sou · GTB366d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Flera studier visar sammantaget att kvinnors löneutveckling inte påverkas så mycket av föräldra- ledighet, medan föräldralediga män får klart sämre löneutveckling än män som inte är föräldralediga. Löneutvecklingen för högutbil- dade kvinnor påverkas mer negativt än för lågutbildade kvinnor. För vissa grupper av lågutbildade kvinnor är den negativa effekten mycket liten eller ingen alls.65 På familjenivå och på kort sikt är det alltså rationellt för både kvinnan och mannen att kvinnan tar ut det mesta av föräldraledig- heten. Men på samhällsnivå, liksom på individuell nivå och på lång sikt, får detta val negativa konsekvenser. Att kvinnor tar ut det mesta av föräldraledigheten och att de gör det under längre perio- der och mer koncentrerat än män, innebär större risk för frånvaro från arbetsplatsen. Denna högre frånvarorisk är sannolikt något som arbetsgivarna tar hänsyn till vid anställningar, löneförhöj- ningar och befordringar, vilket leder till sämre villkor för kvinnor oavsett om de väljer att skaffa barn eller inte. Men när alla familjer fattar sina beslut som är rationella på familjenivå och på kort sikt, får arbetsgivarna allt större skäl att fortsätta särbehandla kvinnor, vilket i sin tur innebär att familjerna får ännu starkare skäl att låta kvinnorna ta största delen av föräldraledigheten.66 De negativa konsekvenserna på individuell nivå och på lång sikt för kvinnan är dålig löneutveckling, ekonomiskt beroende av mannen och ett huvudansvar för hemarbetet som ofta kvarstår även efter att barnen blivit stora. De negativa konsekvenserna för mannen är framförallt en sämre relation till sina barn. I familjer med en traditionell för- delning av hemarbetet är också kvinnans missnöje liksom risken för separation eller skilsmässa större än i familjer med en mer jämställd fördelning.67 65Jansson, Pylkkänen & Valck (2003), m. fl. (1997, 1999), (2004), Stafford & (1996). 66Resonemangen utgår från bl.a. , Pylkkänen & Valck (2003), (2004a). 67Ahrne & Roman (1997). Obetalt hemarbete och pappapolitik Arbetsdelningen cementeras och förstärks när barnen kommer Den stora tidsanvändningsundersökning som görs av SCB visar att kvinnor arbetar minst lika mycket som män, 68 men män arbetar till största delen betalt medan kvinnors arbete är mer jämnt fördelat mellan betalt förvärvsarbete och obetalt hemarbete. Detta innebär att mäns arbete är mer koncentrerat till och vardagar, medan kvinnors arbete är mer utspritt och veckan. Samman- taget utför kvinnor av det obetalda hemarbetet och män . Kvinnor lägger ner på obetalt hemarbete och män . Hushållsarbete är den mest tids- krävande delen av det obetalda hemarbetet. Kvinnor ägnar mer än dubbelt så mycket tid som män åt hushållsarbete, ca 14 respektive . Kvinnor ägnar också dubbelt så mycket tid som män åt omsorg om egna barn, ca 4 respektive . Den enda typ av obetalt hemarbete som till största delen utförs av män är underhållsarbete. Män har mer fri tid än kvinnor. Mäns fria tid är dessutom mer sammanhängande och än kvinnors. Kvinnors fria tid avbryts oftare av hemarbete.69 Detta kan formuleras som att det som för männen är fritid är för kvinnorna mer en tidsfrist.70 Småbarnsåren beskrivs i den allmänna debatten ofta som inkörs- porten till en ojämställd arbetsfördelning mellan kvinnor och män, både i hemmet och på arbetsmarknaden. Men bl.a. utifrån tids- användningsundersökningen bör detta ifrågasättas. En icke jäm- ställd arbetsdelning förekommer även hos sammanboende par utan barn. Dessutom lägger kvinnor ner mer tid på obetalt hemarbete när de bor tillsammans med män än när de är ensamstående.71 Den arbetsdelning som redan finns hos sammanboende par utan barn förefaller cementeras och förstärkas när barnen kommer, genom att 68Sättet att mäta arbete i denna studie underskattar hemarbetet i relation till förvärvsarbetet, vilket innebär att kvinnors och mäns sammanlagda arbete inte kan jämföras rakt av. Se vidare SCB (2003c). 