sou · GTB337 · 2006-01-01 00:00:00 — Tolkar som genomgått och blivit godkända i en sammanhållen grundläggande kontakttolkutbildning, inklusive kurser i asyl- och rättstolkning. Tolkar som blivit godkända i tvåspråkighetstestet som anord- nas av registerhållaren och som genom validering fått sin tolk- kompetens dokumenterad. Övriga tolkar för döva, dövblinda, vuxendöva och hörsel- skadade som uppfyller vissa kriterier för att bli uppförda i registret. Genom att inrätta en auktorisationsordning för tolkar har staten fastställt att auktorisation är miniminivån för vad som ska räknas som kvalificerad tolk. Därför är det viktigt att de tolkar som införs i det nationella registret, men saknar auktorisation, aktivt stimule- ras att avlägga auktorisationsprov i de språk där det är möjligt. TÖI bör därför i sin analys överväga om den som genomgått sammanhållen grundutbildning och blivit uppförd i registret och tolkar i språk där auktorisation är möjlig bör ha avlagt prov för auktorisation för att inte förlora sin plats i registret. TÖI bör också överväga om de icke auktoriserade tolkar, som har klarat tvåspråkighetstestet och upptagits i registret, bör avföras ur registret om vederbörande inte blivit godkänd i den sammanhållna grundutbildningen. En möjlighet att avföra personer ur registret måste också finnas om det uppdagas att personen ifråga har begått något brott. TÖI bör utreda denna fråga. De tolkar som registreras föreslås få någon form av handling, som dels visar att man är registrerad, dels visar vilken tolkutbildning tolken har. För de tolkar som inte är auktoriserade skulle registreringen kunna bli en form av id-handling, som kan användas när tolken söker uppdrag hos en tolkförmedling. Utredningen har övervägt vilka myndigheter eller statliga organ som skulle kunna vara tänkbara registerhållare. Enligt vår uppfatt- ning finns det i princip endast tre alternativ, nämligen Kammar- kollegiet, och . Det ska finnas ett naturligt samband mellan registerhållaren och utbildningen av tolkar, auktorisation av tolkar eller annat ansvar för tolkservicen och myndighetsutövning. En annan viktig principiell grund vid placering av ansvaret är att registerhållaren inte ska vara renodlad brukare av tolktjänster eller ha kommersiella intressen av tolkservice. Detta utesluter bl.a. och tolkförmed- lingarnas branschorganisationer, nämligen och samt tolkarnas organisationer. Som vi redovisat i avsnitt 6.7 har Kammarkollegiet en snart trettio- årig erfarenhet av auktorisation av tolkar och registerföring över auktoriserade tolkar och tolkar med speciell kompetens. har Kammarkollegiet dessutom ansvaret för auktorisation av teckenspråkstolkar. Om förslag om obligatorisk regi- strering av tolkförmedlingar genomförs kommer kollegiet att till- föras statistik- och registerhållningsuppgifter genom tolkförmed- lingarnas skyldighet att till myndigheten inkomma med årliga upp- gifter om sin verksamhet. Som vi visat ovan skulle man härigenom indirekt få en god bild av hur många yrkesaktiva tolkar det finns i landet. Mot denna bakgrund kunde det vara naturligt att Kammar- kollegiet ges i uppdrag att vara registerhållare för ett nationellt register över såväl kontakttolkar som teckenspråkstolkar och konferenstolkar. Mot en lösning med Kammarkollegiet som registerhållare kan anföras att kollegiet varken har ansvar för kontakttolkutbildningen eller tillsyn över densamma. Även skulle kunna vara registerhållare av ett nationellt register över tolkar. Verket har bl.a. som uppgift att följa tolkutbildningen och tillgången på tolkar. anli- tar relativt sällan tolkar i sin verksamhet. Det främsta skälet som talar emot att förlägga ansvaret för registerhållningen till Integra- tionsverket är att verket inte har något formellt ansvar för frågor som rör auktorisation av tolkar eller utbildning av dessa. Om det tänkta registret även kommer att omfatta teckenspråkstolkarna m.fl. skulle detta bli en för främmande uppgift. Den statliga tillsynen