sou · GTB354 · 2006-01-01 00:00:00 — Den dömde skall om möjligt beredas tillfälle att samråda med sin försvarare. Den som får taga emot nöjdförklaring enligt första stycket skall så snart det kan ske erinra den dömde om hans rätt att avge nöjdförklaring samt upplysa den dömde om när och hur det kan ske. Det åligger honom vidare att den dag, då nöjdförklaring först kan avges, efterhöra om den dömde vill avge sådan förklaring. Nöjdförklaring som avgivits enligt denna lag får icke återtagas. Har den dömde fullföljt talan mot domen i vad han därigenom dömts till fängelse, skall denna talan anses återkallad genom nöjdför- klaringen. Nöjdförklaring som avgivits enligt denna lag får inte återtas. Om den dömde har överklagat domen på fängelse skall hans eller hennes talan anses återkallad genom nöjdför- klaringen. Är den som skall undergå fängelse häktad, omhändertagen enligt 28 kap. 11 § tredje stycket eller intagen i undergå påföljd i annat mål när domen får verkställas, skall kriminalvårdsanstalten eller häktet där han är intagen befordra domen till verkställighet. Om han är intagen på en sådan enhet som avses i 5 § lagen (1991:1137) om rätts- psykiatrisk undersökning, är det i stället verksamhetschefen som skall göra det. Förvaras den som är häktad i målet ej i kriminalvårdsanstalt, skall han för verkställighet förpassas till sådan anstalt. Är den dömde häktad i annat mål när domen får verkställas och förvaras han ej i kriminalvårdsanstalt, får verkställigheten påbörjas där han förvaras. Om den dömde är häktad och inte redan vistas i en kriminalvårdsanstalt när domen får verkställas skall han eller hon skyndsamt överföras till verkställighet. Detsamma gäller om den dömde är omhändertagen enligt 28 kap. 11 § tredje stycket eller intagen vid en sådan enhet som avses i 5 § lagen (1991:1137) om rättspsykiatrisk undersökning. Är den dömde häktad i ett annat mål när domen får verkställas och förvaras han eller hon inte i anstalt, får verkställigheten påbörjas där han förvaras. Är den som skall undergå Är den dömde på fri fot när fängelse icke häktad eller intagen domen får verkställas skall han i kriminalvårdsanstalt när domen eller hon skyndsamt föreläggas att viss dag inställa sig vid den fängelsestraffet skall inledas. senast viss dag inställa sig vid den Den dömde får endast börja kriminalvårdsanstalt, där domen Om den dömde inte efter- tidpunkt och plats. kommer eller inte kan nås av eller om fara föreligger för detta, skall polismyndigheten i den ort där han vistas på begäran av låta förpassa honom till anstalten. Avger den dömde nöjdför- inför en tjänsteman vid kriminalvårdsanstalt eller häkte, skall den som tar emot förklaringen befordra domen till verkställighet. Avger den dömde nöjdförklaring inför polismyndighet, skall den som tar emot förklaringen se till att den dömde förpassas till kriminal- vårdsanstalt. Påträffas någon som avvikit från kriminalvårdsanstalt eller som annars enligt särskilt beslut skall återföras till kriminal- verkställighet av ett fängelsestraff, skall polismyndigheten förpassa honom till sådan anstalt. Om det bedöms kunna ske utan fara för att den dömde avviker, får polismyndigheten förelägga honom att inställa sig vid kriminalvårdsanstalten i stället för att förpassa honom dit. Om den dömde har ansökt om att få verkställa fängelsestraffet utanför anstalt enligt 2 kap. 1 § kriminalvårdslagen (2006:000) får han eller hon inte tas in i inleda verkställigheten innan ansökan slutligt prövats. Vad som sägs i första stycket 1. ansökan har gjorts efter den dag han eller hon enligt föreläggande som avses i 7 § skulle ha inställt sig vid en av straffet, 2. han eller hon har ansökt om att få verkställa straffet utanför anstalt, 3. det är uppenbart att det inte finns förutsättningar enligt 2 kap. 1 § kriminalvårdslagen för vistelse utanför anstalt, eller 4. han eller hon är häktad. Om det har beslutats om verkställighet genom korttidsboja enligt 2 kap. 1 § kriminalvårds- lagen (2006:000) skall den dömde istället