sou · GTB315d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Likaså skall anhöriga till varaktigt bosatta kunna få ställning som var- aktigt bosatt trots att de inte har permanent uppehållstillstånd utan uppehållstillstånd enligt 3 kap. 5 b § UtlF. För att få ställning som varaktigt bosatt skall den sökande oavbrutet ha vistats i under före inlämnandet av ansökan samt ha haft 1.uppehållstillstånd för bosättning, 2.annat uppehållstillstånd syftande till bosättning, 3.ställning som varaktigt bosatt i EU-stat och uppehållstillstånd i , eller 4.uppehållstillstånd i såsom anhörig till person med ställning som varaktigt bosatt i annan EU-stat. Vid beräkningen av vistelsens längd får vistelse i av uteslu- tande tillfälliga skäl eller för studier inte beaktas. Bortovaro än i följd och inte mer än sammanlagt skall inte betraktas som avbrott i vistelsen. Paragrafen reglerar vistelsevillkoret. Innehållet i bestämmelsen bygger på artikel 4 i direktivet om varaktigt bosatta och behandlas i avsnitt 8.2. Bestämmelsen innebär att den sökande dels måste ha bott i landet under , dels antingen haft ett uppehållstillstånd för bosättning eller ett uppehållstillstånd enligt 3 kap. 5 a eller 5 b §§ UtlF. Vid uppskjuten invandringsprövning för s.k. snabbanknytningar får den anhörige ett tidsbegränsat uppehålls- tillstånd men det kan ändå vara fråga om ett uppehållstillstånd syf- tande till bosättning. Om de därefter får ett permanent uppehållstill- stånd kan de senare – när de varit bosatta i – till- godoräkna hela sin vistelse i . För att få ställning som varaktigt bosatt i skall sökanden visa att hans eller hennes försörjning är tryggad. Villkoret skall anses uppfyllt om det finns tillgång till stabila och regelbundna försörjningsmedel så att sökanden eller sökandens familjemedlemmar inte behöver ta i an- språk behovsprövat ekonomiskt stöd av allmänna medel för att tillgodose grundläggande behov för livsuppehället och bostadskostnaden. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om kravet på försörjningsförmågan. Frågorna om försörjningsförmåga för tredjelandsmedborgare som önskar få ställning som varaktigt bosatt behandlas i avsnitt 8.7. I 3 kap. 3 § utlänningsförordningen framgår att det är Migrations- verket som meddelar föreskrifterna om försörjningsförmågan. För att få ställning som varaktigt bosatt får den sökande inte utgöra ett hot mot allmän ordning eller säkerhet. Frågor om allmän ordning och säkerhet behandlas i avsnitt 8.4. Det blir här en fråga om att göra en bedömning i varje enskilt fall och därvid att beakta att begreppet allmän ordning och säkerhet har en i EG-rätten närmare fastslagen betydelse. Begreppet allmän ordning och säkerhet föreslås även ersätta det i tidigare använda be- greppet hederlig vandel, se förslaget till 2 kap. 4 c §. För den som fått ställning som varaktigt bosatt i skall ett EG- uppehållstillstånd utfärdas. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, får meddela närmare föreskrifter om EG-uppehållstillstånd. EG-uppehållstillståndet är ett bevis på att personen har ställning som varaktigt bosatt. Som utvecklats i avsnitt 8.2 kommer en tredje- landsmedborgare att ha både detta EG-uppehållstillstånd och sitt ursprungliga, permanenta, uppehållstillstånd parallellt så länge villko- ren för de båda är uppfyllda. Ställning som varaktigt bosatt i skall återkallas om den varaktigt bosatte medvetet har lämnat oriktiga uppgifter som varit av betydelse för att få ställningen eller medvetet förtigit omständigheter av sådan bety- delse, utvisats ur riket, utgör ett hot mot allmän ordning, vistas utanför Europeiska gemenskapens territorium i följd, vistas utanför territorium , eller får ställning som varaktigt bosatt i annat land. Paragrafen reglerar villkoren för återkallelse av ställning som varaktigt bosatt. Den bygger på artikel 9 i direktivet. Frågor kring återkallelse behandlas i kap. 10. Den som förlorat sin ställning som varaktigt bosatt på grund av borto- varo kan återfå