sou · GTB356d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Av svensk- födda med svenskfödda föräldrar har av männen och av kvinnorna en tidsbegränsad anställning. Av personer födda utanför och som varit bosatta högst i har av kvinnorna och av männen en tidsbegrän- sad anställning. (Statistiken bygger på uppgifter från SCB. (2001) visar att sannolikheten för att utländska med- borgare med tillfällig anställning senare får en fast anställning är lägre än för motsvarande grupp svenskar. Det finns inget stöd för att detta skulle vara en fråga om preferenser hos de arbetssökande. m.fl. (2000) visar i en studie att de flesta önskar en fast anställning. Liknande resultat framgår av utredningen (1999) som visar att de flesta med tidsbegränsad anställning hellre skulle vilja ha en fast anställning. Även i studien segmentering? (2001) påvisar att behovs- och säsongsanställningar, sällan leder till en fast anställning. Invandrare med tillfälliga anställningar riskerar därför att permanent hamna i en otrygg anställningsform. De tillfälliga anställningarna har inte visat sig vara en effektiv inkörsport till en fast anställning för denna kategori. Tankar om att införandet av fler tillfälliga jobb skulle skapa en språngbräda in på arbetsmarknaden kan mot bakgrund av dessa forskningsresultat ifrågasättas. Av samma skäl hävdar (2002) att en försvag- 1 Ovanstående statistik finns presenterad i Integration , OH-bild 6, som finns tillgänglig på LO:s hemsida (). ning av anställningsskyddet skulle riskera att ytterligare försämra invandrarnas ställning på arbetsmarknaden. Fler invandrare skulle kanske få tillfälliga jobb, men det skulle inte vara en väg till fasta jobb utan många skulle mer eller mindre permanent hamna i en rundgång mellan tillfälliga arbeten. har undersökt hur LAS påverkar arbetsmark- nadssituationen för invandrare. Också här konstateras att utrikes födda i större utsträckning har en tidsbegränsad anställning. Hon drar slutsatsen att turordningsreglerna (principen sist in-först ut) visserligen verkar leda till att utrikes födda personer som bott i Sve- rige och varit anställda , oftare än svensk födda sägs upp, men att det sannolikt är så att turordningsreglerna ändå gynnar (alla) arbetstagare mot arbetsgivarnas godtycke (Calleman, 2003:58). Det finns däremot inget som talar för att utrikes födda skulle anställas (fast eller tidsbegränsat) i högre grad eller klara sig från uppsägningar bättre än svenskar om reglerna togs bort. Ytterligare belägg för att invandrare är överrepresenterade i aty- piska arbetsformer, som dessutom sammanfaller med en utsatt position i arbetslivet, finns i och Lönnros (2000). För- fattarna drar slutsatsen att LO-anställda som är födda utanför arbetar kortare arbetstid än vad de önskar. En komplette- rande undersökning av (LO, 2001) visar att utsattheten är särskilt påtagligt bland kvinnor på arbetsmarknaden. Detta gäller hela gruppen kvinnor, men i ännu högre grad invandrade kvinnor; näs- tan av de tillfälligt anställda kvinnorna har enligt under- sökningen en utomnordisk bakgrund. Dessa siffror understryker behovet att uppmärksamma hur kön och etnicitet påverkar indivi- dernas arbetsvillkor och i synnerhet hur kombinationen av köns- och etnisk diskriminering skapar underordning i arbetslivet. Liknande resultat återfinns i Wadensjö (1997) där författaren konstaterar att invandrare oftare än andra arbetar inom yrken som kräver en lägre utbildningsnivå och som i flera fall har en hög andel atypiska arbeten. För en översikt av forskningsresultat om invand- rares anställningsformer se (2002, 2004c). Inom flera branscher och sektorer av arbetslivet råder en stark övervikt av utrikes födda. och arbetena är ofta lågkvalificerade och lönerna lägre än inom arbetslivet i stort. I antologi- bidrag (, 2002) återfinns följande tabell. Tabell 6.1 Branscher där utrikes födda utgör större andel av de anställda än sin andel i totalbefolkningen. Andel utlandsfödda i procent av de förvärvsarbetande inom