sou · GTB340d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Vissa mer- kostnader med anledning av omorganisation av befintlig verksam- het, fortbildning och ytterligare rekrytering kommer sannolikt att uppstå. Även inom äldreomsorgen finns befintlig finskspråkig verksam- het och många kommuner löser redan finskspråkigas önskemål om äldreomsorg med finskspråkig personal eller köp av tjänster från annan kommun. För äldreomsorgen gäller motsvarande möjligheter att utforma verksamheten t.ex. speciella finska avdelningar inom äldreboende, finsk äldreomsorg integrerad med ordinarie omsorg och anpassade scheman för finskspråkig personal i hemtjänst. Här förutses i de flesta fall nya rutiner inom organisationen, kompe- tensutveckling och i mindre utsträckning personalrekryteringar. Vissa merkostnader med anledning av omorganisation av befintlig verksamhet, fortbildning och ytterligare rekrytering kommer san- nolikt att uppstå. Den föreslagna likformigheten och regellättnaden för moders- målsundervisning som föreslås medför att fler barn kan förväntas delta i modersmålsundervisning. Omfattningens storlek är svår att bedöma, men den kan förväntas vara begränsad i ett inlednings- skede. Myndighetsutövning utgör en mycket liten del av landstingens verksamhet. För att fullfölja lagstiftningens syfte kommer lands- tingen, liksom i gjort, sannolikt att utforma viss information om landstingens sjukvårdsverksamhet på finska. Domstolarna kommer sannolikt att få något högre kostnader för tolkning och översättning. Belastningen förväntas dock bli begrän- sad. Statliga myndigheter inom förvaltningsområdena Flertalet statliga förvaltningsmyndigheter har en central eller regi- onal myndighet som kan organisera arbetet med minoritetsspråk- frågorna. Erfarenheter från de nordliga förvaltningsområdena visar att andelen muntliga kontakter, helt naturligt, är mindre för regio- nala myndigheter jämfört med kommunala förvaltningsmyndighe- ter. Utökat resursbehov bör sannolikt inom normala anslag. 13.3Kommuner och myndigheter i hela landet Lagstiftningsförslaget betonar att minoritetspolitiken skall få ett bättre genomslag i hela landet. Det betyder att det allmännas ansvar för de nationella minoriteternas skydd, stöd och möjligheter till egen utveckling skall gälla överlag på alla nivåer, dvs. nationell, re- gional och lokal nivå. Informationsskyldighet om rättighetslagstiftningen är ett natur- ligt inslag i samhällets åtaganden. Likaså föreslås vidgad delaktighet och inflytande för minoriteterna i frågor som berör dem själva. Romer och judar införs nu uttryckligen i lagtext som nationella minoriteter. För modersmålsundervisning föreslås ökad tillgänglighet och ett gemensamt regelverk för alla de natio- nella minoriteterna. Det allmänna skall över hela landet genom ak- tiva åtgärder och handlingar stödja minoritetsspråkens fortlevnad. På motsvarande sätt poängteras också samers, sverigefinnars och tornedalingars situation utanför förvaltningsområdena. Konsekvenserna är svårbedömda. En samlad bild över hela finns inte för olika behov och förutsättningar. Särskilda medel reserveras inom den ram som med nationellt ansvar har att fördela. Befintligt stöd för organisationer som företräder nationella mi- noriteter (inom utgiftsområde 8, anslag 47:1) behöver utökas enligt avsnitt 6.8. I detta sammanhang understryks de lokala minoritets- intressenas behov som förväntas öka genom föreslagen lagstiftning. 