sou · GTB31d2 · 2006-01-01 00:00:00 — har i ett av godkänt betänkande, som behandlade propositionen En radio och TV i allmänhetens tjänst 1997–2001, angett vissa ytterligare situationer där sponsrade program bör få sändas.4 Det bör, enligt utskottet, vara möjligt för programföretagen att sända samproduktioner som framställts i samarbete med t.ex. programföretag i andra länder, fristående produktionsbolag och fria filmare, där medproducenten fått bidrag från utomstående för sin andel av produktionen. Det bör också vara möjligt för programföretagen att till marknadsmässigt pris köpa en visningsrätt till ett program som erhållit ett bidrag från utomstående i ett tidigare led, t.ex. svensk eller utländsk långfilm. 1995/96:161, bet. 1995/96:KrU12 s.29 Gränserna för public service-företagens verksamhet Sammanfattningsvis kan man konstatera att sponsring får före- komma i fyra urskiljbara fall: I SVT:s sändningar i samband med sportevenemang I SR:s och SVT:s sändningar från direktsända evenemang inom ramen för ett åtagande gentemot EBU eller liknande där programföretaget är arrangör eller medarrangör I SR:s, SVT:s och UR:s sändningar som är resultat av sampro- duktioner som framställts i samarbete med en medproducent som fått bidrag från utomstående för sin andel av produk- tionen, samt I SR:s, SVT:s och UR:s sändningar av inköpta visningsrätter till program som erhållit bidrag från utomstående, förutsatt att bidraget tillfallit medproducenten i ett tidigare led. Detta innebär med dagens regelverk att sponsring förekommer i två huvudformer. Den ena formen är direkt sponsring och innebär att en sponsor erlägger ersättning direkt till programföretaget mot att ett sponsringsmeddelande sänds i samband med den sponsrade sändningen. Den andra formen, indirekt sponsring, handlar om att programföretagen under vissa förutsättningar får sända program där man har varit inblandad i ett samarbetsprojekt eller köpt en visningsrätt till program som erhållit bidrag från utomstående i ett tidigare led. Den indirekta sponsring som lämnats i ett tidigare skede får dock inte ha medfört att företagets kostnader för programmet påtagligt har minskat. För visningsrätter ska programföretagen betala marknadsmässigt pris. I sändningstillstånden erinras om att bestämmelserna om spons- ringsmeddelande finns i radio och TV-lagen. Där föreskrivs att om ett program helt eller delvis har bekostats av någon annan än den som bedriver sändningsverksamheten eller som framställer audiovi- suella verk (sponsrat program), ska på lämpligt sätt i början och slutet av programmet eller vid ettdera tillfället anges vem eller vilka bidragsgivarna är. Av sändningstillstånden framgår vidare att en sponsors logotyp får användas endast om det kan ske utan risk för förväxling med tjänst eller vara som sponsorn erbjuder till försälj- ning. Sponsringsmeddelandet, som ska vara kort, får inte åtföljas av musik och ska även i övrigt ges en neutral utformning. I radio- och TV-lagen finns också bestämmelser om sanktioner vid brott mot sponsringsbestämmelserna. kan ansöka hos länsrätten i om påförande av en Gränserna för public service-företagens verksamhet särskild avgift som lägst kan vara och högst 5 miljo- ner kronor. Sponsring förekommer i varierad omfattning i de tre programföretagen. Den s.k. direkta sponsringen förekommer enbart i SVT:s sändningar, dels i sportprogram och dels i evene- mang inom ramen för åtagande gentemot EBU och liknande. Den s.k. indirekta sponsringen, dvs. delfinansiering genom sampro- duktioner och inköp av visningsrätter där medproducenter fått bidrag från utomstående i tidigare led, förekommer i samtliga företag. uppgick SVT:s intäkter från den direkta sponsringen till . Sponsringsintäkterna varierar mellan år, framför allt beroende på om det rör sig med flera stora sportevenemang eller inte. på föregående tillståndsperiod, , var intäkterna från sponsring . Sponsring i SVT har varit föremål för en rad prövningar i . Tabell 7.1 visar att har avgjort 34 ärenden rörande SVT om reklam/sponsring, varav åtminstone 20 har koppling till sport- evenemang. 