sou · GTB394 · 2006-01-01 00:00:00 — Sådana utbildningar ger en baskompetens. Baskom- petens kan också fås genom lång erfarenhet och intresse. Syftet med en certifiering skulle vara att utveckla kompetensen hos inventerare i de delar som handlar om hur lägessatta data fångas och krav på kvalitetssäkring, om generella inventeringsmetoder och dokumentation samt om rapportering och registrering. Målet skulle vara att förbättra kvaliteten i de inventeringar som utförs och att öka graden av enhetlighet. Certifieringsutbildningen skulle vara betydligt kortare än en basutbildning, förslagsvis 2–. Grundkraven för att antas till en certifieringsutbildning skulle vara antingen en genomförd basutbildning inom relevanta ämnesområ- den, eller dokumenterad erfarenhet. Utöver basutbildningen och certifieringsutbildningen måste självfallet varje inventerare utbildas i den specifika inventerings- metod som valts för en viss given insats. Denna utbildning är dock en fråga för den som är ansvarig för insatsen. Ett certifieringssystem skulle kunna kombineras med ett register över certifierade naturinventerare. Ett sådant register skulle under- lätta för t.ex. MKB-ansvariga att snabbt finna rätt kompetens för den insats som planeras. Min bedömning är att ett certifieringssystem bör övervägas. Det är lämpligt att , och ges i uppdrag att utreda förut- sättningarna för och utformningen av en certifiering av naturin- Kunskap för ett rikt växt- och djurliv I detta kan erfarenheter dras av den utredning som ge- nomförts av miljöcentral om ett motsvarande system (SYKE-2004-L-351-L2). Nytta: Underlaget är till nytta för att göra avvägningar i det opera- tiva arbetet, men även för uppföljning. Det är också till nytta för all markplanering, t.ex. i kommunerna. Kostnader: Om den teknik med flygbilder som använts vid vegetationskartering (men successivt moderniserad) används blir den totala kostnaden ca samt en engångskostnad för bilder som uppgår till ca 8–. Utgångspunkten för denna beräkning är att enbart de områden i som inte har karterats ingår samt att en kraftig re- ducering av karteringsytan görs genom att ta bort tätorter, åker, sjö, Natura 2000-områden, hyggen och ungskog. Kostnaden kom- mer i stort sett som helhet att belasta statens budget. Kostnaderna kan eventuellt ytterligare reduceras genom att delvis använda annan teknik och variera upplösningen i mer eller mindre intressanta om- råden. Kostnadsberäkning med flygbildsteknik (bygger på uppgifter från Lantmäteriet) Beräkningarna avser kostnaderna för löner. Därtill kommer en en- gångskostnad för bilder på ca 8–. En årsarbetskraft har antagits kosta . Låg upplösning innebär att ytor större än 3 ha kan klassificeras. Det motsvarar ve- getationskartan för . Hög upplösning innebär att ytor större än 0,25 ha kan klassificeras. Det motsvarar vegetationskartan för och . Utgångspunkten är att av redan har vegetations- karterats. Det återstår därmed , vilket motsvarar . Kunskap för ett rikt växt- och djurliv SOU 2005:94 All återstående yta karteras. Kostnad (miljoner kr) Tätorter, sjöar, åkrar och Natura 2000-områden skärs bort (Natura 2000-områdena karteras genom basinventeringen). Övrig yta karteras. Kostnad (miljoner kr) Utöver sjöar, åkrar och Natura 2000-områden skärs också hyggen och ungskogar bort. Detta med motiveringen att de i allmänhet ur biologisk mångfaldssynpunkt är mindre intressanta. Kostnad (miljoner kr) Om arbetet fördelas innebär det ca 16 årsarbetskrafter eller . En etappvis kartering utsträckt över tiden är dessutom nödvändigt för att hinna bygga upp kompetens (figur 5). Kunskap för ett rikt växt- och djurliv Figur 5 Förslag till etappvis vegetationskartering Nytta: En översyn bör ge som resultat en bättre övervakning av tillståndet för biologisk mångfald. Kostnader: Översynsarbetet belastar huvudsakligen myndigheter, i första hand , och bör kunna ske inom befintliga ramar. Nytta: En samlad redovisning ger underlag för att bedöma läget och lägga upp strategier för det fortsatta arbetet. En samlad