sou · GTB366d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Men om det finns en gemensam uppfattning om att de systema- tiska, könsmässiga löneskillnaderna på arbetsmarknaden inte är resultat av en slump eller av fria val, utan hänger samman med en samhällelig maktordning mellan könen, är det nödvändigt att angripa problematiken från ett annat håll. Förutom den begrepps- liga diskussionen har vi i detta avsnitt velat peka på vissa centrala frågeställningar och sökt ringa in de områden där staten kan agera. Förslag till en ny löneskillnadsutredning Bortsett från en studie av löneskillnaderna inom ramen för kvinno- maktutredningen,55 är det den senaste utredningen om löneskillnader och lönediskriminering lämnade sitt betänk- ande.56 Förutom de förslag som redan lämnats av andra utred- ningar, där ibland utredningen om den könsuppdelade arbetsmark- naden, föreslår vi att regeringen tillsätter en ny utredning med upp- gift att beskriva utvecklingen fram till . Ett av många skäl är att undersöka om den, låt vara marginellt, minskade segregeringen på arbetsmarknaden har gett upphov till minskade löneskillnader som inte går att observera på aggregerad nivå. En framtida utredning bör inte ha som primärt syfte att lämna förslag beträffande förändringar i jämställdhetslagen (men bör dock inte vara förhindrad att göra så om det visar sig motiverat), utan arbeta fram förslag som innebär att på andra vägar söka minska löneskillnaderna. Några av de idéer som här har väckts kan tjäna som utgångspunkt. uppdrag skall vara att föreslå en långsiktig strategi för hur man, med olika medel, kan minska löneskillnaderna mellan kvinnor och män. Längre fram i detta kapitel föreslår vi även att en delegation för hälsa och heltid i välfärdssektorn inrättas. Löneskillnadsutred- ningen bör ha ett nära samarbete med delegationen. Å ena sidan kan löneskillnadsutredningens kunskaper komma delegationens arbete till del, å den andra kan delegationens erfarenheter från utvecklingsprojekten utgöra underlag för löneskillnadsutredning- ens förslag. På så sätt kan delegationen fungera som ett slags expe- rimentverkstad för löneskillnadsutredningens arbete. Begreppet heltidsarbete är synnerligen relativt. Eftersom deltidsar- bete baseras på heltidsnormen är även deltidsbegreppet relativt. Att vi har en lagstadgad heltidsnorm på 40 timmars arbetsvecka betyder inte att heltid alltid är 40 timmars arbete. Det är snarare ett undan- tag. De allra flesta kollektivavtal på arbetsmarknaden utgår från 40 timmars helgfri arbetsvecka, vilket i realiteten innebär en genom- snittlig veckoarbetstid på . Dessutom har det blivit allt vanligare att avtala om olika former av arbetstidsförkortningar, vil- ket innebär att heltid kan vara ännu kortare och skilja sig åt mellan olika avtalsområden. Det finns således inget självklart svar på hur många timmars arbete heltid är. Därmed finns det heller inget tyd- ligt svar på hur många timmar deltid är. Statistiken från skiljer på den avtalade arbetstiden och den faktiskt arbetade tiden. Det senare fångar till exempel även in över- tidsarbete och frånvaro från arbetet (vid t.ex. sjukdom eller vård av barn) och visar därför mer exakt hur många timmar som läggs på betalt arbete i ekonomin. Det innebär att en person som har ett avtalat deltidsarbete under mätveckan kan ha arbetat övertid och därför utför arbete i en omfattning som motsvarar heltid. När man mäter både den avtalade och den faktiskt arbetade tiden, drar man gränsen vid 35 timmars arbete: och över kategoriseras som heltid och kategoriseras som deltid. I internationell statistik, t.ex. OECD-statistiken, kan gränsen för deltidsarbete dras vid 30 timmars arbetsvecka.57 Det innebär att en person som arbetar klassificeras som deltidsarbetande i svensk statistik, men som heltidsarbetande i statistik. Detta är tämligen oproblematiskt om det är omfattningen på tid som mäts, men mer problematiskt om man skall jämföra andelen deltidsarbetande i olika länder. Eftersom den