sou · GTB327 · 2006-01-01 00:00:00 — Eftersom det finns en timkostnad för de olika plattformarna kan man få fram kostnaden för myndighetens årliga kontrollverksamhet avseende fisket. På samma sätt kan man få fram kostnaderna för kontroller inom övriga politikområden. Med denna beräkningsmodell utgår man från att det finns en grundkostnad för att ha en kustbevakning som samtliga politik- områden gemensamt får bära kostnaden för. Enligt en sådan alter- nativ beräkning skulle kostnaden för fiskerikontrollen totalt ha kostat samhället 15,6 mnkr. Det är då en kostnad då man inte har fördelat den så kallade baskostnaden för att driva en kustbevakning. Med den fördelningsnyckeln ser kostnadsbilden ut som den som redovisas i årsredovisningarna. Se Tabell 6.1. År, kontrolltid fiske och kostnad fiskerikontroll, mnkr Kostnad fiskerikontroll, mnkr var budgeten för . Av dessa användes knappt 43 miljoner för kontrollverksamheten inom respektive verksamhetsområde. Resterande dryga 500 miljoner är den baskostnad som staten har för att bedriva övervakning till sjöss, kustbevakning, dvs. det är kostnader för overhead, beredskap och övervakning som kan bedrivas inom ett flertal verksamhetsområden. Enligt beräkningsmodell skulle kostnaderna där verksamheten är helt inriktad på fiskerikontroll ligga på ca , dvs. det är den tid som läggs på utförandet av fiskerikontroll (fiskerikontrollåtgärder). Under den tiden gör bara fiske. I den kostnaden är inte övrig sjöövervakning inklusive fiskeriövervakning inräknad. T.ex. är inte flygets observationer och observationstid inräknat. är organiserad enligt Figur 6.2 med en general- direktör och stab. Den centrala ledningen med stab är placerad i . Kustbevakningsflyget (flygchefen) och de fyra region- cheferna och dess regionledningar är liksom den centrala ledningen direkt underställda generaldirektören. Regionernas huvudkontor finns i , , och . Kustbe- vakningsflyget (flygchefen med stab) finns i med flyg- station i . Regionledning Nord Regionledning väst Generaldirektörens stab, den centrala ledningen, består av verkssekretariatet, sjöövervakningsavdelningen, räddningstjänst- avdelningen, tekniska avdelningen, ekonomiavdelningen och personal- och utbildningsavdelningen. De olika regionerna har vardera mellan sju och åtta kuststationer längs den svenska kusten. 6.4.4Kustbevakningens utförande av fiskerikontroll har uppgifter inom övervakning och kontroll av såväl yrkesfisket i havet och längs kusten som av yrkesfisket i och . Även fritidsfisket på allmänna vatten utefter kusterna och i vissa av de övervakas av Kustbevak- ningen. Övervakningen av yrkesfisket sker främst genom kontroller till sjöss och i samband med landning av fisk i svenska hamnar, medan övervakning av fritidsfisket är en del av den allmänna rutin- patrulleringen, mestadels i kustnära- och skärgårdsområden. slutprestationer inom fiskerikontrollen kan i princip uppdelas i kontroller och prevention. Även kontrollerna innehåller ett mått av prevention. Kontrollerna består av inspektioner till sjöss, landningskontroller och kvalitetskontroller. Kvalitetskontrollerna genomförs som en integrerad del i land- ningskontrollen. Tabell 6.2 visar kontroller fördelat på landningskontroller och inspektioner till sjöss. Kustbe- vakningen redovisar all verksamhet inom alla politikområden på ett likvärdigt sätt i vad som kallas kontrollåtgärder. Avseende fisket bildar flera kontrollåtgärder, i enlighet med fastställd checklista, en fullständig kontroll. Beroende på storlek på fartyg kan en full- ständig kontroll vara olika omfattande (t.ex. har fartyg inte VMS). För att kunna registreras som en fullständig inspektion till sjöss skall följande ha kontrollerats: föreskrivna anmälningar är gjorda och dokumenterade, rätt fiskart fångats (fredningstider, minimimått, bifångst etc.), fiskeredskaps utmärkning och märkning är korrekt, fiskefartygs märkning och registrering, fiskefartyg har erforderliga licenser, fartygstillstånd och sär- skilda