över innehåll och genomförande av kontakt- tolkutbildningen såväl inom folkbildningen som på universitetsnivå ligger hos TÖI vid . Vi föreslår inga ändringar av denna ordning. Även ansvaret för utbildning av tolkar för döva, dövblinda, vuxendöva och hörselskadade ligger hos TÖI. Utgångspunkten för våra överväganden har varit att det bör finnas en koppling mellan utbildningen av tolkar, liksom tillsynen över denna utbildning, och ansvaret för att vara registerhållare. Denna koppling finns endast hos TÖI. Av denna anledning finner utredningen det lämpligt att TÖI ges i uppdrag att bl.a. närmare utreda förutsättningarna för införande av ett nationellt register över tolkar i enlighet med vårt förslag och dessutom analysera formerna för registrets upprätthållande, besvärsfrågor och aktualisering av detsamma samt beräkna kostna- derna för planering och drift. 2.5.8Särskilt register inom rättsväsendet Utredningen har även diskuterat behovet av att upprätta ett register som endast omfattar tolkar som ska användas inom rätts- väsendet i vid mening – polis, åklagare, domstolar – samt de offentliga biträdenas behov av rättstolkar. Tolkar med speciella färdigheter i asyltolkning som efterfrågas av förutsätts bli uppförda i det nationella registret och inte förekomma i ett register inom rättsväsendet. Tänkbara minimikrav för tolkar inom rättsväsendet Rättstolkning ställer höga kompetenskrav. För att bli rättstolk måste tolken dels vara auktoriserad och dels genom särskild pröv- ning ha fått behörighet som rättstolk. Tolken ska bl.a. ha gedigen kunskap i de språk man tolkar mellan, aktiv tvåspråkighet är ett krav. Dessutom bör tolken ha goda kunskaper i det specialiserade lagspråket och den juridiska terminologin, men även mycket goda kunskaper i vardagsspråk och slang. Tolken måste även kunna tolka eventuella expertvittnen, varvid krävs kunskaper inom ett flertal ämnesområden. Dessutom måste tolken vara medveten om sin roll i det juridiska systemet, dvs. som neutral mellanhand. Om ett nationellt register över tolkar inrättas, kan man ifråga- sätta om det är rationellt och tjänar något praktiskt syfte att det upprättas ett särskilt register över tolkar inom rättsväsendet efter- som Kammarkollegiet för register över auktoriserade rättstolkar. Denna fråga bör bedömas av . Vårt förslag: Vi föreslår att TÖI ges i uppdrag att låta göra en översyn av tillgång till och behov av statistik inom tolkservice- området med speciell tonvikt på myndighetsutövning och tolk- utbildning samt att institutet tillförs särskilda medel för denna uppgift. Vi har under vårt arbete kunnat konstatera att svensk tolkservice har allvarliga brister när det gäller statistisk redovisning av tolk- verksamheten i olika avseenden. Frånvaron av en samlad statistik och uppgifter från landsting, kommuner och statliga myndigheter, försvårar utbildningsplanering och uppföljning. Den otillräckliga statistiska redovisningen av tolkverksamheten har försvårat vårt arbete när det gällt att beskriva både nuvarande förhållanden inom området och att beräkna behovet av tolkar . Även om detta inte ligger i vårt uppdrag har vi ändå ansett frågan så angelägen att vi funnit anledning att behandla problematiken. I det följande pekar vi på en del av de brister som råder i statistikhän- seende. Tolkförmedlingsbranschen omsatte , vilket nästan helt utgjordes av offentliga medel. Utöver dessa kostnader för tolkanvändning ska läggas statens kostnader för utbildning av kontakttolkar och konferenstolkar. Till detta kommer kostnader för tolkar för döva, dövblinda, vuxendöva och hörselskadade. Den nuvarande samlade statistiken över tolkverksamheten i landet begränsar sig huvudsakligen till den översiktliga redovis- ningen av tolkutbildningen som produceras av TÖI och Kammar- kollegiets uppgifter om auktorisationen av tolkar. Viss statistik finns även från folkbildningsområdet om deltagande i tolkutbild- ningar. När det gäller tolkförmedlingsverksamheten har de kom- munala