för vad som sägs i 7 § föreläggas att påbörja verkställigheten i sin bostad en viss dag. Strafftiden skall räknas . Om den dömde inte efterkommer eller inte kan nås av föreläggande enligt 7 § eller om fara föreligger för detta, skall polismyndigheten i den ort där han eller hon vistas på begäran av Kriminalvården överföra honom eller henne till anstalten. Avger den som är intagen i anstalt eller häkte nöjdförklaring skall Kriminalvården tillse att verkställigheten av fängelsestraffet inleds. Påträffas någon som avvikit från kriminalvårdsanstalt eller som annars enligt särskilt beslut skall återföras till kriminal- verkställighet av ett fängelsestraff, skall polismyndigheten överföra honom eller henne till sådan anstalt. Om det bedöms kunna ske utan fara för att den dömde avviker, får polismyndigheten förelägga honom eller henne att inställa sig vid kriminal- vårdsanstalten i stället för att överföra honom eller henne dit. Den som skall förpassas till undergå påföljd får i anslutning härtill tillfälligt förvaras i allmänt häkte eller polisarrest i avvaktan på beslut om anstalt- splacering eller om det behövs med hänsyn till transport- förhållandena. Den som skall överföras till avtjäna fängelsestraff får i anslutning till detta tillfälligt förvaras i häkte eller polisarrest i avvaktan på beslut om placering eller om det behövs med hänsyn till transportförhållandena. Om särskilda skäl föreligger med hänsyn till den dömdes hälsotillstånd, arbets- eller utbildningsförhållanden eller andra omständigheter, får på ansökan av den som dömts till fängelse och icke är häktad bevilja uppskov med verkställigheten , högst från den dag Om det finns särskilda skäl får Kriminalvården, på ansökan av den som dömts till fängelse och inte är häktad, bevilja uppskov med verkställigheten , högst från den dag då domen enligt 2 § eller 3 § får verkställas. Om det finns synnerliga skäl får uppskov beviljas under ytterligare högst . då domen enligt vad ovan är gravid eller ammar barn får föreskrivet i denna lag får tid om det kan anses skäligt. skäl får uppskov beviljas under Uppskov får inte beviljas, om det finns risk för att den dömde Kvinna som är havande eller ammar barn får beviljas uppskov under tid som prövas skälig. sådant antagande sedan uppskov Uppskov får ej beviljas, om det finns skälig anledning antaga att den dömde avviker. sådant antagande sedan uppskov Visar den dömde att han har gett in ansökan om uppskov sist den dag då han enligt 10 § första stycket senast skulle ha inställt sig vid kriminalvårdsanstalt och har uppskov inte tidigare sökts i målet, skall verkställigheten anstå i avvaktan på kriminalvårds- styrelsens beslut. Visar den som har dömts till Visar den dömde att han eller fängelse att en ansökan om att hon har gett in ansökan om han av nåd skall befrias från uppskov senast den dag då straffet eller få detta utbytt mot 7 § skulle ha skett och har han eller hon inte tidigare ansökt om uppskov i till särskild vård har getts in till regeringen sist den dag då han anstå i avvaktan på Kriminal- skulle ha inställt sig vid Detsamma gäller i avvaktan på regeringens beslut, om den dömde verkställigheten anstå i avvaktan visar att han eller hon gett in en ansökan till regeringen om att av anledning av ansökningen. nåd befrias från straffet eller få gäller dock inte om den dömde detta utbytt mot annan påföljd. är intagen i häkte eller kriminalvårdsanstalt, om nåd har sökts i målet eller om det finns skälig anledning antaga att den dömde avviker. Vad som sägs i andra stycket gäller inte om den dömde är intagen i häkte eller kriminalvårdsanstalt, om nåd har sökts i ärendet eller om det kan antas att den dömde avviker. Regeringen äger för annat fall än som avses i 12 eller 13 § meddela bestämmelser angående anstånd med verkställigheten av dom beträffande den som dömts till fängelse och icke är häktad eller på annan grund intagen i kriminalvårdsanstalt. Regeringen får i annat fall än som avses i 12 eller 13 § meddela bestämmelser