branschen. Textil-, beklädnads- och lädervaruindustri Industri för el- och optikprodukter Livsmedels-, dryckesvaru- och tobaksindustri Transport- och magasineringsföretag, resebyråer, speditörer Service, vård och omsorg Annan personlig service, i vilken bl.a. tvätteriverksamhet, hudvård, hår- och Annan företagsservice, inom vilken bl.a.lokalvård ingår , ålderdomshem, hemtjänst, dagcenter Hälso- och sjukvård, veterinärer Forsknings- och utvecklingsinstitutioner (FoU) Källa: (2002:416) (som bearbetat mtrl. från SCB:s statistikdatabaser.) Ingen tabell i ovan rapport redovisar könsskillnader, men konstaterar att kvinnor från och i större utsträckning () än andra grupper invandrade kvinnor arbetar inom hotell- och restaurangbranschen. Av svenska män arbetar i samma bransch (Ibid: 417). Branschskillnader är också analyserade i Aguilar & (1994), Wadensjö (1995 och 1997), (1994), (1999), (2000), Knocke (2000), (2001) samt (2001). (1996) forskningsrapport visar hur en förändrad arbetsorganisation vid teknologisk förnyelse kan använ- das för att skapa en etniskt diskriminerande arbetsdelning. Det etniskt uppdelade arbetslivet ur ett tjänstemannaperspektiv behandlas också av de los (1997). Det finns stora skillnader i arbetsmiljö mellan svenskfödda och utlandsfödda. En omfattande redogörelse för skillnaderna finns i Ohälsa och olycksfall bland arbetstagare med utländsk bakgrund som kan bero på olika villkor i arbetslivet. Arbetarskyddsstyrelsens rapport till regeringen om erfarenheter på området, (, 2000). I studien sammanfattas situationen i följande att-satser: (a)Att relativ sett fler invandrare upplever att de har problem med sin arbetsmiljö jämfört med jämnåriga svenskar, (b)Att enformigt arbete är betydligt vanligare bland invandrarna än bland svenskarna, (c)Att det är betydligt ovanligare för invandrarna än för svens- karna att ha deltagit i en kurs på arbetstid, (d)Att invandrarna är kraftigt överrepresenterade bland icke fackutbildade arbetare, (e)Att andelen tidsbegränsade anställningar är hög bland utom- nordiska medborgare, (f)Att såväl den fysiska som den psykosociala arbetsmiljön är sämre för kvinnor med utländskt medborgarskap än för svenska kvinnor, (g)Att de studerade invandrargrupperna uppger mindre pro- blem än svenskfödda när det gäller jäktigt respektive psy- kiskt ansträngande arbete. (, 2000:1-2) I studien redovisas en undersökning där födda i , , och jämförs med en grupp svenskfödda. Relativt sett fler inom invandrargrupperna upplever problem med sin arbetsmiljö än vad som gäller för jämnåriga svenskfödda. Studien visar att olycks- fall i arbetet förekommer i de fyra grupperna i ungefär samma omfattning som bland motsvarande grupp svenskfödda. Däremot är enformigt arbete vanligare bland invandrargrupperna. Särskilt vanligt var enformigt arbete bland dem från och , där andelen var högre än genomsnittet. Orsaken till detta är, enligt studiens författare, att invandrare oftare än andra har arbets- uppgifter av rutin- eller löpande band-karaktär. Även när det gäller vanliga åkommor som ont i rygg och nacke uppvisas stora skillnader: Såväl bland män som kvinnor har sysselsatta med utländsk bakgrund större andel besvär av olika slag än svenska medborgare – ont i rygg eller nacke, axlar och armar, höfter och ben. Detsamma gäller problem som kliande ögon. Även om det givetvis finns flera bidragande fakto- rer beror problemen delvis på att utländska medborgare i många fall har sämre arbetsmiljö än svenskar. Vidare bekräftar studien andra forskningsresultat när det gäller rät- tigheter knutna till tidsbegränsade anställningar. Tidsbegränsade anställningar innebär exempelvis en sämre tillgång till företagshäl- sovård och mindre möjlighet till internutbildning. I kapitlet om välfärdstjänster refereras forskning om diskrimine- ring och ohälsa i ett generellt perspektiv. 