sou · GTB388 · 2006-01-01 00:00:00 — Det är därför värdefullt om kronofogdemyndigheten tar kontakt med svaranden personligen innan vräkningen verkställs. Olika sätt att genomföra en vräkning Vräkningen kan genomföras på olika sätt. En vanlig metod är den så kallade lås- och namnbytesmetoden. Den innebär att personal från kronofogdemyndigheten tillsammans med låssmed byter lås och namnskylt på dörren och lägenheten omvandlas till förvaringsplats, magasin. Metoden förutsätter en överenskommelse mellan krono- fogdemyndigheten och värden. Det ankommer sedan på värden att ta hand om egendomen i lä- genheten. Värden kan antingen låta egendomen stå kvar i lägenhe- ten och uppmana svaranden att hämta den eller kan han/hon köra den till ett förråd. Även i detta sena skede händer det att hy- resgästen återfår lägenheten på grund av att det gått att nå en över- enskommelse med värden. På så vis kan ett vräkt hushåll bo kvar i lägenheten och få ett nytt kontrakt trots att de formellt sett är vräkta. Lås- och namnbytesmetoden kan inte användas om den vräkta har en ny bostad dit vederbörande vill ha sitt bohag flyttat. Det fö- rekommer även att hyresgästen själv tömmer lägenheten innan kronofogden anländer. Lämnar vederbörande även ifrån sig nyckeln Vad säger lagen? till värden kan detta leda till att kronofogden inte behöver ingripa, vilket för hyresgästen kan innebära att han/hon endast drabbas av en betalningsanmärkning och slipper en registrerad verkställd vräk- ning. En annan metod är att kronofogden begär assistans från flytt- firma och transporterar bort bohaget för magasinering. Kronofog- demyndigheten är vid ett sådant förfarande skyldig att hyra ut- rymme för förvaring av bohaget. Ytterligare en metod är stegvis avhysning som börjar med att kronofogdemyndigheten skiljer den som ska vräkas från lägenheten genom att först byta namn och lås på dörren. Kronofogdemyndig- heten behåller dock, till skillnad från vid lås- och namnbytesmeto- den, ansvaret för egendomen. Någon eller efter låsbytet forslas egendomen bort av kronofogdemyndigheten. Fördelen med stegvis avhysning, för kronofogdemyndigheten, är att man kan verkställa flera vräkningar och inte behöver beställa transport förrän man vet hur mycket gods som ska flyttas. Det finns ingen reglerad skyldighet för att närvara vid en vräkning. yttersta ansvar enligt 2 kap. 2 § so- cialtjänstlagen innebär dock att har ett ansvar att ut- reda om det finns behov av insatser från sida i sam- band med en vräkning. rekommenderar att kom- munerna, med tanke på de allvarliga konsekvenser en avhysning kan få för ett barn, har riktlinjer för hur hyresskulds- och avhys- ningsärenden ska hanteras när barn är inblandade.13 I normala fall ska vräkningen ha genomförts från det att ansökan kommit till kronofogdemyndigheten. Kronofog- demyndigheten har rätt att bevilja anstånd med att verkställa vräk- ningen om det behövs av hänsyn till svaranden14. Kronofog- demyndigheten har således möjlighet att vid avhysning ta hänsyn till svarandens sociala situation. Detta gäller särskilt vid avhysning från bostad.15 Anstånd kan beviljas , och vid syn- nerliga skäl ytterligare två. Hyresgästen är skyldig att betala hyra . 13Socialstyrelsen, Länsstyrelserna: Barnperspektiv vid handläggning av ekonomiskt bistånd, art.nr 2003-109-1. 1416 kap 4 § UB. 15Kronofogdemyndighetens handbok, s.348. Vad säger lagen? anstånd bör värden höras. Enligt kronofogdemyndigheten brukar flertalet av hyresvärdarna medge att vräkning skjuts upp när kro- nofogdemyndigheten bedömer att det finns skäl till anstånd. 