sou · GTB393 · 2006-01-01 00:00:00 — Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ) ger ett från produktionen numera frikopplat stöd till de areella näringarna, omstrukturering av jordbruksnäringen och till generell landsbygdsutveckling. Fonden bidrar med , varav är stöd till jordbrukets strukturomvandling, miljö och landsbygdens utveckling. Fonden för fiskets utveckling (FFU) ger stöd till fiskerinäringens strukturering. Fonden bidrar med ca till åtgär- der i . 1 Förordning (1999:710) om valutakurs vid stöd från Nuläge – program, fonder och organisation Program och projekt som finansieras med medel från struktur- fonderna kräver nationell medfinansiering. Denna kan vara både offentlig och privat, beroende på projektens karaktär. Den natio- nella medfinansieringens andel av den totala finansieringen varierar mellan programmen. Privat finansiering utlöser inte något motsva- rande fondbelopp. Medel från strukturfonderna utbetalas på grundval av särskilda program.2 Dessa ska vara godkända av Europeiska kommissionen (Kommissionen) och beskriva mål och planerade insatser. Under innevarande period finns ett samlat programdokument (SPD) med ett programkomplement för varje mål och geografiskt område som programmets utvecklingstema berör. Mål 1 är inriktat på strukturell anpassning i regioner som släpar efter i utvecklingen. De två svenska Mål 1-programmen, Mål 1 Norra, omfattar och . Mål 1 Södra skogslänsregionen, avser hela och samt delar av , och . Program- men omfattar insatser i infrastruktur och näringsliv inklusive jord- bruks- och fiskenäringarnas strukturanpassning, arbetsmarknad, vissa åtgärder för landsbygdsutveckling, samisk utveckling samt natur- och kulturmiljö. Åtgärder kan finansieras av samtliga strukturfonder. Mål 2 ska stödja näringslivsutvecklingen i utsatta industri- och landsbygdsregioner. Det finns fyra svenska program av vilka tre berör delar av totalt elva län. Det fjärde programmet avser hela samt alla övriga bebodda öar utan fast landförbindelse, utom öarna längs . Programmen benämns Mål 2 Norra, Mål 2 Västra och Mål 2 Södra samt Mål 2 Öarna. Åtgär- derna finansieras huvudsakligen av ERUF. Växtkraft Mål 3 syftar till att förverkliga den europeiska syssel- sättningsstrategin genom att motverka arbetslöshet samt utveckla utbildnings- och arbetsmarknadspolitiska metoder. Mål 3 i berör hela landet, men inom Mål 1-regionerna programläggs åtgär- derna i Mål 1-programmen. Åtgärderna finansieras av ESF. I EU-systemet finns också fyra s.k. gemenskapsinitiativ med program för speciella samarbetsprojekt. Interreg III A-C omfattar nio program för inter- nationellt (interregionalt) samarbete över EU:s inre och yttre gränser. 2 Det förekommer olika benämningar, bl.a. strukturfondsprogram, målprogram, SPD. Nuläge – program, fonder och organisation tilldelas totalt ca via ERUF för dessa program. Leader+ avser att utveckla och öka möjligheterna till inkomster på landsbygden. Programmet kan, med undantag för de fyra nord- liga länen, omfatta all landsbygd inklusive bebodda öar utan fast landförbindelse. Det präglas av den s.k. Leader-metoden3. I finns tolv geografiskt spridda Leader-områden. EU-finansieringen sker via EUGFJ med totalt ca . Equal avser internationellt samarbete för att utveckla metoder för att motverka diskriminering, ojämlikheter och marginalisering på arbetsmarknaden. Det finansieras via ESF med ca . är ett program för ekonomisk och social förnyelse samt främjande av hållbar utveckling av problemfyllda storstads- miljöer. I finns ett program som berör . Det finansieras av ERUF med ca . Alla regioner inom EU kan arbeta med Innovativa åtgärder. Regionala program som finansieras av ERUF, utarbetas av flera län tillsammans4 och syftar till att stimulera och öka möjligheterna att pröva innovativa regionalpolitiska metoder och nya arbetssätt. Det övergripande målet är att minska skillnaderna mellan regionerna inom områdena innovation, forskning och teknisk utveckling samt användning av ny