69SCB (2003c). I denna undersökning redovisas tidsanvändningen per dag, något som här har räknats om till . 71Trots att kvinnor gör något mer hemma än män även bland ensamstående utan barn, är skillnaden större bland sammanboende utan barn och den är mycket större bland sammanboende med barn, enligt tidsanvändningsundersökningen. Detta stöds av Nermo & (2004), som baseras på data från Levnadsnivåundersökningen (LNU). Obetalt hemarbete och pappapolitik både mängden hemarbete och den ojämställda fördelningen av den kraftigt ökar.72 Småbarnsmödrar är den grupp som lägger ner mest tid på hem- arbete i jämförelse med kvinnor och män i andra familjecykler. I småbarnsfamiljer är dessutom skillnaden mellan kvinnors och mäns hemarbete störst. Småbarnsmammor använder mer än dubbelt så mycket tid som småbarnspappor till både hushållsarbete och omsorg om barnen. Skillnaderna mellan småbarnsmammors och småbarnspappors omsorg om barnen består främst i tiden för den vardagliga, rutinmässiga omsorgen som i undersökningen går under beteckningen hjälp och tillsyn till barn, dvs. att mata, bada, klä av och på barnen. Den mindre rutinmässiga omsorgen som lek med barnen och högläsning är mer jämnt fördelat mellan mödrar och fäder. Småbarnsföräldrarna är också den grupp där könsskillna- derna är störst när det gäller det betalda förvärvsarbetet. Mammor med små barn (det yngsta barnet är ) förvärvsarbetar mindre än alla andra grupper i förvärvsarbetande åldrar, medan män förvärvsarbetar nästan lika mycket vare sig de har små barn eller inte. Även om nästan lika stor andel kvinnor som män finns i arbets- kraften numera, sker kvinnors förvärvsarbete till stor del på deltid. Den vanligaste orsaken som kvinnor uppger till att arbeta deltid är att kunna ta hand om barnen, enligt SCB:s arbetskraftsundersök- ning.73 Småbarnsmammor som förvärvsarbetar på deltid utför mer obetalt hemarbete än de som förvärvsarbetar på heltid, enligt beräkningar på SCB:s tidsanvändningsundersökning74. Men om kvinnor förvärvsarbetar på deltid eller heltid påverkar inte den tid som småbarnspapporna lägger ner på hemarbete. Småbarnspappor utför lika mycket eller lite hemarbete oberoende av om deras hustrur/sambor arbetar heltid eller deltid. Småbarnspappor tar alltså inte en större del av ansvaret om deras partner förvärvsarbetar i större utsträckning. Det är med andra ord kvinnornas förvärvs- arbete som avgör hur mycket hemarbete som utförs. 72SCB (2003c). Av (2004) framgår att kvinnans tid i hushållsarbete ökar mycket mer än mannens när de får barn. De har studerat samma par , 1991 och 2000, och ett hade de inga barn. 73Se vidare i kapitlet om arbetsmarknad och arbetsliv. 74Beräkningarna har gjorts av , SCB. Obetalt hemarbete och pappapolitik Förändring av hemarbetet under 1990-talet75 minskade kvinnors obetalda hemarbete med och det var särskilt hushållsarbetet och omsorg om egna barn som minskade, enligt tidsanvändningsundersök- ningen. För män finns ingen statistiskt säkerställd förändring av det obetalda hemarbetet. Mäns hushållsarbete och omsorg om egna barn har inte förändrats, men deras underhållsarbete har minskat. Någon omfördelning av det obetalda hemarbetet mellan kvinnor och män skedde med andra ord inte , men kvinnor och män har närmat sig varandra något i arbetets sammansättning. Kvinnorna lägger ner mindre tid på hemarbete men förvärvsarbetar lika mycket som . Män har minskat sitt förvärvsarbete med knappt men lägger inte ner mer tid på hem- arbete. Den sammanlagda tid som män och kvinnor lägger ner på hemarbete har minskat. Även om både kvinnor och män har fått mer fri tid, så har män fortfarande mer och könsskillnaderna i sammansättningen av den fria tiden har inte förändrats. I gruppen småbarnsföräldrar är utvecklingen i stort sett densamma som för kvinnor och män generellt. Små- barnspappor lägger inte ner mer tid på omsorg om egna barn och inte heller på hushållsarbete, men de har minskat sitt förvärvsarbete med . Däremot har pappor med barn ökat sin tid för barnomsorg