sou · GTB3114d2 · 2006-01-01 00:00:00 — AVD. C FÖRMÅNER VID SJUKDOM Innehåll, definitioner och förklaringar 1 § I denna avdelning finns bestämmelser om socialförsäkrings- förmåner vid sjukdom eller arbetsskada. 2 § Förmåner vid sjukdom eller arbetsskada enligt denna avdelning är sjuklön som kan betalas av en arbetsgivare vid korta sjukdoms- sjukpenning som annars kan lämnas vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga, frivillig sjukpenning mot en frivillig avgift, rehabiliteringsåtgärder vid sjukdom och nedsatt arbetsförmåga, rehabiliteringsersättning i samband med rehabiliterings- åtgärder, sjukersättning eller aktivitetsersättning när arbetsförmågan är långvarigt nedsatt av medicinska skäl, arbetsskadeersättning vid skada i samband med förvärvsarbete, statlig personskadeersättning vid skada i samband med vissa statliga verksamheter, krigsskadeersättning till sjömän vid skada utomlands, smittbärarersättning för inkomstförlust m.m., och närståendepenning i samband med ledighet för vård av en svårt sjuk person. 3 § I denna underavdelning finns inledande bestämmelser om för- månerna vid sjukdom och arbetsskada samt förklaringar till hur vissa termer och uttryck används i avd. C. Det finns definitioner och förklaringar också i de enskilda underavdelningarna i avdel- ningen. Vidare finns bestämmelserna om sjuklön i underavdelning II, sjukpenning m.m. i underavdelning III, Socialförsäkringsbalk avd. C SOU 2005:114 rehabilitering och rehabiliteringsersättning i underavdel- ning IV, sjukersättning och aktivitetsersättning i underavdelning V, förmåner vid arbetsskada m.m. i underavdelning VI, och särskilda förmåner vid smitta, sjukdom eller skada i under- avdelning VII. Försäkring och ansökan, m.m. 4 § En förmån enligt denna avdelning lämnas endast till den som har ett gällande försäkringsskydd för förmånen enligt A 4 7 kap. Bestämmelser om anmälan och ansökan samt vissa gemensamma bestämmelser om förmåner och handläggning finns i avd. H. 1 § I denna underavdelning finns allmänna bestämmelser om sjuklön i 3 kap., och särskilda bestämmelser om sjuklön i 4 kap. 3 kap. Allmänna bestämmelser om sjuklön 1 § I detta kapitel finns inledande bestämmelser i 2 5 §§ samt bestämmelser om rätten till sjuklön i 6 8 §§, sjukanmälan i 9 §, förmånstiden i 10 16 §§, ersättningsnivån i 17 §, allmänt högriskskydd i 18 §, särskilt högriskskydd i 19 24 §§, och läkarintyg och försäkran i 25 28 §§. Vad är sjuklön? 2 § Sjuklön kan betalas av en arbetsgivare vid korta sjukdomsfall eller i början av längre sjukdomsfall. Sjuklön enligt andra lagar 3 § Bestämmelserna om sjuklön i denna balk inskränker inte den rätt till sjuklön som kan finnas enligt någon annan lag. 4 § Ett avtal som innebär att arbetstagarens rättigheter enligt bestämmelserna i denna underavdelning upphävs eller inskränks är ogiltigt i den delen. 5 § Utan hinder av 4 § får avvikelser göras från 25 och 28 §§ genom kollektivavtal som på arbetstagarsidan har slutits eller god- känts av en sådan central arbetstagarorganisation som avses i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Den närmare beräk- ningen av sjuklönens storlek enligt 13, 17 och 18 §§ får också bestämmas på det sättet. En arbetsgivare som är bunden av ett sådant kollektivavtal får tillämpa avtalet även på en arbetstagare som inte tillhör den avtals- slutande arbetstagarorganisationen, under förutsättning att arbets- tagaren sysselsätts i arbete som avses med avtalet och inte omfattas av något annat tillämpligt kollektivavtal. 6 § Den försäkrade har vid sjukdom som sätter ned arbetsför- mågan rätt att behålla lön och andra anställningsförmåner i den utsträckning som anges i detta kapitel (sjuklön). Med sjukdom likställs ett tillstånd av nedsatt arbetsförmåga som orsakats av sjukdom för vilken det lämnats sjuklön eller sjukpen- ning enligt denna balk eller motsvarande äldre lagstiftning, om tillståndet fortfarande kvarstår efter det att sjukdomen upphört. 