2.3.5Efter verkställd vräkning, bortförande, magasinering m.m. ska om det är nödvändigt sköta bl.a. transport och ordna förvaring av egendomen vid vräkning. Om ägaren inte hämtar sin egendom efter avhys- ningen får den som förvarar egendomen sälja den, eller om den inte har något värde, bortskaffa den. Ägaren ska dock först anmanas hämta egendomen. Den skyldigheten anses uppfylld om ett re- kommenderat brev skickas till den vräktes senast kända adress. Kostnaderna för transport och magasinering ska i första hand tas ut av svaranden. I andra hand svarar sökanden för kostnaderna. Sö- kanden ska också svara för kostnaden för ett nytt lås. Vad säger lagen? Hyresgästen delges underrättelse om rätt att återvinna hyresrätten Uppgörelse nås med värden I normalfallet tar det från ansökan om vräkning till verkställighet. kan, om värden så vill, en uppgörelse (förlikning) nås som förhindrar vräkning. Vad säger lagen? 2.4Bostadskostnader, bostadsbidrag och rätten till bistånd Bostadsbidraget syftar till att ge ekonomiskt svaga hushåll möjlig- het att hålla sig med goda och tillräckligt rymliga bostäder. Reg- lerna om bostadsbidrag finns i lagen om bostadsbidrag och bo- stadsbidragsförordningen16. Gällande regler i fråga om rätten till bistånd återfinns i socialtjänstlagens 4 kapitel. Vi har valt att be- skriva reglerna i förhållande till barnfamiljers rätt till försörjnings- stöd. Bostadsbidraget har både ett bostadspolitiskt och ett familjepoli- tiskt syfte. Det bostadspolitiska syftet är att göra det möjligt för barnfamiljer med svag ekonomi att hålla sig med goda bostäder. Det familjepolitiska syftet är att omfördela resurser till barnfamiljer med tung försörjningsbörda och ge dem en ekonomisk trygghet. Bostadsbidraget är inkomstprövat. Det bestäms huvudsakligen av hushållets sammansättning, hushållets bidragsgrundande inkomst och bostadens storlek. Bidraget består av två delar. Den ena delen är ett särskilt bidrag som lämnas till hushåll med hemmavarande barn. Storleken på bi- draget är beroende av antalet barn i familjen och inte av boende- kostnaderna. Den andra delen är ett bidrag till kostnaderna och är beroende av hushållets bostadskostnader. Föräldrar som på grund av vårdnad eller umgänge har barnet boende hos sig under minst kan få bostadsbidrag till bostadskostnaden. Bostadsbidraget är preliminärt och betalas ut löpande under bi- dragsåret. Det grundas på sökandens uppskattade årsinkomst. Det slutliga bidraget bestäms i efterhand för varje kalenderår på bl.a. på grundval av de inkomster som fastställs vid taxeringen. Bidrags- mottagaren kan bli återbetalningsskyldig eller få ett högre bidrag i efterhand. beslutade om ändrade regler för bostads- bidrag17 som börjar gälla och ska i huvudsak tillämpas på bostadsbidrag efter 2005. De nya reglerna syftar till att stärka bostadsbidraget till barnfamiljer och innebär bl.a. att det sär- 161993:737, 1993:739. 2004/05:112. Vad säger lagen? skilda bidraget för hemmavarande barn höjs och att ett umgänges- bidrag införs. Den del av bostadsbidraget som lämnas till bostads- kostnaden får en i stället för två nivåer. I 6 kap. socialtjänstlagen18 avhandlas rätten till bistånd. 1 § Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har rätt till bistånd av försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Den enskilde skall genom biståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Biståndet skall utformas så att det stärker hans eller hennes möjligheter att leva ett självständigt liv. 3 § Försörjningsstöd lämnas för skäliga kostnader för 1.livsmedel, kläder och skor, lek och fritid, förbrukningsvaror, hälsa och hygien samt dagstidning, telefon och TV-avgift, 2.boende, hushållsel, arbetsresor, hemförsäkring samt medlemskap i fackförening och arbetslöshetskassa. Skäliga kostnader enligt första stycket 1 skall i enlighet med vad regeringen närmare föreskriver beräknas enligt en för hela riket gällande norm (riksnorm) på grundval av officiella prisundersökningar av olika hushållstypers baskonsumtion. Om det i ett enskilt fall finns särskilda skäl, skall socialnämnden dock beräkna dessa kostnader till en högre nivå. Nämnden får också i ett enskilt fall beräkna kostnaderna till en lägre nivå, om det finns särskilda skäl för detta. har gett ut allmänna råd med rekommendationer till stöd för bedömningen i vissa fall av den enskildes rätt till ekono- miskt bistånd enligt socialtjänstlagen. De