvarande uppehåll för lärare som är anställda inom utbildningsväsendet. Den som är försäkrad för sjukpenning 13 § Smittbärarpenning lämnas med ett belopp som motsvarar summan av den försäkrades sjukpenning enligt 9 och 10 kap. samt sjukpenningtillägg enligt 10 kap. SOU 2005:114 Socialförsäkringsbalk avd. C Den som inte är försäkrad för sjukpenning 14 § Är smittbäraren inte försäkrad för sjukpenning enligt A 6 kap. 6 § 3, skall smittbärarpenningen lämnas med det belopp som sjukpenningen skulle ha uppgått till om den sjukpenning- grundande inkomsten hade beräknats med bortseende från bestäm- melserna i 6 kap. 3 § andra stycket 1. 15 § I fall som avses i 14 § skall som inkomst av anställning även räknas ersättning för eget arbete från en arbetsgivare som är bosatt utomlands eller som är en utländsk juridisk person, när arbetet har utförts i arbetsgivarens verksamhet utomlands. 16 § Smittbärarpenning enligt 14 § skall beräknas per kalenderdag enligt 9 kap. 10 och 11 §§. Samordning med andra förmåner 17 § Smittbärarpenningen skall minskas med följande förmåner i den utsträckning förmånerna lämnas : 3.sjuklön eller motsvarande ersättning från . 4.sjukpenning och sjukpenningtillägg, 6.livränta enligt denna balk eller motsvarande äldre författning på grund av smitta, 8.ersättning som motsvarar sjukpenning enligt äldre författning eller på grund av regeringens beslut i ett särskilt fall. Det som föreskrivs i första stycket gäller även motsvarande för- mån som lämnas till smittbäraren på grundval av utländsk lag- stiftning. 18 § Om smittbäraren har inkomst av anställning från en arbets- givare som avses i 1 eller 2 § lagen (1994:260) om offentlig anställ- ning för tid som avses i 5 §, lämnas smittbärarpenning endast till den del den överstiger inkomsten. 19 § En smittbärare har rätt till skälig ersättning för resekostnader i samband med läkarundersökning, hälsokontroll, vård, behandling eller annan motsvarande åtgärd som sker på grund av bestämmel- serna i 1.smittskyddslagen (2004:168), eller 2.livsmedelslagen (1971:511) eller föreskrifter som har med- delats med stöd av sistnämnda lag.