tillstånd, VMS-utrustningen är i ordning, rätt fiskemetod används (maskstorlek, redskap och tid för redskapsanvändningen etc.), loggboken är korrekt ifylld, fiskefartyg fiskar på rätt tidpunkt, och fiskefartygs och/eller redskaps position i förhållande till gällande gränser och fredningsområden. För att en landningskontroll skall registreras som en fullständig kontroll skall ha kontrollerats att: föreskrivna anmälningar är gjorda, fiskefartyg har erforderliga licenser, fartygstillstånd och sär- skilda tillstånd, VMS-utrustningen är i ordning, rätt fiskemetod används (maskstorlek, redskap etc.), loggboken är korrekt ifylld, uppgifterna om landad fångst är korrekta, fiskefartyg fiskar på rätt tidpunkt, rätt fiskart fångas (fredningstider, minimimått, bifångst etc.), fiskefartygs märkning och registrering är korrekt, och Tabell 6.2 kontrollverksamhet, antal fördelat på inspektioner till sjöss, landning och kvalitet (exkl. kvalitet) Källa: årsredovisningar 2000–2004 Arbetet med fiskerikontroll kan delas in i följande fyra faser: Genom riskanalysarbetet inriktas övervakning och kontroll mot segment och objekt etc. Resurser avdelas för övervakning och informationsinsamling. Kontroller genomförs på objekt i relation till riskanalysen eller vid misstanke om brott. Utredning av misstänkta brott genomförs och rapport upprättas och sänds till polis för fortsatt utredning. Utgångspunkten för är att övervakning och kontroll ska ge en allmän prevention och att de riktade kon- trollerna ska stå i relation till sannolikheten för att brott mot fiskebestämmelserna ska begås. genomför övervakning samt kontroller vid landning och till sjöss i enlighet med fastställda mål fördelade i enlighet med genomförd riskanalys inom ramen för tilldelade resurser. Prevention uppstår i samband med att närvarar i olika områden. Således innefattar även kontrollerna ett mått av prevention. mäter inte prevention. Däremot redovisas övervaknings- och kontrolltimmar. Totalt genomförde ca , av dessa har ca varit inriktade mot fiskeriövervakning och kontroll, antingen som planerad inriktning eller genom omprio- ritering av enheter planerade för annan verksamhet. Av dessa har ca använts till kontroller (samtliga politikområden). I de ingår också tid för brottsutredning vid upptäckta misstänkta brott. Kostnaden för brottsutredningstimmar ska enligt hänföras till verksamhetsgrenen utredning och lagföring och inte till fiskeri- kontrollen. hade från det att myndigheten bildades fram t.o.m. slutet av målsättningen en hög och ökande närvaro till sjöss. Denna inriktning hade således stort fokus på övervakning genom närvaro till sjöss. har regeringens uppdrag till förändrats i riktning mot att arbetet ska bedrivas mer riskanalysbaserat. Denna inrikt- ning fokuserar tydligare på att övervaknings- och kontrollverksamhet ska vara riskanalysbaserad och balanserad mot en närvaro genom övervakning till sjöss. Inriktningen är att maritima kompetens ska komplettera de samverkande myndigheternas landbaserade verk- samhet. Exempel på sådana landbaserade myndigheter är och Polisen, där utövar kontroll av sjötrafiken. bedriver i huvudsak sin verksamhet till sjöss. Verksamheten kan delas upp i kontrolltid och patrulltid. Igenom- snitt utgörs av den sammantagna patrulltiden (ca 25 000 timmar av ca ) av övervakning i hamn. Det är främst gränskontroll, sjösäkerhetstillsyn och fiskerikontroll som kräver/lämpar sig för kontroll i hamn. Tid för fiskerikontroll i hamn är totalt inte av den totala patrulltiden. har haft en ökning av det totala antalet patrulltimmar från 151 2001 till 163 2004. Ökningen mellan var på med anledning av en budgetförstärkning på för intensifierad miljöövervakning. Den utökade övervakningen ska även komma fiskeriövervakningen till del. Länsstyrelserna är 21 statliga organ på regional nivå med ett särskilt samordningsansvar. är en självständig myndighet direkt underställd regeringen. Länsstyrelserna bedriver verksamhet inom många olika områden och många aktörer inom är