17 ärenden har lett till fällningar, varav 11 har lett till ansökan om påförande av särskild avgift. Antal avgjorda ärenden rörande SVT om reklam/sponsring Tabellen visar ingen tydlig trend över tidsperioden i antalet ärenden. Dock urskiljer sig med fler ärenden än normalt, vilket kan ha samband med att två större idrottsevenemang, vinter- och , sändes i SVT detta år. Gränserna för public service-företagens verksamhet GRN har möjlighet att ansöka hos Länsrätten i om påförande av särskild avgift enligt bestämmelserna i 10 kap. 5 § och 12 kap. 4 § radio- och TV-lagen. Detta har skett elva gånger (årtal inom parentes anger när GRN fattade beslut om fällning, LK anger att domen har vunnit laga kraft): Rapport (1997): GRN yrkade på , vilket avslogs i länsrätten. Kammarrätten fastställde länsrättens dom. i (1998): GRN yrkade på . Läns- rätten biföll delvis och satte summan till . Kammar- rätten fastställde länsrättens dom, vilken GRN överklagade till Regeringsrätten. Prövningstillstånd beviljades dock inte. i fotboll (1999): GRN yrkade på , vilket avslogs i Kammarrätten avslog GRN:s överklagan, och Regeringsrätten beviljade inte prövningstillstånd. 1999 (1999): GRN yrkade på , vilket avslogs i länsrätten. Kammarrätten biföll delvis och satte summan till . Ärendet överklagades till Regeringsrätten, som inte gav prövningstillstånd. Magic night (2000): GRN yrkade på , vilket bifölls i länsrätten. SVT:s överklagan i kammarrätten avslogs. med Vikinglotto (2001): GRN fällde programmet för såväl sponsring som otillbörligt gynnande och yrkade på en avgift om . överklagade kammar- rättens beslut till regeringsrätten. Svenska idrottsgalan 2002 (2002): GRN yrkade på , vilket bifölls i länsrätten. SVT:s överklagan i kammarrätten avslogs. K Special (2002): GRN yrkade på . Länsrätten biföll delvis och satte summan till . SVT har överklagat domen till kammarrätten. i skidskytte i (2002): GRN yrkade på , vilket bifölls i länsrätten. Alpint: i (2003): GRN yrkade på , vilket bifölls i länsrätten. Svenska idrottsgalan 2003 (2003): GRN yrkade på . biföll länsrätten delvis och satte sum- man till . Gränserna för public service-företagens verksamhet Huvuddelen av prövningar av ärenden faller inom området direkt sponsring, dvs. där en sponsor betalar programföretaget direkt mot att ett sponsringsmeddelande sänds i anslutning till programmet. Ett exempel på ett ärende inom området direkt sponsring som prövats av nämnden är huruvida en sportsändning som växlar mellan SVT1 och SVT2 är att betrakta som ett och samma program, vilket har hävdat, eller om det är att betrakta som skilda program, vilket är SVT:s tolkning. Svaret på frågan har betydelse eftersom SVT enbart har rätt att placera sponsringsmeddelande (skyltar) i början och slutet av ett program. Kammarrätten i fann att innehållet i två olika sänd- ningar, vilka sker efter varandra men på två olika frekvenser (kanaler), mycket väl låter sig definieras som två skilda program. Denna tolkning anses innebära att SVT har rätt att sända sponsringsmeddelanden i båda kanalerna vid varje kanalväxling. Frågan om sponsringsmeddelanden är föremål för utredning av radio- och (Ku 2000:01). Utred- ningen behandlar också frågan om elektroniska företagsskyltar i TV-sändningar från internationella idrottsevenemang. Ett exempel på indirekt sponsring där ingripit avser ett program där SVT köpt en visningsrätt till en produktion som vid köpet av visningsrätten ännu inte hade ägt rum. SVT menar att sådana s.k. förköp av visningsrätter inte är ovanliga. anser att det inte har rört sig om ett renodlat köp av en visningsrätt utan ett kringgående av spons- ringsförbudet genom att SVT har låtit ett fristående produktions- bolag svara för produktionen av programmet i utbyte mot den exklusiva rätten att sända programmet i TV. Nämnden anser att SVT har betalat ett pris för visningsrätten som inte hade varit möj- ligt utan de