om anstånd med verkställigheten , om den dömde inte är häktad eller på annan grund är intagen i kriminalvårdsanstalt. sägs i 10 §, 12 och utanför anstalt enligt 2 kap. 1 § kriminalvårdslagen (2006:000). för ansökan om nåd enligt 13 § andra stycket vara den dag då verkställigheten skall påbörjas. Häktas den som undergår fängelse av annan anledning än misstanke om brott, skall verkställigheten avbrytas. Häktas den som avtjänar fängelsestraff av annan anledning än misstanke om brott, skall verkställigheten avbrytas. Beräkning av strafftid m.m. Vid verkställighet av fängelse Vid verkställighet av fängelse 11 § tredje stycket 11 § tredje stycket eller på annan grund intagen i eller på annan grund intagen i dag då domen får verkställas och dag då domen får verkställas och i annat fall från den dag då den i annat fall från den dag då den dömde enligt 7, 10 eller 10 c § allmänt häkte eller kriminal- intas i häkte eller anstalt eller av polismyndighet för för- för överförande till anstalt. Tid, under vilken den dömde Tid, under vilken den dömde hållits i häkte i målet eller varit hållits i häkte i målet eller varit 11 § tredje stycket 11 § tredje stycket efter det att slutlig dom eller efter det att slutlig dom eller räknas som tid varunder straffet räknas som tid varunder straffet Har avbrott ägt rum i verkställigheten av fängelse, skall det antal dagar avbrottet varat läggas till slutdagen. Som avbrott anses icke att Som avbrott anses inte att den misstanke om brott. misstanke om brott. anstalt kan bestämmas att icke skall inräknas i verkställig- stycket motsvarande tillämpning. Tiden för vistelse utanför anstalt enligt 1 kap. 6 § kriminalvårdslagen (2006:000) skall räknas in i verkställig- hetstiden, om inte särskilda skäl talar mot det. Finns det särskilda skäl enligt första stycket skall vid bedömningen av hur många dagar som skall räknas in i verkställighetstiden skälig hänsyn tas till vad den dömde avtjänat till följd av vistelsen utanför anstalt. Har den dömde avbrutit vårdvistelse enligt 4 kap. 12 § kriminalvårdslagen innan den planerade vårdtiden vid hemmet är avslutad, skall en tredjedel av den tid som han eller hon vistats i hemmet anses avtjänad i anstalt. Om det finns särskilda skäl får anses avtjänad i anstalt. Skall dom på fängelse verkställas sedan den dömde börjat undergå annat sådant straff men innan han frigivits, skall strafftiderna sammanläggas för bestämmande av slutdagen. Skall dom på fängelse verkställas sedan den dömde börjat undergå annat sådant straff men innan han frigivits, skall strafftiderna sammanläggas för bestämmande av slutdagen. Under verkställighet utanför anstalt enligt 2 kap. 1 § kriminalvårdslagen (2006:000) skall strafftider inte samman- läggas, om det sammanlagda straffet blir . Har villkorligt medgiven frihet förklarats förverkad skall med avseende på frågan om ny villkorlig frigivning vad som förverkats anses som straff genom ny dom. Förslag till lag (2006:000) om ändring i skollagen (1985:1100) Härigenom föreskrivs att 11 kap 10 och 19 §§ samt 13 kap. 6– 7 §§ skollagen (2006:1100) skall ha följande lydelse. Varje kommuninnevånare har rätt att delta i grundläggande vuxenutbildning det år han fyller , om han saknar sådana färdigheter som normalt uppnås i och är bosatt i landet. Regeringen får föreskriva att också den som inte är bosatt i landet skall ha rätt att delta. Den som har rätt att delta i grundläggande vuxenutbildning har rätt att delta i sådan undervisning i en annan kommun om utbildningen finns där. paragraf gäller inte den som är paragraf gäller inte den som är intagen i kriminalvårdsanstalt. intagen i kriminalvårdsanstalt, om inte han eller hon har frigång kriminalvårdslagen (2006:000). Varje kommuninnevånare är behörig att delta i gymnasial vuxenutbildning om han är bosatt i landet och i övrigt uppfyller föreskrivna villkor, 1.från och med andra kalenderhalvåret det år han fyller , 2.när han slutfört utbildning på ett nationellt program eller likvärdig utbildning i