tolkförmedlingarna skyldighet att redovisa sin verk- samhet till kommunfullmäktige, medan det saknas rikstäckande statistik över den kommunala tolkanvändningen. De privata tolk- förmedlingarna har endast ansvar inför sig själva, alltså i flertalet fall inför de egna bolagsstyrelserna. De någorlunda aktuella uppgifterna på området inskränker sig i stort sett till enkätundersökning bland tolkförmedlingar och våra enkätundersökningar till tolkar. Den största bristen finns inom de olika myndigheternas verk- samhetsområde där det finns mycket lite samlad statistik om tolk- användning. Inom rättsväsendet redovisar t.ex. årlig statistik över antalet avgjorda mål vid de allmänna dom- stolarna och förvaltningsdomstolarna där man har anlitat tolk. Det sker dock ingen redovisning av antalet tolktimmar och fördelning på språk. Användningen av tolk vid s.k. notariemål redovisas inte alls. sammanställer inte heller någon samlad statistik över exempelvis antalet tolktimmar, tolkspråk eller typ av tolk. För del gäller samma förhållande. Detsamma gäller den landstingskommunala sektorn där statistik- föringen vilar på de olika vårdenheterna eller de enskilda lands- tingen i samband med upphandling av tolktjänster. gör en sammanställning över kostnader för sjukvård till asylsökande i samband med att dessa kostnader ska återsökas från Migrations- verket. har inte haft en samlad bild av tolk- användningen inom asylprocessen då verket varit organiserat i regi- onala enheter och upphandlingen och uppföljningen legat vid de olika regionerna. Kunskapen om hur kostnaderna för tolkning i myndighetsut- övningen fördelar sig på skilda samhällssektorer är således för när- varande mycket bristfällig. Politiker, tolkförmedlingsbranschen, tolkanvändare, utbildningsplanerare, journalister och andra har stort intresse av att få information om hur skattemedlen används. Det är dessutom värdefullt att kunna följa utvecklingen inom en viktig samhällsfunktion över en längre tidsperiod. Det behövs viss baskunskap för planering av utbildningen av tolkar, utvärdering och uppföljning av verksamheten. I SCB:S yrkesstatistik från yrkesregistret vars syfte är att ge årlig information om den arbetande befolkningens fördelning på olika yrkesgrupper finns tolkarna med under yrkeskod 2444. Denna kod omfattar även översättare, lingvister och språkforskare och -granskare, vilket innebär att det inte går att särskilja kontakttolkarna från övriga. De försök som tidigare gjorts till kvantifiering av exempelvis anta- let tolkar inom sektorn, omsättning, tolkuppdragens fördelning och liknande har varit relativt ofullständiga. Kunskapen om exempelvis antal tolktimmar och tolkuppdrag, tolkuppdragens för- delning på språk, tolkanvändare med fördelning på samhälls- funktion är ofullständig eller saknas helt. Detsamma gäller tolk- uppdragens fördelning på auktoriserade och icke auktoriserade tolkar, förmedlingarnas ekonomiska omsättning, tolkarnas utbild- ning och liknande (kapitel 5). Vi har erfarit att flertalet av dessa uppgifter i många fall redan finns hos de skilda aktörerna. Vårt förslag att införa ett nationellt register över tolkar kommer i första hand att förbättra överblicken av tolkarnas utbildning och verksamhetsgrad samt tolkspråken. Om förslag om en obligatorisk registrering av tolkförmedlingar realiseras kommer situationen i statistikhänseende att ytterligare förbättras. Kammarkollegiet och får i så fall ett delat ansvar för stati- stikinsamling, sammanställning av data och publicering av dessa. I vilken form denna publicering lämpligast bör ske blir en gemensam bedömning mellan dessa myndigheter och . Vårt förslag: Vi föreslår att det öppnas formella och ekono- miska möjligheter för TÖI att bedriva egen forskning. Vi före- slår att frågan om att inrätta forskarutbildning vid institutet och en professur inom tolkning och översättning vid bör prövas. Vi har konstaterat att forskning och utvecklingsarbete (FoU) inom såväl