finansiella bidrag som lämnats till produktionsbolaget. Dessutom, menar nämnden, har SVT inte köpt en visningsrätt för ett färdigt program utan tvärtom gjort sitt köp långt innan produktionen genomfördes. Nämnden ansåg att den ersättning SVT hade erlagt framstod som anmärkningsvärt låg och att före- tagets kostnader för programmet därmed hade minskat påtagligt. Nämndens ansökan hos Länsrätten i innebar att SVT skulle påföras en avgift om för brott mot sänd- ningstillståndets regler om sponsring. Länsrätten gick på Gransk- ningsnämndens linje, men beslutade att avgiften skulle vara . SVT har överklagat domen till kammarrätten. Gränserna för public service-företagens verksamhet Också när det gäller SR och UR finns program som fällt och som hanteras i domstol. I båda fallen rör ärendena indirekt sponsring, dvs. program där en medproducent i ett tidigare led erhållit bidrag från utomstående. Enligt sändningstillstånden ska programbolagen till lämna uppgifter som är nödvändiga för nämndens bedömning av om sända program stämmer överens med de villkor som gäller för bolaget. har konstaterat att programföretag genom att inte lämna nödvändiga upplysningar har undandragit sig den granskning som ankommer på nämnden.5 Nämnden har till regeringen påpekat att det inte finns någon sanktion mot ett sådant förfarande i radio- och TV- lagen eller i sändningstillstånden. Frågan om programföretags skyldighet att lämna upplysningar till har varit föremål för utredning av radio- och TV-lagsutredningen.6 Utredningen har föreslagit att tillsyns- myndigheterna på radio- och TV-området ska ges en allmän befogenhet enligt radio- och TV-lagen att förelägga den som bedriver verksamhet som omfattas av lagen att tillhandahålla myndigheterna upplysningar och handlingar som är nödvändiga för kontroll av att verksamheten bedrivs i enlighet med lagen samt de villkor och föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Utredningen föreslår att myndigheterna får rätten att förena ett sådant föreläggande med vite. Förslaget bereds f.n. i regerings- kansliet. Frågan om sponsring av program i public service-företagens sänd- ningar är inte oproblematisk. Å ena sidan ger sponsringsintäkterna i SVT:s fall möjligheter att förvärva sändningsrätten till attraktiva idrottsevenemang och vissa andra direktsända evenemang utan att detta i allt för stor utsträckning går ut över resurserna till andra program. Å andra sidan utgör sponsringsinslaget ett undantag från en i övrigt icke-kommersiell inriktning av företagets sändningar. Företagen får inte göra sig beroende av sponsring så att den programmässiga integriteten kan påverkas. En alltför stor andel 5Se t.ex. beslut SB 413/97 och SB 172/01 samt nämndens skrivelse till regeringen . 6SOU 2004:39 Nytt regelverk för marksänd digital-TV, sid. 231 ff. Gränserna för public service-företagens verksamhet sponsrade program kan också innebära att publiken i större utsträckning uppfattar SVT som kommersiellt finansierad, även om det rör sig om mycket små summor sett i relation till SVT:s sam- lade resurser. De olika regler som har gällt för sponsring i public service-före- tagen är resultatet av en strävan att uppnå en balans mellan dessa olika önskemål. Det grundläggande syftet bakom reglerna för sponsring är att utomstående inte ska kunna påverka innehållet i sändningarna i strid med public service-uppdraget. Orsaken till restriktiviteten är vikten av att slå vakt om företagens integritet och trovärdighet som självständiga och oberoende medieföretag. Det är dock i slutänden respektive programföretag som har ansvaret för att sponsringen inte påverkar företagets integritet och trovärdighet på ett negativt sätt. Det är och TV som i efterhand granskar om programföretagen följer de riktlinjer som gäller enligt radio- och TV-lagen och sändningstillståndet. Som framgått av redovisningen ovan pågår flera domstolsprocesser där programföretagen och företräder olika uppfattningar. Genom de prövningar som gör och de påföljande utslagen