allmänna råden finns utgivna i författningssamling19. När det gäller boendet behandlar de allmänna råden vad som är skälig boende- kostnad, hur man ska beräkna den faktiska boendekostnaden för olika boendeformer, kostnaderna vid kort- respektive långvarigt biståndsbehov, skäligt rådrum för bostadsbyte och byte till dyrare bostad. I ett senare avsnitt behandlas också ekonomiskt bistånd till skulder. Vad säger lagen? bör vid bedömningen av vad som är en skälig boen- dekostnad utgå från den enskildes faktiska kostnad och behov av boende. Utgångspunkten vid bedömningen av vad som är skälig bo- endekostnad bör vara vad en låginkomsttagare på orten normalt har möjlighet att kosta på sig.20 Kostnaden bör även relateras till hyresni- vån hos allmännyttiga bostadsföretag eller andra större bostadsfö- retag på orten. Med orten bör avses den tätort där den enskilde bor eller de närmast belägna tätorterna inom kommunen. bör vid bedömningen ta hänsyn till ett barns be- hov av utrymme även hos den förälder där barnet enbart vistas un- der umgängestid. Ett kvarboende vuxet barn som får ekonomiskt bistånd bör ge- nom biståndet få möjlighet att betala sin del av familjens boende- kostnad bl.a. om föräldrarna på grund av att det vuxna barnet bor kvar har en högre boendekostnad än de annars skulle ha haft, antingen genom att tvingas behålla en stor bostad eller genom att helt eller delvis mista rätten till bostadsbidrag, eller om det vuxna barnet har betalt hemma och inte har rätt till studiestöd enligt studiestödslagen21 eller förlängt barnbidrag enligt lagen om förlängt barnbidrag22. Med ett kvarboende vuxet barn avses ett barn som efter fyllda bor kvar i föräldrahemmet. Vad säger lagen? Boendekostnad vid kort- och långvarigt biståndsbehov Vid ett kortvarigt biståndsbehov bör socialnämnden i regel godta den faktiska boendekostnaden. Med kortvarigt avses en period om maximalt tre sammanhängande månader23. Om socialnämnden bedömer att behovet av ekonomiskt bistånd blir längre än tre sammanhängande månader, bör nämnden kunna pröva om den faktiska boendekostnaden är skälig. I prövningen bör, vid beaktande av en skälig levnadsnivå, hänsyn tas till att den enskilde kan byta till en billigare bostad eller på annat sätt kan sänka boendekostnaden. Nämnden bör dock undvika beslut som medför att den enskilde tvingas flytta från den tätort eller den del av kommunen där han eller hon bott . Nämnden bör även ta hänsyn till om det i individuella fall finns särskilda skäl mot byte av bostad eller bostadsområde som t.ex. om det finns risk för att ett byte medför negativa sociala kon- sekvenser, om en barnfamilj genom att flytta skulle tvingas bryta upp från barnomsorg, skola och socialt nätverk, om en ensamstående vuxen, t.ex. med funktionshinder eller sociala problem och äldre med sviktande hälsa, har ett särskilt stort behov av kontinuitet i det sociala nätverket eller den fysiska miljö som hänger samman med det nuvarande boendet, om bostaden är anpassad till en boendes funktionshinder, eller om den enskilde har begränsad möjlighet att bli godkänd som hyresgäst, t.ex. vid arbetslöshet eller betalningsanmärkning. Häktade och personer som avtjänar en faktisk strafftid bör ges ekonomiskt bistånd till den faktiska boende- kostnaden respektive strafftiden, om de annars riskerar att bli bostadslösa. bör rekommen- dera den enskilde som avtjänar ett straff att hyra ut sin bostad i andra hand, om hyresvärden ger sitt samtycke och det är lämpligt. Om hyresvärden inte ger något sådant samtycke, kan hyresgästen begära tillstånd till uthyrningen hos hyresnämnden. bör i förekommande fall ge ekonomiskt bistånd till boendekostnaden i avvaktan på hyresnämndens beslut. 