med . Små- barnsmammor förvärvsarbetar lika mycket som förut, men de har minskat på både omsorg om egna barn och hushållsarbete med vardera per vecka.76 Utredningens slutsatser om föräldraledigheten Jämställdhetspolitikens uppfattning om att föräldraförsäkringen bidrar till en jämställd arbetsdelning mellan könen, bygger på tan- ken om en konsekvenskedja i tre steg. Syftet med att ge män rätt till föräldraledighet är att män också ska ta ut den (steg 1), vilket i sin tur ska innebära att en mer jämställd arbets- och ansvarsför- delning etableras i familjen (steg 2) som ska bestå även efter det att 75I vad mån de förändringar som redovisas i detta avsnitt beror på förändringar i undersök- ningens metod, förändringar i människors tolkningar av sin tidsanvändning, förändringar i undersökningsgruppens sammansättning eller förändringar i faktiskt beteende diskuteras av SCB (2003c). 76SCB (2003c). Obetalt hemarbete och pappapolitik föräldrarna inte längre uppbär föräldrapenning (steg 3). Detta ska i sin tur innebära att kvinnor och män kan förvärvsarbeta i lika stor utsträckning. Utifrån dagens förhållanden brister det i samtliga tre steg. För det första tog män endast ut av föräldrapenningdagarna och ökningen är långsam. För det andra sträcker mödrar ut sin föräldraledighet längre , är lediga fler dagar än vad de tar ut i föräldrapenning. Män däremot är enbart föräldralediga lika många dagar som de tar ut i föräldrapenning. För det tredje: Trots att mäns uttag av föräldrapenningdagar har ökat från år , tyder SCB:s tidsanvändningsundersökning på att varken småbarnspappor eller män generellt har ökat sitt hemarbete i form av omsorg om egna barn och hushållsarbete . Dessutom arbetar av små- barnsmödrarna deltid, i jämförelse av småbarns- fäderna, enligt SCB:s Arbetskraftsundersökningar. Det vanligaste skälet som kvinnor uppger till deltidsarbete är att ta hand om barn, medan detta är ett mycket ovanligt skäl för deltidsarbete bland män.77 Vår bedömning är att arbetet för att öka mäns uttag av föräldra- ledighet i större utsträckning bör betona mäns ansvar som föräldrar och i mindre utsträckning formulera föräldraledigheten som ett fritt valt erbjudande för män. Kvotering är det styrmedel som påverkat mäns uttag av föräldraförsäkring mest och det är ett effektivt medel för att markera mäns ansvar.78 Erfarenheterna i , och av att kvotera en del av föräldraförsäk- ringen tyder på att ju större individuella rättigheter fäder får och ju mindre utrymme som ges till att överlämna dagar till modern, ju mer föräldraledighet tar män ut.79 Vår slutsats är att kvoteringen av föräldraförsäkringen bör öka och att målet är att försäkringen individualiseras.80 Vid sidan av ett ökat föräldraledighetsuttag, är det också önsk- värt att män tar föräldraledigt under längre sammanhängande peri- oder och under barnets levnad. 77Mot bakgrund av att det är vanligt att arbeta deltid även bland kvinnor utan barn () förefaller små barn inte vara den enskilt viktigaste förklaringen till kvinnors deltidsarbete. Men det är ändå tydligt att barn får olika effekter för kvinnor och män: barn drar kvinnor från arbetsmarknaden medan barn driver män till arbetsmarknaden. Se vidare i kapitlet om arbetsmarknad och arbetsliv. 78Klinth (2005). 79Nyberg (2004). 80För en mer ingående diskussion av och argument för en individualisering, se (2004a). Obetalt hemarbete och pappapolitik ansvarsfördelning etableras tidigt och lever ofta kvar, vilket är en bidragande orsak till kvinnors deltidsarbete. Ur ett jämställdhets- perspektiv är fäders föräldraledighet mer värdefull ju längre och tidigare under barnets liv som den tas ut. Mot bakgrund av detta drar vi slutsatsen att den stora flexibilitet som föräldraförsäkringen erbjuder i form av möjlighet till uttag fram till det att barnet fyller eller har gått ut första klass bör begränsas. Av samma anled- ning är det tveksamt om föräldraförsäkringen bör förlängas ytterli- gare. Den förlängda föräldraförsäkringen, den allt större