13.4Länsstyrelse med nationellt ansvar för minoritetsfrågorna Förslaget om en särskild länsstyrelse med nationellt ansvar är ett nytt uppdrag för statsmakten. Huvuduppgiften är att utöva tillsyn enligt föreslagen lag om nationella minoriteter och minoritetsspråk. Utöver detta tillkommer styrning, fördelning av ekonomiska me- del, samordning, rådgivning, information och andra inslag som skall främja lagens ändamål. Tillsynen omfattar dock inte frågor där tillsynsansvar redan finns. En rimlig bedömning pekar mot 3–4 nya tjänster jämte omkostnadsmedel. Inom ramen för den informations- och utbildningsinsats som fö- reslås kan ytterligare personalförstärkningar bli aktuella. Utvärderingarna av nuvarande förvaltningsområden och övriga kommentarer från kommunerna i tyder inte på några konsekvenser för den kommunala självstyrelsen. I förvaltningsområdet och kommer det att finnas ett större behov av personal med finskspråkig kom- petens inom barn- och äldreomsorg, grundskola och . I övrigt kommer behovet av lärare med kompetens inom minoritetsspråken att öka. Överlag kan inte några konsekvenser förutses. En ökad efterfrågan av tolkar, översättare och företag som säljer tjänster till äldreomsorg kan uppstå. Det senare behovet kan öka eftersom an- talet äldre sverigefinnar är mycket högt. Finskspråkig service utökas. Förutom nya möjligheter för den en- skilde att kunna använda finska vid myndighetskontakter erbjuds också förskole- och äldreomsorgsverksamhet på finska. Att föra sin egen talan i domstol på finska modersmålet tillkommer även. Över 200 000 personer i och för därigenom till- fälle till ökad service på finska, vilket förutsätts innebära en för- bättring. Jämställdhet mellan män och kvinnor Om de nationella minoriteterna respekteras och synliggörs bättre i samhället gynnar det mångfalden. Det skulle motverka negativa attityder och diskriminering. En attityd präglad av mångfald skulle även komma andra etniska grupper i till del. Nya kommu- nala modeller för serviceverksamhet på minoritetsspråk kan även användas för andra språk. Konsekvenser för barn och unga Barn som tillhör nationella minoriteter ges bättre möjligheter att få lära sig minoritetsspråket och att få utveckla den kulturella identi- teten. Barns rätt till det egna språket och den egna kulturen stärks i hela landet. För föräldrar som bor inom förvaltningsområdena ökar valfriheten när det gäller möjligheten att välja förskola där verk- samheten bedrivs helt eller delvis på minoritetsspråket. Detta gyn- nar även barnen. De minoritetspolitiska insatser som föreslås genom utvidgning av förvaltningsområdet för finska och den statliga tillsynen be- räknas uppgå till ca . Insatser för att förbättra möjligheterna till modersmålsundervisning beräknas uppgå till . En minoritetspolitisk reform innebär att medel från andra poli- tikområden behöver omfördelas så att mer medel tillförs till mi- noritetspolitiska insatser. Nya kostnader uppstår enligt förslag i kapitel 6 för styrning, till- syn, fördelning av medel, samordning, bevakning samt övergri- pande informationsinsatser. Ett årligt anslag om förutses som skall täcka personalkostnader för med nationellt Det är viktigt att tillräckliga medel för personalförstärkning avsätts eftersom får en drivande och central roll i ge- nomförandet av reformen. För att främja lokala och regionala insatser (merkostnader) över hela landet avsätts och reserveras särskilda medel om . Medlen fördelas efter behov till t.ex. projektinsatser i kommuner. En större landsomfattande informations- och utbildningsinsats rörande de nationella minoriteterna föreslås. För detta bör statliga medel avsättas. Med anledning av utredningens fortsatta arbete med de samiska frågorna kommer ett slutligt förslag rörande insat- sens utformning och kostnader därför att lämnas i slutbetänkandet. Kostnader tillkommer för utökade möjligheter till modersmåls- undervisning. har tidigare beräknat kostnaden för att slopa kravet på fem elever till ca . Det förslag som utredningen lägger är mer långtgående än så. Kostnaden för denna insats kommer sannolikt att vara mer begränsad i början och be- döms i vart fall inte överstiga . Sannolikt kommer kostnaden att vara mindre. Kostnader för riktade tillsyn fördelas inom verks- budget. Minoriteternas delaktighet och inflytande Det årliga stödet till organisationer som företräder nationella mi- noriteter ökas med från nuvarande nivå om . Kostnader för regionala åtgärder Kostnaderna avser huvudsakligen de merkostnader som uppstår för rätten att