största delen av de deltidsarbetande i arbetar så kallade långa deltider (30– ), kan en större del falla inom heltidsnormen i internatio- nell statistik än i svensk. Det visar att man måste vara aktsam vid internationella jämförelser, eftersom klassificering och indelning kan skilja sig åt. Ur jämställdhetssynpunkt är den viktigaste poäng- en inte antalet arbetstimmar, utan hur deltiden förhåller sig till hel- tidsnormen inom det aktuella yrket, eftersom det är det som lönen baseras på. Det är sålunda en klen tröst för den som i statistiken klassificeras som heltidsarbetande, om den lön man erhåller är en deltidslön. Vad som i det följande sägs om deltidsarbete och andel personer i deltidsarbete baseras helt på svensk statistik, i vilken gränsen för deltidsarbete går vid 34 timmars veckoarbetstid eller mindre. 57 Det gäller OECD-statistiken, vilket refereras i Stark & (2001). Tabell 6.3 Andel sysselsatta på deltid i åldern 20–efter familjesituation, 2003 Med barn 0–16 år Med barn 0–7 år Med barn 8–16 år Källa: Arbetskraftsundersökningarna(), SCB arbetade av de sysselsatta kvinnorna i åldern 20–med barn deltid. Motsvarande siffra för män- nen var . Bland de sysselsatta kvinnorna utan hemmava- rande barn arbetade deltid. Motsvarande siffra för män- nen var . Antalet kvinnor som deltidsarbetar har minskat , medan antalet män har ökat. 170 000 färre kvin- nor, men 40 000 fler män deltidsarbetar . Att ha små barn är inte den viktigaste förklaringen till varför kvinnor arbetar deltid eftersom det är en relativt liten skillnad mel- lan andelen deltidsarbetande kvinnor med barn och deltidsarbe- tande kvinnor utan barn. Men att ha barn drar kvinnor i större utsträckning än män från arbetsmarknaden. För män råder det omvända: att ha barn driver män till arbetsmarknaden och heltids- arbete. Det är främst bland de unga (20–) männen utan barn som deltidsarbetet är vanligast, medan andelen deltidsarbetande är betydligt lägre bland de unga männen med barn. Deltidsarbete är vanligt också bland de unga kvinnorna utan barn, men det är ändå fler deltidsarbetande bland de unga kvinnorna med barn. För både kvinnor och män är studier en viktig förklaring till deltidsarbetet . Genom statistiken vet vi ganska litet om deltidsarbetet. Även forskningen är begränsad på området.58 I Arbetskraftsundersök- ningarna (), som är vår främsta källa till kunskap om arbets- marknaden, undersöks inte deltidsarbetet i något fördjupat hänse- ende. I ställs till exempel inga frågor kring varför man arbetar deltid, om det till exempel är fråga om en tidsbegränsad nedgång från en heltidsanställning eller om det är fråga om en deltids- tjänst. Därför vet vi inte med så stor säkerhet hur många kvinnor och män som arbetar deltid till följd av att de använder rätten till deltid för småbarnsföräldrar, eller om de arbetar deltid därför att de 58 (2003). har en deltidstjänst och inte haft möjlighet att få en heltidstjänst eller om det är till följd av andra skäl. Men för att analysera kvin- nors och mäns deltidsarbete har det stor betydelse att kunna sär- skilja vad som är upphov till deltidsarbetet, i vilken utsträckning det är frivilligt, vilka effekterna av deltidsarbetet är samt vad som kan göras om man vill minska omfattningen på deltidsarbetet. I detta kapitel kommer vi dels att diskutera förvärvsarbete och tid som könsmässigt färgade fenomen, dels resonera kring två skäl som förefaller vara vanliga till varför kvinnor arbetar deltid: arbets- löshet och vård av barn. Den källa som vi använt oss av här är främst ULF-undersökning- arna59 som dock har stora begränsningar när det gäller att beskriva deltidsarbetet på ett tillförlitligt sätt. I ULF-undersökningarna kan respondenterna ange flera skäl till sitt deltidsarbete, varför det inte går att säga vad det huvudsakliga skälet till deltidsarbetet är. Tabell 6.4 Deltidsanställda i åldern 16–efter orsak till att arbeta deltid 2002–2003. Andel (%) av samtliga deltidsanställda och antal i tusental Svårt att få heltidsarbete