tolkutbildning, tolkning, tolkanvändning som tolkförmedling varit ytterst begränsad både till tema- tik och till omfattning. Forskning som varit direkt inriktad på tolkutbildning har inte bedrivits. Den forskning som rört kontakttolkning har endast resulterat i ett par avhandlingar. De kartläggningar, enkätundersökningar och liknande samt studier som initierats och genomförts av statliga myndigheter och utred- ningar har varit förhållandevis få. De har inte haft vetenskapliga ambitioner och saknat vetenskaplig anknytning. antog () ett Måldokument för Tolk- och översättarinstitutets forskning och utvecklingsarbete. Av dokumentet framgår att man redan då framförde krav om en starkare koppling mellan utbildning och forskning. Måldokumentet, som innehåller ställningstaganden som är högst giltiga för dagens diskussion i ämnet, återges här i sin hel- het. ska främja kunskapen i det svenska samhället om tolkning och översättning genom att samla in information om aktuella förhållanden inom översättning och tolkning; dokumentera forsknings- och utvecklingsarbete inom dessa områ- den i och utomlands; sprida denna information till olika intressenter. ska verka för att forskningsanknyta tolk- och översättarutbildningarna genom att med utgångspunkt i kunskap om olika slags villkor för tolkning och översättning och om utbildningarna i vid mening analysera behovet av forskning och utvecklingsarbete; utifrån analysen initiera forskning och utvecklingsarbete; implementera resultat av forskning och utvecklingsarbete i utbild- ningarna. ska främja, initiera och bedriva forsk- ning genom att fungera som ett dokumentations- och resurscentrum för forskare med intresse för tolkning och översättning; verka för att skapa de organisatoriska och ekonomiska ramar som krävs för egen forskningsverksamhet; verka för att en professur i översättning och tolkning inrättas; verka för att en forskarutbildning i tolkning och översättning inrättas. Kontakttolkutbildningen, som skett inom folkbildningens ram, har inte haft någon direkt forskningsanknytning. För den högskoleutbildning av kontakttolkar som bedrivits har det funnits viss anknytning till forskning genom koppling till TÖI, som för- fogar över forskarkompetent personal vilka i mån av tid och resurser främjar och stödjer forskning. Någon forskarutbildning inom tolk- och översättarområdet har ännu inte kommit till stånd. Det har heller inte inrättats någon professur inom tolkning och översättning. Dessa frågor har priori- teras i TÖI:s budgetunderlag . Enligt underlaget har TÖI för avsikt att utreda förutsättningarna att etablera en nationell forskarskola i tolkning och översättning. TÖI förfogar inte över egna forskningsmedel utöver de medel som allokeras från vid till lärares forskning vid TÖI (). TÖI är således i stort sett helt beroende av extern finansie- ring av den egna forskningen. Denna situation anser vi högst otill- fredsställande. Det bör även erinras om att denna typ av forskning haft svårt att konkurrera om sponsring till FoU-arbete jämfört med andra vetenskapsområden. Vi har mot denna bakgrund dragit slutsatsen att om samhället med framgång ska kunna bedriva en reformerad sammanhållen grundutbildning för kontakttolkar och utvidga den hög- skolebaserade tolkutbildningen bör det även finnas en stark kopp- ling mellan utbildning och FoU-arbete. Inte minst är det viktigt för att rekrytera de kompetenta lärare som krävs för denna utbildning. Det bör naturligtvis också vara möjligt för tolkar, i synnerhet auktoriserade, att bedriva forskning inom sitt gebit. I den presenterade forskningspropositionen (prop. 2004/05:80) har situationen för forskning inom områdena tolkning och översätt- ning inte alls diskuterats. Vårt förslag om att TÖI ges ett samordningsansvar för statistik- produktionen inom tolkområdet förstärker och underlättar likaså förutsättningarna för FoU-arbete inom detta fält. I detta kapitel redovisar vi de kostnader som beräknas uppkomma i samband med införande av en