sou · GTB356d2 · 2006-01-01 00:00:00 — (2001b) Att styra och följa utvecklingen i storstadsre- gioner – reflektioner om strategier, instrument och indikatorer. Bidrag presenterat vid februarikonfe- rens om storstadsarbetet, , . (2001c). Egenföretagandets etniska geografi i Sve- riges storstadsregioner s. 29–60 i , R. (m.fl.) Mar- ginalisering eller integration: Invandrares företagande i svensk retorik och praktik. (2002) Boendesegregation och etniska hierarkier i: , I. & , M. (red.) Det slutna folkhemmet – om etniska klyftor och blågul självbild. (2004a) Utvecklingen av boendesegregationen i mellan- stora städer . Bilaga till Rapport 2003. (2004b) flight? – The production and reproduc- tion of immigrant concentration areas in Swedish cities, 1990 – 2000. , , Text till Doktorandforum . & Halpern, R. (1996) Immigration policy and the racialization of migrant labour: the construction of national identities in the and . I: Ethnic and Racial Studies, vol 19, nr 1, 1996, s. 135–157. (1998) – Utgrävning . : Ar- kiv förlag. de los , P. & Mulinari, D. (2005) Intersektionalitet: kritiska reflektioner över (o)jämlikhetens landskap. de los , P., , I. & Mulinari, D. (2002) Maktens (o)lika förklädnader: kön, klass & etnicitet i det postkoloniala : en festskrift till . , U. , I. och Ristilammi, P. (2002) Miljonprogram och media: föreställningar om människor och förorter. : ; : . (1964) Assimilation in American Life. , Ox- ford: University Press. (1975) Towards a General of Racial and Relations. I: Glazer, N. & Moynihan, D. (red) Ethnicity – Theory and Experience. (1995) Housing, Race, Social Policy and Empo- werment. Aldershot: Avebury. Hosseini-Kaladjahi, H (2002) Stora fiskar äter fortfarande små fis- kar: helhetsutvärdering av storstadssatsningen i kom- mun. Hosseini-Kaladjahi, H. (2001) Tusen röster om . Mångkultu- rellt centrum. : Mångkulturellt centrum. (2002a) På rätt väg? Slutrapport från den natio- nella utvärderingen av storstadssatsningen. : Integ- rationsverket. (2002b) Förort i Fokus – interventioner för mil- joner. : Integra- tionsverket. (2002c) Rapport 2001. Massey, D. & , N. (1993) American apartheid; segregation and the making of the underclass, . : university Press. , L., m.fl. (red) (2001) Den delade staden, : . (1997) Stadens rasifiering. Etnisk boendesegregation i folk- hemmet. Geografiska regionsstudier nr 32. (2000) Bostadsrätten och det nya – en uppsats om etniska minoriteter på bostadsmarknaden i: , B. & , L. (red.) Bostadsrätten i ett nytt millennium. , , Forsk- ningsrapport 2000:3. Popoola, M. (2001) Hyresvärdarnas inflytande över segregatio- nen i: , L. (red), Den delade staden, : . Pripp, O. (2002) Massmedierepresentationer av förortsinnevånare, med fokus på fittjabor i: , I. & Pripp, O. ), , världen och vardagen. : Mångkulturellt cent- rum. Quick Response (2000) Flyktingar diskrimineras i bostadskö, nyhetssammanfattning Vecka 17 2000, /veckans_nyheter/day.asp?vecka=17& ar=2000 Regeringen (2005) Bostadspolitikens mål. /sb/d/ 1932/a/12329 (2004) i medieskugga, om medier som me- del och hinder för integration. (1989) The politics of Race and . Citizenship, Segregation and in . (red) (1992) Race and Housing in , Review and Research Agenda, Annotated Bibliography, Commentary, Workshop Reports. Proceedings of a Conference Supported by the . , Uni- versity of . (2000) Hemlösa i – vilka är de och vil- ken hjälp får de? (2005) DO utreder om MKB diskriminerat 05-01-31 w1.sydsvenskan.se//Article.jsp?article=10108258 Vår Bostad (2005) Kräv utdrag ur register, 05-01-26, /ArticlePages/200501/25/20050125145522_vb 274/20050125145522_vb274.dbp.asp Välfärdspolitikens mål är att ge alla människor förutsättningar att leva ett gott liv. Välfärdspolitikens huvuduppgifter är att minska klyftor mellan olika samhällsgrupper, och ge människor trygghet och möjlighet till utveckling. (Regeringen, 2005) Det finns stora luckor i kunskapen när det gäller strukturell dis- kriminering pga. etnisk eller religiös tillhörighet