redo- visning utgör också ett gemensamt kunskapsunderlag för statliga myndigheter, kommuner, näringsliv och ideella organisationer. Kostnader: Redovisningen bör huvudsakligen bygga på befintlig miljöövervakning, miljömålsuppföljning, annan statistik och forsk- Kunskap för ett rikt växt- och djurliv Om redovisningen görs bör kostnaden inte överstiga (1 heltid i genomsnitt + framställnings- kostnader). Nytta: En certifiering av naturinventerare ger högre kvalitet i in- venteringarna, och framför allt en jämnare standard mellan olika inventeringar. Kostnader: I ett första skede gäller det enbart en utredning, vilken bör kunna ske inom ramen för befintliga resurser. 6Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt Kunskapsläget kopplat till miljökvalitetsmålen Myllrande våt- marker, Levande skogar och Ett rikt odlingslandskap är i stort sett tillfredställande. För miljökvalitetsmålen Levande sjöar och vattendrag, Storslagen fjällmiljö och God bebyggd miljö är kun- skapsläget mindre tillfredställande. För miljökvalitetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård är kunskapsläget inte tillfredsställande. Ytterligare nationella kunskapsuppbyggande insatser bör i första hand prioriteras inom de miljökva- litetsmål där kunskapsläget inte är tillfredställande eller mindre tillfredställande. Särskilt viktiga är dels insatser inom miljökva- litetsmålet Hav i balans samt levande kust och skärgård, dels att basinventeringen av Natura 2000-områden och skyddade områ- den samt Nationell inventering av landskapet i () kan fullföljas. I detta kapitel redovisas de specifika kunskapsbehov som följer av de fastställda miljökvalitetsmålen. Kunskapsbehoven för det av regeringen föreslagna målet Ett rikt växt- och djurliv re- dovisas i kapitel 5. De större ekosystemen behandlas på samma sätt som i miljömålsstrukturen, dvs. sjöar och vattendrag, hav, våtmar- ker, skogar, odlingslandskapet, fjällen och slutligen den bebyggda miljön. Att kapitlets indelning anknyter till dessa miljökvalitetsmål innebär dock inte att utredningen helt bortsett från andra miljö- kvalitetsmål och andra typer av påverkan genom t.ex. utsläpp och föroreningar. I den mån detta är särskilt relevant tas det upp under respektive ekosystem. Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt Det finns stora skillnader i kunskapsläge mellan olika miljökva- litetsmål och ekosystem. Det finns också stora skillnader i hur ar- betet med olika miljömål bedrivs och hur långt man kommit. Inom vissa områden – särskilt det , men också delvis kopplat till fjällmiljön – är den grundläggande kunskapen om ekosystemets dynamik och innehåll svag. Detta ställer krav på olika typer av kun- skap inom olika målområden. De stora landskapstäckande inven- teringarna, främst våtmarksinventeringen, ängs- och betesmarksin- venteringen och nyckelbiotopsinventeringen, har haft mycket stor betydelse för bevarandearbetet. Generellt finns kunskap om hur de flesta delmål ska nås, där- emot saknas i många fall kunskap om hur arbetet ska drivas vidare och leda till att miljökvalitetsmålen som helhet nås. Det finns också brist på kunskap för att följa upp hur miljökvaliteten förändras och för att bedöma trender. För varje miljökvalitetsmål presenteras inledningsvis översiktligt vilken kunskap som behövs för att arbetet med miljömålet ska kunna fullföljas. Strukturen i redovisningen är baserad på den upp- delning i miljömålsarbetets tre huvudfaser som presenteras i kapitel 2, dvs. strategiskt arbete, operativt arbete och uppföljning. Efter genomgången av behov för att uppnå målen följer en redo- visning av vilken kunskap och vilka underlag som finns framtagna, samt vilka aktörer som arbetat fram dessa. Genomgången av befintliga kunskapsunderlag följs av en brist- analys och redovisning av kunskapsluckor. För större kunskaps- luckor ges förslag till vilka åtgärder som bör vidtas för att få fram kunskapen. Redovisningen är inte fullständig, bl.a. därför att det saknas na- kunskapssammanställningar och ett nationellt