sammanhållen grundutbildning för kontakttolkar samt kostnader som uppstår till följd av våra förslag om vidareutbildning och fördjupningskurser för yrkesverksamma kontakttolkar. Vidare redovisar vi kostnader i samband med de för- slag om extraordinära utbildningsinsatser , som utredningen lämnade till Utbildnings- och . (Dnr U 2004:05/2005/2, bilaga 3). Vi diskuterar även på vilket sätt dessa förslag kan finansieras. Vi föreslår att det utvecklas ett tvåspråkighetstest och att det upprättas ett nationellt register över tolkar samt att TÖI ges i upp- drag att bl.a. utreda förutsättningar och analysera kostnaderna för dessa förslag liksom att utreda behov av statistikproduktion inom tolkområdet. Konsekvenserna av våra förslag för TÖI:s administrativa upp- gifter, utbildningsplanering och tillsynsfunktion vad gäller grund- utbildningen behandlas likaså i detta kapitel. Vi berör även i vilken mån våra förslag kan komma att påverka kontakttolkarnas arbetsmarknadsvillkor och utbildningssituation. I vissa avseenden kommer våra förslag att marginellt inverka på tolkförmedlingarnas arbete, vilket diskuteras i detta kapitel. beräknade att samhällets kostnader för tolkservice för uppgick till , vilket avsåg förmedlingen av tolktjänster. Finansieringen sker huvud- sakligen av offentliga medel. Hur dessa kostnader fördelar sig mellan staten, landstingen och kommunerna är inte helt klarlagt. TÖI:s samlade kostnader för utbildning av kontakttolkar, såväl inom folkbildningen som inom högskolan, uppgick till , varav avsåg högskoleutbildningen av kontakttolkar. Kostnaderna för utbild- ningen av tolkar för döva, dövblinda, vuxendöva och hörselskadade uppgick till ca och utbildningen av konfe- renstolkar till . Kostnaderna för utbild- ningen av kontakttolkar utgör av de offentliga kostnaderna för tolkservicen. FoU-verksamheten inom området är av obetydlig omfattning. Man kan konstatera att statens anslag till kontakttolkutbildning är synnerligen blygsamt jämfört med de medel som staten satsar på utbildningen av tolkar för döva, dövblinda, vuxendöva och hörsel- skadade (anslag 17.25:2.2). har TÖI begärt att till- fälligt få föra från detta anslag för extra insatser inom kontakttolkutbildning (anslag 17.25:3) för att möta behovet av tolkar inför den nya instans- och processordningen. En sådan överföring av medel skedde även . TÖI framhåller i sitt budgetäskande att anslaget är underdimensionerat. Den reella utbildningsvolymen har enligt TÖI ökat med . Däremot har anslaget inte ökat i motsvarande grad. Enligt TÖI har den ökade utbildningsvolymen kunnat finansieras genom periodiseringar1 över åren, men detta är inte längre hållbart eftersom periodi- seringen nu motsvarar av hela anslaget till utbildningen. TÖI framhåller att anslaget inte räcker till både grundutbildning och angelägna fördjupningskurser. Vi instämmer med TÖI i deras begäran om att ytterligare medel bör tillföras utbildningen av kontakttolkar i syfte att förstärka och höja kvaliteten i denna utbildning så att nuvarande och kommande behov av kvalificerade tolkar kan mötas. 1 Enligt TÖI har den verksamhet som genomförts överskridit kalkylerna beroende på svårigheter att förutse efterfrågan på utbildning. Kostnaderna för utbildningen har ökat på grund av att så gott som all utbildning genomförts till skillnad då en del kurser ställts in beroende på för få anmälningar. Vårt förslag: En sammanhållen grundutbildning om två terminer införs fr.o.m. . Kostnaderna för utbildningen finansie- ras inom ramen för nuvarande anslag, vilket begränsar dimensio- neringen till utbildningen. Utbildningen dimensioneras till 75–100 studieplatser och föreslås omfatta ett antal sammanhängande block/delkurser mot- svarande 500–schemalagd undervisningstid. Därtill kommer mellanliggande perioder av distansstudier. En studiegrupp begränsas till högst 25 deltagare. Den nuvarande grundutbildningen för kontakttolkar inom folk- bildningen innehåller ett antal delkurser som tillsammans