i domstol skapas en praxis på området om hur regelverket ska tolkas. Det kan givetvis inte ankomma på en parlamentarisk kommitté att föregripa utgången av de domstolsärenden som pågår. Det är enligt vår uppfattning dess- utom naturligt att den närmare preciseringen av regelverkets inne- börd utformas genom prövningar och domstolsutslag. När det gäller direkt sponsring anser vi att dagens riktlinjer bör fortsätta att gälla. Vi vill emellertid generellt understryka vikten av att programföretagen visar restriktivitet när det gäller omfattningen av den direkta sponsringen. Det är viktigt att publiken inte upp- fattar public service-företagen som styrda av en kommersiell logik, t.ex. i samband med kanalväxlingar i televisionen. Sponsrings- begreppet får inte utvidgas eller leda till att sponsring förekommer också inom andra programområden. Kraven på oberoende, integritet och trovärdighet bör sättas mycket högt. När det gäller den s.k. indirekta sponsringen anser vi för det första att innebörden i de uttalanden som gjorde bör skrivas in i sändningstillstånden. Det är enligt vår upp- fattning naturligt att programföretagen ska ha möjlighet att kunna delta i samproduktioner, t.ex. med public service-företag i andra länder och med fristående filmare, där medproducenten fått ett Gränserna för public service-företagens verksamhet bidrag från någon utomstående. Företagen bör också kunna köpa visningsrätter till program som fått bidrag från utomstående. uttalanden kan dock behöva förtydligas något. Mot bakgrund av att syftet med reglerna är att utomstående inte ska kunna påverka programmen på ett sätt som strider mot upp- draget är det enligt vår uppfattning särskilt viktigt att program- företagen ställer tydliga krav när man förvärvar produktioner där medproducenter fått bidrag av någon utomstående. Det är i detta sammanhang av stor betydelse på vilket sätt avtal ingås mellan programföretagen och utomstående produktionsbolag. Det är utomordentligt viktigt att programföretagen kan säker- ställa att de program som sänds inte har varit föremål för otillbör- ligt inflytande från någon utomstående eller att de på annat sätt strider mot public service-uppdraget. Vi menar att programföre- tagen, oavsett om det rör sig om samarbetsprojekt eller köp av visningsrätter, i kontrakt eller avtal tydligt bör klarlägga program- företagets möjligheter att få insyn i programproduktionen och för- vissa sig om att innehållet inte strider mot uppdraget. Om programföretagen dessutom förvärvar en visningsrätt redan innan ett program är producerat, vilket enligt SVT är vanligt förekom- mande, är det särskilt viktigt att det ställs krav som innebär att programföretaget har möjligheten att kontrollera att innehållet står i överensstämmelse med public service-uppdraget. Det är också viktigt att programföretagen, på det sätt som regelverket före- skriver, informerar publiken om den sponsring som har före- kommit. Givetvis ska liksom gälla att programföretagen ska betala marknadsmässiga priser för de rättigheter man köper. Därför måste kontrakt eller avtal också innehålla upplysningar om de ekonomiska relationerna mellan programföretagen och utomstå- ende aktörer. Vi anser vidare att det bör förtydligas i sändningstillstånden att programföretagen ska vara skyldiga att till redovisa innehållet i de kontrakt och avtal som används i samband med samarbetsprojekt och köp av visningsrätter. har till regeringen påtalat att den haft problem att få till- gång till de dokument som reglerar förhållandet mellan program- företagen och utomstående producenter. Principen ska enligt vår uppfattning vara att det är som avgör vilket material som behövs för att nämnden ska kunna utföra sitt uppdrag att pröva bestämmelser i sändningstillståndet. I den mån sådant material anses utgöra affärshemligheter får programföretagen Gränserna för public service-företagens verksamhet ansöka om att sekretessbelägger materialet. I detta sammanhang vill vi nämna ett förslag från radio- och