7 § Vid bedömningen av i vilken utsträckning arbetstagarens arbetsförmåga är nedsatt skall det särskilt beaktas om han eller hon på grund av sjukdomen är helt eller delvis förhindrad att utföra sitt vanliga arbete eller därmed jämförligt arbete. 8 § En arbetsgivare är inte skyldig att betala sjuklön om arbets- tagaren 1.ådragit sig sjukdomen vid uppsåtligt brott som han eller hon har dömts för genom dom som har vunnit laga kraft, eller 2.medvetet eller av grov vårdslöshet lämnar oriktig eller vilse- ledande uppgift om något förhållande som är av betydelse för rätten till sjuklön. 9 § Den försäkrade har inte rätt till sjuklön för tid innan arbets- givaren fått anmälan om sjukdomsfallet. Sjuklön skall dock lämnas för tid från och med den dag då sjukdomsfallet inträffade, om det har funnits hinder för en sådan anmälan men anmälan gjorts efter det att hindret upphört. 10 § Sjuklöneperioden omfattar högst 14 sammanhängande kalen- derdagar i en arbetstagares sjukperiod. 11 § Sjuklöneperioden börjar den första dag som arbetstagarens arbetsförmåga är nedsatt på grund av sjukdom, under förutsättning att han eller hon avhåller sig från arbete åt arbetsgivaren. Sjuklöneperioden börjar dock senast den dag för vilken arbets- tagaren får sådan reseersättning som avses i 12 § 2. Vad är en sjukperiod? 12 § Med sjukperiod avses följande: 1.Tid under vilken arbetstagaren i oavbruten följd lider av sådan sjukdom som avses i 6 och 7 §§. 2.Tid under vilken arbetstagaren, för att han eller hon lättare skall kunna återgå till arbetet, i stället för sjuklön får ersättning för resor till och från arbetet. Detta gäller även dag med reseersättning då sjuklön inte skulle ha lämnats enligt 13 §. 13 § Sjuklön lämnas inte för den första dag i en sjuklöneperiod för vilken sjuklön kan lämnas enligt 9 och 17 §§ (karensdag). Första stycket gäller inte för en arbetstagare som omfattas av 18 §, 19 § 1 eller 20 §. 14 § En sjuklöneperiod som börjat löpa bryts om anställningen upphör. 15 § Om en sjukperiod börjar från det att en tidigare sjukperiod avslutats, omfattar så många dagar att den tillsammans hos samma arbetsgivare under den tidigare sjukperioden utgör . När 13 och 18 §§ tillämpas skall dagar i den tidigare sjuklöne- perioden beaktas. 16 § Arbetsgivaren skall till anmäla sjukdoms- fall som har gett arbetstagare hos arbetsgivaren rätt till sjuklön, om sjukperioden och anställningen fortsätter efter sjuklöneperiodens Anmälan skall göras från denna tidpunkt. I anmälan skall uppgift lämnas om 1.arbetsgivarens organisationsnummer, personnummer eller samordningsnummer, 2.arbetstagarens personnummer eller samordningsnummer, och 3.det datum när sjuklöneperioden började. 17 § För dagar i en sjuklöneperiod som arbetstagaren gått miste om lön och andra anställningsförmåner till följd av nedsättningen i arbetsförmågan gäller att sjuklönen motsvarar av anställningsförmånerna. 18 § Om arbetstagaren har haft sammanlagt enligt 13 § hos en arbetsgivare lämnas sjuklön även för för vilken sjuklön kan lämnas enligt 9 § (allmänt högriskskydd). 19 § kan efter ansökan besluta om särskilt högriskskydd för en arbetstagare som är försäkrad för sjukpenning enligt A 6 kap. 6 § 3 och har en sjukdom som under en tolv- månadersperiod 1.kan antas medföra ett större antal sjukperioder, eller 2.medför risk för en eller flera längre sjukperioder. 20 § får efter ansökan även besluta om särskilt högriskskydd för en sjukperiod när den försäkrade som givare av biologiskt material enligt lagen (1995:831) om transplantation m.m., har rätt till sjuklön till följd av ingrepp för att ta till vara det biologiska materialet eller av förberedelser för sådant ingrepp. 21 § Det särskilda högriskskyddet avser den försäkrades samtliga anställningar. 22 § Det särskilda högriskskyddet enligt 19 § gäller från och med den kalendermånad då ansökan gjordes hos eller från och med den senare kalendermånad som anges i beslutet. Högriskskyddet gäller till och med den dag som anges i beslutet eller, om det finns särskilda skäl, tills vidare. 