sou · GTB373d4 · 2006-01-01 00:00:00 — Med ovanstående infallsvinklar i bakhuvudet blir det intressant att studera fruktsamhetstalens utveckling i de nordiska respektive sydeuropeiska länderna vilka framstår som varandras motpoler, se figur 7.3.1 och 7.3.2. Figur 7.3 1 Fruktsamhetstalen i de nordiska länderna Källa: 2004 samt 2005. Föräldraförsäkring, barnomsorg och födelsetal Fruktsamhetstalen i vissa sydeuropeiska länder Källa: , 2004 samt 2005. var fruktsamhetstalen betydligt högre i de sydeuropeiska länderna än i de nordiska men detta ändrades snabbt med början . Fruktsamhetstalen i de nordiska länderna har, med något enstaka år som undantag, legat mellan 1,5 och 2 under det att de fallit kraftigt, till under 1,5 i de sydeuropeiska länderna och . Den avgörande skillnaden som växte fram mellan dessa båda ländergrupper var möjligheten för kvinnor att kombinera förvärvs- arbete med föräldraskap. I de nordiska länderna var denna kombi- nation en reell möjlighet, dock fortfarande med bristande jäm- ställdhet på arbetsmarknaden. Men i de sydeuropeiska länderna fanns inte denna möjlighet alls i samma utsträckning som i de nordiska. Och ställda inför detta val valde kvinnor i fertil ålder i de sydeuropeiska länderna i hög utsträckning att arbeta. Föräldraförsäkring, barnomsorg och födelsetal Utvecklingen av fruktsamhetstalen i vissa stora När det gäller andra utvecklade länder ser situationen ungefär som genomsnittet för EU med ett undantag, nämligen vars frukt- samhetstal överstigit 2 barn per kvinna. En viktig för- till det relativt höga fruktsamhetstalet i är en hög andel tonårsgraviditeter. En andra förklaring är en omfattande hög immigration, framför allt av latinamerikanskt ursprung, där födelsetalen är högre, (O`Connell, 1991). En tredje förklaring lyfter fram lägre ålder för förstföderskorna i jämfört med andra (Lesthaeghe & Moors 2000, Frejka & Calot 2000). Fruktsamheten i , och följer också en ned- åtgående trend. Barnafödandet i föll från 3,84 till 1,86 barn per kvinna , för att ytterligare sjunka till 1,53 2003. I Australien sjönk fruktsamhetstalet från 2,86 till 2,15 barn per kvinna . Den nedåtgående trenden har fortsatt men i långsammare takt. uppgick fruktsamheten i till 1,75 barn per kvinna. är exempel på ett land med ett extremt lågt barnafödande. Antalet födda barn minskade i från nivåer som legat kring drygt 2 barn per kvinna till 1,42 barn per kvinna 1995. har barnafödandet varit mer eller mindre oförändrat lågt. har en ny nedgång inletts och 2003 hamnade barna- födandet i på rekordlåga 1,29 barn per kvinna. Gapet mellan den faktiska och den önskade fruktsamheten Enligt olika uppskattningar ligger gapet mellan faktisk fruktsamhet och det önskade antalet födda barn mellan 0,3–0,5 barn per kvinna i många europeiska länder (Frejka & Calot, 2001; , 2000; Bongaarts 2001; de ; 2001 samt , 2004). Vidare är det oroande att andelen kvinnor som uppger att de inte fått det önskade antalet barn ligger kring cirka 30–i EU (, 2004). Gapet mellan uppnådd och önskad fruktsamhet varierar med utbildningsnivån. Det är framförallt bland de högut- bildade kvinnorna som de som inte förmår uppfylla sina livsmål när det gäller barn och familj finns (Hantrais 2004). Nästan varannan högutbildad kvinna inom EU uppger att hon inte uppnått önskad Föräldraförsäkring, barnomsorg och födelsetal Detta är särskilt påtagligt i vissa stora EU-länder, exempelvis i . När det gäller andra stora är det intressant att notera att undersökningar gjorda i och 1995 visade att i dessa två länder låg det önskade genomsnittliga antalet födda barn på 2,2 barn per kvinna (, 2004). Givet detta har ett gap mellan faktisk fruktsamhet och det önskade antalet föda barn på ca 0,5–0,6 barn per kvinna, medan motsvarande gap i stort sett inte verkar existera i . Om hänsyn tas till den höga andelen tonårsfödslar i visar det sig emellertid att ett visst gap finns också i . Sammanfattningsvis finns i stort sett alla ett gap mellan det faktiska och det önskade utfallet när det gäller frukt- samhet. Kvinnors arbetskraftsdeltagande i EU är kvinnors arbetskraftsdeltagande lägre än mäns i samtliga EU-länder men i många länder är skillnaden inte stor. Tolv EU-länder har ett arbetskraftsdeltagande kring eller över, i några fall en bra bit över, . De resterande länderna ligger i intervallet , se figur 7.3.3. Föräldraförsäkring, barnomsorg och födelsetal Figur 7.3.3 Arbetskraftsdeltagande bland kvinnor, EU 2002 Källa: , 2005. I några länder där arbetskraftsdeltagande för kvinnor är relativt sett lågt har det emellertid ökat kraftigt , se figur 7.3.4. Med stor sannolikhet kommer arbetskraftsdeltagande att fortsätta öka framförallt i länderna som , och som har det lägsta arbetskraftsdeltagande för kvinnor i EU. Föräldraförsäkring, barnomsorg och födelsetal Figur 7.3.4 Ökning av arbetskraftsdeltagande bland kvinnor i vissa EU-länder Förändringen 1983–2003 Anm. , och , 1988–2003. och , 1998–2003. Källa: , 2005. Den starka ökningen av arbetskraftsdeltagande bland kvinnor som har ägt rum är en trend som inte analyserats tillräckligt och som kan ha stora konsekvenser för utvecklingen av barnafödandet. Som tidigare påpekats förefaller ju kvinnor i stor omfattning att välja arbetsmarknadsdeltagande först och sedan avstå från att föda barn eller endast föda ett barn. Kvinnors sysselsättningsgrad i EU Kvinnornas sysselsättningsgrad varierar starkt mellan EU-länderna. Också här framstår de nordiska och de sydeuropeiska kvinnorna som motpoler. Medan sysselsättningsgraden bland de nordiska kvinnorna ligger kring , är det bland de sydeuropeiska kvinnorna enbart varannan kvinna som är sysselsatt. Sysselsättningens betydelse för barnafödande framgår från olika undersökningar. Kvinnor med en normal arbetsrelaterad inkomst Föräldraförsäkring, barnomsorg och födelsetal har så stor benägenhet att få ett barn jämfört med kvin- nor som har en dålig anknytning till arbetsmarknaden i den bemärkelsen att de saknar eller har mycket låg arbetsinkomst (SCB, Demografiska rapporter, 2003:6). Vidare har det också visats att barnafödande påverkas av förändringar i arbetsmarknadssitua- tionen i den kommun där kvinnorna bor (Hoem, 1998). Styrkan i arbetsmarknadsanknytningen har också betydelse för barna- födande. De som har tidsbegränsade eller korta så kallade behovs- anställningar har lägre benägenhet att få barn. Sysselsättningens stora betydelse för barnafödandet har också konstaterats i olika studier som analyserat utvecklingen i . Enligt dessa studier visar det sig att huvudorsaken bakom den snabba nedgången i barnafödandet i sedan slutet av 1970- talet har varit att unga män och kvinnor har skjutit upp och i många fall fått färre barn än önskat på grund av låg sysselsättning och permanent hög arbetslöshet (Adsera, 2004, 2005; 2001; Gutierrez-Domenech, 2002). Sysselsättningens betydelse för utvecklingen av barnafödandet har också framkommit från analyser av svenska data på kommun- nivå. Därför är det intressant att lyfta fram att analyser av spanska data på regionnivå (provinsnivå) som tyder på att ju högre arbets- löshet i en provins, desto högre gap är det mellan uppnådd och önskad fruktsamhet (Adsera, 2005). En stabil inkomst kan ses som en förutsättning för barna- födande. Detta har framkommit i flera studier gällande svenska kvinnor (se exempelvis RFV analyserar 2003:8, 2002). resultat har visat att kvinnors inkomstnivå är viktig för barna- födande och ju högre inkomsten är desto större är benägenheten att få barn. Detta gäller främst kvinnor som är under det att de äldre förstföderskorna är mindre påverkade av inkomstens nivå. En ekonomisk självständighet i form av en fast förankring på arbetsmarken förefaller central för män och kvinnor och deras val av tidpunkt för barnafödandet. Genom att kvinnors och mäns etableringsålder på arbetsmarknaden har skjutits uppåt leder detta till en höjning av åldern då kvinnor får det första barnet. Den genomsnittliga åldern för förstföderskan i ligger på ca 29 år Föräldraförsäkring, barnomsorg och födelsetal Som framgår av figur 7.3.5 är utvecklingen mot en ökad genomsnittlig ålder för förstföderskorna en trend som finns i alla EU-länder. Figur 7.3.5 Förstföderskorna blir allt äldre Källa: , 2004. Utvecklingen mot en allt högre genomsnittlig ålder för först- föderskorna ser likadan ut i andra . , och ligger på samma höga nivåer som de flesta av EU-länderna. 