register över naturinventeringar. I kapitel 2 har miljökvalitetmålens konstruktion med ett över- gripande mål samt delmål som lyfter fram delar av miljökvalitets- målet diskuterats. I de underlag som kommit utredningen till del förs i många fall en diskussion som till viss del ifrågasätter om mil- jökvalitetsmålen och delmålen är tillräckliga för att ska kunna uppnå de internationella åtaganden som ingåtts inom ramen för t.ex. konventionen om biologisk mångfald. Det har också förts fram argument att de styrmedel som finns tillgängliga inte skulle vara tillräckliga för att miljökvalitetsmålen ska kunna uppnås och den biologiska mångfalden bevaras. Denna diskussion är själv- fallet relevant, men min bedömning är att den ligger utanför utred- Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt ningens uppdrag och bör föras i samband med nästa fördju- pade utvärdering av miljökvalitetsmålen. De främsta källorna för redovisningen av kunskapsunderlag är de miljömålsansvariga myndigheternas redovisning, utredningens webbenkät samt övriga inspel, hearingar m.m. samt genomgångar av källor som redovisas på internet. Kunskapsläget avseende den biologiska mångfalden i sjöar och vattendrag är mindre tillfredställande. De underlag som ligger till grund för peka ut särskilt värdefulla natur- och kulturmiljöer är ofullständiga och behöver kompletteras, särskilt i vissa delar av landet. Nuvarande miljöövervakning är ofullständig och ger inte tillräckligt underlag för bedömningar av tillståndet för bio- logisk mångfald i sjöar och vattendrag. Allt detta sammantaget skapar problem vid prioritering av operativa insatser och val av lämpligaste styrmedel. 1.Det görs nödvändiga kompletteringar av kunskapsunderla- gen för att peka ut särskilt värdefulla natur- och kulturmil- jöer. Den databas med geografisk information som håller på att byggas upp över skyddsvärda områden i sjöar och vat- tendrag bör efter hand som kunskapen växer kompletteras och göras tillgänglig för inte bara och länsstyrelserna utan även för andra aktörer som kan behöva informationen. 2.En översyn av miljöövervakningen av sjöar och vattendrag genomförs. De biologiska delarna i miljöövervakningen måste förstärkas, bl.a. för att uppfylla vattendirektivets krav. I översynen bör hänsyn tas till den planerade uppföljningen av Natura 2000 vars resultat också bör kunna användas i en generell bedömning av miljötillståndet. Miljökvalitetsmålet Levande sjöar och vattendrag Sjöar och vattendrag skall vara ekologiskt hållbara och deras va- riationsrika livsmiljöer skall bevaras. Naturlig produktionsför- måga, biologisk mångfald, kulturmiljövärden samt landskapets Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt ekologiska och vattenhushållande funktion skall bevaras samti- digt som förutsättningar för friluftsliv värnas. 1.Åtgärdsprogram för natur- och kulturmiljöer 2.Åtgärdsprogram för skyddsvärda vattendrag 4.Utsättning av djur och växter 6.Åtgärdsprogram för God ytvattenstatus (föreslås i prop. 2004/05:150 utgå) (Miljökvalitetsmål och delmål är fastställda av ) Regeringen har gjort följande precisering av vad miljökvalitets- målet bl.a. innebär i ett generationsperspektiv: Belastningen av näringsämnen och föroreningar får inte minska förutsättningarna för biologisk mångfald. Främmande arter och genetiskt modifierade organismer som kan hota biologisk mångfald introduceras inte. Sjöars, stränders och vattendrags stora värden för natur- och kulturupplevelser samt bad- och friluftsliv värnas och ut- vecklas hänsynsfullt och långsiktigt. Fiskar och andra arter som lever i eller är direkt beroende av sjöar och vattendrag kan fortleva i livskraftiga bestånd. Anläggningar med stort kulturhistoriskt värde som använ- der vattnet som resurs kan fortsätta att brukas. I dagens oexploaterade och i huvudsak opåverkade vatten- drag är naturliga vattenflöden och vattennivåer bibehållna och i vattendrag som påverkas av reglering är vattenflöden så långt möjligt anpassade med hänsyn till biologisk mångfald. Gynnsam bevarandestatus upprätthålls för livsmiljöer för hotade, sällsynta eller hänsynskrävande arter samt för natur- ligt förekommande biotoper med bevarandevärden. Hotade arter har möjlighet att sprida sig till nya lokaler inom sina naturliga utbredningsområden så att långsiktigt livskraftiga populationer säkras. Sjöar och vattendrag har God ytvattenstatus med avseende på artsammansättning och kemiska och fysikaliska förhål- landen enligt EG:s ramdirektiv för vatten (2000/60/EG). Utsättning av genmodifierad fisk äger inte rum. Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt Biologisk mångfald bevaras och återskapas i sjöar och vat- tendrag. Regeringens bedömning av förutsättningarna att nå miljökvalitets- målet är att utvecklingen av miljötillståndet i huvudsak varit posi- tiv. Arbetet med hotade arter och miljöer går framåt och det finns förutsättningar för att berörda delmål kommer att uppnås . Framsteg har gjorts beträffande flera viktiga vattendrag ge- nom att skador orsakade av främst tidig vattenkraftsutbyggnad, men även av vägtrummor och flottledningsresningar, har åtgärdats. Restaurering av sjöar har dock utförts i alltför begränsad omfatt- ning. Delmålet om utsättning av djur och växter kräver särskilda insatser och kommer inte att nås inom utsatt tid, dvs. Situationen för den biologiska mångfalden i sjöar och vattendrag påverkas också av insatser inom ramen för andra miljökvalitetsmål, främst Bara naturlig försurning, Giftfri miljö, Ingen övergödning, Ett rikt odlingslandskap och Levande skogar. Kvantifiering av målnivå: vad är rimligt? Underlag för utveckling av bedömningsgrunder och klassificering av ekologisk status Vilken biologisk mångfald finns i Sveriges sjöar och vattendrag och hur förändras den? Det finns behov av att precisera vad miljökvalitetsmålet innebär på långt sikt och vilken ambitionsnivå som är rimlig. Sjöar och vatten- drag är delar i ett större landskap och det är viktigt att en helhets- syn anläggs. För att följa upp miljökvaliteten behövs kunskap om förekomst av livsmiljöer och arter i sjöar och vattendrag och vilka förändringar som sker. Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt skall berörda myndigheter ha identifierat och tagit fram åtgärdsprogram för särskilt värdefulla natur- och kulturmil- jöer som behöver ett långsiktigt skydd i eller i anslutning till sjöar och vattendrag. skall minst hälften av de skydds- värda miljöerna ha ett långsiktigt skydd och fördelas jämnt mellan de fem vattendistrikten. Minst 15 fiskefria områden skall finnas i varje vattendistrikt. (Av regeringen föreslagen förändring av del- målet) Var finns de särskilt värdefulla natur- och kulturmiljöerna? Vilka styrmedel kan användas för skydd och skötsel? Vilka åtgärder har vidtagits och vilken effekt har de haft? Inom ramen för delmål 1 och 2 ska tillsammans med och lägga fram nationella åtgärdsprogram för genomförande av skydd och restaurering. och vattenmyndigheterna uppger dock att det finns stora brister i de regionala underlag som ska ligga till grund för de nationella åtgärdsprogrammen. Det innebär san- nolikt att det finns ett fortsatt behov av mer kunskap om vilka miljöer som är de mest skyddsvärda. För att genomföra skyddet behövs också kunskap. Likaså behövs uppföljning av vilka åtgärder som vidtas och vilken effekt de har. skall berörda myndigheter ha identifierat och tagit fram åtgärdsprogram för restaurering av skyddsvärda vat- tendrag eller sådana vattendrag som efter åtgärder har förutsätt- ningar att bli skyddsvärda. Senast skall av de värdefulla och potentiellt skyddsvärda vattendragen ha restaurerats. (Av fastställt delmål) Var finns de vattendrag som bör restaureras? Vilka åtgärder och styrmedel är bäst lämpade? Vilka restaureringsåtgärder har vidtagits och vilken effekt har de haft? Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt Som beskrivits under delmål 1 ska tillsammans med och lägga fram nationella åtgärdsprogram för genomförande av skydd och restaurering. För att genomföra restaurering behövs sannolikt mer kunskap. Likaså behövs uppföljning av vilka åtgärder som vidtas och vilken effekt de har. Regeringen avser enligt miljömålsproposi- tionen att ge , och Naturvårds- verket i uppdrag att utarbeta ett gemensamt system för uppföljning och utveckling av restaureringsåtgärder. Delmålet handlar om vattenförsörjningsplaner och har ingen direkt betydelse för biologisk mångfald. skall utsättning av djur och växter som lever i vatten ske på sådant sätt att biologisk mångfald inte påverkas negativt. (Av fastställt delmål) Underlag och kriterier för riskbedömning Var har utsättningar gjorts och vilka effekter har de gett? När det gäller delmål 4 om utsättning av djur och växter behövs kunskap om var utsättningar har gjorts och uppföljning av vilka effekter de har gett. Regeringen har enligt miljömålspropositionen för avsikt att ge i uppdrag att utarbeta ett förslag till ett nationellt utsättningsregister. skall åtgärdsprogram finnas och ha inletts för de hotade arter och fiskstammar som har behov av riktade åtgärder. (Av fastställt delmål) Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt SOU 2005:94 Inventeringar och i vissa fall genetiska undersökningar av utpekade arter och fiskstammar Utvärdering av åtgärdsprogrammen och hur det går för programmens arter och livsmiljöer Delmålet kommer efter utgången av 2005, under förutsättning att regeringens förslag antas av , att ersättas av delmål 2 om minskad andel hotade arter under det föreslagna miljökvalitetsmå- let Ett rikt växt- och djurliv. Kunskap behövs om de i sötvatten ofta förekommande genetiskt isolerade bestånden av olika arter, särskilt fiskar. Delmål 6, som kopplar miljökvalitetsmålet till EU:s ramdirektiv för vatten, föreslås av regeringen att utgå eftersom direktivets bestäm- melser har införlivats med svensk lagstiftning. Ramdirektiv för vatten har ändå en central roll i arbetet med att bevara biologisk mångfald i sjöar och vattendrag och är viktigt att beakta när det gäller kunskapsuppbyggnad. är indelat i fem vattendistrikt och inom vart och ett av dessa distrikt har en länsstyrelse utsetts till ansvarig myndighet (vattenmyndig- het). Biologiska kvalitetsfaktorer, dvs. förekomst och sammansätt- ning av olika organismgrupper (växtplankton, makrofyter på bott- narna, påväxtalger, bottenlevande ryggradslösa djur samt fisk), vä- ger tungt i bedömningar enligt direktivet. Behovet av övervakning och förbättrad kunskap om dessa organismgrupper är stort. Vilken kunskap finns och vem tar fram den? Databas över skyddsvärda sjöar och vattendrag En gemensam databas över skyddsvärda sjöar och vattendrag håller på att tas fram på uppdrag av , Riksantikvarieäm- betet och . Befintliga regionala och nationella under- lag för att lokalisera de nationellt skyddsvärda miljöerna är enligt och vattenmyndigheterna delvis bristfälliga. Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt Basinventeringen av Natura 2000 och skyddade områden samt planerad uppföljning av Natura 2000 Det finns ca 770 limniska Natura 2000-områden i vilket innebär att basinventeringen och den fortsatta uppföljningen av Natura 2000 bör ge ett bra underlag om både naturtyper och mil- jötillståndet generellt för sjöar och vattendrag. I uppföljningen in- går även uppföljning av ett flertal arter (enligt art- och habitatdi- rektivet) som förekommer i sjöar och vattendrag. Nationell miljöövervakning, programområde sötvatten Riksinventeringen av sjöar och vattendrag genomförs /1975 och kompletterades 1995 med provtagning i vat- tendrag. Riksinventeringen 1995 och 2000 omfattade vattenkemi i 3 000 sjöar och 700 vattendrag. Dessutom togs prov av bottenfauna i samtliga vattendrag och i 750 sjöar. (2005) genomförs en re- ducerad riksinventering omfattande vattenkemi i ca 1 500 sjöar. Utförare är SLU på uppdrag av . Kontinuerlig övervakning sker genom ett antal referensstationer i sjöar och vattendrag. Totalt omfattas ca 95 sjöar och ca 50 vatten- drag samt flodmynningar. En fördjupad övervakning genomförs i 15 sjöar