flexibili- teten och mödrarnas möjlighet att ta ut nästan hela föräldraledig- heten, har bidragit till att ytterligare betona mäns frivillighet och kvinnors faktiska ansvar vad gäller barnavård. Detta har inneburit att längden på föräldraledigheten, och därmed bortavaron från arbetsmarknaden, har ökat mer för kvinnor än för män vilket i sin tur har lett till en inlåsningseffekt för kvinnor. Föräldraförsäk- ringen har inte bara möjliggjort och uppmuntrat kvinnor att för- värvsarbeta, den har också bidragit till att begränsa kvinnors för- värvsarbete, att befästa eller förstärka en skev fördelning av det obetalda hemarbetet och kvinnors sämre villkor i arbetslivet.81 Om en ökad kvotering införs tillsammans med en förlängning av föräldraförsäkringen riskerar detta att motverka effekten av kvoter- ingen. Den markering av mäns ansvar och det incitament för män att öka sitt uttag som en kvotering innebär kan motverkas, genom att förlängningen gör det möjligt för män att inte öka sitt uttag utan att det får några konsekvenser. Både modern och fadern kan fortsätta att ta ut lika mycket respektive lite som förut, vilket innebär att den utökade kvoteringen brinner inne. Mäns uttag av föräldrapenning är intimt förknippat med kvin- nors villkor i arbetslivet. Detta samband har inte uppmärksammats tillräckligt. Vi menar att ett effektivt sätt att öka mäns andel av föräldraledigheten troligen är att förbättra kvinnors villkor i arbetslivet vad gäller lön, anställningsformer och arbetsmiljö. I jäm- förelse med TCO och är mäns uttag lägst och kvinnors arbetsvillkor sämst inom LO-kollektivet.82 Utifrån den grundläg- gande tanken om dubbel emancipation bör frågan ställas vad det är för arbetsliv som kvinnor ska frigöras till. Frågan kan skärpas ytterligare genom en undran om vilket arbetsliv som kvinnor ska vilja frigöras till. Problemet med hur män kan fås att öka sina insatser med hem och barn kan inte lösas utan att kvinnors villkor i (2005), (2004a). 82Fransson & Wennemo (2004b) LO (2003). Obetalt hemarbete och pappapolitik Här krävs en dubbel strategi: föräldraförsäk- ringen måste förändras som kvinnors arbetsliv måste förbättras.83 8.4Utvecklingen av vårdnad, boende och umgänge har successivt förändrats med det uttalade syftet att minska konflikter mellan föräldrar och upp- muntra överenskommelser om barnens vårdnad, boende och umgänge efter föräldrarnas skilsmässa eller separation.84 Gemensam vårdnad har i allt större utsträckning framhållits som den bästa formen av vårdnad om barn. Enligt lagstiftningen kan gemensam vårdnad fortsätta efter en skilsmässa om föräldrarna är överens om det. Men enligt förändringarna som infördes i Föräldra- balken 1991 ska domstolar välja gemensam vårdnad om ingen av föräldrarna motsätter sig det.85 Sedan förändringarna i Föräldra- balken 1998 har domstolen möjlighet att besluta om gemensam vårdnad även om en förälder motsätter sig det, under förutsättning att gemensam vårdnad är bäst för barnet. Detta gäller även umgänge och boende. Lagstiftarens strävan var att föra bort vård- nadsfrågorna från domstolarna och att få en ökad användning av gemensam vårdnad. Propositionen betonade starkt att gemensam vårdnad är för barnets bästa och att gemensam vårdnad är viktig för att skapa goda relationer mellan föräldrar och barn.86 Enligt gällande rätt får föräldrar som är gifta med varandra när barnet föds automatiskt gemensam vårdnad. Om föräldrarna skiljer sig fortsätter den gemensamma vårdnaden. Om föräldrarna inte är gifta med varandra får modern automatiskt ensam vårdnad, men gemensam vårdnad kan ordnas genom en gemensam skriftlig anmälan i samband med eller efter faderskapsbekräftelsen. Är föräldrarna vid en eventuell separation överens om hur vårdnad, boende och umgänge ska lösas kan de skriva ett avtal som god- känns av kommunens socialnämnd. Om de inte kan komma över- ens finns möjlighet till samarbetssamtal och, i sista hand, domstols- avgörande. Domstol kan döma mot den ena förälderns vilja i frågor LO:s ordförande i (2004b). 