6.2.5Etnicitet och kön i arbetslivet Ett exempel på hur kön och etnicitet samspelar är att invandrade kvinnor för arbetskraftsinvandringen förblev osynliga såväl i samhällsdebatten som i forskningen (Knocke, 1991, 1993; de los , 1998), trots att kvinnorna utgjorde en majoritet av de invandrade. Det handlade i synnerhet om kvinnor från , och , som rekryterades eller kom till för bland annat husligt arbete (, 1999:53). I den offentliga debatten räknades dock kvin- norna till en början som i hemlandet kvarvarande familjemedlem- mar och som beroende av en manlig försörjare (Riksdagsprotokoll I:24:2, 1947). Framåt definieras kvinnor som medföl- jande familjemedlemmar, eftersom endast vuxna män räknades i förhållande till behov av arbetskraft (SOU 1974:69, s. 53) trots att många av kvinnorna invandrade själva eftersom de visste att det fanns arbete för dem i (Leiniö, 1984; Knocke, 1986). I statliga utredningar (SOU 1967:18; SOU 1974:69) presentera- des visserligen statistiska uppgifter om invandrade kvinnors arbets- kraftsdeltagande som jämfört med svenska kvinnor var mycket högt, liksom att invandrade män arbetade i högre utsträckning än svenska män. I utredningsrapporten anges att av de utländska kvinnorna fanns till exempel inom yrkesområdet tillverkningsarbete, maskinskötsel med mera (utrikes födda män )av totalantalet yrkesverksamma kvinnor. Men både i det offentliga samtalet och i den gängse föreställningen var invandrare antingen en könlös kate- gori alternativt var den dominerande bilden att invandraren var man och arbetare. Osynliggörandet av kvinnorna för arbetskraftsin- vandringen har bidragit till den sociala konstruktionen av negativa stereotyper och bilden av invandrarkvinnan som bärare av pro- blematiska egenskaper (Knocke, 1991; , 1989). Problembil- den konstruerades utifrån föreställningar om kulturell bakgrund, brist på utbildning och arbetslivserfarenhet och traditionella köns- roller. Dessa stigmatiserande bilder har bidragit till deras marginella placering i arbetslivets hierarki. Såväl folk- och bostadsräkningarna som forskningen har bekräftat kvinnornas överrepresentation i monotona och förslitande låglöneyrken. Det främsta yrket för bland annat kvinnor från , , och Tur- kiet har varit städning. Biträdesyrken i den offentliga sektorn har varit vanliga arbeten för dessa grupper, liksom att de varit överre- presenterade i industriernas mest okvalificerade jobb, vilket mest påtagligt gällt kvinnorna från före detta (, 1985; Leiniö, 1986; Knocke, 1986, 1993). De utgjorde, som bland annat de los (1998) menar, en komplementär arbetskraft och fick ta de arbetsuppgifter som varken svenska kvinnor eller män ville ha. I SOU 1997:137 Glastak och glasväggar? Den könssegregerade arbetsmarknaden, granskar överrepresentationen av invandrare i olika yrkesgrupper, uppdelade på kvinnor och män och på ursprungsländer. För invandrade kvinnor visar rapporten att det råder en överrepresentation jämfört med kvinnor födda i i industriarbetaryrken som verkstadsarbete, tekoarbete (textil och konfektion) och kemiskt processarbete. Författaren konstaterar att invandrade kvinnor förekommer oftare än svenska kvinnor i typiska mansyrken. Invandrade män är i jämförelse med svenska män framför allt överrepresenterade inom städarbete, hotell- och restaurangarbete samt tekoarbete, yrken med en traditionell hög andel kvinnor. 2 att jämföra av den totala befolkningen i arbetskraften. krisår drabbades de invandrade kvinnorna mycket hårdare än svenska kvinnor av arbetslöshet. Från att 1988 ha haft en sysselsättningsgrad på , jämfört för svenska kvinnor, sjönk den till 47,3 pro- cent mot för de svenska. Ett talande exempel är kvin- norna från före detta som 1988 hade en arbetslöshet på , men som 1992, innan flyktingarna från inbördeskriget var aktuella på arbetsmarknaden, uppvisade en arbetslöshet på . Den drastiskt försämrade arbetsmarknadssituationen kan bland annat förklaras av följande utslagnings- och marginalise- ringsprocesser: Lågkonjunkturen drabbade först den industriella sysselsätt- ningen. Invandrade kvinnor, inte minst de från före detta Jugo- slavien, har varit koncentrerade till tillverkningsyrken, vilket