gymnasieskolan. Regeringen får föreskriva att också den som inte är bosatt i landet skall vara behörig att delta. Föreskrifter om ytterligare behörighetsvillkor och om urval mellan behöriga sökande meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. paragraf gäller inte den som är paragraf gäller inte den som är intagen i kriminalvårdsanstalt. intagen i kriminalvårdsanstalt, om inte han eller hon har frigång enligt 4 kap. 10 § kriminalvårdslagen (2006:000). Rätt att delta i en kommuns sfi har, med det undantag som följer av 7 §, följande personer från och med det andra kalenderhalvåret det år de fyller : Rätt att delta i en kommuns sfi har, med de undantag som följer av 7 §, följande personer från och med det andra kalenderhalvåret det år de fyller : 1.Den som är bosatt i kommunen och som saknar sådana grundläggande kunskaper i svenska språket som utbildningen syftar till att ge. Regeringen får föreskriva att också den som inte är bosatt i landet skall ha rätt att delta i sfi. 2.Finländska medborgare som stadigvarande arbetar i kommunen, men som är bosatta i nära gränsen till och som saknar sådana grundläggande kunskaper i svenska språket som utbildningen syftar till att ge. Den som har sådana kunskaper i det danska eller norska språket att grundläggande svenskundervisning inte kan anses nödvändig, har inte rätt att delta i sfi. Samma sak gäller den som är intagen i kriminalvårdsanstalt, om inte han eller hon har frigång enligt 4 kap. 10 § kriminalvårdslagen (2006:000). 1 Kommitténs uppdrag och arbete Kommittén skall enligt direktiven (dir. 2002:90 och 2004:33), se bilaga 1 och 2, utarbeta förslag till en ny kriminalvårdslag som skall reglera verkställigheten av samtliga kriminalvårdspåföljder. Kommittén skall dels göra en genomgripande översyn av regelverket i sak, dels se över den lagtekniska och språkliga utformningen. Frågor om hur verkställigheten kan anpassas så att den förebygger återfall i brott utan att kraven på säkerhet och samhällsskydd eftersätts skall uppmärksammas särskilt. Som en allmän utgångspunkt för kommittén anges i direktiven att grunden för det återfallsförebyggande arbetet bör vara att individens egen motivation till förändring tas till vara. Det anges som önskvärt med ett mer utvecklat system för positiv respektive negativ förstärkning för att öka möjligheterna att påverka de dömdas beteende. Systemet måste präglas av respekt för de individuella förutsättningarna att leva upp till de krav som kan ställas. Kommittén skall överväga hur ett sådant system kan åstadkommas. Vidare anges att verkställigheten i det enskilda fallet så långt det är möjligt skall kunna anpassas efter säkerhetskrav samt individuella behov och förutsättningar. Kommittén skall överväga hur en individualiserad verkställighet kan uppnås utan att kravet på samhällsskydd eftersätts. Kommittén skall också överväga hur det återfallsförebyggande perspektivet skall förstärkas för de alternativa påföljderna och verk- ställighetsformerna vad beträffar villkor, kontroll och påverkan. Kommittén skall även lämna förslag på hur innehållet i den prövotid som löper efter villkorlig frigivning kan utvecklas. När det gäller förslaget till en samlad reglering av verkställig- heten av kriminalvårdspåföljder anges i direktiven att de över- gripande riktlinjerna måste läggas fast i lag medan den närmare Kommitténs uppdrag och arbete regleringen av verksamheten så långt som möjligt bör ske i författningar på lägre nivå. Kommittén skall prioritera de övergripande frågeställningarna och målformuleringarna. Lagen skall präglas av en helhetssyn på verkställigheten av påföljder och författningsförslagen bör i möjligaste mån vara organisationsoberoende. Verkställighet av påföljder utanför kriminalvårdens ansvars- område (t.ex. sluten ungdomsvård och rättspsykiatrisk vård) och häktesverksamheten är undantagna från uppdraget. Enligt de ursprungliga direktiven var även de allmänna reglerna om tidpunkten för villkorlig frigivning från frihetsstraff