Har annat arbete vid sidan av deltidsarbetet Vill ta hand om barnen själv Anm. Uppgifterna i andelskolumnen summerar sig inte till hundra, vilket beror på att respondenterna har möjlighet att ange flera alternativ. Källa: Undersökning om levnadsförhållanden (), SCB Av tabellen framgår att den vanligaste orsaken kvinnor anger till varför de arbetar deltid är för att ta hand om barn. Endast fem pro- cent av männen anger att barnen är skäl till att de arbetar deltid. För män är studier den vanligaste orsaken till deras deltidsarbete (vilket tycks överensstämma med ), men sett till antal är det 59 Undersökningen om levnadsförhållanden, SCB. fortfarande fler kvinnor som arbetar deltid till följd av studier. Den näst vanligaste orsaken till mäns deltidsarbete anges, kanske förvå- nande, vara att de har svårt att få heltidsarbete, men till antal är det fortfarande avsevärt färre män än kvinnor som uppger det vara skäl till deltidsarbete. Att av de sysselsatta kvinnorna på den svenska arbetsmarknaden arbetar deltid är en mycket hög siffra – om man jämför med svenska män vill säga. I en internationell jämförelse (med länder utanför ) har svenska kvinnor ett mycket högt arbetskraftsdeltagande och de arbetar lång deltid. Jämfört med övriga nordiska länder kan det noteras att i deltidsarbetar ett avsevärt färre antal kvinnor. 6 timmars arbetsdag – parollen som försvann En fråga som har drivits av kvinnorörelsen är arbetstidsförkortning under parollen 6 timmars arbetsdag. I propo- sitionen Jämställdhetspolitiken inför 90-talet som presenterades 1988 står att läsa: En generellt kortare veckoarbetstid för alla arbetstagare har länge varit och är fortfarande ett centralt mål //.60 (tillsatt 1987) som hade i uppdrag att utreda konsekvenserna av olika arbets- tidsreformer och förändrade arbetsmönster konstaterade i sitt betänkande att utöver den redan utlovade förlängningen av föräld- raförsäkringen , var några arbetstidsförkortningar inte att rekommendera före mitten av 1990-talet.61 Utredningen analyserade de i debatten framförda argumenten om arbetstidsför- kortning och konstaterade att effekterna av en sådan inte var odelat positiva ur jämställdhetssynpunkt. Utredningen kunde inte finna ett självklart samband mellan arbetstidsförkortning och ökad jäm- ställdhet genom en jämnare fördelning av det betalda och det obe- talda arbetet. I den efterföljande jämställdhetspropositionen, Olika på lika vill- kor (prop. 1990/91:113), finns frågan om en förkort- ning av normalarbetstiden med som en angelägen fråga för jäm- ställdhetspolitiken. Däremot talas det om en ökad flexibilitet i arbe- tet när det gäller arbetets förläggning , vilket man menar skulle 1987/88:105, s. 22. öka förutsättningarna för kvinnor och män att förena förvärvsar- bete och familjeliv.62 var det dags för nästa arbetstidskommitté (till- satt 1995) att utreda effekter av olika arbetstidförändringar.63 Här konstaterades bland annat att kvinnors och mäns medelarbetstid följs åt . När den lagstadgade normalarbetstiden sänks, går männens medelarbetstid ned. Men även kvinnornas medelarbetstid sjunker, trots att kvinnor redan har en kortare medelarbetstid. Det innebär att en arbetsförkortning för heltidsanställda även leder till en arbetstidsförkortning för de deltidsanställda, eftersom deltiden utformas i relation till heltiden. Utredningen menade därför att en förutsättning för att deltidsarbetande kvinnor skulle kunna öka sin lönearbetstid var att den starka kopplingen mellan heltids- och del- tidsarbete bryts. Inte heller denna utredning kunde bekräfta argumentet om att en sänkning av normalarbetstiden skulle leda till en jämnare fördelning av det obetalda arbetet.64 Tanken om sex timmars arbetsdag som ett medel för att åstad- komma en jämn fördelning av det betalda och det obetalda arbetet mellan kvinnor och män lever kvar i politiska visioner och många uttalar sig positivt om den.65 Men, som flera konstaterat, står den könssegregerade arbetsmarknaden och rådande