7.4Familjepolitik – dess betydelse och omfattning Olika typer av familjestöd ger olika effekter Hur familjepolitiken utformats är mycket viktigt för barna- födandet. Ett vanligt resultat är att utformningen av de familje- politiska stöden inklusive barnomsorgen utgör en viktig del- Föräldraförsäkring, barnomsorg och födelsetal förklaring till att födelsetalen i de nordiska länderna inte sjunkit lika lågt som de i exempelvis (Oláh, 1998; Hoem & Hoem, 1999; Corman, 2000; m. fl., 2001). När det gäller de olika familjepolitiska åtgärder visar Sleebos (2003) att olika kontantstöd, som exempelvis barnbidrag, har posi- tiva men begränsade effekter på utvecklingen av fruktsamheten. Också skattelättnader som flera använder för att öka barnafödandet visar sig ha begränsade effekter. kan till och med skattelättnader som riktas till familjen verka negativt på barnafödande. finner att tillgång till god och subventione- rad barnomsorg till främst de minsta barnen, de som är , har betydande positiva effekter för benägenheten att skaffa barn, och på antalet barn som en familj är benägen att skaffa. Även tillgången till betald föräldraledighet har positiva effekter på barnafödandet, som beror på ledighetens längd och av ersätt- ningsnivån i föräldraförsäkringen. Vidare har försäkringens flexibi- litet mellan arbete och ledighet betydelse för utveckling av frukt- samheten. I detta sammanhang har flexibiliteten i kvinnors arbets- tider också betydelse för barnafödandet. Om olika familjepolitiska åtgärder riktas mot individer (positivt) eller är familjebaserade (negativt) har också betydelse för födelsetalens utveckling. Den svenska familjepolitiken ger, i internationell jämförelse, ett omfattande stöd till barnfamiljer. är långt ifrån ensamt om detta. Som det framgår av figur 7.4.1 har ett antal andra länder högre utgifter för familjepolitiken än . Till exempel satsar en större andel av BNP på familjepolitiken än . satsar marginellt mindre än . Men både och har relativt sett ett lågt barnafödande, (se tabell 7.1.1). Det är således svårt att på aggregerad nivå bedöma i vilken utsträckning, olika verktyg i familjepolitiken påverkar barnafödandet och födelsetalen för olika grupper av föräldrar. Föräldraförsäkring, barnomsorg och födelsetal Figur 7.4.1 Utgifter för familjepolitik Källa: SCB, 2005. Sleebos (2003) lyfter dock fram två kategorier av familjepolitiska verktyg som innebär lättnader i familjens kostnader för barnen4 och som hon finner har effekter på barnafödandet. 1.Olika familjepolitiska åtgärder som direkt påverkar incita- menten för att skaffa barn, som exempelvis barnbidrag, olika stöd till barnfamiljernas boende och vissa typer av skattelättna- der till barnfamiljer. 2.Åtgärder som har indirekta effekter på barnafödandet – det handlar om olika åtgärder för att stimulera sysselsättningen, förändringar av arbetslivets villkor och, kanske det viktigaste, ökade möjligheterna att förena arbete och familj. 