undantagna. Tilläggsdirektiven (bilaga 2) innebär att kommittén är förhindrad att föreslå förändringar i reglerna om tidpunkten för villkorlig frigivning från fängelsestraff. I direktiven sägs också att kommittén särskilt skall beakta de kriminalpolitiska utgångspunkterna, de ändrade förutsättningarna för kriminalvårdens arbete och de nya krav som samhället ställer på en effektivt bedriven verksamhet. Kommittén skall vidare beakta internationella åtaganden samt även ta del av utländska kunskaper och erfarenheter på området. Det anges i direktiven tre huvudområden för kommitténs arbete: Kravet på säker och trovärdig verkställighet Reglerna för överklagande m.m. När det gäller förebyggande av återfall i brott nämns bl.a. att all form av drogmissbruk måste identifieras och bekämpas både genom ambitiösa behandlingsinsatser och effektiva kontroll- åtgärder. Kriminella värderingar och gängbildningar samt andra uttryck för en kriminell livsstil måste motverkas. Kommittén skall överväga om och i så fall på vilket sätt det är möjligt att ställa högre krav på de intagna när det gäller vardagliga sysslor och eget ansvarstagande. Utgångspunkten skall vara att var och en skall försörja sig själv genom arbete alternativt förbereda sig för arbete genom studier. Kommittén skall överväga regleringen av de intagnas sysselsättningsplikt. Det sägs också att åtgärder skall vidtas så att en positiv utveckling som har inletts kan fullföljas efter verkställighetens slut. Beträffande kravet på en säker och trovärdig verkställighet anges att det är nödvändigt att kriminalvården har effektiva verktyg för Kommitténs uppdrag och arbete att motverka de kriminella nätverkens aktiviteter i anstalterna och även i övrigt hantera intagna som utgör säkerhetsrisker eller annars har en negativ inverkan på sin närmiljö. Kommittén skall överväga hur regelverket bör vara utformat för att säkerställa detta. Det sägs också i direktiven att det är angeläget att intagna inte vistas under högre säkerhetsförhållanden än som är motiverat utifrån individuella riskbedömningar. Avseende det tredje huvudområdet, överklagande m.m., uttalas i direktiven att möjligheterna att påkalla beslut i enskilda frågor och att överklaga besluten är omfattande. Prövningsförfarandet är inte enhetligt och systemet är svåröverskådligt. Ordningen för beslut och överprövning inom kriminalvårdens område är i flera av- seenden otillfredsställande och skall därför ses över av kommittén. Kommitténs arbete inleddes . Kommittén har sammanträtt . Två av dessa tillfällen har varit tvådagars internatsammanträden. Kommittén har också varit indelad i tre olika arbetsgrupper som vardera samman- trätt . Vidare har sekretariatet och några av experterna sammanträffat för att utforma författningstexten. Sekretariatet har besökt ett stort antal kriminalvårdanstalter, nämligen , , , , Roxtuna, Kumla, Hinseberg, (), Rödjan, , och Hällby. I några fall har även kommittéledamöter deltagit. Studiebesök har också genomförts vid och Häktet i . Tre frivårdsmyndigheter har besökts, nämligen , och . Kommitténs sekreterare har deltagit i samman- träden med /förorter. Även , ett kooperativt behandlingshem, har besökts av sekretariatet. Sekretariatet har genomfört studiebesök i , Neder- länderna, , , , och . Två av kommitténs experter deltog i studieresan till . I besöktes Direktoratet for Kriminalforsorgen, och anstalten Vridslöselille. Kommitténs uppdrag och arbete Under besöket i , som genomfördes i samband med resan till och , genomfördes ett studiebesök på anstalten Over-Amstel i . I besöktes anstalten HM Prison Haverigg i Cumbria, halvvägshuset i , i Greater , i och en gemensam enhet för frivården och polisen, (Greater ). I ägde även sammanträffande rum med företrädare för for Prison Studies. I besöktes anstalten HM Prison . Vid det besöket skedde också ett möte med general- direktören för samt företrädare för andra skotska anstalter. I besöktes anstalterna Prison de i och i Brampton samt halvvägshusen i och Maison i . Under