sou · GTB341 · 2006-01-01 00:00:00 — Sant är att den flagranta och uttryckliga rasismen från en annan period, före kriget, har blivit sällsynt och förvisats till extremhö- gern, även om extremhögern inte längre utgör en liten margi- nal på . Rasismen är således (återigen) på väg att bli Elitdiskurser och institutionell rasism salongsmässig, eller till och med en sunt förnuftig reaktion på de icke-europeiska Andras invasion. Vad som är mer allvarligt är att dessa extrema idéer – vilka som sagt kan skyllas på de Andra – upptagits i ökad utsträckning, oförmildrade, av de stora partierna i många europeiska länder, och inte bara de på högerkanten. Vidare har det framhållits att europeisk rasism inte orsakas av massiv invandring och närvaron av Andra, utan att den följer en lång tradition av rasistiska idéer och praktiker riktade mot asiatiska, afrikanska eller amerikanska Andra, och mot judar och romer inom . Denna historiska dimension av den rasistiska diskursens kontinuitet ansluter till en samtida social och politisk dimension, vilket definierar rasismen i termer av en etnisk dominans som reali- seras och reproduceras genom daglig diskriminering och rasistiska ideologier. Vi har sett att diskursen spelar en framträdande roll i förverkligandet av diskriminering och reproduktionen av rasistiska stereotyper, vinklingar, fördomar och ideologier inom alla samhäl- lets symboliska domäner, speciellt i toppen. Analyser av parla- mentsdebatter och andra politiska diskurser visar sålunda att rasis- men visserligen förkastas officiellt, men att elitdiskurserna samti- digt i ökad utsträckning skildrar invandrare, minoriteter och flyk- tingar som ett hot mot välfärdsstaten, den västerländska kulturen och vår ekonomiska, politiska och sociala dominans. Den här pro- cessen har förvärrats av de terroristattacker som några islamistiska fanatiker har utfört, både i och på andra håll. På så sätt lyckas partier på högerkanten med alltmer uttryckligt främlingsfientliga program och politiska hållningar uppbåda ett folkligt stöd som kan omfatta av befolkningen. Forskningen visar att medierna för det mesta följer strömmen, eller initierar och accentuerar sådana tendenser, speciellt tabloid- tidningarna och den högerorienterade populära pressen. Den övriga pressen är knappast uttryckligt rasistisk, men det är inte heller sär- skilt många av dess riktlinjer och rapporteringar som bidrar till ett mångkulturellt samhälle. Det sker en uppenbar diskriminering i rekryteringen av minoritetstillhöriga journalister. I nyhetsinhäm- tandet, som domineras av vita män, ignoreras eller problematiseras etniska källor och ledare under det att den vita eliten ges tolk- ningsföreträde. Och själva rapporteringen om det mångkulturella samhället inskränker sig till bevakning av ett litet antal problem- ämnen, som illegal invandring, integrationssvårigheter eller brottslighet. Som vanligt bland eliterna blir all kritisk analys av deras praktiker, och i synnerhet slutsatser om pressens rasism, Elitdiskurser och institutionell rasism Mer allmänt kan man säga att media ägnar mycket mer uppmärksamhet åt de problem som tillskrivs minori- teter än åt de som upplevs av minoriteter. Och om rasism över huvud taget tas upp hänförs den oftast till extremhögern, sällan till de traditionella eliterna, och aldrig till pressen själv. I och med tillströmningen av minoritetsstudenter har utbild- ningsinstitutionerna kommit att spela en framträdande roll i utforskningen av några av det mångkulturella samhällets grundpe- lare, till exempel frågor om språkundervisning och en del aspekter av läroplanen. Ändå kan man även här spåra en lång tradition av rasistiska och sexistiska undervisningsplaner, som ofta formulerats i förväg av tidigare generationers natur- och samhällsforskare. Även om det har gjorts vissa förbättringar under det senaste årtiondet visar analyser av läroböcker att undervisningen om det mångkultu- rella samhället i bästa fall är fragmentarisk – och innehåller mini- malt med