informations- och kommunikationsteknik. Inno- vativa åtgärder finns på motsvarande sätt inom ESF under temat innovativa strategier för att hantera förändringar.5 Den gemensamma jordbrukspolitiken (Common Agricultural Policy, CAP) inom EU omfattar framför allt ett från produktionen frikopplat stöd som /2005 benämns gårdsstöd. Stödet fördelas utan nationell medfinansiering. Åtgärder för landsbygdsutveckling, t.ex. för att stärka jordbruks- företagens konkurrensförmåga och diversifiering, miljöåtgärder, allmän landsbygdsutveckling samt kompetensutveckling, genom- förs delvis inom Mål 1-programmen i norra samt i det nationella landsbygdsprogrammet, LBU, som omfattar hela landet. Målet är att åtgärderna ska bidra till en ekologisk, ekonomisk och socialt hållbar utveckling av landsbygden. Stöden ges framför allt 3 Lokala aktionsgrupper (LAG - trepartnerskap som fattar egna projektbeslut), lokalt perspektiv, prioritering av innovativa insatser som kan användas brett, nätverk för erfarenhetsutbyte. 4På NUTS 2-nivå, se vidare under 2.2 m.m. 5Enligt artikel 6 i förordningen för ESF. Nuläge – program, fonder och organisation till jordbrukare men i begränsad omfattning även till livsmedels- förädlande företag, skogsbrukare och andra aktörer. Åtgärderna finansieras med mellan av EUGFJ och med- finansieras nationellt. Inom EU finns en gemensam fiskeripolitik, vari bl.a. ingår struk- turåtgärder finansierade från FFU. Inom Mål 1-området ingår sektorns strukturåtgärder i Mål 1-programmen. Det är svårt att få fram likalydande uppgifter om hur stora belopp som går till strukturfondsfinansierade projekt. Ändå är det viktiga att kunna bilda sig en uppfattning om storleksordningen av medlen. Vissa skillnader beror på att olika valutakurser används vid omräkningen från euro till svenska kronor. Belopp som avser nationell medfinansiering är ofta svåra att uppskatta. I den senaste budgetpropositionen anges sammanfattningsvis att för - 2006 har tilldelats ca från fonderna och att programmen totalt omfattar ca inklusive nationell offentlig och privat medfinansiering.6 Våra uppgifter kommer från förvaltningen av var och en av de enskilda fonderna och programmen. Vår sammanställning av dessa resulterar i summorna ca från strukturfonderna respektive inklusive medfinansiering. Fördelningen är följande. Tabell 1: Strukturfonder, finansiering av LBU från EUGFJ:s garantisektion och nationell medfinansiering (miljarder kronor, ca), - 2006 Jordbruksfonden, EUGFJ, (från garanti- och ut- Tabell 2 nedan visar hur stora medel som tillfaller de olika målom- rådena. 6 /2006:1, Utgiftsområde 19 Regional utveckling Nuläge – program, fonder och organisation Tabell 2: Målens finansiering (miljarder kronor, ca), - 2006 1,9 (+ 3,3 utanför statsbudgeten) + (medfin i flera länder) Nationella politiska program och finansieringskällor Den svenska arbetsmarknadspolitikens mål är bl.a. att effektivt matcha arbetssökande och arbetsgivare, främja sysselsättning och kompetens- utveckling för arbetslösa, underlätta för personer med svag ställning på arbetsmarknaden, motverka långtidsarbetslöshet, öka arbetsutbudet samt att bidra till ökad jämställdhet och mångfald i arbetslivet. Arbetsmarknadspolitiken är nationell men ska givetvis ligga i linje med den europeiska sysselsättningsstrategin. Inom statsbudgetens utgiftsområde 13, Arbetsmarknad, finns , förutom de ordinarie arbetsmarknadsmedlen, anslaget 22:6 på för finansiering av projekt inom ramen för ESF. Anslaget omfattar både fondmedel och medel för medfi- nansiering. beslutade om en ny regional utvecklings- politik med mål och strategier för tillväxt och utveckling i hela landet.7 Den regionala utvecklingspolitikens mål är väl fungerande och hållbara lokala arbetsmarknadsregioner med en god servicenivå i alla delar av landet. Alla län ska enligt förordning utarbeta regionala utvecklingspro- gram (RUP).8 De nu framtagna RUP har närmast fått karaktär av övergripande regionala strategidokument, även om programmen ser olika ut från län till län. RUP ska utgöra underlag för olika del- program som tillsammans ska bidra till att uppnå mål för länets samlade utveckling. Operativa delprogram är bl.a. regionala till- växtprogram (RTP), länstransportplaner, kommunala översiktspla- ner, kvalitetsnormer och regionala program för miljöarbetet. 