den efter ansökan utan att uppfylla vistelsekraven i 3 § om han eller hon uppfyller kraven för att få uppehållstillstånd för bo- sättning och om villkoren i 4 och 5 §§ är uppfyllda. Frågan om ett förenklat förfarande behandlas i avsnitt 10.2.4. Om en person förlorat sin ställning som varaktigt bosatt på grund av att han eller hon har vistats utanför Europeiska gemenskapens territorium eller utanför territorium i mer än ett, respektive ges i paragrafen en möjlighet att återfå ställningen utan att uppfylla vill- koret om att ha varit bosatt i landet . Som fram- hållits i avsnitt 10.2.4 så måste förutsättningarna för att få ett uppe- hållstillstånd i vara uppfyllda för att det skall bli aktuellt att åter ge personen ställning som varaktigt bosatt i . Med referensperson avses i 2 kap. 4 och 4 a §§ en tredjelandsmedborgare som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i eller har ställning som varaktigt bosatt i EU-stat och uppehållstillstånd i med en giltighetstid eller är anhörig till sådan person och har uppehållstillstånd här med sådan giltighetstid. Paragrafen är ny och definierar begreppet referensperson. Med referensperson avses för det första en tredjelandsmedborgare som är bosatt i med uppehållstillstånd för bosättning (permanent uppehållstillstånd) eller har beviljats sådant tillstånd. Dessutom om- fattar begreppet en tredjelandsmedborgare med ställning som varak- tigt bosatt i annan EU-stat och som enligt bestämmelserna i 3 kap. 5 a § UtlF beviljats uppehållstillstånd här i landet. För att en sådan person skall anses vara omfattad av begreppet referensperson måste tillståndet ha en minsta giltighetstid med välgrundade utsikter att det permanentas (jfr artikel 3.1 familjeåterföreningsdirektivet). Det innebär att när ett förnybart uppehållstillstånd beviljas t.ex. en arbetstagare eller egen företagare med ställning som varaktigt bo- satt i annan EU-stat, denne kan vara referensperson. Också anhöriga i en redan etablerad familj till en varaktigt bosatt i annan EU-stat, som beviljats uppehållstillstånd med en minsta giltighetstid enligt 3 kap. 5 b § UtlF, kan vara referensperson. Om den varaktigt bosatte eller en medlem ur en sådan persons redan etablerade familj i sin tur bildar familj först efter inresan till , skall nämligen inte be- stämmelserna i utlänningsförordningen om uppehållstillstånd tilläm- pas. I dessa fall gäller reglerna i utlänningslagen. Bl.a. kommer 2 kap. 4 § andra stycket UtlL som reglerar villkoren för uppehållstillstånd för medlemmar ur kärnfamiljen att bli tillämpliga. Bestämmelserna i 3 kap. 5 b § UtlF som reglerar villkoren för att en nära anhörig i en etablerad familj till en varaktigt bosatt i annan EU- stat skall få uppehållstillstånd i , täcker inte alla situationer av uppehållstillstånd för nära anhöriga. Möjligheterna för sambo till en varaktigt bosatt i annan EU-stat att få uppehållstillstånd här omfat- tas inte av nämnda bestämmelse i utlänningsförordningen. Även i dessa fall kommer den varaktigt bosatte att vara referensperson i ut- länningslagens mening vid en tillämpning av 2 kap. 4 § andra stycket UtlL. En tredjelandsmedborgare som enligt 1 a kap. 2 § har ställning som var- aktigt bosatt i och som på grund av bortovaro förlorat sitt uppe- hållstillstånd skall ges ett nytt uppehållstillstånd om han eller hon åter- vänder för att bosätta sig i . Paragrafen är ny och föranledd av det förhållandet att en person med ställning som varaktigt bosatt i , så länge det inte finns förut- sättningar för att återkalla ställningen, alltid skall ha rätt att uppe- hålla sig här. Utredningen har valt lösningen med parallella system där den varaktigt bosatte har kvar sitt ursprungliga uppehållstillstånd vid sidan om sin nya status och EG-uppehållstillstånd. Vid borto- varo kan dock det ursprungliga uppehållstillståndet gå förlorat och vid återkomsten är det då följdriktigt att åter bevilja ett nationellt uppehållstillstånd. I 1 kap. 1 a § och 2 a § detta kapitel finns