använda finska vid myndighetskontakter respektive dom- stolsförhandlingar. Det inkluderar främjandeåtgärder, administra- tiva åtgärder, tolkning och översättning. Ett statligt bidrag fördelas till landstingen i förvaltningsområdena som ett grundbelopp efter antal förvaltningsspråk. För landstingskommunerna sammantaget uppskattas kostna- derna till för tillkommande fyra landsting. Tolk- och översättningskostnader i domstolarna förväntas öka. Eftersom det inte visats att dessa kostnader överskridit de medel som avsattes för ikraftträdandet av nuvarande minoritetsspråksla- gar, görs bedömningen att bör avsättas för detta än- damål. För statliga myndigheter i övrigt utgår inga extra medel för de merkostnader som kan uppstå. Kostnader för lokalt inriktade insatser Kostnaderna avser de merkostnader som uppstår för rätten att an- vända finska vid myndighetskontakter i det utvidgade förvaltnings- området. Det inkluderar främjandeåtgärder, administrativa åtgär- der, tolkning och översättning. Därtill tillkommer merkostnader för rätten till förskoleverksamhet och äldreomsorg helt eller delvis på finska språket. Kostnadsberäkningarna bygger på erfarenheter från nuvarande förvaltningsområden, såväl metod- som belopps- mässigt. Det har visat sig lämpligt att beräkna fasta merkostnader som ett grundbelopp för varje kommun efter antal minoritetsspråk i kommunerna. För nu aktuella kommuner tillkommer ett minori- tetsspråk, finska. Ett grundbelopp på 300 tkr används som bas. För 53 kommuner i Stockholms- och Mälardalregionen skulle merkost- naden uppgå till . Därefter beräknas bidraget på basis av antalet kommuninvånare. Som beskrivits i detta betän- kande går det inte att ange några exakta siffror över antalet perso- ner som ingår i de nationella minoriteterna i landet eller respektive kommun. Det existerar inget tillämpligt och säkert statistiskt un- derlag som anger antalet minoritetsindivider, vuxna eller barn, i fö- reslagna förvaltningskommuner. Enligt den modell som tillämpats i ger för en kommunfolkmängd 2 681 876 invånare per en merkostnad på (per kom- muninvånare). Det totala beloppet för kommunernas uppskattade merkostnader som bör ingå i ett statsbidrag är således under introduktionsfasen. Utvärdering efter introduktionsfasen får visa vilka behov som kvarstår för det fortsatta arbetet med im- plementering av konventionernas bestämmelser. En del av detta statsbidrag, avsett till kommunerna i förvalt- ningsområdet, bör nyttjas av med nationellt ansvar för gemensamma samordnade insatser före regionen. Fördelning av statsbidrag till kommuner bör också ske i samråd med berörda kommuner och landsting. Hänsyn behöver emellertid tas till kom- munernas storlek efter invånarantal och viss justering kan behöva göras mellan kommunerna. Så har skett i . Vissa kom- muner där det bor väldigt många minoritetsmedborgare har fått större anslag. Kostnader för länsstyrelse med nationellt ansvar och bidrag till kommunala och övriga myndighetsinsatser över hela lan- det, (2,5 + ), finansieras i sin tur genom ett juster- ingssystem för kommun- och landstingsbidragen. skulle erhålla enligt de principer som angi- vits ovan. Genom att innehålla medel för sådana uppenbara sned- effekter kan dessa finansieras inom ramen för . Medel för domstolarnas merkostnader anvisas över minoritetspoli- tiken liksom utökat bidrag till minoritetsorganisationer. Vidare bör kunna använda en del av de för förvaltningsområdet avsedda medlen för att genomföra samordnade insatser rörande t.ex. översättningar, gemensam information etc. Till övriga länsstyrelser i /bör utgå . (Även anslaget till i bör ju- steras på samma sätt.) Minoritetspolitiken är tvärpolitisk och berör därför i sin helhet en rad olika politik- och utgiftsområden. Introduktionsfasen är en reforminsats vars finansieringsbehov inte bör ställas mot andra an- gelägna samhällsbehov. Merkostnaderna som föranleds av utred- ningens förslag föreslås bekostas genom riktade statliga bidrag till kommuner