inblandade i regeringens styrning av länsstyrelserna. I förordningen (2002:864) med länsstyrelseinstruktion sägs i 3 § 7 p. att bland annat har uppgifter ifråga om fiske. I övrigt finns inget preciserat i instruktionen. Länsstyrelsernas uppgifter inom fiskerikontrollen är istället i huvudsak reglerat i fiskelagen (1993:787). Enligt 34 § fiskelagen har fisketillsynsmän och befattningshavare vid rätt att: 1.få tillträde till fartyg, fordon, områden, anläggningar, bygg- nader, lokaler och andra utrymmen där fisk och utrustning för fisket förvaras eller hanteras för att där göra de undersökningar och ta de prover som behövs för tillsynen utan att ersättning lämnas, 2.på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen, och 3.få den hjälp som behövs för tillsynen av den som är föremål för åtgärden. En fisketillsynsman får även ges förordnande att ta egendom i beslag enligt 47 § fiskelagen. ska på begäran lämna den hjälp som behövs vid tillsynen. förordnar fisketillsynsmän enligt 5 kap. 2 § förordningen (1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskeri- näringen. I regleringsbrevets mål och återrapporteringskrav handlar länsstyrelsernas verksamhet på fiskets område främst om regionalpolitiska mål och strukturprogrammen. I bilagorna till regleringsbrevet har länsstyrelserna i uppgift att på fiskets område redovisa fiskevårdsområden, yrkesfiskelicenser, fartygstillstånd och inkomna ansökningar om stöd ur struktur- fondsprogrammen. För tillsynsområdet ska länsstyrelserna redo- visa enligt en särskild tabell där bland annat tillsynsobjekt, objekt som varit föremål för tillsyn, egeninitierade tillsynsärenden, tillsynsärenden efter anmälan, tillsynsplaner och metoder samt tillsynsobjekt med allvarliga brister ska anges. Denna skyldighet gäller även för sakområdet fiske. Länsstyrelserna förordnar och utbildar fisketillsynsmän. I samband med att en person förordnas som fisketillsynsman gör en bedömning av allmän skötsamhet, bland annat genomför man en förfrågning i polisens brotts- och miss- tankeregister. Ett förordnande som fisketillsynsman löper . för ett eget register över de tillsynsmän som förordnat. Av registrena framgår vem som är uppdragsgivare (fiskevårdsförening, sportfiskeklubb etc.) för de olika fisketillsynsmännen och de områden som dessa har att kontrollera. En i praktiken viktig uppgift för fisketillsynsmännen är att informera fiskare om regelverket. Fisketillsynsmännen tillser att fisket följer befintliga regler. Merparten av tillsynsmännen tillser fiske på enskilt vatten. Enligt uppgifter från länsstyrelserna finns ca 9 000 fisketillsynsmän totalt i (se vidare Tabell 6.3). Flertalet av dessa arbetar på ideell bas men det finns undantag. Läns- styrelserna runt har valt att anställa en särskild tillsynsman. Detta beskrivs av länsstyrelserna som en temporär åtgärd eftersom tillsynsmannen går på det särskilda anslag (43:11) som Fiskeri- verket har att tillgå (27,). Länsstyrelserna kan söka medel ur detta anslag. fördelade cirka 11,7 miljoner till länsstyrelserna för fiskevårdsinsatser och fiske- tillsyn. SOU 2005:27 Fiskerikontrollens organisation * Siffran redovisar inte alltid på grund av att registret inte är anpassat för denna typ av redovisning. Källa: Lista sammanställd av fiskekonsulenter vid länsstyrelserna. För tillfället är det enda gemensamma registret över fisketillsynen den databas som arbetats fram gemensamt av och länsstyrelserna för åren 1997–2003. Uppgifterna har alltså matas in retroaktivt. Kvaliteten på uppgifterna i databasen varierar och är inte kvalitetssäkrade, t.ex. är uppgifterna för de fem inte kompletta. Den verksamhet som bedrivs av fisketillsynsmän som förordnat för arbete på enskilda vatten utan frifiskerätt omfattas inte av databasen. Detta betyder att länsstyr- elserna inte har någon kontroll över vad dessa fisketillsynsmän presterar. Databasen ska enligt förslaget från den arbetsgrupp som utarbetat databasen permanentas. har dock ännu inte fattat beslut i frågan. Siffrorna