gjorde dem särskilt sårbara för den sjunkande sysselsättningen i denna bransch. Ny teknik har ersatt många arbetsuppgifter. Kvinnorna har inte blivit delaktiga i utbildning i samband med införandet av ny teknik eller för de krav som det nya arbetslivet ställer. Neddragningar och besparingar i den offentliga sektorn. Städ- ning på sjukhusen har lagts ut på entreprenad, vårdbiträdes- yrket försvann nästan helt och undersköterske-kåren decime- rades. I denna process blev in-vandrade kvinnor förlorare. Åratal, till och med årtionden av fastlåsning i monotona, repeti- tiva och snedbelastande arbeten har lett till utslagning genom långa sjukperioder och förtidspensioneringar (Knocke, 1999:50). En genomgång av löneskillnader på svensk arbetsmarknad finns i le Grand och Szulkin (1999). Utifrån omfattande empiriskt material drar de en rad viktiga slutsatser. En första är att genomsnittslönen för män födda i är högre än genomsnittslönen för män födda utomlands. Motsvarande skillnad för kvinnor är däremot något mindre. En annan slutsats är att löneklyftan mellan svensk- födda kvinnor och invandrade kvinnor minskar dramatiskt när hän- syn tas till den tid som de senare vistats i . Däremot minskar inte skillnaderna mellan svenskfödda män och invandrade män om männen vistats i . Manliga invandrare som vistats i har fortfa- rande betydligt lägre löner än svenska män med likvärdig utbildnings- nivå och generell erfarenhet. (le Grand & Szulkin 1999:104) Löneskillnader mellan män och kvinnor missgynnar dock såväl svenskfödda som invandrade kvinnor. Ytterligare en slutsats, som sätter fingret på skillnaden i behandling av invandrare med olika ursprungsland, är att personer som flyttat till från Nord- eller eller från något utomeuropeiskt industriland har ungefär samma lönenivåer som jämförbara svenskar. På motsatta änden av skalan återfinns män från i den så kallade tredje världen. Dessa har en lönenivå som är långt lägre än för motsvarande grupp av män födda i . När det gäller utlandsfödda personer som invandrat till och som gått i svensk skola har dessa ungefär samma lönenivå som svensk- födda personer. Flera undersökningar har bekräftat att de invandrade kvinnorna i mycket liten utsträckning har fått del av internutbildning eller kar- riärutveckling (Knocke, 1986; Schierup & , 1994). I Rapport 2002 (, 2003) konstate- ras att det skett mycket få förskjutningar när det gäller vilka branscher de utrikes födda arbetar i. För kvin- nornas del finns de högsta andelarna inom industrin, hotell – och restaurang samt övrig privat service. När det gäller arbetets kvalifi- kationsnivå konstateras att fler utrikes födda kvinnor än män har ett arbete utan några som helst kvalifikationskrav (Integrationsver- ket, 2004c). Nyare forskning bekräftar att arbetsvillkoren för invandrade kvinnor i okvalificerade yrken, bland annat lön och yrkesstatus, fysisk och psykisk arbetsmiljö samt diskriminering, har en negativ inverkan på deras hälsa (Akhavan & Bildt, 2004). Viktiga landvinningar har gjorts av forskare för att vidga den teoretiska förståelsen av hur kön och etnicitet påver- kar möjligheterna i arbetslivet. Genom begreppet intersektionalitet har forskarna tagit fasta på de interagerande maktdimensionerna av över- och underordning i termer av kön, etnisk tillhörighet och klass för att analysera och klarlägga grunderna för segregering och diskriminering på arbetsmarknaden (de los , 2001; de los , , 2002; de los , 2005). 