bestämmelser om vad som avses med tredjelandsmedborgare och referensperson. I andra–fjärde styckena denna paragraf finns bestämmelser om uppehållstillstånd för tredjelandsmedborgare i vissa fall. Uppehållstillstånd skall ges till 1.en tredjelandsmedborgare som är gift med eller sambo till refe- renspersonen, 2.en tredjelandsmedborgare som är , ogift och som är barn till referenspersonen och referenspersonens make eller sambo eller till någon av dessa, eller 3.en ogift tredjelandsmedborgare som är och som avses bli adopterad av referenspersonen och referenspersonens make gemen- samt eller någon av dessa eller av referenspersonens sambo och adop- tionsbeslutet avses komma att meddelas av svensk domstol. Uppehålls- tillstånd som meddelas enligt 1 och 2 skall ha en giltighetstid . a)är gift med eller sambo till referenspersonen utan att makarna eller samborna stadigvarande sammanbott utomlands, eller b)har för avsikt att ingå äktenskap eller inleda ett samboförhållande med referenspersonen skall, om förhållandet framstår som seriöst och särskilda skäl inte talar mot att bevilja tillstånd, ett tidsbegränsat uppehållstillstånd med en giltig- hetstid ges vid första beslutstillfället. Ett uppehållstill- stånd av samma omfattning skall ges till sökandens barn vid en prövning enligt 4 b § första stycket. 4 h § skall ha motsvarande tillämpning med undantag av att ett tidsbegränsat uppehållstillstånd skall ha en giltighetstid . Uppehållstillstånd skall ges till tredjelandsmedborgare som är förälder till en referensperson som är flykting enligt 3 kap. 2 § eller annan skydds- behövande enligt 3 kap. 3 §, är , ogift och är utan medföl- jande vuxen. I första stycket erinras om definitionerna i 1 kap. 1 a § och 2 kap. 2 a § UtlL om vem som är tredjelandsmedborgare och referensperson. I första stycket anges också att i paragrafens andra till fjärde stycke regleras för vissa fall förutsättningarna för att tredjelandsmedborgare skall få uppehållstillstånd. Villkoren för uppehållstillstånd när tredje- landsmedborgare önskar familjeåterförening med annan anhörig tredjelandsmedborgare och för övriga fall av familjeåterförening reg- leras i 2 kap. 4 b § UtlL. Den nämnda bestämmelsen omfattar t.ex. villkoren för att anhöriga utanför kärnfamiljen skall få tillstånd. I andra stycket anges villkoren för att medlemmar ur kärnfamiljen skall få uppehållstillstånd och som innebär en rätt till familjeåterföre- ning för denna anhörigkategori. Det uppehållstillstånd som med- delas den anhörige kan vara permanent eller tidsbegränsat. begränsat tillstånd kan beviljas t.ex. om det råder tveksamhet om sökanden är ett hot mot allmän ordning eller säkerhet (se 2 kap. 4 e §). Innebörden av andra stycket 1 är att referenspersonens make (varmed även avses registrerad partner) eller sambo skall ha rätt till uppehållstillstånd. I andra stycket 2 föreskrivs villkoren för under- åriga, ogifta barns rätt till familjeåterförening. Rätten till uppehålls- tillstånd gäller dels för barn som är gemensamma till referensperso- nen och maken eller sambon, dels för barn som är barn endast till referenspersonen, maken eller sambon. Med barn avses även adoptiv- barn. I andra stycket 3 finns en regel om villkoren för att bevilja uppehållstillstånd till underåriga barn som avses bli adopterade. Be- stämmelsen har sitt ursprung i nuvarande lydelse av 2 kap. 4 § första stycket 2 a UtlL som omfattar både barn som redan adopterats och som avses bli adopterade. Den nya bestämmelsen i andra stycket 2 omfattar både biologiska som adopterade barn. Av lagtekniska skäl har villkoren om uppehållstillstånd för underåriga, ogifta barn som är tredjelandsmedborgare och som avses bli adopterade reglerats i andra stycket 3. I 2 kap. 4 b § första stycket 2 a § UtlL finns mot- svarande bestämmelse för övriga fall. I sista meningen i andra stycket föreskrivs att när uppehållstill- stånd beviljas make, sambo eller underåriga barn, tillståndet måste ha en giltighet . Om ett tidsbegränsat