23 § Ett beslut om särskilt högriskskydd enligt 19 § skall upphävas om de villkor som anges där är uppfyllda. Om beslutet upphävs skall underrätta arbets- givaren om detta. 24 § Om ett beslut om särskilt högriskskydd gäller har en arbets- givare efter ansökan rätt till ersättning från för de kostnader för sjuklön som arbetsgivaren haft för arbetstagaren. Semesterlön och avtalade avgifter för försäkringar skall då inte medräknas. Ersättning lämnas inte tillbaka än före ansökningsmånaden. 25 § Arbetsgivaren är skyldig att lämna sjuklön från och med den sjunde kalenderdagen efter dagen för sjukanmälan endast om arbetstagaren styrker nedsättningen av arbetsförmågan genom intyg av läkare eller tandläkare. Intyget behöver inte innehålla närmare uppgifter om vilken sjukdom arbetstagaren lider av. Om sjuklön lämnas för tid före anmälan, skall den första ersätt- ningsdagen eller den tidigare dag för vilken sjuklön enligt 13 § inte lämnas anses som sjukanmälningsdag. 26 § Om det finns särskilda skäl skall , självmant eller på framställning av arbetsgivaren, ålägga arbetstagaren att genom intyg av läkare eller tandläkare styrka nedsättningen av arbetsförmågan från och med 1.en tidigare dag än sjunde kalenderdagen efter sjukanmälnings- dagen i en pågående sjukperiod, eller 2.den första dagen av varje kommande sjukperiod. Ett beslut enligt första stycket 2 får inte avse än . 27 § Arbetsgivaren är inte skyldig att lämna sjuklön om arbets- tagaren inte följer ett beslut enligt 26 § om att han eller hon skall styrka nedsättningen av arbetsförmågan. 28 § Arbetstagaren skall lämna en skriftlig försäkran till arbets- givaren om att han eller hon har varit sjuk, och om hur nedsatt arbetsförmågan har varit på grund av sjukdomen. Försäkran be- höver inte innehålla närmare uppgifter om sjukdomen. Arbetsgivaren behöver inte betala ut sjuklön som arbetstagaren har rätt till förrän arbetstagaren har gett in en försäkran enligt första stycket. Särskilda bestämmelser om sjuklön 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om tystnadsplikt i 2 och 3 §§, tvist med arbetsgivaren om sjuklönen i 4 9 §§, och försäkring mot kostnader för sjuklön i 10 §. 2 § Den som i en arbetsgivares personaladministrativa verksamhet genom sådant intyg av läkare eller tandläkare som har lämnats till arbetsgivaren på grund av bestämmelserna i denna underavdelning, eller genom sådan försäkran som avses i 3 kap. 28 §, har fått kännedom om en enskilds hälsotillstånd eller personliga förhållan- den i övrigt får inte obehörigen röja vad han eller hon sålunda fått veta. I det allmännas verksamhet tillämpas i stället föreskrifterna i sekretesslagen (1980:100). 3 § Bestämmelsen i 2 § medför inte någon inskränkning i den skyldighet att lämna uppgifter som följer av lag eller förordning. I finns bestämmelser om ansvar för den som bryter mot 2 §. Tvist med arbetsgivaren om sjuklönen Bestämmelser om rättegången m.m. 4 § Mål mellan arbetstagare och arbetsgivare om tillämpning av denna underavdelning handläggs enligt lagen (1974:371) om rätte- gången i arbetstvister. 5 § I en tvist om rätt till sjuklön skall på begäran av arbetsgivare, arbetstagare, arbetstagarorganisation eller domstol yttra sig om huruvida arbetstagarens arbetsförmåga är nedsatt på grund av sjukdom och om nedsättningens omfattning. 6 § Om en tvist har uppkommit om arbetstagarens rätt till sjuklön, kan , efter ansökan av en arbetstagare som är försäkrad för sjukpenning enligt A 6 kap. 6 § 3, besluta att ersätt- ning för tid som den omtvistade sjuklönen avser skall lämnas från . Detta gäller när tvisten avser om arbetsför- mågan är nedsatt på grund av sjukdom eller nedsättningens om- fattning eller om det finns ett arbetstagarförhållande. 7 § Ersättning enligt 6 § lämnas, om det finns sannolika skäl för att arbetstagaren har rätt till den begärda sjuklönen eller del av den och fordran är obetald och förfallen till betalning. Ersättning lämnas inte för sjuklön som har förfallit till betalning tidigare än före ansökningsmånaden. Ersättning läm- nas inte heller om staten svarar för arbetstagarens fordran hos arbetsgivaren enligt lönegarantilagen (1992:497). 