2001/02:4, bet. 2001/02:NU4, rskr.2001/02:118 8SFS 2003:595 Förordning om regionalt utvecklingsarbete Nuläge – program, fonder och organisation Strukturfondsprogram och LBU kan i praktiken också ses som delprogram. I RTP finns en indikativ finansieringsplan med olika aktörer och finansieringskällor. Direkta statliga medel för genomförande av politiken finns inom statsbudgetens utgiftsområde 19, Regional utveckling. Till utgifts- området hör det s.k. länsanslaget, 33:1 Allmänna regionalpolitiska åtgärder. uppgår anslaget till ca . Medlen får användas till projekt som främjar den regionala utveck- lingen samt till regionalpolitiskt stöd enligt reglerna för detta. programlagt regionalt utvecklingsarbete, kapitalförsörjning för regional näringslivsutveckling, (se- lektiva regionala företagsstöd inom det nationella stöd- området: regionalt utvecklingsbidrag, landsbygdsstöd9, sysselsättningsbidrag, såddfinansiering) uppgår anslaget till ca . Fördel- ningen av medlen per län sker mot bakgrund av bl.a. behov av medfinansiering av , stödområdestillhörighet samt särskilda omställningsproblem och med särskilt beaktande av medfinansieringsbehovet av åtgärder inom ramen för de regio- nala tillväxtprogrammen. Till utgiftsområdet hör också anslaget 33:5 avseende utbetalningar från ERUF 2000-2006. Anslaget upp- går till ca . Strukturfondsprojekt inom de delar av länen som tillhör fondens målområden kan finasieras. Detta ska följa riktlinjerna i SPD för respektive målområde. beslutade att regeringen skulle driva en nationell storstadspolitik. 10 Två övergripande mål fastställdes, nämligen att ge storstadsregionerna goda förutsättningar för långsiktigt hållbar till- växt och därmed bidra till att nya arbetstillfällen skapas, såväl inom storstadsregionerna som i övriga delar av landet, samt att bryta den sociala, etniska och diskriminerande segregationen i storstads- regionerna och att verka för jämlika och jämställda levnadsvillkor för storstädernas invånare. anslog också till insatser i storstäderna. Totalt omfattas 24 kommundelar i , och och ytterligare fyra kommuner 9 Fr o m är namnen regionalt investeringsstöd resp. regionalt bidrag till företagsutveckling 1997/98:165, bet. 1998/99:AU2, rskr. Nuläge – program, fonder och organisation i storstadsregionerna.11 Lokala utvecklingsavtal träffas mellan staten och kommunerna. Avtalen beskriver ansvarsfördelningen mellan staten och kommunerna och omfattar bl.a. åtgärdsplaner, samver- kansavtal och program för utvärdering. Aktörer inom kommunerna förutsätts göra egna insatser som matchar de statliga åtagandena. är de särskilda ekonomiska resurserna i allt vä- sentligt ianspråktagna. Regeringen har aviserat att storstadspolitiken ska permanentas och konsolideras, dock utan att nya särskilda resurser har avsatts. Vid sidan av de politikområden som vi har berört ovan, har en rad sektorspolitiska områden och offentliga sektorsvisa program och anslag för finansiering också stor betydelse för den regionala utvecklingen. Närings-, utbildnings-, forsknings-, transport-, IT-, kultur- och miljöpolitik är de viktigaste av dessa områden tillsam- mans med politikområdena för de areella näringarna och lands- bygdsutveckling samt de s.k. horisontella politikområden för hållbarhet, integration och jämställdhet. I län och kommuner kan det också förekomma en mängd frivilliga program- och strategidokument vid sidan om de program som är obligatoriska enligt författning. Det kan t.ex. vara program för entreprenörskap och företagsutveckling, kulturprogram och länsplaner för vuxen- utbildning. Statliga eller kommunala sektorsanslag kan komma i fråga som källor till nationell medfinansiering av strukturfonds- projekt. Totalt finns ett trettiotal program för regional utveckling som finansieras av strukturfonderna. Inkluderas RUP och RTP uppgår programfloran till ca 70 strategier och program. Därtill kommer en stor mängd sektorsvisa program. Översikter över programkom- plexet finns i två tablåer i bilaga 2. 11 Berörda kommuner: , , , , , och Nuläge – program, fonder och organisation 2.2Förvaltningsorganisationens omfattning och uppgifter ansvarar för att samordna olika samhällsintressen på länsnivå. ska också samordna statliga myndigheters insatser i det regionala utvecklingsarbetet. Fram till utgången av 2010 pågår försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördel- ning i två av landets 21 län, nämligen län och Västra Göta- lands län. I nio av länen finns kommunala samverkansorgan (KSO), kommunalförbund som har övertagit vissa regionala utvecklings- uppgifter från länsstyrelsen.12 I dessa ingår länets samtliga kom- muner samt . KSO-länen och deltog tidigare i den försöksverksamhet som ännu pågår i och . Frågan om den framtida samhällsorganisatio- nen utreds av som ska avge förslag . Ansvaret för att leda regionalt utvecklingsarbete på länsplanet ligger hos i tio av de 21 länen. I och ligger det hos landstingen, och . För dessa landsting använder vi fortsättningsvis benämningen regionala självstyrelseorgan. I övriga nio län har ansvaret för vissa av de regionala utvecklingsuppgifterna överförts från till KSO. Beslut om den regionala utvecklingen fattas av de politiska församlingarna i länen med själv- styrelseorgan. Där disponerar man också av stats- budgetens anslag till regionalpolitiska åtgärder, det s.k. länsansla- get.13 I KSO-län delas anslaget mellan och i pro- portionerna . Undantag är i län samt som i den aktuella budgeten dispone- rar ca 90 respektive av länsanslaget. Den direkt ansva- riga politiska församling på regional nivå som finns i och samt saknas i övriga län, där KSO och länsstyrelser ansvarar för utvecklingsfrågorna. Flera statliga myndigheter har regional verksamhet med annan än länsvis organisation. Kommuner kan bilda formalisera samarbete mellan två eller flera kommuner inom samma eller olika län. Samarbete är mycket vanligt och avser oftast 12 i , , , , , , , och . 13 Uo 19 Regional utveckling, anslag 33:1 Allmänna regionalpolitiska åtgärder Nuläge – program, fonder och organisation verksamheter och tjänster som kommunerna är skyldiga att svara för. Lokala arbetsmarknadsregioner är en indelning av landet i ett åttiotal regioner, baserade på pendlingsmönster. Vidare har flertalet kommuner själva grupperat sig i större konstellationer för att bevaka EU-frågor. En sådan gruppering kan omfatta kommuner och landsting inom flera län. EU-medlemskapet har medfört ytterligare indelningar. Störst betydelse i förvaltningssammanhang har regionindelningen för strukturfondernas målprogram som delvis skär över läns- och kommungränser. EU:s s.k. NUTS-regioner14 är enheter för insamlingen av jämförbar statisk. I finns åtta NUTS 2- regioner, som är den regionnivå inom EU som är basen för EU:s regionalpolitik. Förvaltningen av strukturfonder och regional utvecklingspolitik Organisationen för att förvalta strukturfonderna i EU:s medlems- länder styrs av gemensamt antagna förordningar.15 Länderna har dock vissa möjligheter att forma organisationen enligt nationella regelverk, förutsättningar och önskemål. För varje strukturfondsprogram finns en organisation för genom- förandet. Normalt består den av en kommitté eller en delegation som beslutar om medfinansiering från strukturfonderna till projekt, en förvaltningsmyndighet samt en utbetalande myndighet. Till detta kommer en övervakningskommitté vars uppgift är att ansvara för uppföljning och utvärdering av programmet. Strukturfondsdelegationer, en delegation per program och målom- råde, är en del av förvaltningsmyndigheten och beslutar om finansi- ering från ERUF samt, inom Mål 1-området, även från övriga fonder för vissa åtgärder. Delegationens uppgifter regleras enligt instruktion till länsstyrelserna.16 Där anges vilka länsstyrelser som har förvaltningsansvar för strukturfonderna. Vid dessa länsstyrelser har inrättats strukturfondsdelegationer som prövar frågor om stöd från fonderna inom ramen för ett fastställt programdokument. Besluten ska vara enhälliga. Delegationerna sammanträder normalt . En delegation består av tretton ledamöter 14Nomenclature Unités Territoriales Statistiques – nomenklatur för territoriella enheter för statistik. 