uppehållstillstånd meddelats kan det alltid förnyas efter en ny prövning. (Kravet följer av artikel 13.2 familjeåterföreningsdirektivet). Att särskilda bestämmelser i fortsättningen också skall gälla för uppehållstillstånd till tredjelandsmedborgare i de s.k. snabbanknyt- ningsfallen framgår av avsnitt 8.1.2. Avgränsningen av den kategori av makar eller sambor som omfattas av tredje stycket och villkoren för uppehållstillstånd där, är desamma som gäller enligt 2 kap. 4 § andra stycket 1 UtlL (med utredningens förslag 2 kap. 4 b § andra stycket 1). Uppskjuten invandringsprövning skall gälla. För denna kategori, som alltså är gifta eller sambor, skall vid det första besluts- tillfället det tidsbegränsade tillståndet gälla . Det krävs enligt artikel 13.2 familjeåterföreningsdirektivet. Familjeåterförenings- direktivet omfattar visserligen inte uppehållstillstånd för tredjelands- medborgare som avser att ingå äktenskap eller inleda ett samboför- hållande (jfr 2 kap. 4 § andra stycket 2 UtlL i nuvarande lydelse och 2 kap. 4 b § andra stycket 2 förslaget). Av lagtekniska skäl regleras även denna situation beträffande tredjelandsmedborgare här. I tredje stycket föreskrivs också att samma bestämmelse kommer att gälla som för andra snabbanknytningsfall när det gäller förutsättningarna för medföljande barn till sökanden att få uppehållstillstånd. Hänvis- ningen till 2 kap. 4 h § UtlL innebär att det vid andra beslutstillfället kan beviljas ett förnyat tidsbegränsat tillstånd eller permanent uppe- hållstillstånd. Ett tidsbegränsat tillstånd måste emellertid även detta gälla . Skälen för att förmånligare villkor skall gälla i vissa situationer för att en referensperson som har flyktingstatus enligt 3 kap. 2 § UtlL eller är skyddsbehövande av annat skäl enligt 3 kap. 3 § UtlL skall få åter- förenas med sin familj behandlas i avsnitt 8.1.5. Dessa personer brukar i regel beviljas permanent uppehållstillstånd och faller därmed under definitionen av begreppet referensperson enligt 2 kap. 2 a § UtlL. Bestämmelsen i fjärde stycket är ett uttryck för att förmånligare villkor i vissa fall skall gälla vid familjeåterförening. Den innebär att ett underårigt, ogift flyktingbarn eller sådant barn som har skydds- behov av annat skäl och är utan medföljande vuxen, har en ovillkor- lig rätt till återförening med sina föräldrar. Bestämmelsen tar sikte på både barn som rest in själva utan vuxen och barn som efter inresan förlorat anknytningen till sådan vuxen. Definitionen stämmer över- ens med artikel 2 f) familjeåterföreningsdirektivet. Bestämmelsen innebär en särreglering i förhållande till 2 kap. 4 b § första stycket 3–4. I denna anges bl.a. villkoren för att ge föräldrar uppehållstill- stånd på grund av anknytning. Uppehållstillstånd får vägras i de fall som avses i 4 § om 1.makarna eller samborna i det fall som avses i 4 § andra stycket 1 inte lever tillsammans eller inte har sådan avsikt, 2.referenspersonen också är gift med eller sambo till annan och sam- manlever med den personen i eller sökanden är gift med eller sambo till annan i de fall som avses i 4 § andra stycket 1 och tredje stycket, 3.referenspersonen eller maken eller sambon är i de fall som avses i 4 § andra stycket 1 eller tredje stycket, 4.oriktiga uppgifter medvetet lämnats eller omständigheter medvetet förtigits som är av betydelse för att få uppehållstillståndet, eller 5.ett äktenskap ingåtts eller ett samboförhållande inletts eller en adoption vidtagits uteslutande i syftet att ge tredjelandsmedborgaren rätt till uppehållstillstånd. I 4 c § finns bestämmelser om att uppehållstillstånd får vägras om tredjelandsmedborgaren utgör ett hot mot allmän ordning eller säkerhet. Rätten till familjeåterförening för kärnfamiljen är utformad som en skyldighet enligt 4 § andra stycket. Skyldigheten att bevilja åter- förening för föräldrar till underåriga ensamkommande flyktingbarn eller barn med annat skyddsbehov regleras i 4 § fjärde stycket. De situationer som kan