84Eriksson (2003a). 85Nordborg (1997). 1997/98:7, . 1997/98:LU12. Obetalt hemarbete och pappapolitik som gäller vårdnad, boende och umgänge förutsatt att det är barnets bästa som ligger till grund domstolens beslut.87 Den juridiska vårdnaden reglerar inte vilken förälder barnet bor hos eller hur mycket umgänge barnet har med var och en av föräld- rarna. De flesta separerade föräldrar har gemensam vårdnad. Men detta innebär ändå att de flesta barn till största delen bor hos modern och att det följaktligen är hon som står för det mesta av den tid och det arbete, men också den möjlighet till nära relation, som vardagslivet med barn innebär. konstaterar att gemensam vårdnad i praktiken betyder att mödrarna har ansvaret för den dagliga omvårdnaden om barnen, men att fäderna har samma rätt som mödrarna att fatta beslut som rör barnen oavsett hur mycket eller lite tid de tillbringar med dem.88 Lagstiftningen om vårdnad, boende och umgänge är köns- neutralt formulerad, trots den bakomliggande jämställdhets- agendan. I mötet med en verklighet som inte är könsneutral, utan där mödrar tar mer omsorgsansvar än fäder, blir konsekvenserna problematiska. I praktiken delar inte mödrar och fäder omsorgs- ansvaret i lika hög utsträckning som de delar bestämmanderätten.89 Reformarbetet som gäller vårdnad, boende och umgänge har foku- serat på att överföra hälften av den juridiska vårdnaden om barnen från den ena föräldern till den andra och inte på att den vardagliga omsorgen ska delas. Detta innebär att det i flera avseenden är osäkert vad gemensam vårdnad innebär i praktiken.90 I förarbetena till lagstiftningen menar regeringen att en förälder kan vara olämplig som vårdnadshavare om den har gjort sig skyldig till våld mot barnet eller mot den andra föräldern, eller om kon- flikten mellan föräldrarna är så svår och djup att det är omöjligt för dem att samarbeta i frågor som rör barnet. Men övergrepp inom familjen bör inte alltid utesluta gemensam vårdnad, detta måste prövas i varje enskilt fall. Motsvarande resonemang förs i förarbe- tena även när det gäller boende och umgänge. Domstolen kan vid behov besluta om villkor för umgänget för att det ska fungera väl, t.ex. att en kontaktperson ska närvara eller att umgänget bara får ske på en viss plats. I förarbetena betonas att det är viktigt för ett barn att ha nära och goda relationer till båda föräldrarna, men sam- tidigt får barnet inte fara illa i kontakt med umgängesföräldern. 87Justitiedepartementet (1999). 88Eriksson (2003a). 90Schiratzki (1997) refererad i (2003a). Obetalt hemarbete och pappapolitik behöver inte vara ställt utom allt rimligt tvivel att förhållandena kommer att vara sådana att barnet far illa för att det ska inverka på beslutet om umgänge. Det räcker med konkreta omständigheter som talar för att det finns en risk. 91 Men fall där gemensam vårdnad och obevakat umgänge inte kan anses vara för barn bästa har diskuterats i mycket begränsad omfattning. Dessa luckor och oklarheter i förarbetena innebär att rättspraxis spelar stor roll.92 Enligt Föräldrabalken93 har vårdnadshavaren både rätt och skyl- dighet att bestämma i frågor som rör barnets personliga angelägen- heter. Vid gemensam vårdnad får inte den ena vårdnadshavaren fatta beslut som är av ingripande betydelse för barnets framtid, om inte barnets bästa uppenbarligen kräver det. Det gäller t.ex. beslut om barnets skolgång och bosättning, ingripande åtgärder inom hälso- och sjukvård och utfärdande av pass. Kommittén mot barn- misshandel har uppmärksammat att lagstiftningen om gemensam vårdnad fått konsekvenser när det gäller barns möjligheter att få psykiatrisk vård och behandling efter att ha blivit utsatta för miss- handel eller annat övergrepp i hemmet. Enligt kommittén avvisas dessa barn inte sällan från barn- och ungdomspsykiatrin om den vårdnadshavare som misstänks ha gjort sig skyldig till övergreppet inte ger sitt tillstånd till behandling. 