och 17 vattendrag. I samtliga sjöar provtas vattenkemi, växtplankton och bottenfauna. I vissa sjöar utförs även provfisken samt insamling av fisk för lagring i miljöprovbank. I samtliga vattendrag provtas vattenkemi. Botten- fauna ingår i hälften och proviske i en fjärdedel av vattendragen. Programmen finansieras av . Utförare är SLU i samarbete med . Därutöver finns ett delprogram för de , dvs. I samtliga sjöar provtas vattenkemi, växt- plankton, djurplankton och bottenfauna. Provtagningen komplet- teras med regionala undersökningar, t.ex. miljögifter i fisk (och ), häckfågelinventering () och sedimentunder- sökningar (). Delprogrammet finansieras dels av Natur- vårdsverket och dels av respektive vattenvårdsförbund. För närva- rande finns ett flertal utförare. I (Nationell inventering av landskapet), som är en del av programområde landskap, ingår övervakning av stränder vid sjöar Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt Uppgifter om strandtyp och strandvegetation (kärlväxter och grönalger) registreras. har flera databaser, bl.a. Nationellt register för sjö- provfisken (NORS) och (). Provfiske görs inom vissa miljöövervakningsprogram bl.a. vid referensstatio- nerna (se ovan), men det huvudsakliga syftet är inte att studera bi- ologisk mångfald. SLU övervakar lekvandrande fisk i , och . Ett komplett nationellt underlag för bedömning av naturvärden och biologisk mångfald saknas, vilket framhållits av Naturvårds- verket och vattenmyndigheterna. Det finns därför behov av succes- siva kompletteringar i länen, främst i områden där man kan för- vänta sig att det finns stora naturvärden eller där exploatering eller förändrat nyttjande är aktuellt. bedömer däremot att det inte behöver startas någon ny nationell naturvärdesinven- tering i sötvatten, vilket regeringen tidigare föreslagit i skrivelsen En samlad naturvårdspolitik (skr. 2001/02:173). Det är viktigt att står för vägledning även om det inte är en sam- manhållen inventering. Den databas med geografisk information som håller på att byggas upp över skyddsvärda områden i sjöar och vattendrag bör efter hand som kunskapen växer kompletteras och göras tillgänglig för inte bara , , och länsstyrelserna utan även för andra ak- törer som kan behöva informationen. Förstärkningar av miljöövervakningen avseende biologisk mång- fald är angelägna. Det finns särskilt behov av övervakning enligt ramdirektivet för vatten av ett antal organismgrupper, främst växtplankton, makrofyter på bottnarna, påväxtalger, bottenlevande ryggradslösa djur samt fisk. Det finns även behov av övervakning av främmande arter (ett utvecklingsprojekt kring detta har bedri- vits på ). bör se över miljööver- vakningen av sjöar och vattendrag som helhet. Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt larna i miljöövervakningen måste förstärkas, bl.a. för att uppfylla vattendirektivets krav. I översynen bör hänsyn tas till den plane- rade uppföljningen av Natura 2000 vars resultat också bör kunna användas i en generell bedömning av miljötillståndet. Därutöver har påpekat att det behövs uppfölj- ning av vilka åtgärder som har vidtagits och vilken effekt de har haft, bl.a. avseende olika skyddsformer och restaurering. Detta bör ingå i nästa fördjupade utvärdering av miljökvalitetsmålen. Skogs- styrelsen har tagit upp behovet av övervakning av kemi och före- komst av arter i skogsbäckar som påverkas av kvävenedfall och för- surning, främst i sydvästra . 6.3Hav samt kust- och skärgårdsområden Kunskapsläget avseende den biologiska mångfalden i havsmiljön är inte tillfredsställande. Mycket av den grundläggande infor- mation som i allmänhet finns för landekosystemen, t.ex. topo- grafiska kartor, naturvärdesinventeringar och rödlistning av ho- tade arter, saknas i stor utsträckning. Detta försvårar i högsta grad en hållbar förvaltning och planering av olika verksamheter i havet. För det operativa arbetet med att peka ut skyddsvärda områden och skydda dem till 2010 enligt delmål 1 är kunskapsbristen ett allvarligt hinder.