inom välfärds- området, exempelvis socialtjänst och hälso- och sjukvård. Forskningen konstaterar dock stora och växande skillnader i lev- nadsförhållanden mellan svenskar och invandrare som talar för att det finns en etnisk uppdelning av den svenska välfärden. är det främst invandrare och deras egenskaper som har stått i fokus för studier av skillnader mellan utrikes födda och svenskfödda. Det har inneburit en förstärkning av kategoriseringen av invandrare till de främmande, De Andra, som inte har kunnat förklara de allt djupare klyftorna. drar allt fler forskare slutsatsen att strukturell diskriminering är en starkt bidragande orsak till den etniska uppdelningen av välfärden och att det är hög tid att kritiskt granska de strukturer och fenomen inom majoritetssamhället som tycks skapa strukturell diskriminering. Jag kommer här att göra en genomgång av forskning som lyfter fram aspekter som indikerar strukturell diskriminering inom hälso- och sjukvård, försäkringskassa, socialtjänst och pensionssystem. 8.2En etniskt delad välfärd Begreppet välfärd har i (t.ex. i SOU 2004:21) definierats som: Individens förfogande över resurser i pengar, ägodelar, kunskaper, psykisk och fysisk energi, sociala relationer, säkerhet m.m. med vilkas hjälp individen kan kontrollera och medvetet styra sina livsvillkor. (, 1975:25, citerad i SOU 2004:21 ) Det råder en etnisk delning av den svenska välfärden. Det framgår av Integration till svensk välfärd?, en rapport från SCB och (, Hjerm & , 2002). Invandrare tjänar mindre, har sämre levnadsstandard, är mer trångbodda etc. än in- födda svenskar. Det går emellertid en klar skiljelinje mellan olika grupper av in- vandrare – mellan arbetskraftsinvandrare från och centrala EU-länder och flyktingar från länder utanför . Skillnaderna är så omfattande att man i själva verket kan tala om två invandrarklasser. Vi har en gynnad grupp från de rika länderna, som i praktiken har rätt till fri invandring, som kommer från vårt närområde, som är attraktiva på svensk arbetsmarknad, och som i det allmänna medvetandet anses stå nära svenskarna ifråga om språk, samhälls- struktur, kultur, religion, utseende, värderingar och allmän livsstil. I detta fall är invandringen ofta ett positivt val i välfärdskarriären (ett attraktivt arbete, den svenska naturen, familjebildning etc). har vi en missgynnad grupp, som endast får komma till om man bevisligen har flyktingskäl (eller som anhöriginvandrare), dvs. har utsatts för förföljelse i hemlandet. (Ibid:154). Denna tydliga bild av två invandrarkategorier framkommer i rap- porten ovan som bygger på SCB:s undersökningar av levnads- förhållanden () för åren 1979–2000 och som omfattar 12 000 invandrare. Där jämförs invandrares levnadsförhållanden med den svenskfödda befolkningens och alltså även mellan olika invandrar- grupper (Ibid.). Forskarna definierar levnadsförhållanden i vid bemärkelse, med anknytning till välfärdsbegreppet i svensk välfärdsforskning. Ett 50-tal välfärdsaspekter har studerats under rubriker som inkomst, materiell levnadsstandard, boende, sysselsättning, arbetsmiljö, soci- ala nätverk, politiska resurser, trygghet och säkerhet samt hälsa. , Hjerm & menar att ur ett internationellt per- spektiv så har den svenska välfärdsstaten länge varit effektiv när det gäller att begränsa ojämlikheten. I och med den ekonomiska krisen så skedde emellertid en dramatisk förändring. Då minskade resurserna för välfärdspolitik och integrationspolitik, som behoven växte. Deras resultat tyder på att integra- tionen av flyktinginvandrare misslyckades . Flyk- tinginvandrare har en väsentligt lägre välfärdsnivå också i . , forskare i socialt arbete, har undersökt sambandet mellan individernas försörjningssituation och förekomsten av ofärd. Hon har analyserat data från den rikstäckande invandrar- undersökning som låtit göra och som resulterat i flera rapporter. har bl.a. utgått ifrån den intervjuundersökning som lät genomföra 1996 med hjälp av SCB. Då söktes 1 