94 I ett fall som prövades av () hade det i remissen till Barn- och ungdomspsykiatrin angetts att misstanke förelåg om kvinnomiss- handel, barnmisshandel och sexuella övergrepp. Det var barnets far som misstänktes för misshandeln. JO menade att personalen borde ha kontaktat pappan för att ta reda på hans inställning till planerade insatser, något som inte hade gjorts.95 Vårdnad, boende och umgänge i siffror I finns drygt en miljon barnfamiljer, dvs. familjer med hemmaboende barn . Två tredjedelar av alla barn- familjer är traditionella kärnfamiljer, där barnen bor med båda sina 91Samtliga förarbeten i detta stycke enligt underlag års vårdnadskommitté (2005): Prop. 1992/93:139, . LU22, Rskr. 259, Prop. 1997/98:7, . LU12, Rskr. 229-230, Prop. 1990/91:8, . 2001/02:LU09, Rskr. 92Eriksson (2001b). 93Innebörden av och övrigt i detta stycke bygger på underlag års vårdnadskommitté. 94SOU 2001:72 s. 269. Vi har inte funnit mer exakta uppgifter än inte sällan i denna källa. 95JO:s ämbetsberättelse 2003/04 refererad i underlag års vårdnadskommitté (2005). Obetalt hemarbete och pappapolitik biologiska föräldrar eller adoptivföräldrar. 96 Även om separationer mellan föräldrar har blivit allt vanligare sedan efterkrigstiden97, har utvecklingen vänt och separationerna har minskat.98 var nästan 50 000 barn med om att deras föräldrar separerade. Separationer är mycket vanligare mellan föräldrar som är sambor än mellan gifta föräldrar. Av nästan två miljoner barn bor med båda sina biologiska föräldrar eller adoptivföräldrar (se figur 8.1 nedan). av barnen bor i en ombildad familj, dvs.styvfamilj, som består av mamman eller pappan och en ny partner. Det är fyra gånger så vanligt att styvfamiljen består av mamman och hennes nya partner än pappan och hans nya partner. av barnen bor med en ensamstående mamma och med en ensam- stående pappa. Dessa uppgifter utgår från folkbokföringen.99 96SCB (2004), siffrorna gäller 2003. 97SCB (2003b). 981998 fick årlig och jämförbar barnstatistik och har separationerna minskat. Publicerade uppgifter finns och då separerade föräldrarna till av alla barn. var av alla barn med om att föräldrarna separerade. SCB (2004). 99Folkbokföringen avspeglar inte alltid det verkliga boendet. Utifrån urvalsundersökningar drar SCB slutsatsen att folkbokföringen överskattar andelen ensamstående föräldrar och underskattar andelen ombildade familjer. Enligt urvalsundersökningar utgör andelen om- bildade familjer av alla barnfamiljer och knappt hälften av dessa (de med gemen- samma barn) identifieras i folkbokföringen som ombildade familjer, resterande som ensam- stående föräldrar (SCB 2004). Obetalt hemarbete och pappapolitik Figur 8.1 Barn i åldern boende i olika familjetyper 2003 enligt folk- bokföringen. Bor i "styvfamilj" Bor med båda föräldrar Källa: Demografiska rapporter 2004:3, SCB. Barn till separerade föräldrar kan, trots att de är folkbokförda hos modern, bo växelvis lika mycket hos båda föräldrarna. Barn kan också umgås mycket med och bo delvis hos fadern utan att det räknas som växelvis boende. Ur statistiken kan vi utläsa två föränd- ringar som tyder på att pappors kontakt med och ansvar för sina barn efter separation har ökat: barn träffar sina umgängesföräldrar mer och barn bor i större utsträckning hos sina pappor. (Den förälder som barnet bor hos efter föräldrarnas sepa- ration kallas för boendeförälder och den andra föräldern för umgängesförälder. Detta är olämpliga benämningar vid växelvis boende, men i brist på bättre använder vi oss av dem.) Tabell 8.2 nedan visar att umgängesföräldrars kontakt med sina barn har ökat . Andelen barn bor växelvis lika mycket hos båda föräldrarna har ökat kraftigt, som andelen barn som träffar umgängesföräldern mycket sällan eller inte alls har minskat. Denna statistik är inte uppdelad efter umgängesförälderns kön, men även om boendeföräldern i de allra flesta fall är mammor så har det blivit något vanligare att pappor är boendeföräldrar . var det mer än fem Obetalt hemarbete och pappapolitik gånger så vanligt att mammor var boendeföräldrar än pappor.