omfattar . Vårt förslag innebär en ökning av antalet timmar jäm- fört med dagens utbildning. Motivet till ett ökat timantal är att detta ska ge möjlighet att genomföra förkunskapstest i samband med antagning till utbildningen, kunskapstest inom varje block/del- kurs och efter slutförd utbildning samt studievägledning för de stu- derande . Vårt förslag innebär att den reformerade grundutbildningen ska bedrivas som halvtidsstudier på folkhögskola och därmed berättiga till statligt studiestöd. Kostnadsberäkning för den sammanhållna grundutbildningen I våra beräkningar utgår vi från att deltagarna bör kunna studera med statligt studiestöd. Enligt ingår kostnader för stipendier, resor och inackorderingsbidrag i nuvarande stats- bidrag. Dessa kostnader ingår inte i beräkningen nedan. Beräk- ningen av kostnaden för grundutbildningen utgår dessutom från att den kan genomföras som reguljär folkhögskolekurs. Undervisningen förutsätts ske i 5 tolkspråk Undervisningen föreslås omfatta Kostnad enligt TÖI:s timschablonbidrag (600 x 600 = 360 000) Undervisning med 4 extra språklärare Lärar- och administrationskostnad för varje extra språk Kostnad för 4 extra språk (4 x 110 x 600=264 000) Finansiering och konsekvensanalys SOU 2005:37 Extra svensklärare/bedömare à (100 x 600 =60 000) Beräknad kostnad för distanslärare Beräknad kostnad per kurs Kostnaden för 3 kurser (3 x 884 000 = 2 652 000) Beräknad kostnad för 3 kurser Den budgeterade totala timkostnaden blir ca i dagens penningvärde (884 000: 600=1 473, exkl. stipendier, resor, inack- orderingsbidrag). Statligt studiestöd; studiemedel (anslag 25:2) Nuvarande regler för studiemedel innebär att det finns två nivåer för bidragsdelen, dels en lägre om , dels ett högre bidrag om . Vilken bidragsnivå den enskilde individen är berättigad till avgörs av CSN utifrån gällande regelverk (1999:1395 och 2000:655). Till detta kommer statens kostnad per individ som uppbär halvt studiemedel är år och individ med bidragsdel . Studierna beräknas omfatta inklusive distansstudier. Kostnaden för 75 deltagare blir (299 x 35 x 75 = 784 875). Statens kostnader för studerande som uppbär halvt studiemedel bidragsdel är år och individ. Kostnaden blir och samma antal del- tagare som ovan (709 x 35 x 75 = 1 861 125) En rimlig bedömning är att ca hälften av deltagarna kommer att vara berättigade till den högre bidragsdelen enligt . Den beräknade studiestödskostnaden blir då ((800 000 + 1 900 000): 2 = 1 350 000) Enligt vårt förslag blir den sammanhållna grundutbildningen till kontakttolk studiestödsberättigad. Därmed upphör det nuvarande systemet med stipendier som kompensation för förlorad arbets- förtjänst för deltagande i grundutbildningen. Stipendierna uppgick enligt TÖI:s årsredovisning för år av det totala anslaget till kontakttolkutbildningen (anslag drygt 12,5 miljoner). Sammanlagd stipendiekostnad var således drygt 1,6 miljo- ner kronor. Studiestödskostnaden för den sammanhållna grundutbildningen beräknas till ca vilket belastar anslaget 25:2. Vårt förslag: Finansiering sker genom att TÖI:s anslag redu- ceras med den beräknade studiestödskostnaden, 1,3 miljoner kro- nor. Detta innebär att det ändå återstår medel till stipendier för deltagare i kortare fort- och vidareutbildningskurser som sker på folkhögskolor. Kostnader för resor och inackordering Under förutsättning att det framgår av Förordningen (1991:976) om statsbidrag till kontakttolkutbildningen att TÖI kan bevilja statsbidrag för deltagarnas kostnader för resor och inackordering kan sådan ersättning betalas ut av TÖI för att täcka de studerandes kostnader även om de uppbär statligt studiestöd. Reseersättning maximalt per resa 15 restillfällen för 25 deltagare Kostnad (1 000 x 15 x 25 = 375 000) Kostnad för och 25 deltagare (400 x 70 x 25 = 700 000) Beräknad kostnad (375 000 + 700 000) Vårt förslag: Utifrån en behovsanalys bör TÖI erbjuda fördjup- ningskurser av olika slag. Kostnad för fördjupningskurser som folkhögskolekurs