980 invandrare upp och intervjuades. De kom alla från något av de fyra stora invandringsländerna , , och . Samtliga hade varit bosatta i vid inter- vjutillfället och hade med andra ord gott och väl passerat den första introduktionsperioden. Intervjuerna handlade om arbetsmarknad, ekonomi, hälsa, poli- tiska resurser och sociala relationer samt faktorer som kategorise- ras som specifik invandrarproblematik och omfattar individens boendesegregation, upplevelser av diskriminering samt upplevelser av kunskaper i svenska. Resultaten visar bland annat att kön är en viktig faktor som styr hur väl individen lyckas etablera en egen försörjning. Risken är större för invandrade kvinnor än för invandrade män att varken ha arbete eller vara sysselsatta av studier, liksom för att drabbas av självskattad ohälsa. Andra faktorer som kan påverka förekomsten av ofärd är familjesituation och ålder samt antal år i landet. Ensam- stående löper ökad risk när det gäller nästan samtliga välfärds- områden. Risken ökar ju äldre individen är som det ver- kar finnas en generell tendens att välfärdsproblemen minskar ju längre en person vistats i landet. kommer fram till stora skillnader mellan de olika invandrargrupperna. Risken att drabbas av välfärdsproblem är störst för invandrare från och , medan risken är minst för individer födda i . Invandrare från löper en större risk för att varken ha arbete eller bedriva studier, för stora ekonomiska problem samt för ohälsa, men mindre risk för problem avseende politiska resurser och sociala relationer. Förklaringen till skillnaderna mellan invandrargrupperna kan enligt vara olika. En tolkning kan vara: att diskriminering baserat på individens etniska tillhörighet före- kommer samt att detta drabbar vissa invandrargrupper i högre grad än andra. (, 2004:126). betonar vikten av att välfärdsforskningen kartlägger hur olika former av ofärd hänger samman. Hon menar att det tycks finnas en ansamlingsproblematik som innebär att de som har en svag position inom ett område verkar ha ofördelaktiga levnads- förhållanden också i andra avseenden. Socialbidragstagare med svag arbetsmarknadsanknytning och ekonomiska problem riskerar att i högre utsträckning ha en självskattad ohälsa och ha ett begränsat socialt nätverk (Ibid.). finner inga belägg för att invandrare skulle ha sämre förutsättningar än infödda svenskar utan drar slutsatsen att skill- naden är ett uttryck för en ökad socioekonomisk ojämlikhet som drabbar vissa invandrargrupper mer än andra (bl.a. flyktingar från ). Denna omständighet kan också beskrivas som social exkludering med uppenbara drag av etnifiering, en ex- kludering som i synnerhet drabbar flyktingar och nyinflyttade, men också människor som bott i . Trots att den officiella integrationspolitikens mål är att jämlikhet ska råda mellan de som invandrat till landet och de som är infödda, fastslår att utvecklingen har gått i motsatt riktning . (, 2003). Till skillnad från som lyfter fram skillnader mellan invandrade kvinnor och män i fråga om sysselsättning, ohälsa m.m. har andra forskare vänt blicken till hur uppfattningar om kön och förekomsten av en könsmaktsordning sammankopplas med upp- fattningar om etnicitet. Ett exempel på detta är när föreställningen om en traditionell (invandrad) kvinnlighet påverkar tillgången till välfärdstjänsten: Förutfattade meningar om att kvinnorna hindras av sina män från att engagera sig i arbetslivet eller i föreningsverksamhet förekommer ofta. Ett annat uttryck för dessa föreställningar är att kvinnorna förväntas vilja vara hemma för att ta hand om sina barn och äldre anhöriga i högre grad än svenskfödda kvinnor (, 2000). En uppfattning som i förlängningen leder till att tillgången på välfärdstjänster är lägre i invandrartäta områden än den genomsnittliga. (de los , 2002:62) Enligt de los (Ibid.) saknas också forskning exempelvis om hur utbudet av välfärdstjänster och nedskärningar i den offentliga sektorn påverkar förekomsten av olika former av