23 Vår kursivering. Vad säger lagen? Skäligt rådrum för bostadsbyte Om socialnämnden bedömer att boendekostnaden inte är skälig, bör nämnden i regel ändå godkänna den under en övergångstid så att den enskilde ges skäligt rådrum att förändra sin boendekostnad. Med skäligt rådrum avses en tidsperiod som i regel inte understiger från den tidpunkt då den enskilde fick information om nämndens bedömning. Nämnden bör även godkänna den faktiska boendekostnaden så länge den enskilde aktivt medverkar till att finna ett billigare bo- ende eller på annat sätt försöker sänka sina boendekostnader. Ovanstående bör inte tillämpas, om boendet är en särskilt dyrbar nödlösning, t.ex. boende på hotell, och nämnden kan erbjuda ett billigare alternativ med godtagbar standard i avvaktan på en perma- nent lösning. Om den enskilde efter information från socialnämnden och efter skäligt rådrum väljer att behålla ett boende med en kostnad som inte är skälig, bör ekonomiskt bistånd beräknas utifrån den boen- dekostnad som bedöms skälig för en låginkomsttagare på orten. bör ge ekonomiskt bistånd till betalning av skulder, endast om det är enda möjligheten för den enskilde att uppnå en skälig levnadsnivå. Nämnden bör ge bistånd till skulder efter en individuell prövning och när det enligt nämndens bedömning skulle få allvarliga sociala konsekvenser för den enskilde om skulden inte betalas. Det kan t.ex. gälla skulder för boendekostnader eller hus- hållsel. bör ge ekonomiskt bistånd även till en skuld som uppstått då den enskilde inte har haft bistånd till kostnaden, men hade fått bistånd om han eller hon hade ansökt om detta. Utredningens förslag ska enligt våra direktiv innehålla de barnkon- sekvensanalyser som bedöms nödvändiga. För att kunna göra sådana krävs att man anlägger ett barnperspektiv. Kapitlet inne- håller en diskussion om olika slags barnperspektiv. De barnkon- sekvensanalyser som vi ska göra av våra förslag redovisas separat i kapitel 10. Barnperspektiv är ett begrepp som funnits med i och på- verkat våra diskussioner och vårt arbete. Vi anser att man kan tala om flera slags barnperspektiv. Vår redogörelse och beskrivning av barnperspektiven bygger bl.a. på en artikel som professor skrivit på utredningens uppdrag. Artikeln finns i bilaga 4. Barn och barns villkor fokuseras. Det görs exempelvis i våra ut- redningsdirektiv och det har varit vår ambition. Att t.ex. lyfta fram barn som en egen statistisk enhet och synliggöra hur många barn som lever under olika villkor är att ge uttryck för en form av barn- perspektiv. Sådana uppgifter kan bidra till en förändrad bild av den situation som råder i samhället. exemplifierar med att man kan underskatta exempelvis den ekonomiska utsattheten i barnpopulationen genom att låta barn ingå som en egenskap hos en familjeenhet snarare än att räknas som individer. Att basera bilden av barns villkor på statistik där barn ses som en egenskap hos vuxna (t.ex. förvärvsarbetande kvinnor med barn 0–) eller hushåll kan också innebära att fokus hamnar på de vuxnas villkor snarare än på barnen. Att ta hänsyn till vad man ser som barns behov är en fördjupning av barnperspektivet som kan sägas förstärkas i kravet på att se till barnets bästa i beslutsfattande som berör barn. Vem som ska bedöma vad som är barnets bästa och från vilka ut- gångspunkter är dock öppet för tolkning. På t.ex. bostadsområdet innebär det att man kan utgå från att barnets bästa är att alltid ha en bostad. Om föräldrarna är separerade bör båda föräldrarna ha en bostad där barnet kan umgås med sina föräldrar. Ett barnperspektiv kan också vara att i sin tolkning av olika fe- nomen i samhället ta sin utgångspunkt i barn som social kategori och social position. Detta perspektiv kan, men behöver inte, bygga på information från faktiska barn utan kan utgöras av en teoretiskt grundad förståelse av och/eller empirisk kunskap om barn snarare än från barn. Barn kan också vara informanter t.ex. i forskning, utredningsar- bete och socialt arbete. I sin artikel utvecklar olika motiv inom skilda discipliner för att låta barn vara informanter liksom olika förhållningssätt till den information som barn förmedlar. Rättighetsperspektivet som finns uttryckt i om- fattar barnets rätt att få information, att få göra sin röst hörd