grunda rätt till avslag på en ansökan om uppe- hållstillstånd för familjeåterförening måste därför framgå i en särskild bestämmelse. Undantagssituationerna kommenteras i avsnitt 8.1.4. Punkten 1 hänför sig till huvudregeln i 4 § andra stycket 1 och är en kodifiering av nuvarande praxis. Den innebär att även om makar for- mellt är gifta behöver inte detta i sig grunda rätt till uppehållstillstånd för en make om makarna inte lever tillsammans. För personer som varit sammanboende men ett sådant för- hållande inte längre existerar skall gälla samma sak. Bestämmelsen tar också sikte på att makar eller sambor visserligen har sammanlevt men någon sådan avsikt inte finns för tiden efter uppehållstillståndet. Be- stämmelsen omfattar inte de s.k. snabbanknytningarna i tredje stycket. Genom den seriositetsprövning som där sker prövas nämligen frågan om särlevnad. Denna undantagsbestämmelse hänför sig till familjeåterförening för make eller sambo både i 4 § andra stycket 1 och tredje stycket och tar sikte på polygama förhållanden. Uppehållstillstånd skall i princip alltid vägras en ytterligare make för det fall referenspersonen redan är gift och sammanbor med den maken i . gälla om en sambo till referenspersonen i den nämnda situa- tionen önskar få uppehållstillstånd. Punkten 2 omfattar även det fall referenspersonen redan sammanbor med annan person här i landet, dock utan att vara gift med denne eller denna, och en make eller annan sambo ansöker om uppehållstillstånd för familjeåterförening. Punkten 2 täcker också den situationen att den sökande partnern redan är gift eller sambo med annan. I enlighet med rådande praxis ger detta en möjlighet att avslå en ansökan om uppehållstillstånd bl.a. om sökanden redan lever tillsammans med annan partner utom- lands. Syftet med denna punkt är att motverka att uppehållstillstånd ges till en make eller sambo där antingen denne eller denna eller refe- renspersonen är , så att äktenskap eller samboförhållan- den mellan underåriga inte främjas. Den omfattar både situationen i 4 § andra stycket 1 och tredje stycket. Punkt 4 och 5 Punkten 4 kan bli tillämplig i alla fall av tillståndsprövning efter an- sökan om familjeåterförening som avses i 4 §. Enligt punkten 4 får uppehållstillstånd vägras om bl.a. sökanden lämnat oriktiga uppgifter eller vilselett på annat sätt inför tillståndsbeslutet. Punkten 5, som ger möjlighet att avslå en ansökan i fall av sken- förhållanden, tar sikte på tillståndsprövningen i 4 § andra stycket 1–2. Motiven till bestämmelserna behandlas i avsnitt 8.1.4. I paragrafens andra stycke görs en hänvisning till 2 kap. 4 c § UtlL, som också innehåller villkor för när uppehållstillstånd får vägras. Uppehållstillstånd får i andra fall än som avses i 4 § andra och fjärde styckena ges till 1. en utlänning som är gift med eller sambo till någon som är bo- satt i eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här, om makarna eller samborna stadigvarande sammanbott utomlands, 2. en utlänning som är och ogift och som är eller har varit hemmavarande barn till någon som är bosatt i eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här, 2 a. en utlänning som är och ogift och som adopte- rats eller som avses bli adopterad av någon som för adoptionsbeslutet var och som är bosatt i eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här, om utlänningen inte omfattas av 2 och om adoptionsbeslutet –har meddelats eller avses komma att meddelas av svensk dom- stol, –gäller i enligt lagen (1971:796) om internationella rätts- förhållanden rörande adoption, eller –gäller i enligt lagen (1997:191) med anledning av tillträde till om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner, 3. en utlänning som på något annat sätt än som avses i 1–2 a är nära anhörig till någon som är bosatt i eller som har be- viljats uppehållstillstånd för bosättning här och som ingått i samma hushåll som den personen, 4. en utlänning som annars har särskild anknytning till , 5. en utlänning