könsmässiga nor- mer i vägen för att en arbetstidsförkortning verkligen skulle ge önskat resultat i form av en mer jämställd arbetsdelning. Det bety- der att man inte bedömer att sex timmars arbetsdag skulle innebära en omfördelning av betalt och obetalt arbete mellan kvinnor och män i den utsträckning som eftersträvas. Risken för att kvinnor skulle minska sitt betalda arbete ytterligare är stor och att den sneda fördelningen av det obetalda arbetet därmed skulle cemente- ras ytterligare. Det förefaller finnas enighet om att en arbetstidsför- kortning skulle kunna öka förutsättningarna för en jämnare fördel- ning av det obetalda arbetet, men att det knappast är ett universal- medel som utan andra incitament skulle leda till beteende- och strukturförändring.66 Trots att det inte har skett någon förkortning av heltidsnormen med åtta timmars arbete , är inte frågan om arbetstids- 1990/91:113, s. 25. 63Utredningen hade emellertid inte uttryckligen i uppdrag att föreslå en generell arbetstidsförkortning. 64SOU 1996:145, s. 144 f. 65Se SOU 2002:49, för en redovisning av vilka argument kring arbetstidsförkortning som har framförts av partier, övriga debattörer och forskning. 66SOU 2002:49, s. 77. förkortning borta från den politiska dagordningen. Därav vittnar antalet utredningar som med jämna mellanrum tillsätts för att utreda effekter av förändringar i arbetstiden. Men i jämställdhets- politiken går det inte att med fog säga att sex timmars arbetsdag står på agendan. Arbetstidsförkortning en facklig mansfråga? Kravet på sex timmars arbetsdag har varit en kvinnofråga i stor utsträckning. Men ser man till de kollektivavtal som slutits på arbetsmarknaden, nyanseras bilden av förkortning av arbetstiden som en kvinnofråga. Den lagstadgade arbetstiden på fastslogs 1973 och har inte ändrats sedan dess.67 Under senare delen av 1990- talet har flera fackliga organisationer i avtalsförhandlingar priorite- rat krav på förkortad arbetstid i utbyte mot löneökningar. De fack- liga organisationer som drivit frågan är på den privata sidan, främst inom industrin. Olika typer av modeller och konstruktioner används för arbetstidsförkortningen. Det kan handla om förkort- ning av arbetsveckan, om tidbanker och kompensationsledigheter, om arbetstidskonton eller pensionspremier.68 På den offentliga sidan har emellertid de fackliga organisatio- nerna inte drivit krav på arbetstidsförkortning i sina centrala för- handlingar. Visst utrymme har bitvis lämnats till överenskommel- ser på lokal nivå. menar att det går en skiljelinje mellan privat och offentlig sektor och en skiljelinje inom den privata sektorn mellan industrin och övriga områden.69 Ett annat sätt att se det är att den tydligaste skiljelinjen går mellan könen, mellan kvinnodo- minerade fackförbund/branscher/sektorer och mansdominerade fackförbund/branscher/sektorer. De fackförbund som inte har dri- vit arbetstidsförkortning på den privata sidan är till exempel inom de kvinnodominerade branscherna handel, städ-, hotell- och restau- rangbranscherna. Förutom att dessa delar av arbetsmarknaden är kvinnodominerade är också lönerna låga och deltidsarbetet utbrett. 67Numera innehåller i princip alla kollektivavtal på arbetsmarknaden regler om att den ordinarie arbetstiden är per helgfri vecka. På grund av att helgdagar infaller under arbetsveckor, blir den genomsnittliga veckoarbetstiden över året och . 68Se (2002) och (2004). 