är inte inarbetade i databasen. Den samlade kostnaden för fisketillsynen vid länsstyrelserna är oklar eftersom definitionen av den tillsyn som länsstyrelserna bedriver är otydlig. Men i regleringsbrevet frågas efter kostnaderna för tillsynen och årsarbetskrafterna. sammanställde i en promemoria (dnr Fi2004/685) kostnaderna för fiskeverksamheten bland länsstyrelserna genom årsredovis- ningarna. Kostnaderna och årsarbetskrafterna fördelade sig på verk- samhetsgrenarna enligt följande: Tabell 6.4 Länsstyrelsernas kostnader och årsarbetskrafter inom fiske fördelade på fyra verksamhetsgrenar Miljötillsyn (tillsyn över fiske)* * Kostnaderna för tillsyn över fiske redovisas utbrutet från verksamhetsgrenen Miljötillsyn. Källa: , promemoria, Sammanställning av länsstyrelsernas årsredovisningar , dnr Fi2004/685. Den största andelen används inom miljötillsyn och fisketillsyn, och 32 årsarbetskrafter. Sammanlagt sysselsätts 62 årsarbetskrafter med fiskefrågor och kostnaden uppgår totalt till . Vidare gör i en särskild promemoria en sammanställning av ärendehandläggning och tillsyn (se Tabell 6.5). Inom fisketillsynen finns enligt länsstyrelserna sammanlagt 3 071 tillsynsobjekt. Vad termen innefattar är oklart. Av dessa till- synsobjekt var 2 129 objekt föremål för tillsyn. Exakt hur denna tillsyn går till framgår inte av materialet. SOU 2005:27 Fiskerikontrollens organisation varav fiske (623) (antal lst som metoder (antal lst som svarat ja) varav fiske (623) Källa: , promemoria, Sammanställning av länsstyrelsernas årsredovisningar , dnr Fi2004/685. Det har, som tidigare nämnts pågått ett särskilt arbete med att bygga upp en nationell databas om fiskevårdsåtgärder (inklusive fisketillsyn). Databasen ingår i ett projekt som och länsstyrelserna har startat på grund av ett uppdrag från regeringen i regleringsbrevet för . Uppdraget redovisades till regeringen (121-1-04). I rapporten redovisas hur mycket som används av anslaget 43:11 till fiskevård och fisketillsyn per läns- styrelse. Figur 6.3 Utbetalda fiskevårdsmedel (43:11) till fiskevård och fisketillsyn länsvis för perioden –2003 Källa: , Redovisning av handläggning, disponering samt effekter av gjorda insatser finansierade genom anslaget 43:11 Fiskevård för , samt förslag på förändringar. Figur 6.3 visar att merparten av medlen används till annat än fisketillsyn. I två län, och , har inga medel använts till fisketillsyn över huvud taget – 2003. , och har använt mest medel till fisketillsyn , ca . 6.6Övriga myndigheter med viss beröring till fiskerikontrollen – , , och Polisen har i uppgift att kontrollera import av fisk och fiskprodukter från tredjeland. Vid kontrollen ska transport- dokument granskas i enlighet med . medverkar i denna kontroll i den utsträckning som myndigheterna överenskommer. () tar del i kontrollen av fiskprodukter som är avsedda för human konsumtion. Verket ansvarar för att kontrollera hygienen ombord på fiskefartygen, vid landningar av fisk och vid import och transport av fisk. Vid verket finns en tillsynsavdelning som ansvarar för livsmedelskontrollen. Den mesta av den operativa kontrollen utförs av personal (inspektörer) vid de nämnder som utför kommunernas miljö- och hälsoskyddsarbete. ansvarar för skeppsmätning i enlighet med sjölagens (1994:1009) bestämmelser. Enligt lagen ska svenska fiskefartyg registreras och det är som sköter den uppgiften. medverkar i denna verksamhet enligt särskild överenskommelse. ska på begäran lämna den hjälp som behövs vid tillsynen, 34 § fiskelagen. Överträdelser av fiskebestämmelser faller under allmänt åtal. Det är därför även en allmän uppgift för polisen att reagera när brott upptäcks. lämnar in sina rapporter till polismyndigheten för vidare utredning. Del 2 Utvärdering och bedömningar 7Hur har vi utvärderat och vilka utgångspunkter har vi haft? Utredningens samlade bedömning: För att kunna bedöma effektivitet och produktivitet har utred- ningen använt en särskild framtagen produktionsmodell. Utred- ningen har