4 Kostnader är inte bara direkta kostnader för barnens uppväxt och utveckling utan även (vanligtvis) mammans alternativkostnader för barnen, alltså i regel förluster av förvärvsinkomster barnen växer upp. Föräldraförsäkring, barnomsorg och födelsetal Omfattning av föräldraförsäkringen varierar i olika länder. Det är viktigt att betona att i används termen föräldraförsäkring i betydelsen betald föräldraledighet. Det är inte sällan som man i olika internationella jämförelser använder termen i betydelsen rätt till ledighet. Med en sådan definition omfattar exempelvis den svenska föräldraförsäkringen i och med att båda föräldrar har rätt att gå ner i arbetstid tills det att barnet har fyllt . Fokus här är att beskriva hur den betalda föräldraledig- het omfattar och på hur många dagar som finns reserverade för enbart pappan (vilket inte existerar utanför ) eller mamman (vilket oftast är reglerat som moderskapspenning, alltså någonting som pappan inte har rätt till). är det land där den betalda föräldraledigheten omfattar längst tid. Den totala omfattningen är ca 69 veckors betald föräld- raledighet (den största tiden är ersättningen inkomstrelaterad, en mindre del av tiden betalas ett lägre fast belopp), som fördelas () till mamman, () till pappan och de resterande kan disponeras vilken som helst av de båda föräldrarna. Dessutom finns det tio så kallade pappadagar som kan användas i direkt anknytning till barnets födelse och som mamman använder sin rätt till att nyttja föräldraförsäkringen. I är längden vid föräldraledighet beroende av ersättningsnivån. Föräldrarna kan välja med 100 procents ersättning eller med 80 procents ersättning av tidigare inkomst. De fördelas till mamma, till pappa och de resterande kan disponeras av båda föräldrar. och har inga dagar av föräldraförsäkringen reserverade för pappan. Den danska föräldraförsäkringen är varav 18 är reserverade till mamman. Föräldraförsäkringen i är lång varav disponeras av mamman och de resterande 26 kan överlåtas mellan föräldrarna. Det finns inga dagar reserverade för pappan. är landet som lyfts fram som före- gångsland i den svenska debatten på grund av att successivt infört en tredelad föräldraförsäkring till mamma, till pappa och att disponeras av vilken som 5 Källa: Batljan (2005). Föräldraförsäkring, barnomsorg och födelsetal helst av föräldrarna. har med sina den kortast betalda föräldraledigheten av alla nordiska länder. I består föräldraförsäkringen av två delar. Den första delen, moderskapspenningen, ger en ersättning som är av tidigare arbetsinkomst efter första barnets födelse och efter andra och tredje barnets födelse. Enligt den andra delen av föräldraförsäkring, som kan användas efter moderskapspenningen, får en förälder med ett barn ersättning under det att en förälder med minst två barn får ersättning upp till . Ersättningsnivån är beroende om man har heltidsarbete eller deltidsarbete (Corman, 2004). När det gäller de sydeuropeiska länderna utgörs deras föräldra- försäkringar av relativt korta moderskapspenningar. I får mamman betald föräldraledighet. Den betalda ledigheten för mammor är ännu kortare i och – . är ett speciellt fall när det gäller föräldraförsäkringen i och med att beloppet är inkomstprövat. Längden på ledigheten är 18 månader och kan förlängas upp om pappan tar sex månaders ledighet. Som påpekats ovan är det österrikiska systemet inte jämförbart med de nordiska föräldraförsäkrings- modellerna och kan snarare ses som ett inkomstprövat vårdnads- bidrag. har egentligen ingen föräldraförsäkring i och med att de 13 veckors föräldraledighet som man har rätt till alla är obetalda. Moderskapspenningen är betald och lång, där avser tiden före förlossningen och tiden efter. Pappor har rätt i anslutning till barnets födelse. Frågor kring barnomsorg och föräldraförsäkring just nu under diskussion och regeringen har aviserat reformer på området. har en relativt generös föräldraförsäkring. Sammantagen betald föräldraledighet är , varav avser moderskapspenning. I har man rätt till 12 veckors föräldraledighet. Hur många av dessa veckor som är betalda respektive obetalda varierar mellan arbetsgivare. Många företag ger sina anställda sex veckors betald föräldraledighet och en del företag ger upp till tolv veckors betald föräldraledighet till