institutionell diskriminering. Det finns en del aktuell forskning som beskriver diskriminering inom , även om det begrepp som används inte alltid är strukturell diskriminering. Flera empiriska undersökningar, så som de som redovisas här nedan, visar emellertid på de allvarliga följ- derna av diskriminering och hur dessa går stick i stäv med målen för svensk integrationspolitik och välfärdspolitik. är behovet stort av fördjupad kunskap om mekanismerna bakom diskrimineringen och hur den kan motarbetas genom förändringar, inte minst av de sociala myndigheternas och institutionernas rådande normer och beteenden. Att det finns en tendens att beslöja sociala problem och gömma förekomsten av exempelvis segregering och diskriminering i en kulturell förklädnad konstaterar sociologen (2002). I Ålunds intervjuer med socialarbetare i en invandrartät förort i framgår hur invandrarbakgrund reduceras till kulturella stereotyper och hur sociala motsättningar blir till en kulturalisering. Det är som om de sociala problemen förorsakas av De Andras mer eller mindre avvikande kulturer. Socialarbetare kan ofta göra invandrare ansvariga för sin egen situation på ett liknande sätt som i följande uttalande: Det är inte bra att folk sitter hemma i förorten. Man måste spränga segregerade områden. Vanligt folk kommer inte fram i samhället på grund av att de sitter fast i träsket. Man har inga vänner utanför sina förortsrepubliker. Och ingen social kompetens. Titta i T-banan. Den är fylld med Metro på golvet. De kan inte uppföra sig svenskt. Jag har lust att säga: stick till ditt hemland och lär dig att söka jobb innan du kommer hit. En del afrikaner har ett visst beteende som inte hör Jag har inget emot svarta. Så det handlar inte om hudfärg utan om hur man beter sig. Fel eller rätt. (Citat av socialsekreterare, ur , 1999). anser att kulturella problem först och främst är problem som bör härledas till här och rådande livsvillkor, till den diskri- minering och stigmatisering som invandrare utsätts för i sin vardag. Hon efterlyser en ny forskning och begreppsutveckling som kan förena olikheter med universalism, skilda kulturella röster och framställningsformer med jämlikhet och jämställdhet för att finna en ny syn på kultur och mångfald, bortom funktionen att dra en slöja över sociala problem. Artikeln Kön och ras i rumsliga identitetskonstruktioner (, 2002) beskriver hur stereotypa föreställ- ningar som att invandrarkvinnor förväntas vilja vara hemma mer än svenskar för att ha hand om barn och äldre, kan leda till att till- gången på välfärdstjänster blir lägre i invandrartäta områden. De hänvisar till doktorsavhandling välfärdsmodeller – Fyra kommuner möter omvandlingen av den offentliga sektorn (2000). har funnit intressanta exempel på hur just kön och/eller etnicitet samspelade med rum och plats bl.a. i och hänvisar till rasifierade föreställningar och en rasifierad fördelningspolitik som finns i flera europeiska länder. Omfattande nedskärningar och även brister i barn- och äldreomsorgen uppges ha klarats av pga. att är en kom- mun med stor andel invandrare och därmed ganska hög andel icke förvärvsarbetande kvinnor som i stället förväntas själva ta hand om barn och äldre. Om faran med att kulturalisera invandrarklienters problem skri- ver i Kulturkompetens i socialt arbete. Om social- arbetarens och klientens kulturella bakgrund (2002). Han menar att kulturaliseringen är institutionaliserad i svensk social- tjänst. [det är] dags att lämna kulturessentialistiska föreställningar och mo- deller som söker orsakskedjan till klienternas problem i deras ursprungliga kulturer och i deras gamla hemländer. Dessa grupper lever här och , deras problem är det svenska samhällets problem och de är en utmaning för dagens socialarbetare att handskas med. (Kamali, 2002:157) har både antalet invandrarklienter och socialsekreterare med utländsk bakgrund ökat inom . Det händer att invandrare erbjuds särskilda kurser för att kom- plettera tidigare erfarenheter