och att få den beaktad. Det kan ses som ett i första hand etiskt motiverat kunskapsintresse för barns uppfattningar och vilja. kommenterar i sin artikel hur värdeladdat området barn och hem är. Just hemmet inkarnerar den trygghet som förväntas prägla en god barndom. Vi rör oss alltså på ett i högsta grad värdeladdat område, vilket i sig be- höver diskuteras i relation till barns roll som informanter både vad gäller förutsättningarna för barn att få komma till tals och hur det barn berättar tolkas och används.1 Hon kommenterar också hur barn cyniskt kan utnyttjas av vuxna som dekoration och maskotar: Ett typiskt exempel på detta är politikers barnkramande under val- kampanjer, men även yrkesgrupper som har barn som föremål för sitt arbete kan agera i egen sak med utnyttjande av barn på detta sätt i sken av ett engagemang för barnens sak2. Detta fångas upp i diskussion om den skenbara delaktighet barn ges när de av vuxna an- vänds som dekoration och maskotar eller manipuleras att delta aktivt utan att veta vad det handlar om3. Det ökade politiska intresset för barn och barndom i FN, och EU liksom i olika ideella organisationer under kan öka lockelsen i den 1Bilaga 4. s 5 Vuxnas intresse av att se med barns ögon i (red) Seendet och seendets villkor. En bok om barns och ungas välfärd. 279–304 1995. (1997): Childrens participation: - from tokenism to citizenship. : : 41. här typen av utnyttjande. Barn kan användas som informanter i dessa syften utan att det bidrar till deras delaktighet och utan att det gynnar deras intressen. Att barn är informanter kan dock ha fler innebörder beroende på vilken typ av barnperspektiv som är utgångspunkten. Det finns inom breda arbetsfält utrymme för flera barnperspektiv och kunskapsintressen. Det ger, enligt , möjlighet till en mångfald av typer och metoder för barns infor- mantskap. kan inta ett diagnostiskt, terapeutiskt och pedago- giskt perspektiv, men också ett rättighets- och expertperspektiv. Kunskapsintresset kan handla om att utreda ett barns situation och hälsa, att behandla och fostra barnet men också om att för besluts- fattande få del av barns expertkunskap om sitt eget liv och att ge dem deras rätt till delaktighet i beslut som gäller dem själva, skriver . Att låta barn komma till tals genom att intervjua dem om vräk- ningar och hemlöshet är inte problemfritt i vare sig utredningsar- bete, forskning eller socialt arbete. Det har också visat sig att det är ytterst sällsynt att socialarbetare talar med barn i ärenden om eko- nomiskt bistånd.4 finns dock en pågående diskussion bland socialarbetare om lämpligheten av att tala med barn i ärenden om försörjningsstöd och under vilka villkor man bör göra detta. 3.2Att intervjua barn i forskningen har använt barn som informanter, bl.a. har de intervjuat barn till arbetslösa. De beskriver riskerna med att be- trakta barn som schabloner. Att vara uppmärksam mot barn är ett övergripande förhållningssätt, som inte är så självklart som man kan tro.5 De beskriver maktstrukturen mellan barn och vuxna som visserligen förändrats starkt i demokratisk riktning i vår del av värl- den, men det finns en seghet som gör det rimligt att anta att barn i allmänhet har en relativt omfattande erfarenhet av vuxna som talar om barn i stället för med dem, även när de är närvarande. Vi identifierar, ofta på ett oreflekterat sätt, att människor tillhör en given social kategori: barn/vuxen, man/kvinna, svensk/invandrare osv. 4 Det visar både uppföljningar av socialt arbete och utredningens egna samtal med socialarbetare. Det angår ju oss – Barnperspektivet. s. 16 2003. För det mesta underlättar det livet för oss men det kan också hindra oss från att upptäcka människan bakom. Barn är en social kategori som det finns många schablonbilder av. Att som vuxen i en intervju försöka möta barnet inte som ett scha- blonbarn utan som en person, är viktigt för att intervjun ska ge något mer än en bekräftelse av det intervjuaren redan visste (eller trodde sig veta). Det