6.2.6Skillnader vid inträdet på arbetsmarknaden I den politiska debatten är det framför allt frågor om arbetskrafts- deltagande och sysselsättning som har framhävts som en förutsätt- ning för integrationen av utrikes födda invånare och svensk födda med utrikes födda föräldrar. Arbetsmarknadssitua- tionen är också ett av de områden som studerats främst av natio- nalekonomer över ett stort antal år. I studien och utbildning arbetsmarknad – skillnader mellan inrikes och utrikes födda personer visar och (2004) att det trots ett förbättrat konjunk- turläge jämfört med 1990-talets krisår fortsätter att finnas stora skillnader i sysselsättningsgrad och arbetslöshet mellan svensk- födda och utlandsfödda: Högst andel sysselsatta och lägst andel arbetslösa har infödda, följt av födda i övriga och födda i . Även män födda i La- tinamerika kan räknas till denna senare kategori. Lägst andel syssel- satta och högst andel arbetslösa finner vi bland personer födda i Mel- lersta Östern och . Skillnaden gentemot infödda i sysselsätt- ningsgrad är i dessa fall medan skillnaden i andelen arbetslösa uppgår till . (, 2004: 9) I sin studie påvisar och att den etniskt baserade exkluderingen på arbetsmarknaden består. De konstaterar att utri- kes födda som andel av sysselsatta och arbetslösa inte förbättrats nämnvärt mellan slutet av och 2001. Utrikes födda, och framför allt utomeuropeiska har en fortsatt låg sysselsättningsgrad och hög andel inskrivna vid arbetsförmedlingarna. Flera studier påvisar att utrikes födda i högre grad än födda i är beroende av den rådande konjunkturen får att komma in på arbetsmarknaden. När det råder brist på arbetskraft har arbets- givare ett litet utrymme att välja mellan arbetssökande. Som Sehl- stedt och (1991) konstaterar kan till och med den som står längst bak i kön få ett arbete. Dessa forskare fastslår att kon- junkturvariationerna främst påverkar kraven på kvalifikationer. Vid lågkonjunkturer, när det råder brist på arbetstillfällen, finns större möjlighet för arbetsgivare att välja och vraka mellan arbetssökande. Då blir också etnisk diskriminering vanligare genom att kraven på språkkunskaper och utbildning höjs, vilket medför att sökande med utländska namn sållas bort. Ett tydligt exempel på det redovisas i artikeln Welfare and the unemployment crisis: in the 1990s, (och , 2003). Författarna beskriver hur de utrikes föddas position försämrades på arbetsmarknaden i takt med att lågkonjunkturen blev djupare. we can see that this relative disadvantage became even more mani- fest during the decade that followed. (, 2003:120) Även i studien , ofärd och ojämlikhet (och , 2000:41) analyseras ökningen av arbetslösheten . De två forskarna konstaterar att den svenska sysselsättningskrisen var generell. I alla kategorier av medborgare var det en lägre andel som hade jobb vid decenniets slut än vid decen- niets början; uppdelade på kön, ålder, sammanboende, ensambo- ende, arbetare, tjänstemän, företagare, utrikes födda etc. Men ned- gången var mer markant inom vissa kategorier än andra, dels den yngsta , men mest markant för de utrikes födda. Den andra kategori med en enormt kraftig nedgång i sysselsättnings- nivå är personer som är födda utanför . Denna grupp hade för- visso en betydligt lägre förvärvsfrekvens redan före krisen men avstån- det till de inrikes födda har ökat markant och vid den sista mättid- punkten saknar knappt varannan person född utanför i åld- rarna arbete. (, 2000:40) Även internationella forskare som har visat att den etniska diskrimineringen vid inträdet på arbetsmarknaden ökar betydligt i tider av arbetslöshet. Enligt studien , Gender, and Discrimina- tion at Work (, 2000) gäller detta samband många länder, inte minst i . Under 1950-, 1960- och rådde arbetskraftsbrist i , vilket innebar att den utländska arbets- kraften var överrepresenterad bland dem som hade ett arbete. Invandring av lågkonjunktur kan till och med för- sämra de invandrades möjligheter på arbetsmarknaden . Enligt m.fl. (2003) innebär mötet med en hög lokal arbetslöshet efter invandringen att de invandrade kommer att få lägre inkomster och sysselsättning under åtminstone . Detta betyder dock inte att den etniska diskrimineringen som sådan skulle försvinna vid högkonjunkturer, tvärtom hävdar och andra forskare (t.ex. Knocke, 2003). Ett annat sätt att uttrycka samma observation är att utrikes födda betraktas som reservarbetskraft som fungerar som en buf- fert på arbetsmarknaden som mobiliseras vid arbetskraftsbrist. Det synsättet presenteras i en rad