och kunskaper. Även om det inte varit ett resultat av någon bestämd policy för etnisk mångfald i arbets- livet kan arbetsgivare i invandrartäta områden ha goda skäl att an- ställa fler socialsekreterare med invandrarbakgrund. Det kan vara ett sätt att försöka möta den ökade mångfalden bland klienterna och att effektivisera arbetet. Kamali jämför med förhållandena i och där man formulerat olika policydokument för att främja mångfalden bland socialarbetarna bl.a. för att höja kvalitén på det sociala arbetet med minoriteter. Han hänvisar till en utvärdering som gjorts av Workers (BASW) 1990 som visar att den ökade mångfalden bland socialarbetarna i viss mån bidrog till att minska den individuella rasismen hos socialarbetare från majo- ritetssamhället. I sin egen studie har Kamali velat undersöka om fler anställda med invandrarbakgrund har påverkat det sociala arbetet och gjort det mer sensitivt i förhållande till olikheter i klienternas socio- kulturella bakgrund. Hans undersökning bygger på kvalitativ datainsamling och data- bearbetning i åtta invandrartäta stads- och kommundelar i och . Han har intervjuat 117 invandrarklienter och 50 socialsekreterare varav nästan hälften har invandrar- bakgrund. Dessutom har han gått igenom 68 personakter. Både familjeenheter och försörjningsenheter på socialkontoren ingår i studien. Resultaten bekräftar den brittiska utvärderingen. Fler anställda med invandrarbakgrund försvagar fördomar hos de svenska social- sekreterarna och ökar deras förståelse för invandrare. De blir mer medvetna om att generaliseringar om invandrare som en enhetlig grupp inte överensstämmer med verkligheten. Däremot verkar inte fler socialsekreterare med invandrarbakgrund med automatik re- sultera i ett annorlunda och etniskt mer sensitivt socialt arbetssätt vare sig i eller . Kamali betonar att det inte enbart är svenska socialsekreterare som behöver motarbeta sina fördomar och negativa attityder gent- emot invandrarklienter, utan även de med invandrarbakgrund. En- ligt hans rön har flera med invandrarbakgrund som arbetar på för- sörjningsenheterna en mer negativ attityd till invandrarklienter och anser oftare att de fuskar. Till skillnad från sina svenska kollegor tar de ingen större hänsyn till strukturella faktorer som arbets- marknad, diskriminering och lagar. De menar att invandrar- klienternas problem i huvudsak beror på deras svårigheter att an- passa sig till den svenska arbetsmarknaden och inte tvärtom. Sam- tidigt uttrycker de kritik mot det svenska systemet som de menar är byggt för svenska klienter och inte för invandrare och därför be- höver förändras. Socialsekreterare med invandrarbakgrund som arbetar på försörjningsenheterna kan i vissa fall överdriva sin egen kultur- kompetens, enligt Kamali. Dessa tenderar också att generalisera vissa egenskaper hos invandrarklienterna och riskerar att eliminera individuella skillnader och gruppskillnader inom etniska grupper. Motsvarande tendens märks inte hos familjeenheternas personal med invandrarbakgrund – dessa relaterar i större utsträckning klienternas problem till deras levnadsförhållanden i än till deras kultur. Också bland klienterna finns skillnader i attityden till invandrade respektive svenska socialsekreterare, beroende på om de hör till familje- eller försörjningsenheter. Klienterna på försörjnings- enheten visar en klart negativ attityd till invandrade social- sekreterare bl.a. eftersom de anses vara hårdare i sina bedömningar av bidragsansökningar. Motsvarande negativa attityd finns inte hos invandrarklienter på familjeenheter. Kamali lämnar frågan om fler anställda med invandrarbakgrund påverkar det sociala arbetet öppen för vidare forskning. varnar han för att ytterligare uppmuntra och förstärka förenklade och kulturaliserade förklaringsmodeller inom . Han menar att det finns en risk för överbetoning av socialarbetares kulturkompetens på bekostnad av professionalismen. Det kan leda till att invandrade socialsekreterare i större utsträckning enbart får arbeta med invandrarklienter vilket i sin tur kan marginalisera dem som professionella och innebära att invandrarklienter får en marginaliserad service. 8.3.3Socialtjänstens klientifiering av invandrare De sociala myndigheternas fördomar och brist på kunskap om invandrares situation i utgör ett av de främsta hindren för integration, hävdar . Clientization of Immigrants in (1997) presenterar Kamali sin undersökning om hur det sociala välfärdssystemet medverkar till att klientifiera invandrare och göra dem långvarigt beroende av sociala myndigheter, i stället för att stärka individernas egna resur- ser så att de ska kunna leva ett oberoende liv. Kamali har granskat samtliga handlingar i 95 ärenden gällande icke-europeiska invand- rare som haft kontakt med sociala myndigheter . Han har även intervjuat företrädare för . Genom studien har han kunnat följa ärendena tillbaka till den första kon- takten med sociala myndigheter. Han påpekar att kontakten med skiljer sig åt när det gäller invandrare och infödda svenskar och att systemet är upp- byggt med tanke på de senast nämnda. De vänder sig oftast i sista hand till sociala myndigheter, när alla andra möjligheter att få hjälp är uttömda. För invandrare utgör däremot ofta kontakten med ett av de första mötena med det officiella . Redan som asylsökande möter många de sociala myndigheterna och efter besked om uppehållstillstånd inleds en lång introduktionsperiod som innebär täta kontakter med företrädare för . Kamali delar upp de 95 ärendena i två grupper: den ena utgörs av dem som har kontakt med av ekonomiska skäl, dvs. uppbär försörjningsbidrag, och den andra gruppen består av perso- ner där andra omständigheter aktualiserat dem hos de sociala myn- digheterna, bl.a. relationsfrågor, övergrepp på barnen, skol- svårigheter eller polisanmälan. Kamali finner att insatserna ofta präglas av en överskuggande princip att först måste du bli som vi, sedan kan du bli integrerad. Hans studie är ett medvetet försök att vrida forskningens per- spektiv bort från De Andra, dvs. invandrarna, till den roll som sociala strukturer och institutioner spelar. Kamali vänder sig likt flera andra forskare mot att fokus för debatten om integration hit- tills oftast legat på invandrarna och deras kulturer, levnadssätt etc. Utifrån sina rön konstaterar han att det etablerade och institutio- naliserade systemet har lett till en strukturell/institutionell diskri- minering av invandrare i . För att förhindra en utbredd diskriminering av individer på grund av deras kulturella bakgrund anser han det nödvändigt med omedelbara förändringar, inte enbart av lagar, utan även av de traditionella sätten att arbeta med sociala problem. Utrikes födda personer är överrepresenterade inom . Av personer med av bistånd, var utrikes födda, hade bott i . (, 2005:57). Ungdomar födda utanför den s.k. västvärlden är än mer utsatta. Fem gånger så många av dessa ungdomar behöver bistånd jämfört med ungdomar födda i (Ibid:21). Ungdomar med utländsk bakgrund blir oftare föremål för insat- ser från individ- och familjeomsorgen än ungdomar med svensk bakgrund. En studie om barn placerade i heldygnsvården visar att utrikes födda barn i fyra gånger så stor utsträckning är placerade jämfört med inrikes födda barn med inrikes födda föräldrar. Inrikes födda med minst en utrikes född förälder var dubbelt så ofta place- rade (, 2004). I och familjeomsorgens arbete med ungdomar (1998) belyses möte med ungdomar med utländsk bakgrund på två sätt, dels redovisas insatser på nationell nivå, dels presenteras en studie av hur social- tjänsten i ett invandrartätt socialdistrikt i handlägger ärenden som rör ungdomar med svensk respektive utländsk bak- grund, totalt omfattande 368 ungdomar. En av förklaringarna som lyfts fram till att personer med ut- ländsk bakgrund oftare blir föremål för insatser är att ungdomar med utländsk bakgrund blir mer uppmärksammade än svenskar av exempelvis polis och socialtjänst.