TV- lagsutredningen (SOU 2004:39) som innebär att nämnden i fram- tiden skulle få förena ett föreläggande om att lämna upplysningar med vite. Kommittén ska enligt direktiven utvärdera hur public service- företagen genomför sitt kulturuppdrag samt bedöma om villkoren är ändamålsenligt utformade för att tillvarata de möjligheter radio och TV i allmänhetens tjänst har som kulturskapare och kultur- förmedlare. beslut inför nuvarande tillståndsperiod innebar att de principer för kulturansvaret som gällde under den föregående till- ståndsperioden skulle fortsätta att gälla. Detta innebär i praktiken ökade krav på programföretagen eftersom de på flera områden för- utsattes öka sina insatser. Enligt sändningstillstånden har SVT och SR följande uppdrag på kulturområdet: att i sin roll som kulturbärare fortsatt vidga och fördjupa sitt kulturansvar att verka för debatt kring viktigare kulturfrågor, bevaka och granska händelser och utveckling på kulturlivets olika områden att tillvarata och utveckla televisionens respektive ljudradions särskilda förutsättningar att ge upplevelser och stimulera fantasin och därigenom ge möjligheter till inlevelse, engage- mang och förströelse att främja nyskapande programinnehåll, i såväl inköp som i egen skapande verksamhet att samarbeta med kulturinstitutioner och fria kultur- producenter i hela i syfte att erbjuda utsändningar av föreställningar, konserter och andra kulturhändelser. Det årliga antalet utsändningar av föreställningar, konserter och andra kulturhändelser ska öka jämfört med att i samverkan med det övriga kulturlivet stimulera och för- medla olika kulturaktiviteter. Utöver detta gäller särskilt för SVT att företaget ska bidra till utvecklingen av svensk filmproduktion. Av nu gällande sändningstillstånd framkommer också att SVT, SR och UR har ett särskilt ansvar för det svenska språket och dess ställning i samhället. Språkvårdsfrågor ska beaktas i program- verksamheten. SVT och SR ska tillhandahålla ett mångsidigt utbud av program av hög kvalitet på svenska språket och tillvarata den svenska kulturen i dess vidaste bemärkelse. Kommittén har under arbetets gång mottagit synpunkter från bl.a. Konstnärliga och (), (), TV- producenters () och (). Generellt understryks vikten av att kvaliteten i programverksamheten säkerställs. Några uttrycker en oro för att förändringar på sändningsorter ute i landet och att utläggning av produktion påverkar programföretagens egna skapande produktion i negativ riktning. Andra menar tvärtom att exempelvis SVT:s produktionsutläggningar och samarbeten borde öka för att gynna TV-produktionsmarknaden. Vidare har kritik framförts som går ut på att dokumentärfilmen drabbats av nedskärningar . Flera organisationer har också tagit upp arbetsvillkoren för fri- lansare och andra medverkande i programproduktionen. SR definierar kultur som gestaltande program, uppläsningar, dramatik, lyrik, andakter och gudstjänster, bevakande program och inslag om kultur, religion och musik. Totalt har kulturprogram utgjort av SR:s utbud , plus musiken som har utgjort . SR redovisar sitt arbete inom tre delområden: talad kultur, musik och samarbete med kulturinstitutioner. Till talad kultur räknar SR sin kulturredaktions verksamhet, radioteatern, de kulturprogram som görs av de lokala kanalerna och religions- och livsåskådningsprogram. Programmen produceras i hela landet. SR Sisuradio har infört kulturnyheter som bevakar den sverigefinska kulturen. Talad kultur i SR 2001–2003 Sänd tid i timmar Källa: SR:s public service-redovisning 2003. Totalt sett har antalet sändningstimmar på kulturområdet ökat . Sändningstiden för teater ser ut att ha minskat, men så är enligt SR inte fallet. Redovisningen bygger på SR:s kanalstruktur, och därför har det i siffrorna för teater tidigare även ingått en del musik (ca som särredovisas som musik) samt dokumentärer (ca som redovisas som aktualiteter). Antalet timmar teater har enligt SR –2003 legat på ca , exklusive musik. Musik utgör nästan