8 § Ersättning enligt 6 § lämnas med skäligt belopp, dock med högst ett belopp som för dag motsvarar kvoten av av en sjukpenninggrundande inkomst som uppgår till sju och ett halvt prisbasbelopp och 9 § I den utsträckning som ersättning enligt 6 § har betalats ut inträder i arbetstagarens rätt enligt denna under- avdelning mot arbetsgivaren. Om arbetstagaren har tagit emot ersättning enligt 6 § och där- efter har fått hela eller delar av den omtvistade sjuklönen, skall ersättningen återbetalas i motsvarande utsträckning. Försäkring mot kostnader för sjuklön 10 § En arbetsgivare vars sammanlagda lönekostnader under ett kalenderår inte beräknas överstiga 130 prisbasbelopp kan försäkra sig hos för kostnader för sjuklön. Vid beräkningen av de sammanlagda lönekostnaderna bortses från avgifter enligt socialavgiftslagen (2000:980) och lagen (1994:1920) om allmän löneavgift samt från skatt enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster. Regeringen meddelar närmare föreskrifter om villkor för för- säkringen. Innehåll och inledande bestämmelser 1 § I denna underavdelning finns bestämmelser om sjukpenninggrundande inkomst i 6 och 7 kap., sjukpenning i 8 och 9 kap., och frivillig sjukpenningförsäkring i 10 kap. 2 § Sjukpenning kan lämnas till en försäkrad som har nedsatt arbetsförmåga på grund av sjukdom. Ersättningens storlek är be- roende av den försäkrades sjukpenninggrundande inkomst. 3 § En försäkrads sjukpenninggrundande inkomst ligger också till grund för beräkning av följande förmåner enligt denna balk: föräldrapenning på sjukpenningnivå, 4 § Frivillig sjukpenningförsäkring kan tecknas mot avgift. 6 kap. Allmänna bestämmelser om sjukpenning- grundande inkomst 1 § I detta kapitel finns grundläggande bestämmelser om sjukpenninggrundande in- komst i 2–6 §§, inkomst av anställning i 7 §, inkomst av annat förvärvsarbete i 8 15 §§, undantag för vissa inkomster i 16 23 §§, och årsarbetstid i 24 31 §§. 2 § Sjukpenninggrundande inkomst är den årliga inkomst i pengar som en försäkrad kan antas komma att tills vidare få för eget arbete antingen 1.som arbetstagare i allmän eller i enskild tjänst (inkomst av anställning), eller 2.på annan grund (inkomst av annat förvärvsarbete). 3 § För att sjukpenninggrundande inkomst skall kunna fastställas för en person krävs att han eller hon är försäkrad för arbetsbaserade förmåner enligt A 4 och 6 kap. För att sjukpenninggrundande inkomst skall kunna fastställas krävs dessutom att den försäkrades årliga inkomst 1.kommer från arbete i , 2.kommer från arbete som kan antas vara i följd eller vara återkommande, och 3.uppgår till av prisbasbeloppet. 4 § Av ett beslut om fastställande av sjukpenninggrundande inkomst skall det framgå hur stor den sjukpenninggrundande inkomsten är och i vilken utsträckning denna avser inkomst av anställning eller inkomst av annat förvärvsarbete. 5 § När sjukpenninggrundande inkomst beräknas skall inkomst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete var för sig be- räknas och avrundas till närmast lägre hundratal kronor. Vid beräkningen skall det bortses från inkomst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete till den del summan av dessa överstiger 7,5 prisbasbelopp. Det skall i första hand bortses från inkomst av annat förvärvsarbete. 6 § Om förhållandena inte är kända för , skall beräkningen av den försäkrades sjukpenninggrundade inkomst grundas på 1.de upplysningar som kan få av den försäk- rade eller dennes arbetsgivare, eller 2.den uppskattning av den försäkrades inkomster som gjorts vid taxeringen. 