rapporter, däribland av gaard i artikeln Arbetsmarknadens mönster - om rasifierad segmente- ring (2002), där en del av det empiriska materialet bygger på inter- vjuer med arbetsförmedlare: Det finns lite svensk forskning som närmare undersökt hur rasifierade segmenteringsprocesser på arbetsmarknaden fungerar. En viss förstå- else växer fram ur intervjuerna med arbetsförmedlare. Det är en komplex process, men den tycks utgå från ett grundantagande – rasifierad arbetskraft är reservarbetskraft. (, 2002:130) har i en studie påtalat arbetsmarknadens styrande funktion för segregation och etnisk diskriminering. Dokumentation från forskarmöte med referensgruppen i utredningen om strukturell diskriminering (2004) påpekar : När vi arbetade med välfärdsbokslutet framstod arbetsmarknaden som central ur ett välfärdsperspektiv när man tittade som hel- het. När arbetslösheten var hög generellt gick det ner för invandrar- grupper med ursprung utanför . När sysselsättningen började gå uppåt, ja, då innebar det en kraftig förbättring för dem. (Doku- mentation från forskarmöte, 2004: 17) Liknande samband menar sig (2000) ha funnit för . Ett försök att direkt mäta de skilda möjligheterna att få ett arbete finns återgivet i forskningsöversikten Mapping Discrimina- tory Landscapes in : Ethnic Discrimination in the Labour Market and in the (Rydgren m.fl., 2002): the risk of being unemployed in 1999 was higher for immigrants that had lived less than 10 years in , and 230 per- cent higher for immigrants that had lived 10-19 years in , when education, gender, age and age for immigration, were being controlled for. (Rydgren mfl, 2002: 14) Den forskning som refererats visar på avsevärda svårigheter för de invandrade befolkningsgrupperna att få likvärdiga chanser att komma in på arbetsmarknaden. Vad resultaten tyder på är att invandrare inte uppfattas som en självklar del av den svenska arbetskraften utan betraktas som en reservarbetskraft. 6.2.7Sysselsättningsskillnader i andra länder är inte det enda landet i där man finner stora skill- nader i arbetsmarknadssituationen för utrikes födda personer och framför allt för dem som har sitt ursprung i ett utomeuropeiskt land. I Muus (2002) finns en genomgång av arbetslöshetsnivåerna för personer som lever inom EU men har ett medborgarskap i ett icke-EU-land3. I jämförelse med dem som är medborgare i de egna länderna är medborgare från länder utanför EU två till fem gånger så ofta arbetslösa. Ett undantag är dock där arbetslöshets- nivån endast är obetydligt högre bland medborgare i icke-EU län- der jämfört med arbetslösheten bland dem som är medborgare i . Störst skillnad i arbetslöshetsnivån återfinns i , där av medborgare i mot av medborgare i ett icke-EU-land är arbetslösa. Någon statistik för arbetslöshetsnivåerna i redovisas inte i studien, men annan motsvarande statistik (se ovan) visar att skillnaderna i i arbetslöshetsnivå mellan svenska medborgare och medborgare från hör till de högsta inom EU. I Muus (2002) analyseras även skillnaden i arbetslöshetsnivån mellan män och kvinnor från . Denna statistik är dock svårtolkad, i flera är andelen kvinnor i arbetskraften betydligt lägre än andelen män. Skillnaden i arbetslöshetsnivå ger därför ingen bild av hur stor andel kvinnor respektive män som har ett arbete. Med denna reservation kan det konstateras att statistiken påvisar stora skillnader mellan olika länder. I en majoritet av län- derna är arbetslösheten högre bland kvinnor från än bland män från , men det finns flera undantag mot regeln, som i , , , och Storbritan- nien. Mest remarkabel är skillnaden i , där endast en pro- cent av manliga medborgare från är arbetslösa, jämfört för kvinnor som är medborgare i ett icke- EU-land. En del av Muus studie (2002) består av jämförelser mellan de politiska åtgärder som EU-länderna tagit initiativ till för att öppna arbetsmarknaden för icke-EU-medborgare. En slutsats är att länder med lång erfarenhet av invandring har utvecklat en mer utarbetad politisk policy: