sou · GTB33 · 2006-01-01 00:00:00 — enligt 2 § tillhör en offentlig sam- samling och kyrkliga föremål som ling i en stat som ingår i EES och har ett särskilt skydd enligt det kyrkliga föremål som har ett sär- återkrävande landets lag, får dock skilt skydd enligt det åter- krävande landets lag, får dock olaglig när talan väcks, skall olaglig när talan väcks, skall 3Senaste lydelse 1994:1523. 4Senaste lydelse 1994:1523. Om ett kulturföremål skall återlämnas är den som innehar föremålet för egen räkning be- rättigad till skälig ersättning av den återkrävande staten, om inne- havaren visat vederbörlig omsorg och uppmärksamhet vid anskaf- fandet av föremålet och i fråga om hur föremålet förts bort från den återkrävande staten. Den som förvärvat föremålet genom arv, testamente eller gåva är berättigad till ersättning endast om den som föremålet förvärvats från skulle ha varit det. Ersättningen skall fastställas i målet om återlämnande av kultur- föremålet. Om ett kulturföremål skall återlämnas är den som innehar föremålet för egen räkning be- rättigad till skälig ersättning av den återkrävande staten, om inne- havaren visat vederbörlig omsorg och uppmärksamhet vid anskaf- fandet av föremålet och i fråga om hur föremålet förts bort från den återkrävande staten. Vad som sägs i första stycket gäller även den som innehar ett kulturföremål för annans räkning när föremålet skall återlämnas till en stat utanför EES som omfattas av Unidroitkonvention. Den som förvärvat föremålet genom arv, testamente, gåva eller bodelning är berättigad till ersätt- ning endast om den som före- målet förvärvats från skulle ha varit det. Ersättningen skall fastställas i målet om återlämnande av kultur- föremålet. Tingsrätten får på ansökan av den myndighet som regeringen bestämmer (den centrala myndig- heten) besluta att myndigheten får genomföra en undersökning hos någon för att söka efter ett visst kulturföremål som olagligt förts bort från en stat som anges i 1 §. Tillstånd får lämnas endast om 1. det finns särskild anledning Tingsrätten får på ansökan av den myndighet som regeringen bestämmer (den centrala myndig- heten) besluta att myndigheten får genomföra en undersökning hos någon för att söka efter ett visst kulturföremål som olagligt förts bort från en stat som anges i 1 § och ingår i EES. Tillstånd får lämnas endast om 1. det finns särskild anledning 5Senaste lydelse 1994:1523. 6Senaste lydelse 1994:1523. att anta att det sökta föremålet kan påträffas vid undersökningen, 2.den hos vilken undersök- ningen skall vidtas skäligen kan befaras undandra sig att lämna uppgift om han innehar före- målet, och 3.vikten av att åtgärden vidtas uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden inne- bär för den som berörs. Ansökan skall göras skriftligen. Om det skäligen kan befaras att föremålet kan komma att gömmas undan eller någon annan åtgärd vidtas för att hindra eller försvåra ett återlämnande, får beslut enligt första stycket med- delas utan att motparten bereds tillfälle att yttra sig över ansökan. Motparten behöver i så fall inte heller underrättas om rättens beslut innan undersökningen på- Beslutet gäller , om inte annat bestäms. att anta att det sökta föremålet kan påträffas vid undersökningen, 2.den hos vilken undersök- ningen skall vidtas skäligen kan befaras undandra sig att lämna uppgift om han innehar före- målet, och 3.vikten av att åtgärden vidtas uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden inne- bär för den som berörs. Ansökan skall göras skriftligen. Om det skäligen kan befaras att föremålet kan komma att gömmas undan eller någon annan åtgärd vidtas för att hindra eller försvåra ett återlämnande, får beslut enligt första stycket med- delas utan att motparten bereds tillfälle att yttra sig över ansökan. Motparten behöver i så fall inte heller underrättas om rättens beslut innan undersökningen på- Beslutet gäller , om inte annat bestäms. Kategorier som avses i 6 kap. Kategorier som avses i 6 kap. 2 § första stycket 2 2 § första stycket 2 är äldre än och som här- - utgrävningar och fynd på land - utgrävningar och fynd på land eller under vatten, eller under vatten, - arkeologiska fyndplatser, - arkeologiska fyndplatser, - arkeologiska samlingar. - arkeologiska samlingar. Föremål som utgör en inte- Föremål som utgör en inte- grerad del av söndertagna konst- grerad del av söndertagna konst- 7 Senaste lydelse 2002:1090. närliga, historiska eller religiösa minnesmärken som är äldre än 3.Tavlor och målningar, som inte tillhör kategori 3 a eller 4, som utförts helt för hand, på vilket underlag och i vilket mate- rial som helst. Akvareller, gouacher och pasteller som utförts helt för hand, på vilket underlag som helst. 4.Mosaiker, som inte tillhör kategorierna 1 och 2, som utförts helt för hand i vilket material som helst och teckningar som utförts helt för hand på vilket underlag och i vilket material som helst. 5.Originalgravyrer, tryck, silk- screentryck och litografier med deras respektive matriser och ori- ginalaffischer. 6.Originalskulpturer eller ori- ginalstatyer och kopior, fram- ställda enligt samma process som originalet och som inte tillhör kategori 1. 7.Fotografier, film och negativ av dessa. 8.Inkunabler och manuskript, inklusive kartor och partitur, en- staka eller i samlingar. 9.Böcker som är äldre än , enstaka eller i samlingar. 10.Tryckta kartor äldre än 11.Arkiv och däri ingående närliga, historiska eller religiösa minnesmärken. 3.Tavlor och målningar, som inte tillhör kategori 3 a, 3 b eller 4, som utförts helt för hand, på vilket underlag och i vilket mate- rial som helst. Akvareller, gouacher och pasteller som utförts helt för hand, på vilket underlag som helst. Konstnärliga assemblage och montage i original, oavsett mate- rial. 4.Mosaiker, som inte tillhör kategorierna 1 och 2, som utförts helt för hand i vilket material som helst och teckningar som utförts helt för hand på vilket underlag och i vilket material som helst. 5.Originalgravyrer, tryck, silk- screentryck och litografier med deras respektive matriser och ori- ginalaffischer. 6.Originalskulpturer eller ori- ginalstatyer och kopior, fram- ställda enligt samma process som originalet och som inte tillhör kategori 1. 7.Fotografier, film och negativ av dessa. 8.Inkunabler och manuskript, inklusive kartor och partitur, en- staka eller i samlingar. 9.Böcker som är äldre än , enstaka eller i samlingar. 10.Tryckta kartor äldre än 11.Arkiv och däri ingående delar, som är , på vilket underlag och i vilket me- dium som helst. 12a.Samlingar och föremål från zoologiska, botaniska, mineralo- giska eller anatomiska samlingar. Samlingar av historiskt, pale- ontologiskt, etnografiskt eller nu- 13.Transportmedel som är . 14.Andra antikviteter som inte tillhör kategorierna A1–A13 och som är . Kultur- föremålen i kategorierna A1–A14 omfattas av denna lag bara om deras värde motsvarar eller över- stiger de ekonomiska gränsvär- dena under B. Beträffande kategorierna A3–A8 avses endast föremål som är och inte tillhör delar, som är , på vilket underlag och i vilket me- dium som helst. 12a.Samlingar och föremål från zoologiska, botaniska, mineralo- giska eller anatomiska samlingar. Samlingar av historiskt, pale- ontologiskt, etnografiskt eller nu- mismatiskt intresse samt föremål med historisk anknytning, inne- fattande vetenskapens och teknolo- gins historia samt krigs- och sam- hällshistoria, föremål med anknyt- ning till nationella ledares, filoso- fers, vetenskapsmäns och konst- närers liv samt till händelser av 13.Frimärken, stämpelmärken och liknande märken, i enstaka exemplar eller i samlingar. 14.Transportmedel som är . 15.Andra antikviteter som inte tillhör kategorierna A1–A13 och som är . Kulturföre- målen i kategorierna A1–A14 som förts bort från en stat som ingår i EES omfattas av denna lag endast om deras värde motsvarar eller överstiger de ekonomiska gräns- värdena under B. Beträffande kategorierna A1–A2 avses såvitt gäller föremål som har förts bort från en stat som ingår i EES endast föremål som är äldre än . Om föremålet har förts bort från en stat utanför EES är motsvarande tidsgräns . Beträffande kategorierna A3–A8 och A13avses endast föremål som är och inte tillhör Ekonomiska gränsvärden tillämpligt på vissa kategorier under A -1 (arkeologiska föremål) -2 (delar av minnesmärken) -8 (inkunabler och manuskript) -11 (arkiv) -4 (mosaiker och teckningar) -5 (gravyrer) -7 (fotografier) -10 (tryckta kartor) -3 a (akvareller) -6 (statyer) -9 (böcker) -12 (samlingar) -13 (transportmedel) -14 (alla andra föremål) -3 (tavlor) Bedömningen av om villkoren för det ekonomiska gränsvärdet är uppfyllda måste göras när åter- lämnande begärs. Det ekonomiska värdet är det som föremålet har i den återkrävande medlemsstaten. upphovsmannen såvida föremålen inte förts bort från en stat utanför EES och har tillverkats av en eller flera medlemmar av en stam- eller ursprungsbefolkning för traditio- nellt eller rituellt bruk inom befolk- ningen och skall återlämnas till denna befolkning. Ekonomiska gränsvärden tillämpliga på vissa kategorier under A -1 (arkeologiska föremål) -2 (delar av minnesmärken) -8 (inkunabler och manuskript) -11 (arkiv) -4 (mosaiker och teckningar) -5 (gravyrer) -7 (fotografier) -10 (tryckta kartor) -3 a (akvareller) -6 (statyer) -9 (böcker) -12 (samlingar) -13 (transportmedel) -14 (alla andra föremål) -3 (tavlor) Bedömningen av om villkoren för det ekonomiska gränsvärdet är uppfyllda måste göras när åter- lämnande begärs.Det ekonomiska värdet är det som föremålet har i den återkrävande medlemsstaten. Denna lag träder i kraft Lag om ändring i lagen (1986:796) om godtrosförvärv av lösöre Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1986:796) om godtros- förvärv av lösöre att det skall införas en ny 9 § av följande lydelse. I stället för den tidsfrist som anges i 3 och 5 §§ gäller i fråga om föremål med ett särskilt betydande kulturellt värde en tidsfrist . 1.Denna lag träder i kraft den 2.I fråga om sådana förvärv som har gjorts före ikraftträdandet skall äldre bestämmelser gälla. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att föreslå den lagstiftning som krävs för en svensk anslutning till Unidroitkonvention om stulna eller olagligt utförda kulturföremål. I direktiven påpekas att den olagliga handeln med kulturföremål ökat i oroväckande omfattning och att ett internationellt samarbete är nödvändigt om den illegala hante- ringen av kulturföremål skall kunna hejdas. Direktiven framhåller att Unidroitkonvention innehåller ett detaljerat regelverk för återlämnande av stulna eller olagligt utförda kulturföremål och att den därför skulle kunna vara ett effektivt verktyg för att försöka komma till rätta med den olagliga handeln med kulturföremål. Mot denna bakgrund anges i direktiven att bör ansluta sig till kon- ventionen. I direktiven ges en översiktlig beskrivning av innehållet i konven- tionen. Vidare redogörs för lagen (1986:796) om godtrosförvärv av lösöre och de ändringar i lagen som trätt i kraft . Här- vid konstateras att lagen i och med ändringarna i huvudsak torde uppfylla de krav som Unidroitkonvention ställer. Vissa kon- flikter kan dock finnas när det gäller tidsfrister för att framställa an- språk på att få tillbaka stulna eller olagligt utgrävda kulturföremål. I 6 kap. lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. finns regler om återlämnande av kulturföremål som olagligt förts bort från en annan stat som ingår i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Bestämmelserna bygger på rådets direktiv /7/EEG och gäller en- dast i förhållande till andra medlemsstater inom EES. I utredning- ens direktiv konstateras att svensk rätt i övrigt inte innehåller några regler om återlämnande av egendom på den grunden att den olag- ligt förts bort från ett annat land. En utgångspunkt för utredningens arbete är enligt direktiven att i förhållande till andra EES-stater i stället för konventionens bestämmelser skall tillämpa direktivet 93/7/EEG om återlämnande av kulturföremål. En annan utgångspunkt är att en preskriptions- frist skall gälla för föremål som stulits från bl.a. offentliga samlingar. Utredningen skall enligt direktiven samråda med berörda myndig- heter och institutioner. Regeringen beslutade om tilläggsdirektiv för utred- ningen. Enligt dessa förlängdes utredningstiden till . Direktiven bifogas betänkandet som bilaga 1–2. Utredningen påbörjade sitt arbete . Inledningsvis över- sattes Unidroitkonvention till svenska och kartlades gällan- de nationella och internationella regler av betydelse för omsättning- en av kulturföremål. Vidare undersöktes regleringens tillämpning i praktiken. Utredningen övergick därefter till att jämföra reglerna i svensk rätt med regleringen Unidroitkonvention. Avslut- ningsvis har utredningen formulerat överväganden och utarbetat för- fattningsförslag. Utredningen har under sitt arbetet haft flera kontakter med sekretariatet på det () i för att få del av institutets kunskaper om och er- farenheter av tillämpningen av Unidroitkonvention. För att få en närmare inblick i praktiska frågor kring in- och ut- försel av kulturföremål har utredningen bjudit in företrädare för och museisektorn till ett av sina sammanträden. Inten- denten , , och handläggaren av utförselärenden och återlämnandeärenden på , , har deltagit i flera av utredningens samman- träden. De har bidragit med värdefull information om kulturföre- mål respektive om hur den nationella och internationella handeln be- drivs i praktiken samt beträffande frågor om tillstånd för utförsel- och export. För att informera sig om praktiska frågor som rör omsättningen av kulturföremål har utredningens sekreterare haft telefonkontakt med ordföranden i , antik- handlare, transportfirmor och två större auktionshus. Utredningen har beträffande handeln med olovligt åtkomna kulturföremål, främst arkeologiska föremål, också fått del av information från fil.kand. I den del utredningens arbete rör stulna kulturföremål har utred- ningen haft kontakt med polis på godsroteln i Polis- distrikt, , samt i . Utredningen har också informerat sig om det forskningsprojek- tet om brott som hotar kulturarvet som pågår i Brottsförebyggande rådets (BRÅ) regi. Personer, som varit verksamma i museisektorn, har kon- sulterats och lämnat värdefulla synpunkter. Utredningen har hållit sex utredningssammanträden med del- tagande av experterna. Utredaren och sekreteraren har dessemellan haft ett antal arbetsmöten. För att skydda världens kulturarv är det angeläget att föremål med ett högt kulturhistoriskt värde bevaras i sin rätta miljö eller samman- hang. Den ökade handeln med kulturföremål där föremål förs ut ur lan- det i strid med utförsel- och exportregleringar och den tilltagande hanteringen av stulna kulturföremål innebär en utarmning av länders kulturarv och är ett hot mot den kulturella identiteten och möjligheterna att bevara kulturföremål i dess ursprungliga samman- hang. För att begränsa och komma tillrätta med den olagliga hantering- en av kulturföremål krävs internationell samverkan och samordning. Frivilliga överenskommelser på området är av stor betydelse. Inte minst gäller detta i fråga om sådana kulturföremål som utgjort krigsbyten eller av annan anledning avskiljts från sin ursprungsmiljö och därför inte omfattas av senare rättsliga åtaganden. Ett exempel på en sådan överenskommelse mellan stater är återlämnandet av den del av en stele (en arkeologisk eller antik- historisk benämning på en upprest sten, ofta dekorerad med bilder, reliefer eller ornamentik) i form av en panter från mayatiden som åter- ges på omslaget av detta betänkande. Denna återbördades av Statens konstmuseer i till i enligt ett regeringsbeslut (regeringsbeslut , Ku93/263/K). För att komma till rätta med den illegala hanteringen av olagligt utförda eller stulna kulturföremål krävs emellertid också en rättslig reglering. Eftersom handeln med kulturföremål i många fall berör flera staters lagstiftning och sker utanför föremålens ursprungsländer, blir de nationella lagarna ofta otillräckliga. Handeln styrs vanligen av olika staters rättsordningar och begränsas av respektive stats offentligrättsliga syn på vilka föremål som fritt får omsättas och föras ut ur landet och av de privaträttsliga bestämmelser som reg- lerar parternas civilrättsliga mellanhavanden. Mot denna bakgrund har det vuxit fram olika mellanstatliga sam- arbetsformer och regleringar för att försöka förhindra och mot- verka den olagliga utförseln av kulturföremål och hanteringen av olovligt åtkomna kulturföremål. Unescokonvention om åtgärder för att förbjuda och förhindra olovlig införsel, utförsel och överlåtelse av äganderätten till kulturegendom är resultatet av ett sådant internationellt samarbete. Detsamma är fallet med Unidroitkonvention om stulna eller olagligt utförda kulturföremål. Det är den avsikt att skall ansluta sig till Unidroitkonvention. Till följd därav har utredningen fått i uppdrag att föreslå den lagstiftning som krävs för att skall uppfylla åtagandena i konventionen. Utredningens uppdrag har sålunda bestått i att kartlägga gällande rätt på de områden konven- tionen reglerar och i de fall gällande svensk rätt inte uppfyller åtagandena i konventionen införliva konventionsbestämmelserna med svensk rätt på ett sätt som harmonierar med det övriga rätts- området. I utredningens uppdrag har sålunda inte inrymts mer all- männa frågor och överväganden som berör den illegala hanteringen av kulturföremål. Utredningens arbete har mynnat ut i detta betänkande som be- står av femton avsnitt. Betänkandet innehåller också ordförklaring- ar, sammanfattning, författningsförslag, redovisning av utredning- ens arbete och direktiv samt bilagor. I avsnitt 1 beskrivs den legala respektive illegala handeln med kulturföremål ur en mer allmän synvinkel. Därefter redovisar ut- redningen i avsnitt 2 den svenska lagstiftning som berörs i samband med att kulturföremål omsätts nationellt och internationellt. I avsnitt 3 presenteras det internationella samarbetet rörande omsätt- ningen av kulturföremål. Tyngdpunkten i avsnittet ligger på det arbete som bedrivs inom ramen för EU och FN. Avsnittet behand- lar avslutningsvis den internationella organisationen och tillkomsten av Unidroitkonvention om stulna eller olagligt utförda kulturföremål. I avsnitt 4 redogör utredningen mer utför- ligt för innehållet Unidroitkonvention. Därefter följer en internationell utblick i avsnitt 5 avseende regleringen i några andra länder. Avsnitten 6–12 innehåller utredningens överväganden och förslag. Ikraftträdande och övergångsbestämmelser behandlas i av- snitt 13 samt ekonomiska och andra konsekvenser av utredningens förslag i avsnitt 14. Betänkandet avslutas med en författnings- Den svenska översättningen av Unidroitkon- vention samt de autentiska konventionstexterna på engelska och franska har fogats som bilagor till betänkandet. 1 Omsättningen av kulturföremål förekommer en omfattande och världsom- spännande handel med kulturföremål. Denna handel omsätter mycket stora belopp. Stater som , , , och utgör viktiga marknader. intar ur ett internationellt perspektiv en särställning som exportland så till vida att svenska kulturföremål i stor utsträckning kunnat bevaras intakta och i sitt ursprungliga sammanhang. Detta har sin främsta förklaring i att de svenska fideikommissen hållit samman betydande kulturhistoriska värden och att omsättningen av kulturföremål av denna anledning varit mindre än i andra länder. har också varit förskonat från krig, vilket har medfört att såväl själva kulturföremålen som dokumentationen kring föremålen har kunnat bevaras. Vidare har starka ekonomiska ställning under delar av medfört viss import av kulturföremål till vårt land. Från förs främst ut konst, möbler och allmogeföremål av olika slag. I mindre omfattning förs nu bl.a. vissa kinesiska arkeolo- giska föremål in till landet. I omsätts kulturföremål i de flesta fall genom antikhandeln eller på auktioner. Det finns två svenska branschorganisationer för antik- och konsthandlare. Den ena är Konst- och () med drygt sextio medlemmar. Den andra är Förenade Antik- och Konsthandlare med knappt åttio med- lemmar. Hur stor del av handeln med kulturföremål som sker genom antik- och konsthandlare i förhållande till den del som bjuds ut och säljs på små eller medelstora auktioner är svårt att bedöma. Mer dyrbara föremål omsätts ofta på auktioner som anordnas av de stora svenska auktionshusen, främst () och AB (), men även av , Craaford auktioner och Auktioner. Den sistnämnda auktions- firman bedriver huvudsakligen handel via Internet. Som exempel kan nämnas att enligt auktionshusens egna upp- gifter uppgick totala försäljningsomsättning till och auktions- omsättning (dvs. det pris köparna betalat exklusive mervärdeskatt) till . ingår i en internationell allians, International Auctioneers (IA), som består av åtta stora auktionshus i och . Dessa auktionshus genomför enligt alliansens egna beräkningar 1 150 auktioner, betjänar över 400 000 konstkunder över hela världen och bjuder ut mer än en halv miljon konstföremål . ingår i kompanjonskap med två andra nordiska auktionshus. Enligt egen uppgift har Auktions- verk över med totalt mer än 60 000 olika föremål. Som en serviceåtgärd gör och preliminära bedömningar av de föremål som bjuds ut vid de stora kvalitetsauktionerna i och i vissa fall utanför . och märker sålunda ut de föremål som ingår i respektive museums ansvarsområde. Detta gäller till- ståndspliktiga föremål, vilka enligt en preliminär bedömning inte kan ges tillstånd till utförsel. Auktionshusen lägger ut information på Internet beträffande de föremål som auktionen omfattar och museernas preliminära bedömning av vissa föremål. Vidare inne- håller den tryckta auktionskatalogen och auktionsvillkoren ofta en allmän upplysning om skyldigheten att i vissa fall ansöka om ut- försel- eller exporttillstånd. Oavsett om en preliminär bedömning har gjorts och vad denna mynnat ut i, är köparen alltid skyldig att ansöka om tillstånd vid utförsel av tillståndspliktiga kulturföremål. Det finns möjlighet för en köpare eller annan innehavare av ett kulturföremål att anlita en transportfirma och låta speditören an- svara för att varor som skall föras ut eller exporteras deklareras korrekt och att utförsel- eller exportlicenser söks i de fall detta krävs. Den speditör som anlitas får därmed i detta sammanhang betraktas som en viktig aktör. Eftersom handeln med kulturföremål inte sällan innebär att före- målen transporteras över en eller flera nationella gränser får också med hänsyn till de särskilda utförsel- och exportregler som gäller för kulturföremål (avsnitten 2.1.2, 2.2 och 3.1.2 nedan) en viktig funktion i kedjan av de aktörer som kan bli involverade i handeln med kulturföremål. 1.2Stulna eller olagligt utförda kulturföremål har det förekommit uppgifter i mass- medier, facktidskrifter och den politiska debatten om en tilltagande smuggling och handel över nationsgränser av stulna och på annat sätt olovligen åtkomna kulturföremål. Även plundring av arkeolo- giska fyndplatser har uppmärksammats. Den negativa påverkan så- dana förfaranden har på världens kulturarv har fått personer och organisationer med olika bakgrund att reagera. Åsikter har förts fram om att skyddet av världens kulturarv måste förbättras. Det har också diskuterats om det är möjligt att lagstiftningsvägen hindra att föremål som förts ut olagligt från ett land okontrollerat förs in till ett annat land. Det råder enighet om att det krävs dels ett interna- tionellt samarbete för att begränsa denna olagliga utförsel, dels en nationell lagstiftning som syftar till att kontrollera införseln till landet och som möjliggör att kulturföremål som olagligt förts bort från en stat skall kunna återföras till den staten. Internationellt sett har en oro över omfattningen och konsekven- serna av den olagliga handeln med kulturföremål och dess skadeverk- ningar kommit till uttryck i den inledande texten till Uni- droitkonvention om stulna eller olagligt utförda kulturföremål.