alla sina anställda. Föräldraförsäkring, barnomsorg och födelsetal Mäns attityder med avseende på föräldraledighet, en jämförelse Hur de olika föräldraförsäkringssystemen ser ut är viktigt. Men systemen har också en effekt på hur attityderna i samhället ser ut och hur de förändras och attityderna i sin tur påverkar utform- ningen av föräldraförsäkringssystemen. Enligt den så kallade EU-barometern (European Commission, 2004) ställs frågan om män tagit eller tänker ta ut några föräldraför- säkringsdagar. Där svarade av alla tillfrågade från de 15 EU-länderna att de varken tagit ut eller tänker ta ut några för- äldraförsäkringsdagar. Motsvarande siffra för de svenska männen ligger på . Detta ska jämföras med svaren från följande länder där följande andel män svarade att de varken tagit ut eller tänker ta ut några för- äldraförsäkringsdagar: , och , , och . Dessa uppgifter är förstås inte jämförbara givet att systemen ser olika ut och att i många av de europeiska länderna utanför har männen en relativt låg ersättningsnivå vid föräldraledighet (eller riskerar att förlora jobbet). Icke desto mindre visar dessa attityd- frågor att många EU-länder har och troligen kommer att fortsätta att ha problem med ett lågt barnafödande. I studie Starting Strong (, 2001) som är en stor jämförande studie av tolv länders (, , , , , , , , , , och ) förskoleverksamhet, lyfts vikten av att barnomsorgen skall vara tillgänglig för alla barn fram, med ett särskilt ansvar för barn i behov av särskilt stöd. har en mycket hög andel barn i barnomsorg, även barn , och öppethållandet är sådant att föräldrar kan förena förvärvsarbete och föräldraskap. Ser man endast till förskola för barn i åldersgruppen 3–som är tillgänglig finns det dock andra länder som har högre andel barn i denna verksamhet, exempelvis . I studien konstateras att förskoleverksamhet för små barn är ett område som allt mer prioriteras i . I de flesta länder motsvarar inte tillgången på förskolor på långt när behovet, Föräldraförsäkring, barnomsorg och födelsetal särskilt inte för barn , och en omfattande utbyggnad står ofta på dagordningen. Allt fler länder är medvetna om att det behövs offentliga investeringar för att utbyggnaden ska få fart. I många länder strävar man efter att förbättra stödet till barn- familjer även på andra sätt, till exempel genom att införa (eller för- länga) en betald föräldraledighet. Ett annat högprioriterat område är åtgärder för att höja kvaliteten i förskolan, bland annat genom att förbättra (eller införa) utbildning av förskollärare. Men inom skiljer sig synen på barn och synen på familjens och samhällets uppgifter åt i viktiga avseenden. Kultu- rella, sociala och ekonomiska förhållanden påverkar vilka strategier man använder när det gäller omsorg om små barn. Risken för ekonomisk utsatthet är högst för familjer med små barn Att få barn har direkta konsekvenser för den familjeekonomiska situationen. För det första tillkommer en familjemedlem som behöver försörjas och för det andra någon måste ta hand om barnet vilket leder till en minskad omfattning av förvärvsarbete. En större andel av barn i åldersgruppen 0–5 lever i familjer med risk för ekonomisk utsatthet, jämfört med barn som är (SOU 2001:57). Alltså är risken för barnfattigdom som störst för barn i . av barnen i ålders- gruppen 0–levde i familjer med en inkomst som understeg av medianen 2002. Motsvarande uppgift för 16–17- åringar var . Detta gap fanns även 1991 men var då mindre. och de nordiska länderna har färre ekonomiskt utsatta barn än andra . Huvudförklaringen är utformningen av den svenska familjepolitiken: Tillgång till barnomsorg och en relativ generös föräldraförsäkring, barnbidrag samt att den svenska familje- och arbetsmarknadspolitiken innebär att fler ensamstående föräldrar är sysselsatta jämfört med andra länder. Ferrarini (2003) visar på basis av data från 18 att föräldraförsäkringens