studieresan i besöktes även frivårds- kontoren La direction de lévaluation et des services en milieu ouvert, Montreal-Nord och Queensway Probation and Parole Office i liksom huvudkontoret för i och det departement som anvarar för provinsen kriminalvård, i . I besöktes anstalten fengsel, utslussningshemmet Sandaker overgangsbolig och Justisdepartementet, samtliga i . Under resan till gjordes studiebesök på fängelse och , . Företrädare för , Kriminellas Revansch i Samhället () och har fått tillfälle att berätta om sin verksamhet och lämna synpunkter till kommittén i samband med sammanträden. Sekretariatet har deltagit i och frivilliga samhällsarbetares konferens makt i kriminalvården. Sekretariatet har också träffat representanter för Riksbryggan i , i och vid . Kommittén har genomfört en enkätundersökning bland intagna i anstalt (se bilaga 5). Samråd har skett med (Ju 2002:14) och (Ju 2004:08). Kommitténs uppdrag och arbete har sekretariatet träffat företrädare för . Sekretariatet har också sammanträffat med företrädare för , lokala kriminalvårdsmyndigheter och andra personer med särskilda kunskaper om kriminalvård. Personer och olika organisationer med intresse för kriminal- vårdsfrågor har muntligen och skriftligen lämnat synpunkter till kommittén. Kommitténs uppdrag har varit omfattande och arbetet har skett under stor tidspress, trots att det har koncentrerats till de övergripande frågor som anges i direktiven. Tidsbristen har också medfört att fullständiga förslag till följdändringar i samtliga författningar som berörs inte kunnat lämnas. Förslagen till följdändringar har i stället koncentrerats till och strafftidslagen. Kommittén har emellertid inte heller beträffande dessa författningar haft möjlighet att göra en så grundlig språklig översyn, som skulle ha varit önskvärd. Slutligen vill kommittén framhålla, att påföljdsreglerna i och bestämmelserna om verkställighet av påföljder i flera avseenden är så nära förbundna med varandra att det inte är möjligt att få helt enhetliga verkställighetsregler utan att också förändra påföljds- bestämmelserna. Eftersom kommitténs uppdrag inte omfattat annat än verkställighetsfrågor har kommittén inte lagt några förslag som ändrar påföljdssystemet. Kommittén vill emellertid framhålla att det är önskvärt att en översyn kommer till stånd även av dessa delar. 2 Frågornas tidigare behandling I detta avsnitt lämnas en översiktlig redovisning av den tidigare behandlingen av de frågor som är föremål för kommitténs bedömning. Straffteorier, svensk kriminalpolitik och andra allmänna frågor om straffsystemet har behandlats i många utredningar, forsknings- rapporter och andra sammanhang (se t.ex. betänkande Ett reformerat straffsystem, SOU 1995:91 och betänkande Ingripanden mot unga lagöverträdare, SOU 2004:122 s. 142 ff.). Kommittén lämnar därför inte någon sådan redovisning. De grundläggande bestämmelserna om verkställighet av fängelse- straff i anstalt finns i lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt (KvaL) och lagen (1974:202) om beräkning av strafftid m.m. (strafftidslagen). Verkställighet av fängelsestraff efter villkorlig frigivning samt av skyddstillsyn och samhällstjänst regleras i huvudsak i . Sedan trädde 1965 har verkställighetsföreskrifterna i balken inte varit föremål för några genomgripande ändringar. Bestämmelser om verkställighet av fängelsestraff utanför anstalt med s.k. fotboja finns i lagen (1994:451) om intensivövervakning med elektronisk kontroll (IövL) och KvaL. KvaL och strafftidslagen infördes genom kriminalvårds- reform. Till grund för reformen låg två betänkanden, dels Kriminal- vård i anstalt (1971:74) av inom kriminalvården (KAIK), dels Kriminalvård (SOU 1972:64) av Kriminalvårdsberedningen. statsverksproposition (prop. 1973:1, bilaga 4, s. 76 ff.) lade regeringen fram sina ställnings- taganden till KAIK:s och Kriminalvårdsberedningens förslag. godkände i allt väsentligt de allmänna riktlinjerna för kriminalvårdens fortsatta utformning (se JuU 1973:15).