och landsting. Det är inte rimligt att dessa myndigheter skall bära kostnaderna själva. De kostnader som uppstår för finsk- språkig service bör bäras nationellt. Dessa kostnader skall täckas av statliga medel. Detsamma gäller för rätten att få förskoleverksam- het och äldreomsorg samt en mer tillgänglig modersmålsundervis- ning på finska. Minoritetspolitiken som anslagspost i statens budget är budgetmässigt mycket liten och för att klara av den reform som föreslås kommer anslagsmedel behöva omfördelas från andra poli- tikområden. Minoritetspolitiken är också en tvärpolitisk ambition och det är därför naturligt att satsningar på de nationella minorite- terna fördelar sig på olika utgiftsområden. Minoritetspolitiken skall genomsyra hela samhället och därför är det egentligen missvisande att ange det som en särskild anslagspost. Det finns t.ex. ingen mot- svarande post för implementering av . minoritetspolitiken skall få genomslag måste minoriteternas behov beaktas inom en rad utgiftsområden, som i vart fall omfattar föl- jande: Storstadspolitik, (utgiftsområde 8). Inom detta utgiftsområde har satsningar gjorts på två- och flerspråkighet, bl.a. kompe- tensutvecklingsåtgärder för ökad kunskap och medvetenhet om att undervisa i flerspråkiga miljöer, insatser för att öka utveck- lad samverkan på det lokala planet samt särskilda språkutveck- lingsgrupper. Särskilt när det gäller den romska gruppen bör åtgärder kunna komma i fråga inom detta politikområde. Demokratipolitik: insatser för att öka nationella minoriteters möjligheter att påverka på olika nivåer i samhället bör kunna komma i fråga. Mänskliga rättigheter: insatser för att öka kunskaperna om åtaganden rörande nationella minoriteter på olika nivåer i sam- hället. Äldrepolitik (utgiftsområde 11): åtgärder inom äldreomsor- gen. Möjligheterna att förbättra äldre minoritetsmedborgares möjligheter till äldreomsorg på minoritetsspråket bör också kunna stimuleras. I detta område ingår även medel till organi- sationer som företräder äldres intressen. De nationella minori- teternas demokratiska underläge har beskrivits i avsnitt 6 och det är viktigt att även äldre minoritetsmedborgares intressen kan beaktas. Vid fördelning av medel till organisationer som fö- reträder äldre bör således även nationella minoriteter kunna få del av aviserade medel. Förskoleverksamhet (utgiftsområde 16): Inom ramen för de satsningar regeringen nu gör inom förskolan rörande perso- nalförstärkningar samt kvaliteten i förskolan bör även minori- tetsspråkiga barns intressen kunna beaktas i form av större möjligheter till förskoleverksamhet på det egna minoritetssprå- ket. Regeringen har aviserat att statsbidraget till kommunerna kommer att uppgå till två miljarder 2006 och 2007. Bi- draget skall öka personalens i förskolan med 6 000 anställda. Även inom regeringens satsning på den mångkulturella för- skolan bör minoritetsbarns intressen kunna beaktas. Barn och ungdomsutbildning (utgiftsområde 16): Regeringen gör även satsningar inom personalförstärkning inom skolan. Det generella statsbidraget till kommuner och landsting ökas med ökas med ytterligare för . för de ökade anslagen bör även finnas möjlighet att beakta nationella minoriteters möjligheter till modersmålsundervis- ning i och gymnasieskolan. Kulturpolitik (utgiftsområde 17): en förstärkning av nuva- rande medel skulle kunna var möjlig genom omfördelning inom politikområdet. Folkrörelsepolitik (utgiftsområde 17) : Politikområdet omfat- tar bl.a. generella frågor som rör människors möjligheter att organisera sig i folkrörelser, föreningar och liknande samman- slutningar samt regeringens samlade dialog med föreningslivet. Även i detta politikområde skulle nationella minoriteters behov av stöd till organisationer som företräder dem på lokal nivå och driver minoritetspolitiska frågor kunna beaktas. Finansieringsbehovet för det utvidgade förvaltningsområdet och statlig tillsyn fördelar sig enligt följande: Statsbidrag till förvaltningskommuner