är också nödvändigt för att barnet i sin tur ska upptäcka den vuxne som person, snarare än som schablonvuxen.6 De forskningsetiska övervägandena påverkar valet av barn och vilka frågor som bör ställas till barn i olika åldersgrupper. En etablerad forskningsetisk princip är att inte kringgå föräldrarnas medgivande när det gäller barn . I och Swärds pågående forskningsarbete Barn utan hem är barn informanter i en av delstudierna. I departementspro- memorian Ekonomiskt utsatta barn redovisas en intervju med en flicka i mellersta tonåren som bor med sin mamma men som inte har någon fast adress.7 I rapporten och knapp ekonomi8 redovisar , re- sultatet av en studie som hon genomfört i /2004 i syfte att bygga en metodologisk grund för studier av barns eko- nomiska utsatthet. Det blir då centralt att fundera över hur man på bästa sätt når barn med frågor om ekonomisk utsatthet. kon- staterar att det krävs ett förtroendearbete för att nå barnen och nämner några viktiga faktorer att ta hänsyn till när man inter- vjuar/samtalar med barn. Det är angeläget att intervjun med barnet sker i en bekant och trygg miljö, att tidpunkten för intervjun är anpassad till barnet, att barnet inte är uttröttat eller att intervjun avbryter barnet i en pågående aktivitet. Frågor som ställs bör få barnet att dela med sig av sina tankar och inte vara kränkande för barnet. De bör till en början vara övergripande för att sedan gå in mer i detalj. Barn måste få tillräckligt med tid så att de hinner tänka färdigt. Det är särskilt viktigt när ämnet inte känns naturligt för barnet att reflektera kring. Barn utan hem s. 298 Ekonomiskt utsatta barn. Intervjun redovisas komprimerad i kapitel 4. Barn och knapp ekonomi. Rapportserie i socialt arbete. Nr 001 2005. 3.2.1Barnperspektiv i handläggningen av ekonomiskt bistånd I propositionen 1996/97:124 föreslogs nya bestämmelser i social- tjänstlagen, bl.a. att den s.k. portalparagrafen skulle kompletteras med en bestämmelse som svarar mot artikel 3 i FN:s barnkonven- tion och innebär att det särskilt ska beaktas vad hänsynen till bar- nets bästa kräver när åtgärder rör barn. Ett stärkt barnperspektiv inom betyder också att även barnens situation bör uppmärksammas när vuxna vänder sig till med en ansökan om ekonomiskt eller annat bi- stånd till familjen.9 Enligt artikel 18 i ska konventionsstaterna göra sitt bästa för att säkerställa erkännandet av principen att båda föräldrarna har gemensamt ansvar för barnets uppfostran och ut- veckling. Konventionsstaterna ska också ge lämpligt bistånd till föräldrar och vårdnadshavare då de fullgör sitt ansvar. gav 2003 ut rapporten bistånd10 som stöd för rättstillämpning och handläggning. Rapporten komplett- erar allmänna råd om ekonomiskt bistånd11. I ett särskilt avsnitt utvecklar sin syn på begreppet barnperspektiv. Där anges att när en åtgärd rör ett barn, ska barnets inställning så långt möjligt klarläggas.12 Hänsyn ska tas till barnets vilja med beaktande av dess ålder och mognad. Barn som fyllt har rätt att själva föra sin talan i mål och ärenden enligt social- tjänstlagen.13 Enligt måste varje beslut som rör ett barn grunda sig på en bedömning av vad som är bäst för just det barnet. I sam- band med sådana beslut behöver olika förslag till lösningar analyse- ras och vägas mot varandra. Syftet är att uppmärksamma hur be- slutet påverkar barnet. Även om barnets bästa inte alltid är avgö- rande för vilket beslut som fattas, ska barnets bästa alltid beaktas, utredas och redovisas.14 ska också dokumentera hur barnets intressen beaktats, vilka överväganden som gjorts och hur detta påverkat beslutet, oavsett om bedömningen resulterar i att 1996/97:124. s. 100. Stöd för rättstillämpning och handläggning av ärenden i den kommunala . 123 kap. 5 § socialtjänstlagen (2001:453). 1311 kap. 10 § socialtjänstlagen. ekonomiskt bistånd beviljas eller inte. Detta ska säkra att barnper- spektivet tillgodoses. Det finns ännu inte någon uppföljning av hur tillämpas i kommunerna.