15Rådets förordning 1260/99 16Förordning (2002:864) med länsstyrelseinstruktion Nuläge – program, fonder och organisation med personliga ersättare. Ledamöterna, som utses av regeringen, representerar länsstyrelser, regionala självstyrelseorgan, länsarbets- nämnder, kommuner och landsting. Landshövdingen är ordförande. Förvaltningsmyndigheter och utbetalande myndigheter är inrättade av regeringen och finns för varje program och målområde. En prin- cip inom för strukturfonder är att hålla isär förvaltning som bl.a. innehåller beredning av projektansökningar, och utbetalning av fondmedel, som omfattar projektgranskande funktioner. Skälet är att granskningen av räkenskaper och underlag för rekvisition av fondmedel inte ska göras av samma handläggare som har hanterat projektansökan. Förvaltningsmyndigheterna förvaltar programmet och bedömer om projektverksamheten når uppsatta mål , föreslår och utarbetar ändringar i programkomplementet, handläg- ger projektärenden, är sekretariat åt strukturfondsdelegationen och ger underlag för uppföljning, utvärdering och registrering av eko- nomisk redovisning i uppföljningssystem. Länsstyrelserna i och är förvaltningsmyndigheter och utbetalande myndigheter för Mål 1-programmen. i är också förvaltningsmyndighet och utbetalande myndighet för ett Interreg-program och i för två Interreg-program. För Interreg-programmen finns s.k. styrkommittéer som ger utlåtanden om projektens lämplighet och finansiering. Länsstyrelserna i , och är förvaltningsmyndigheter och utbetalande myndigheter för Mål 2-programmen. i är också förvaltnings- myndighet och utbetalande myndighet för som berör . Svenska är beslutande myndighet och förvaltnings- myndighet för Växtkraft Mål 3 och Equal. AMS är utbetalande myndighet med enheter på åtta orter i landet. består av en central organisation samt tjugo regionkontor, indelade i sex för- valtningsområden. Rådet beslutar och betalar också ut medel som avser nationell medfinansiering till ESF. Förvaltningsområdena leds av en chef som utses av generaldirektören. Förvaltningschefen ansvarar bl.a. för förvaltnings- och programbudgeten samt för underlag för övervakning av de regionala planerna. Ansvaret för genomförandet och uppföljningen av de regionala planerna har delegerats till samordnare på regional nivå. Nuläge – program, fonder och organisation Till organisationsbilden hör också myndigheten som bereder samiska frågor. Dessa ingår som särskilda avsnitt i Mål 1-programmen. Ansökningar om projektmedel till Innovativa åtgärder går direkt till Kommissionen, som fattar beslut om bidrag från ERUF respektive ESF. I länen finns beredningssekretariat som kontaktpunkt för bl.a. projektägare. Sekretariaten utför vissa av de uppgifter som förvaltnings- och utbetalande myndigheter har. Det yttersta ansvaret ligger dock kvar hos förvaltningsmyndigheten och den utbetalande myndigheten. Sekretariaten finns hos de regionala självstyrelse- organen, KSO eller . regionkontor fyller motsvarande kontaktfunktion men har också annorlunda uppgifter än beredningssekretariaten, eftersom de tillhör förvaltnings- myndigheten – se nedan. Den utbetalande myndigheten tar emot rekvisitioner och bedöm- ningsunderlag och betalar ut strukturfondsmedlen till de slutliga stödmottagarna. Myndigheten svarar också för den finansiella kontrollen av projekt. Utbetalningsbeslutet rapporteras till STINS som är ett IT-baserat system för handläggarstöd avseende ERUF- finansierade projekt. Systemet gör det möjligt att registrera pro- jektens rekvisitioner samt hur projekten motsvarar olika indikato- rer för resultat och effekter. Systemet sköts av . Parallellt rapporteras data om Mål 1- och Mål 2-projekt till ekonomiadministrativa system. AMS och har var sitt system med motsvarande funktioner för ESF-finansierade projekt (och ). Andra system finns i förvaltningsmyndigheterna för Mål 1 och för LBU (resp. LBU-S). En särskild kontrollfunktion som är fristående från förvalt- ningsmyndighet och utbetalande myndighet, ska genomföra s.k. urvalskontroller av projekt.18 Inom Mål 1 och Mål 2 finns två sådana funktioner. Den ena är placerad i anslutning till i med ansvar för Mål 1 . Den andra är placerad i anslutning till i med ansvar för resterande Mål 1- och Mål 2-program. För urvalskontroller inom programmen för Mål 3 och Equal finns en särskild kontrollgrupp inom AMS. Kontrollgruppen är organi- satoriskt skild från de funktioner som åligger AMS som utbeta- lande myndighet. 17Sametinget är namn på både det samiska folkvalda parlamentet och myndigheten för samiska frågor. 18Enligt art. 10 i 438/2001 Nuläge – program, fonder och organisation I organisationen ingår vidare en övervakningskommitté (ÖK) per program och område (målprogrammen och gemenskapsinitiativens program), totalt 12 kommittéer i för de ERUF- och ESF- finansierade programmen. Kommittéerna ansvarar för övervakning och uppföljning (monitoring) av hur programmet som helhet genomförs. De ska däremot inte granska enskilda projekt. Sam- manfattningsvis är uppgifterna att bekräfta fysiska och finansiella indikatorer, granska och godkänna urvalskriterier, regelbundet utvärdera programgenomförandet, pröva resultaten från genomförandet och halvtidsutvärdering- ens rekommendationer, granska och godkänna årsrapporter och slutrapport samt beakta och godkänna alla förslag till programändringar. Underlag för bedömningen tas fram i samråd mellan förvaltnings- myndigheten och ÖK:s sekretariat. ÖK sammanträder normalt . Ledamöterna utses av regeringen och representerar olika myndigheter och organisationer. Representanter för Kom- missionen deltar som rådgivare vid ÖK:s möten. är sekreta- riat för ÖK för de sex Mål 1- och Mål 2-programmen, fyra Interreg III-program och . är sekretariat för ÖK till Växtkraft Mål 3-programmet och Equal. är en länk och samordnare mellan den regionala utveck- lingspolitiken och strukturfonderna. administrerar anslagen under utgiftsområde 19 Regional utvecklingspolitik, beslutar om regionalpolitiskt stöd och nationell statlig medfinansiering till strukturfonder. Myndigheten utvecklar former för samverkan mellan myndigheter och organisationer i systemet, upprättar informationsnätverk, utbildar personal i förvaltningsmyndigheter och ÖK och organiserar konferenser för erfarenhetsutbyte. Vidare har man i egenskap av sekretariat för ÖK uppgiften att upphandla utvärderingar av Mål 1- och Mål 2-programmen samt gemenskaps- initiativen. ska också lägesrapportera och sammanställa prognoser för programmen . har även till uppgift att utveckla metoder för RUP- och RTP-arbetet. Eftersom myndigheten också förvaltar viktiga delar av näringspolitiken, har man en viktig roll i den regionala utvecklingspolitiken. Nuläge – program, fonder och organisation är förvaltningsmyndighet för Leader+. Jord- bruksverket har det övergripande ansvaret för planering, administ- ration, genomförande och uppföljning av LBU-programmet. Läns- styrelsen har motsvarande ansvar för LBU på länsnivån. Fiskeriver- ket är förvaltande, beslutande och utbetalande myndighet för FFU. , de regionala självstyrelseorganen och KSO har ansvar för regional utveckling på länsplanet, t.ex. för samordningen av arbetet med RUP och RTP. I har utarbetat länets motsvarighet till RUP.19 I de län som helt eller delvis omfattas av det nationella stödområdet beslutar läns- styrelsen, de regionala självstyrelseorganen samt KSO i och om regionalpolitiskt motiverade bidrag och stöd till företag.