i /(inkl. Statsbidrag till kommunala och övriga myndighetsinsatser över hela landet , samt inkl. extra anslag till Länsstyrelse med nationellt Statsbidrag till landsting i / Extra anslag till övriga länsstyrelser i / Extra anslag till domstolsväsendet Ökat anslag till minoritetsorganisationer Därtill bedöms finansieringsbehovet för det utökade möjligheterna till modersmålsundervisning beräknas uppgå till högst . Detta bör i första hand finansieras inom ramen för de satsningar som görs inom ramen för barn och ungdomsutbildningen. Den föreslagna lagen om nationella minoriteter avses ersätta nuva- rande i lag (1999:1175) om rätt att använda samiska hos förvalt- ningsmyndigheter och domstolar respektive lag (1999:1176) om rätt att använda finska och meänkieli hos förvaltningsmyndigheter och domstolar. Vissa av bestämmelserna har till stor del likalydande innehåll som . Av följande tabell framgår vilka nya bestäm- melser som motsvarar nuvarande bestämmelser. Bestämmelse i nuvarande lagar om Bestämmelse i lag (2006:xx) om nationella samiska resp. finska och meänkieli 1 och 5 §§ Ny lag (2006:xx) om nationella minoriteter och minoritetsspråk Denna lag tillämpas hos kommunala samt statliga regionala och lo- kala förvaltningsmyndigheter. För förvaltningsområden för samiska, finska och meänkieli gäller även särskilda bestämmelser rörande enskilda talares rätt att använda dessa språk i kontakter med förvaltningsmyndigheter. Lagen tillämpas också hos allmän domstol, allmän förvaltnings- domstol, fastighetsdomstol, miljödomstol och sjörättsdomstol med en domkrets som helt eller delvis omfattar respektive förvaltningsområde. Lagen skall tillämpas hos såväl statliga som landstingskommu- nala och kommunala förvaltningsmyndigheter. Exempel på förvalt- ningsmyndigheter är kommunstyrelsen, de kommunala nämn- derna, och nämnder samt statliga myndigheter som polismyndigheter, skatteförvaltning m.fl. Där- emot omfattas inte kommunfullmäktige, el- ler, i normala fall, kommunala organ som är organiserade i privat- rättslig form eftersom dessa inte är myndigheter. Vissa av bestämmelserna skall tillämpas i tre specifikt angivna geografiska områden som i lagen benämns förvaltningsområde. De myndigheter som avses i bestämmelsen är de som har ett geografiskt verksamhetsområde som helt eller delvis omfattar för- valtningsområdet. Myndigheten kan t.ex. ha verksamhet förlagd till förvaltningsområdet genom ett huvudkontor, lokalkontor eller an- nan fast representation. Även regionala och lokala myndigheter som saknar kontor eller motsvarande inom förvaltningsområdet kan ha verksamhet som helt eller delvis omfattar förvaltningsområ- det. Exempel på en sådan myndighet är i Norrbot- tens län. Lagen skall även tillämpas hos vissa domstolar med en domkrets som helt eller delvis omfattar förvaltningsområdet. De domstolar som omfattas av lagen är länsrätt, tingsrätt, fastighetsdomstol, miljödomstol och sjörättsdomstol. Nationella minoriteter är samer, sverigefinnar, tornedalingar, romer och judar i enlighet med åtaganden enligt ram- konvention om skydd för nationella minoriteter och den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk. Minoritetsspråk är samiska, finska, meänkieli, chib och jid- disch. Med samiska och chib avses samtliga varieter av dessa språk. De nationella minoriteternas möjligheter att behålla och utveckla sitt språk, sin kultur- och samfundsliv skall främjas av det allmänna. Det allmänna har ett ansvar för att åtaganden enligt Eu- roparådets ramkonvention om skydd för nationella minoriteter och den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk blir uppfyllda. Med främjas avses att det allmänna genom aktiva åtgär- der och handlingar skall stödja språkens fortlevnad. Det allmänna skall i sin verksamhet beakta de nationella minoriteter- nas särart och deras behov av skydd och stöd för att deras språk och kultur skall fortleva i . Barns behov att få utveckla en kulturell identitet och det egna minoritetsspråket