69Medlingsinstitutet (2002). I en analys av avtalen kan det för det första konstateras att strä- van mot kortare arbetstid inte enbart hör kvinnor till, utan är en önskan som omfattar män i stor utsträckning. Det är de mansdo- minerade branscherna som verkat för kortare arbetstid.70 Om man ser till omfattningen på det betalda arbetet nyanserar det bilden av kvinnors deltidsarbete. Givet att normalarbetstiden för heltid inom den offentliga sektorn är eller strax under, betyder det att till exempel deltidsarbete på (vil- ket är lägsta gränsen i föräldraledighetslagen) ger en arbetsvecka på . Med de avtal som gjorts inom den privata sektorn är det inte otänkbart att 30 timmars arbetsvecka kan motsvara heltid. Vips har deltid blivit heltid, beroende på att arbetet utförs i en annan bransch och sektor. Begreppet deltidsarbete är således ett högst relativt begrepp som måste ställas i relation till vad normalar- betstiden inom avtalsområdet är. Genom tidsanvändningsstudierna vet vi att det betalda arbetet, sett till omfattning , är ojämnt fördelat mellan kvinnor och män. Mellan mätningarna 1990 och 2000 minskade män sin betalda arbetstid, medan kvinnor låg kvar på samma nivå. De arbetstidsför- kortningar som har avtalats inom de mansdominerade avtalsområ- dena kan ha haft betydelse för mäns minskning av det betalda arbe- tet. En tankelek skulle kunna vara att de mansdominerade bransch- erna fortsätter att avtala om förkortning av arbetstiden men att detta inte sker i de kvinnodominerade branscherna. Vidare skulle könssegregeringen på arbetsmarknaden bestå och kvinnor fortsätta att arbeta deltid i den omfattning de gör . Vi skulle då ha ett scenario där kvinnor och män arbetar lika många timmar i betalt arbete, men kvinnor arbetar fortfarande deltid.71 Den viktigaste skill- naden är således inte skillnaden i arbetad tid, utan skillnaden i lön. Kvinnor får deltidslön och män heltidslön för samma antal arbetade timmar. Mäns önskan om kortare arbetstid drivs gemensamt genom att åstadkomma arbetstidsförkortningar för hela kollektivet. Kvinnors önskan om kortare arbetstid löser kvinnor individuellt genom att gå ner i arbetstid och lön. Arbetstidsförkortning för män är en kol- lektiv avtalsfråga där den enskilde i liten utsträckning behöver ta individuell ställning i valet mellan arbetstid eller pengar. 70Medlingsinstitutet beräknar att avtalade arbetstidsförkortningar omfattar ca. 1 miljon personer på arbetsmarknaden. 71Medlingsinstituet menar att arbetstidsförkortningar i den senaste avtalsrörelsen i större utsträckning inriktats på minskning av livsarbetstiden och i mindre utsträckning på att t.ex. korta veckoarbetstiden. innebär kortare arbetstid – men fortfarande heltidsarbete – för alla mot en minskad löneökning. För majoriteten kvinnor på arbets- marknaden handlar det istället om att den enskilde måste göra ett individuellt val mellan tid eller pengar – men i det här fallet handlar det om kortare arbetstid och löneavdrag. Dessutom visar lönesta- tistiken att deltidsarbetande kvinnor har lägre lön än heltidsarbe- tande, vilket innebär att kvinnor förutom löneavdrag även individu- ellt drabbas av en lägre lön till följd av deltidsarbetet. Arbetstids- förkortning ter sig således helt olika för kvinnor och för män. För det första heter det olika. För män handlar det om arbetstidsför- kortning, för kvinnor deltidsarbete. För män är det en förkortning av heltidsarbetstiden, för kvinnor handlar det om deltidsarbete, där heltidsarbetstiden om närmare 40 timmars arbetsvecka består. För män handlar den förändrade heltidsnormen om att alla arbetar i samma omfattning, medan deltidsarbetande kvinnor är individuella avvikare från en heltidsnorm där det ofta sägs att stress och belast- ning är högre för den som arbetar deltid än för den som arbetar heltid. För män är kortare arbetstid ett tecken på ökad välfärd och på att man har kommit upp i ett sådan lönenivå att det är möjligt att växla ut löneutrymme mot minskad arbetstid.72 För kvinnor innebär kortare arbetstid lägre lön, sämre pension och försämrade utvecklingsmöjligheter i arbetet. Ett annat exempel på skillnader i strategi – individuella lösningar för kvinnor men kollektiva lösningar för män – gäller arbetsmiljö- frågor. Ett skäl som framförts till varför kvinnor väljer att arbeta deltid är att arbetet är så tungt att kvinnor helt enkelt inte orkar arbeta heltid. Att ha en dålig arbetsmiljö med tungt, smutsigt eller bullrigt arbete har använts som argument för att förhandla om högre löner och om arbetstidförkortningar inom industrin.73 Så är