7 § Ersättning med för utfört arbete för någon annans räkning skall räknas som inkomst av anställning. Detta gäller även om betalningsmottagaren inte är anställd av den som betalar ersättningen. Den som har betalat ut sådan ersättning skall då anses som arbetsgivare, och den som utfört arbete skall anses som arbetstagare. Det som anges i första stycket gäller inte om 1.ersättningen betalas ut i form av pension, 2.ersättningen skall räknas som inkomst av annat förvärvsarbete enligt 10 15 §§, eller 3.ersättningen inte skall medräknas alls enligt 16 23 §§. Inkomst av annat förvärvsarbete 8 § Inkomst av näringsverksamhet skall räknas som inkomst av annat förvärvsarbete. Det som anges i första stycket gäller endast i den utsträckning inkomsten inte skall räknas som inkomst av anställning. Vidare gäller det som anges i 9 15, 17, 19 och 20 §§. 9 § När sjukpenninggrundande inkomst av annat förvärvsarbete beräknas får inkomst av arbete för egen räkning inte beräknas högre än vad som motsvarar skälig avlöning för liknande arbete för annans räkning. Ersättning till den som har F-skattsedel 10 § Som inkomst av annat förvärvsarbete räknas ersättning för arbete om ersättningen betalas ut till en mottagare som har en F-skattsedel när ersättningen bestäms eller när den betalas ut. Om mottagaren har en F-skattsedel med villkor enligt 4 kap. 9 § skattebetalningslagen (1997:483), räknas ersättningen som inkomst av annat förvärvsarbete bara om F-skattsedeln skriftligen åberopas. 11 § Den som i en anbudshandling, en faktura eller någon därmed jämförlig handling har lämnat uppgift om innehav av F-skattsedel skall anses ha en sådan skattsedel om handlingen även innehåller följande uppgifter: 1.Utbetalarens och betalningsmottagarens namn och adress eller andra för identifiering godtagbara uppgifter. 2.Betalningsmottagarens personnummer, samordningsnummer eller organisationsnummer. Uppgiften om innehav av F-skattsedel gäller även som sådant skriftligt åberopande av F-skattsedel som avses i 10 § andra stycket. 12 § Det som anges i 11 § gäller dock inte om den som betalar ut ersättningen känner till att uppgiften om innehav av F-skattsedel är oriktig. Bestämmelser om påföljd för den som lämnar oriktig uppgift finns i skattebrottslagen (1971:69). Viss mindre ersättning från arbetsgivare 13 § Som inkomst av annat förvärvsarbete räknas ersättning för arbete om ersättningen betalas ut till en mottagare som har en A-skattsedel eller en F-skattsedel med villkor enligt 4 kap. 9 § skattebetalningslagen (1997:483) eller som saknar skattsedel för preliminär skatt, om 1.utbetalaren är en fysisk person eller ett dödsbo, 2.ersättningen inte är en utgift i en näringsverksamhet som bedrivs av utbetalaren, 3.ersättningen tillsammans med annan ersättning för arbete från samma utbetalare under inkomståret kan antas bli , 4.utbetalaren och mottagaren inte har träffat en överens- kommelse om att ersättningen skall avse inkomst av anställning, och 5.det inte är fråga om sådan ersättning för arbete som avses i 12 kap. 16 § . Ersättning från handelsbolag till delägare, m.m. 14 § Som inkomst av annat förvärvsarbete räknas ersättning för arbete om ersättningen betalas ut från 1.ett handelsbolag till en delägare i handelsbolaget, eller 2.en europeisk ekonomisk intressegruppering till en medlem i intressegrupperingen. Ersättning från utländsk arbetsgivare 15 § Som inkomst av annat förvärvsarbete räknas ersättning som den försäkrade får från en arbetsgivare om arbetsgivaren är bosatt utomlands eller är en utländsk juridisk person, och arbetsgivaren och arbetstagaren kommit överens om att ersätt- ningen skall räknas som inkomst av annat förvärvsarbete. Undantag för vissa inkomster 16 § Som inkomst av anställning räknas inte semesterlön till den del lönen överstiger vad som skulle ha betalats i lön för utfört arbete . Motsvarande begränsning gäller för semesterersättning. Vissa kapitalinkomster som avses i inkomstskattelagen (1999:1229) 17 § Som inkomst av anställning eller inkomst av annat förvärvs- arbete räknas inte inkomst som avses i 10 kap. 3 § 1 3 inkomst- skattelagen (1999:1229). Mindre ersättning till idrottsutövare 18 § Som inkomst av anställning räknas inte ersättning som en idrottsutövare får från en sådan ideell förening som avses i 7 kap. 7 § första stycket inkomstskattelagen (1999:1229) och som har till huvudsakligt syfte att främja idrottslig verksamhet, om ersätt- ningen från föreningen kan antas bli mindre än ett halvt prisbasbelopp. Vissa avtalsförmåner som avses i lagen (1990:659) om särskild löneskatt 19 § Som inkomst av anställning eller inkomst av annat förvärvs- arbete räknas inte ersättning som anges i 1 § första stycket 1 5 och fjärde stycket lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa för- värvsinkomster. 