utformning har betydelse för hur många barn som blir ekonomiskt utsatta. Betydelsefulla faktorer i detta avseende är ersättningens storlek och försäkringens varaktighet, men också om ersättningen är inkomstrelaterad, alltså om den stimulerar till arbete. för ett barn och de då tillgängliga ekonomiska resurserna kan ha konsekvenser för resten av dess liv. Föräldraförsäkring, barnomsorg och födelsetal gång av olika studier angående socioekonomiska hälsoskillnader bland svenska barn i åldern 0–visar Bremberg (2002) att barnen i den lägsta socioekonomiska gruppen löper högre risk för såväl dödlighet (30–överrisk), kroppslig sjuklighet (överrisk) och skador (överrisk). Barn som bor i familjer med ekonomiska problem löper en överrisk för psykisk ohälsa (, 2001; , 2001; 2003). Ekonomiska villkor under barndomen påverkar också hälsan i vuxenlivet (m. fl. 2001; & , 1999; Vågerö, 1997; Nyström-Peck & , 1995; , 1993). Analy- ser i Case m.fl. (2002) på amerikanska data visar att det finns sam- band mellan både inkomst och självskattad hälsa samt mellan inkomst och objektiva hälsomått. Allt fler forskare pekar på att just barnens villkor är mycket betydelsefulla både för barnens hälsa men också för andra sociala och ekonomiska utfall under vuxen- livet. Frågan hur väl man klarar att genomgå en utbildning senare i livet är det enda område där det, trots starka positiva resultat från andra länder, m.fl. (1998), inte finns några belägg i svenska data, för att ekonomiska förhållanden i livet ger negativa konsekvenser för individernas utbildningsresultat. Befolkningen i kommer att åldras snabbt under de närmaste decennierna på grund av minskat barnafödande och ökad medellivslängd. Ett viktigt samhällsekonomiskt skäl att motverka låga födelsetal är att dessa innebär framtida försörjningsmässiga påfrestningar, särskilt om människor också i genomsnitt lever allt längre, vilket är fallet i . Låga fruktsamhetstal kan vidare vara tecken på att män och kvinnor inte kan skaffa sig det antal barn som de vill ha. Det minskade barnafödandet och den ökande åldern på först- föderskorna hänger samman med att i större delen av västvärlden förefaller dagens unga kvinnor i första hand prioritera att etablera sig på arbetsmarknaden. Det betyder inte att de frivilligt väljer bort barn men givet omständigheterna kommer etableringen på arbets- marknaden först. Föräldraförsäkring, barnomsorg och födelsetal har kvinnor och män i stort samma möjligheter till utbild- ning och arbete men i många länder så riskerar kvinnor att inte kunna realisera dessa möjligheter om de föder barn. En föräldra- försäkring i någon form är därför en nödvändig, men inte tillräck- lig, förutsättning för att unga kvinnor och män skall kunna förena ett liv med både arbete och barn. Det krävs dessutom tillgång till barnomsorg och ett barnvänligt arbetsliv. Till detta kommer att det barnvänliga arbetslivet också måste vara jämställt. Barnvänligt och jämställt är inte nödvändigtvis syno- nymer. I föregående kapitel framgick att det finns tecken på att en längre föräldraförsäkring, , som nästan ute- slutande används av mammor, kan ge negativa effekter på kvinnors löner. Det är utredningens bedömning att det kommer att vara svårt att uppnå ett jämställt arbetsliv om man har en omfattande föräldraförsäkring som används mycket mer av mammor än av pappor. Anledningen till detta är att en individs frånvaro från arbetslivet, i genomsnitt, alltid är till individens nackdel när det gäller löneutveckling och möjligheter i arbetslivet. En relativ hög ersättningsnivå i föräldraförsäkringen leder till lägre andel ekonomiskt utsatta barn. I stort sett på alla livets områden leder ekonomisk utsatthet i livet till negativa utfall också under vuxenlivet. Om föräldraförsäkringen som välfärdssystem leder till att färre barn hamnar i ekonomisk utsatthet får denna därmed en stor betydelse för ett lands framtida utveckling.