inte fallet i de kvinnodominerade yrkesgrupperna. Att män indivi- duellt skulle ta konsekvenserna av en dålig arbetsmiljö genom att gå ner i arbetstid och därmed i lön förefaller som en orimlighet. Men det anses vara en legitim förklaring när det gäller kvinnor. Proble- met med en dålig arbetsmiljö privatiseras för kvinnor genom val av deltidsarbete. En annan strategi vore istället att peka på bristerna i arbetsmiljön och driva frågan om förbättringar i denna. Istället för att sätta den rådande arbetsbelastningen som norm till vilken kvin- 72Detta stöds av att bland de män som arbetar deltid, är det främst äldre män som arbetar deltid kombinerat med uttag av pension. 73Yrkesgrupper som haft en kortare arbetstid är till exempel skiftarbetare och de som arbetar under jord. nor skall anpassa sig eller ta individuella konsekvenser om de inte förmår anpassa sig, borde arbetsbelastningen relateras till vad som är rimligt att klara av under ett heltidsarbete. Om arbetsbelast- ningen inte kan förändras, bör heltidsnormen och/eller arbetsinne- hållet göra det. Hur kommer det (till synes paradoxala) sig att krav om arbets- tidsförkortningar inte drivs i kvinnodominerade branscher, men däremot i mansdominerade? Svaret står troligen att finna i löneni- våer och i deltidsarbete som företeelser. Generellt brukar man säga att högre reallöner och högre levnadsstandard brukar öka efterfrå- gan på fritid – tillväxt tas ut i form av kortare arbetstid.74 För de som har låg lön är det viktigt med löneökningar, eftersom varje hundralapp kan ha betydelse för förbättring av levnadsstandarden. Men för de som ligger på högre lönenivåer och redan har en god levnadsstandard, innebär inte normala löneökningar någon avsevärd förbättring av levnadsstandarden och därför blir det mer intressant att öka sin välfärd på andra sätt, till exempel genom längre ledighet eller kortare arbetstid. De fackförbund på både den offentliga och den privata sidan som inte driver arbetstidförkortningar represen- terar inte bara en stor del av kvinnorna på arbetsmarknaden, utan också stora grupper som är lågavlönade. En viktig förklaring till att arbetstidförkortning inte prioriteras står troligen att finna i det fak- tum att för dessa grupper går fortfarande pengarna före tiden, varje hundralapp i påslag på lönen har betydelse som tillskott i hushålls- kassan och dessa grupper kan inte kosta på sig lyxen att förhandla sig till kortare arbetstid i utbyte mot löneökningar. För de mansdo- minerade förbunden på den privata sidan, även de LO-anslutna, har däremot löneläget nått en sådan nivå där detta är möjligt. Till detta kan läggas att lagstiftning och arbetsgivare möjliggör deltidsarbete på ett sätt som minskar incitamenten för heltidsarbete och krav på arbetstidsförkortningar. Dels handlar det om deltids- tjänster, dels handlar det om föräldraledighetslagen som ger möjlig- het till deltidsarbete. Båda företeelserna har ansetts vara medel som främjar kvinnors förvärvsarbete, reformer på väg mot jämställdhet. Deltidsarbetet har ansetts kunna underlätta för kvinnor att inte behöva välja antingen betalt arbete på arbetsmarknaden eller obetalt arbete i hemmen.75 Att införa rätt till deltid för småbarnsföräldrar 74 Se till exempel scenarior (LU 2003/04) där man beräknar att arbetstiden kommer att minska. 75 I flertalet europeiska länder där förvärvsfrekvensen bland kvinnor är mycket lägre än i de nordiska länderna, ses deltidsarbetet fortfarande på det sättet – ett steg på vägen mot jämställdhet. kan ses som ett sätt att tillmötesgå kraven på sex timmars arbetsdag för en grupp som har ett tungt ansvar för obetalt arbete. Deltidar- betets utbredning i kombination med låga lönenivåer minskar de fackliga incitamenten för att driva frågan om heltidsarbete och arbetstidsförkortning. Den skenbara generositeten med rätten till deltid har snarare gjort kvinnor till en avvikande sort på arbets- marknaden, det har låst in kvinnor i deltidsarbete och bakbundit fackföreningsrörelsen.