som av humanitära skäl bör få bosätta sig i , 6. en utlänning som har fått arbetstillstånd eller som har sin för- sörjning ordnad på något annat sätt, och 7. en utlänning som önskar vistas här i landet för studier eller besök. Uppehållstillstånd får i andra fall än som avses i 4 § tredje stycket också ges till en utlänning som 1. är gift med eller sambo till någon som är bosatt i eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här, utan att makarna eller samborna stadigvarande sammanbott utomlands, eller 2. har för avsikt att ingå äktenskap eller inleda ett samboförhål- lande med en person som är bosatt i eller som har fått uppe- hållstillstånd för bosättning här, om förhållandet framstår som seriöst och särskilda skäl inte talar mot att tillstånd ges. När en ansökan om uppehållstillstånd grundas på ett beslut om adoption som har meddelats av svensk domstol, skall den anknytning som har uppkommit genom beslutet godtas i ärendet om uppehålls- tillstånd. Bestämmelsen i 2 kap. 4 och 4 a §§ UtlL är en specialreglering för när tredjelandsmedborgare, som är anhöriga i en tredjelandsmedborgares (referenspersonens) kärnfamilj, ansöker om uppehållstillstånd för familjeåterförening med referenspersonen. Alla andra fall (med undan- tag för de situationer som regleras för EES- medborgare, och varaktigt bosatta i annan EU-stat i 3 kap. 5 a och 5 b §§ UtlF) där någon ansöker om uppehållstillstånd skall fortfarande regleras genom de bestämmelser som finns i 2 kap. 4 § första och andra stycket UtlL (som i fortsättningen får beteckningen 2 kap. 4 b § första och andra stycket UtlL). Det innebär bl.a. om en tredjelandsmedborgare är annan nära anhörig än make, sambo eller underårigt barn – t.ex. förälder eller vuxet barn – till en härvarande tredjelandsmedborgare och den anhörige ansöker om uppehållstillstånd, 2 kap. 4 b § första stycket 3, alternativt 4, UtlL blir tillämplig vid prövningen av ansökan. 2 kap. 4 b § andra stycket tar sikte på de s.k. snabba anknytningarna i de fall båda parter inte är tredjelandsmedborgare och därmed 2 kap. 4 § tredje stycket blir tillämpligt. Andra stycket omfattar heller inte den situationen där den härvarande maken eller båda makarna är EES-medborgare eller Schweizare (se 3 kap. 5 b § UtlF). Uppehållstillstånd enligt detta kapitel får vägras om utlänningen utgör ett hot mot allmän ordning eller säkerhet Paragrafen ersätter sista stycket i nuvarande 2 kap. 4 § UtlL. Be- greppet kan förväntas föra en hederlig vandel har ersatts med det inom EG-rätten etablerade begreppet hot mot allmän ordning eller säkerhet. Frågan behandlas i avsnitt 8.4. Eftersom hänsynen till all- män ordning och säkerhet inte enbart skall beaktas vid prövningen enligt 2 kap. 4 § har bestämmelsens hänvisning härtill justerats till att omfatta alla fall av tillståndsgivning enligt 2 kap. UtlL. Beträffande EES-medborgare finns inget tydligt stadgande med denna innebörd . När det gäller utlänningar som ansöker om uppehållstillstånd enligt 2 a eller 3 kap. UtlL följer av 3 kap. 4 § att hänsyn till allmän ordning eller säkerhet skall beaktas på visst sätt. På ansökan av förundersökningsledaren får ett tidsbegränsat uppe- hållstillstånd ges en utlänning som vistas här, om det behövs för att förundersökning eller huvudförhandling i brottmål skall kunna ge- nomföras. Som en följd av införandet av nya bestämmelser har paragrafen fått ny numrering. Om det med hänsyn till allmän ordning eller säkerhet råder tveksam- het om uppehållstillstånd bör beviljas, får ett tidsbegränsat uppehålls- tillstånd ges. Begreppet allmän ordning eller säkerhet har ersatt det tidigare be- greppet utlänningens förväntade levnadssätt, jfr 4 c §. En ansökan om uppehållstillstånd kan enligt föreslagna 4 c § avslås av hänsyn till allmän ordning eller säkerhet. Detta står i överensstämmelse med artikel 6 familjeåterföreningsdirektivet. behandlad paragraf inne- bär en möjlighet att, i stället för avslag, meddela ett tidsbegränsat uppehållstillstånd.