skall beaktas särskilt. De nationella minoriteterna skall på alla nivåer i samhället ges möjligheter till inflytande i frågor som berör dessa, så långt det är möjligt. Nationella minoriteters behov av stöd och skydd skall beaktas i olika typer av verksamhet. Det kan t.ex. vara inom verk- samhet när man fattar beslut som berör enskilda eller beslut om beviljande av medel till olika typer av verksamheter. Barn som till- hör nationella minoriteter har ett intresse och ett behov av att få utveckla den kulturella identiteten och det egna språket. Detta in- tresse skall myndigheter ta särskild hänsyn till, om ett beslut kan komma att påverka barn. Nationella minoriteter skall ges möjligheter att påverka i frågor som berör dem. Det innebär att kommuner och olika förvalt- ningsmyndigheter i sin verksamhet skall utforma sitt arbete på ett sådant sätt att en dialog kan föras med företrädare för de nationella minoriteterna. Det kan t.ex. vara lämpligt att införa brukarråd där minoriteterna finns representerade, så att minoriteters synpunkter kan beaktas i olika typer av beslut. Nationella minoriteter bör sär- skilt engageras och ges möjlighet att påverka i frågor som rör an- vändandet av ekonomiska resurser avsatta för minoritetspolitiska åtgärder. Särskilda bestämmelser rörande förvaltningsområden Med förvaltningsområde för samiska avses , , , och xx kommuner. Med förvaltningsområde för finska avses , , , , kommuner samt samtliga kommuner i , , och . Med förvaltningsområde för meänkieli avses , , , och kommuner. Förvaltningsområdena för samiska, finska respektive meänkieli omfattar det geografiska område som de i bestämmelsen uppräk- nade kommunerna respektive länen utgör. Förslag rörande utvidg- ning av förvaltningsområdet för samiska kan komma att lämnas i slutbetänkandet. Rätt att använda samiska, finska och meänkieli hos förvaltningsmyndigheter En enskild har rätt att använda samiska, finska eller meänkieli vid sina muntliga och skriftliga kontakter med en förvaltningsmyndighet i ärenden som avser myndighetsutövning i förhållande till honom eller henne, om ärendet har anknytning till förvaltningsområdet. Om den enskilde använder minoritetsspråk i ett sådant ärende, är myndigheten skyldig att ge muntligt svar på detta språk. Ett skriftligt beslut i ett sådant ärende skall innehålla en upplysning på minoritets- språket om att beslutet kan översättas muntligen till minoritetsspråket av myndigheten på begäran av den enskilde. Myndigheten skall även i övrigt sträva efter att bemöta den enskilde på det egna minoritetsspråket. I första stycket föreskrivs att enskilda har rätt att använda sa- miska, finska eller meänkieli vid kontakt med förvaltningsmyndig- heter i ärenden som avser myndighetsutövning mot dem. gäller den som är sökande i ett ärende eller den som myndighetsut- övningen annars riktar sig mot. Bestämmelsen innefattar däremot inte någon rätt att använda minoritetsspråket för den som t.ex. samråd skall ske med eller som har rätt att yttra sig i ärendet. Rät- ten att använda minoritetsspråket omfattar bara ärenden som har en anknytning till förvaltningsområdet genom t.ex. att den enskilde är bosatt eller vistas inom förvaltningsområdet, att ärendet rör en verksamhet som bedrivs inom förvaltningsområdet eller en fastig- het belägen inom förvaltningsområdet. Rätten avser såväl muntliga som skriftliga kontakter i enskilda ärenden. En myndighet kan ha muntlig handläggning i ärenden. Rätten att använda samiska, finska eller meänkieli omfattar även sådan handläggning av ett ärende. Den enskilde har även rätt att inge handlingar på finska och meänkieli till myndigheten. Om in- nehållet är av betydelse för ärendet bör handlingen översättas (se 8 § förvaltningslagen). Rätten att använda samiska, finska eller meänkieli gäller oavsett om den enskilde är svensk eller utländsk medborgare. Rätten är inte heller beroende av var den enskilde är bosatt. Rätten att använda samiska, finska eller meänkieli gäller enskilda.