vidare tagit del av omfattande material från Fiskeriver- ket och samt genomfört en intervjustudie, studiebesök samt gjort ett antal deltagande observationer på fartyg och flyg. Effektiviteten av den samlade fiskerikontrollen har inte varit fullt möjlig att bedöma eftersom det saknas väsentliga uppgifter om det olagliga fisket och dess påverkan på fiskeresursen. Utredningen har dock tagit fram effektivitetsmått för vissa delar av det rapporterade fisket. Utredningen har också utvärderat myn- digheternas produktivitet genom att bl.a. ställa den kontroll som utförts i förhållande till resursutnyttjandet. Utredningen bedömer, i de delar vi har material, att fiskerikontrollen fungerar i stort sett väl. Utredningen har vidare jämfört hur den svenska kontrollen ser ut i förhållande till omvärlden samt bedömt hur uppfyller den rättsliga regleringen. Utredningens närmare överväganden i denna del framgår dels av detta kapitel och dels av kapitlen 8, 9, 10 och 11. –uppfyller, med några undantag, de rättsliga kraven i och de nationella författningarna på området. –Det brister i myndigheternas samverkan och samarbete. –Det finns ett behov av utvecklad styrning och uppföljning. –Det finns vissa oklarheter i ansvarsfördelningen inom fiskeri- kontrollen. –Såvitt vi kan bedöma och med hänsyn till de generellt hållna målen, uppnår myndigheterna i stort målen. Hur har vi utvärderat och vilka utgångspunkter har vi haft? – har vid en internationell jämförelse ett godtagbart resursutnyttjande och en godtagbar kostnadseffektivitet. – De organisatoriska ramarna för den svenska fiskerikontroll- organisationen ger ett stort utrymme för flexibilitet. bedömer att flexibiliteten kan utnyttjas bättre. – Effektiviteten var högre då utförde kvalitetskon- trollen jämfört med när utför den. I detta kapitel redovisar vi hur vi har utvärderat och analyserat kontrollen genom den produktionsmodell som legat till grund för utredningens resultatanalys. Vidare försöker vi sätta in fiskerikontrollens roll i fiskeripoliti- ken och lyfta fram de faktorer som kommer att påverka kontrol- lens framtida utveckling. I de efterföljande kapitlen (8–11) redogör vi mer i detalj för våra slutsatser om fiskerikontrollen. I kapitel 8 behandlas om de ansvariga myndigheterna lever upp till de krav som ställs inom ramen för den gemensamma fiskeripo- litiken och i de svenska författningarna. I kapitel 9 görs en kortare litteraturstudie av det olagliga fisket och en bedömning av vilken kunskap om olagligt fiske som detta gett. I kapitel 10 gör vi en bedömning av effektiviteten, resursutnytt- jandet, kostnadseffektiviteten och flexibiliteten i den svenska fiske- rikontrollen. Där granskar vi också olika mått och indikationer på olagligt fiske lite närmare. Avslutningsvis beskrivs i kapitel 11 effekter och utfall av kvali- tetskontrollen. Under har det successivt vuxit fram en ökad kunskap om situationen för våra fiskbestånd. Många bestånd har minskat alarmerande i omfattning och för flera bestånd är situ- ationen kritisk. Ju allvarligare situationen blir för fiskbestånden, desto viktigare är det att få en god kontroll över fisket. Sedan blev medlem i EU och vi blev skyldiga att följa den gemensamma fiskeripolitiken har de svenska kontrollmyndighe- terna arbetat för att implementera de system, strukturer och tek- niska lösningar som EU har fastställt för fiskerikontrollen. Det har naturligtvis tagit tid att göra denna omställning, särskilt som kraven kontinuerligt ändras och utvecklas. Det är dock viktigt att fortsätter att aktivt påverka utformningen av fiskerikontrollen så Hur har vi utvärderat och vilka utgångspunkter har vi haft? att den utformas på ett sådant sätt som är förenligt med målen om biologisk mångfald, livskraftig och hållbar utveckling samt tillgång till fisk av god kvalitet. Utredningen anser att det är önskvärt att arbetet inom fiskeri- kontrollen bedrivs med ett större fokus på kunskap och uppföljning av det fiske som inte rapporteras och att inom ramen för gemenskapens arbete ska argumentera för en mer effekt- orienterad uppföljning av resultaten av fiskerikontrollen. Vi har i vårt betänkande lagt tyngdpunkten vid att utvärdera de strukturer och åtgärder som har mer direkt bäring på kontrollen av nyttjandet av fiskeresursen. Kontrollen av struktur- och marknads- åtgärder har behandlats mer översiktligt. 