20 § Som inkomst av annat förvärvsarbete räknas inte sådan ersättning enligt gruppsjukförsäkring eller trygghetsförsäkring vid arbetsskada som enligt 2 § första stycket lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster utgör underlag för nämnda skatt. 21 § Som inkomst av anställning räknas inte ersättning från en stiftelse som har till väsentligt ändamål att tillgodose ekonomiska intressen hos dem som är eller har varit anställda hos en arbets- givare som har lämnat bidrag till stiftelsen (vinstandelsstiftelse) om följande förutsättningar är uppfyllda: Ersättningen avser en sådan anställd som omfattas av ända- målet med vinstandelsstiftelsen. Ersättningen avser inte betalning för den anställdes arbete åt vinstandelsstiftelsen. De bidrag arbetsgivaren har lämnat till vinstandelsstiftelsen har varit avsedda att vara bundna under minst tre kalenderår och att på likartade villkor tillkomma en betydande andel av de anställda. Detta gäller även ersättning från en annan juridisk person med motsvarande ändamål som en vinstandelsstiftelse. 22 § Om arbetsgivaren är ett fåmansföretag eller ett fåmans- handelsbolag gäller det som sägs i 21 § inte ersättning som den juridiska personen lämnar till företagsledare eller delägare i före- taget eller till en person som är närstående till någon av dem. , fåmanshandelsbolag, företagsledare och när- stående avses detsamma som i inkomstskattelagen (1999:1229). 23 § Som inkomst av anställning räknas aldrig sådan ersättning från en vinstandelsstiftelse som härrör från bidrag som arbetsgiva- ren har lämnat under något av åren 1988 1991. 24 § Årsarbetstid skall beräknas av för en för- säkrad som har en sjukpenninggrundande inkomst som helt eller delvis avser anställning. Årsarbetstiden beräknas när den enligt särskilda bestämmelser har betydelse för beräkningen av en förmån. 25 § Årsarbetstiden är det antal timmar eller dagar som en försäkrad tills vidare kan antas komma att ha som ordinarie arbets- tid eller motsvarande normal arbetstid i sitt förvärvsarbete. 26 § Årsarbetstiden beräknas endast när den schablon- beräknas enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av 31 §. Ledighet som likställs med förvärvsarbete 27 § När årsarbetstiden beräknas skall följande ledigheter likställas med förvärvsarbete: 1.Ledighet för semester, dock inte om den försäkrade under ledigheten får semesterlön enligt semesterlagen (1977:480) och, enligt 15 § samma lag, kan begära att dagar då han eller hon är oförmögen till arbete på grund av sjukdom inte räknas som semesterdag. 2.Ledighet under studietid för vilken oavkortade löneförmåner lämnas. 3.Ledighet under tid då den försäkrade får ersättning för att delta i teckenspråksutbildning för vissa föräldrar (TUFF). 4.Ledighet för ferier eller för motsvarande uppehåll för lärare som är anställda inom utbildningsväsendet. 28 § Årsarbetstiden avrundas till närmast hela timtal, varvid halv timme avrundas uppåt. 29 § När förhållandena inte är kända för skall beräkningen av årsarbetstiden grundas på upplysningar som För- säkringskassan kan inhämta från den försäkrade eller dennes arbetsgivare eller uppdragsgivare. 30 § I 9 kap. 8 och 9 §§ finns ytterligare bestämmelser om beräk- ning av årsarbetstid i vissa situationer. 31 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om schablonberäkning av årsarbetstiden. Bestämmande och behållande av sjukpenning- grundande inkomst 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om när sjukpenninggrundande inkomst bestäms i 2 och 3 §§, när den sjukpenninggrundande inkomsten kan ändras i 4 8 §§,