hälften av innehållet i SR:s sändningar. Till största delen består sändningarna av inspelad musik, men SR sänder levande musik . Till detta räknas bl.a. de musik som SR sänder från symfoniorkesters och konserter i Berwaldhallen. Omkring tio konserter distribueras internationellt via (). De olika analoga och digitala kanalerna har olika målgrupper och profiler. Seriös musik (konstmusik inkl. klassisk musik, jazz, improvisationsmusik och traditionsmusik) sänds huvudsakligen i P2, som också har ansvar för samarbete med svenska upphovsmän och musikutövare runt om i landet. P3 riktar sig till ungdomar och spelar samtida former av populärmusik. Utbudet kompletteras av SR:s webbplats, där P3:s sidor hör till de mest besökta. sig till en lite äldre publik, och har haft i uppdrag att spegla det mångkulturella . P7 spelar finskspråkig musik, och Sameradion spelar mest samisk musik och annan urfolksmusik. Musik i SR 2001–2003 Sänd tid i timmar Källa: SR:s public service-redovisning 2003. Antalet sändningstimmar på musikområdet har ökat under till- ståndsperioden. Fördelningen mellan olika kategorier varierar mellan åren. Förutom ren musik ingår även musikjournalistik, musikvetenskaplig granskning och debatt om musik i utbudet. Utöver utbudet i de analoga kanalerna bedriver SR även en omfattande försöksverksamhet med digitala musikkanaler som riktar sig till olika målgrupper. P3 (som även är en mötesplats på webben), SR Klassiskt, SRX och SR sänds både i den digitala radion och på webben. P3 Rockster, P3 Street och P3 sänds endast på webben. SR samarbetar med stora kulturinstitutioner, mindre kulturföre- ningar, konsert- och festivalarrangörer och andra fria kultur- producenter runt om i landet. Till kulturinstitutioner räknar SR alla kulturproducenter som får stöd från stat, kommun eller landsting och dessutom bibliotek, museer, universitet, folkhögskolor och kulturgrupper. SR:s samarbete med kulturinstitutioner och fria kulturproducenter 2001–2003 * Kriterierna i sändningstillståndet ändrades inför innevarande tillståndsperiod, varför siffrorna är uppskattade. Källa: SR:s public service-redovisning 2003. Antalet utsändningar från samarbeten med utomstående har stigit i rikskanalerna, och även i de lokala kanalerna görs fler utsändningar än . De stora variationerna i lokal- sändningarna mellan åren beror enligt SR på att även små för- ändringar i utbudet ger stort genomslag p.g.a. att det rör sig om 26 olika kanaler. SVT redovisar i sin public service-redovisning och i särskilda underlag till kommittén hur företaget arbetar med att uppfylla sitt kulturansvar. Förutom de traditionella konstformerna räknar SVT även musik, fiktion, kulturorienterade faktaprogram och religions- program till kategorin kulturprogram. Kulturutbudet i SVT1 och SVT2 exkl. repriser (inkl. repriser inom parentes) Sänd tid i timmar 443 (1 083) (religion/kultur/humaniora) 848 (1 954) (2 160) (2 140) (3 123) (3 459) (3 668) Källa: SVT:s public service-redovisning 2003 (bearbetad). Siffrorna för och är inte fullt ut jämförbara på grund av att redovisningsmodellen har ändrats1, men oavsett detta har utbudet ökat på samtliga områden. SVT har också en omfattande reprisering för att ytterligare öka tillgänglig- heten till programutbudet. Drama är efter nyheter den genre som SVT avsätter mest resurser till. SVT Fiktion och SVT Väst gör egna drama- produktioner och en mindre del av produktionen läggs ut på fristå- ende produktionsbolag. Totalt sändes drama , att jämföra med . Huvuddelen av SVT:s 15 bevakande kulturprogram produceras utanför . De olika redaktionerna runt om i landet har olika uppdrag för att bättre täcka in det svenska kulturlivet. SVT samarbetar också med olika kultur- och musikinstitutioner runt om i landet. SVT planerar att utveckla regionala samarbeten för att kunna sända fler teaterföreställningar och konserter. Företaget planerar också att utöka sändningarna från olika musikfestivaler i landet och att utveckla nya samarbetsformer, bl.a. med museer.