7.1Hur har vi utvärderat? Utredningen har i sin analys utgått från produktionsmodellen i Figur 7.1 för att analysera resultatet. För att få fram relevant mate- rial har utredningen genomfört en intervjustudie, gjort deltagande observationer på flera av båtar, på flyget och gjort studiebesök vid centrala ledningen i samt på Fis- keriverket. Dessutom har vi deltagit i möten mellan och , så kallade riskmöten och samordnings- möten. Vidare har vi fört samtal med regionföreträdare samt delta- git vid flera landningskontroller. Utredningen har också tagit del av underlagsmaterial från och . Utvärderingen har i huvudsak varit probleminriktad. Det innebär att vi efter hela kedjan i produktionsmodellen valt att leta efter problemområden och problem som funnits inom kontrollen. Vi har haft ett tydligt fokus på myndigheterna och Kustbe- vakningen och inte utvärderat senare led i kedjan, dvs. Polisens, och domstolarnas arbete med fiskeriöverträ- delser. 7.1.1Utredningens modell för att utvärdera fiskerikontrollens effekt – en resultatanalys Resultatanalysen är en sammanfattande beteckning för uppföljning och utvärdering av verksamheters resultat. För att få en tydlig bild av vad en verksamhet består av och vad den kan leda till brukar man Hur har vi utvärderat och vilka utgångspunkter har vi haft? skilja på två typer av resultat: prestationer och effekter. I resultat- analysen studeras prestationerna och de effekter som prestatio- nerna medför. Prestationerna är de tjänster eller produkter som verksamheter åstadkommer för att uppfylla sina åtaganden. Prestationer brukar indelas i aktiviteter och slutprestationer. I en resultatanalys är det huvudsakligen slutprestationerna som studeras, dvs. det som lämnar en myndighet, det kan t.ex. vara en regel, en kontroll eller ett utbetalat bidrag. Med effekter avses de förändringar eller bevarade tillstånd i samhället som blir en följd av en verksamhets prestationer. Det handlar då om att mäta effekten av regeln, kontrollen eller det utbetalade bidraget. Utredningens uppdrag kan i huvudsak sägas vara en effekt- utvärdering. Vi har bland annat försökt svara på frågan vilka effekter som den svenska fiskerikontrollen bidrar till och vad det kostar att uppnå dessa effekter. En utvärdering kan sägas vara en noggrann efterhandsbedömning och värdering av hur, i detta fall en verksamhet, fungerat. Vi har därvid framför allt använt oss av material och tiden före. Resultaten av fiskerikontrollens verksamhet har utredningen bara delvis beaktat eftersom en redovisning av resultaten i sin helhet blivit kända först i ett mycket sent skede av utredningen. I utvärderingen av fiskerikontrollen har utredningen utgått från en schematiserad och förenklad produktionsmodell (Figur 7.1) som visar en övergripande och generell bild av de resultat (prestationer och effekter) som utredningen bedömer är viktigast för en väl fungerande fiskerikontroll. Vi har i vår analys sökt efter mått och indikationer som mäter prestationer och effekter i hela produktionsmodellen. I utvär- deringen har vi i huvudsak koncentrerat oss på och prestationer och de effekter som de kan leda till. Vi har också tagit fram olika mått på produktivitet, kvalitet och effektivitet. Materiella resurser, resurser,regler, informationregler,och Administrativa Upptäckta kontroller överträdelser EU/riksdag/regering Hur har vi utvärderat och vilka utgångspunkter har vi haft? Normalt sett används en produktionsmodell för att beskriva en myndighets verksamhet. Vi har genom produktionsmodellen sökt ta fram och analysera de viktigaste slutprestationerna i fiskeri- kontrollen och de effekter som dessa bidrar till.