information, men däremot mängder av stereotyper och fördomar, om etniska minoriteter eller de länder och kontinenter som de kommer ifrån. Generellt sett dominerar ännu ett eurocent- riskt perspektiv, där vi européer (holländare, engelsmän, frans- män, osv.) är överlägsna och de Andra är allmänt underlägsna i alla väsentliga avseenden. Handböcker på universitetsnivå är inte mycket bättre, även om de må vara mer detaljerade och sofistikerade. De underlåter också i hög grad att kritiskt analysera de europeiska samhällenas systematiska och genomträngande natur. Sammanfattningsvis tycks eliter och institutioner i kom- binera officiella icke-rasistiska doktriner och hållningar med utbredda vardagliga praktiker av diskriminering och etnicistiska eller rasistiska ideologier. Då den uttrycks och reproduceras i de många elitdiskurser som råder i samhället, från politik och media till utbildning och forskning, har elitrasismen en allvarlig inverkan på invandrares, minoriteters och flyktingars välbefinnande och medborgerliga rättigheter. Genom att fokusera på illegal invand- ring, integrationssvårigheter, brottslighet, våld, terrorism, bakåt- strävande och andra negativa attribut som tillskrivs de Andra, kan elitdiskurser således producera, sprida eller befästa de allmänt spridda fördomar och ideologier som både vållar och legitimerar vardags- diskrimineringen inom områden som invandring, arbetsmarknad, bostadsfrågor, politik, utbildning, säkerhet, kultur, etc. Diskursiv elitrasism är således inte bara ord eller idéer, utan en inflytelserik och genomgripande social praktik som ger upphov till konkreta former av etnisk ojämlikhet och dominans i minori- Elitdiskurser och institutionell rasism Ett avgörande sätt att bekämpa denna elitrasism är att utforma konsekventa och kritiska alternativa diskurser som stöds av grupper och forskare från såväl majoriteten som de etniska minoriteterna. Framtidsutsikterna för ett fredligt, mångkulturellt under de kommande seklerna är beroende av sådana alter- elitdiskurser och av att de lyckas påverka institutionerna. Utan oliktänkande av den här typen blir det oundvikligt med en upprepning av de fruktansvärda konflikter, strider eller till och med utrotningar på etnisk eller rasmässig grund som präglade 1900- talet. I vår samtid finns det inget annat alternativ, varken i eller någon annanstans, än ett mångkulturellt och multietniskt samhälle utan rasism. Det är endast genom konsekventa, antirasis- tiska elitdiskurser och ideologier till stöd för ett sådant samhälle som vi kommer kunna få det att fungera. Översättning från engelskan: . Elitdiskurser och institutionell rasism , L., & Solomos, J. (Eds.). (2000). Theories of Race and Racism. (1992). Retreat of scientific racism: Changing concepts of race in and the between the world wars. Barker, A. (1978). The African link: British attitudes to the in the era of the slave trade, 1550–1807. Bataille, P., & Wieviorka, M. (1994). Racisme et xénophobie en Europe: comparaison internationale. : Éditions La Découverte. Bjørgo, T. (Ed.). (1994). Racist violence in Europe. : St.Martin's Press. Blommaert, J., & Verschueren, J. (1998). Debating diversity: Ana- lysing the discourse of tolerance. (1990). L'apprentissage du racisme dans les sco- laires. , : Editions Agence d'Arc. Boxill, B. (Ed.). (2001). Race and racism. (UK) : . Bulmer, M., & Solomos, J. (Eds.). (1999). Bulmer, M., & Solomos, J. (2004). Researching race and racism. Butterwegge, C., & , S. (1993). Cashmore, E. (2003). Encyclopedia of race and ethnic studies. Chase, A. (1975). The legacy of Malthus. The social costs of the new scientific racism. , IL: . (2001). Popular images and the politics of the nation. , CA: . Cottle, S. (Ed.). (2000). Ethnic Minorities and the Media. Bucking- ham, UK: . Delacampagne, C. (1983). L'invention de racisme: Antiquité et Moyen . Delacampagne, C. (1983). Racismo y occidente. : Argos Vergara. Elitdiskurser och institutionell rasism , M., & , P. (1983). Sous le consensus, la xénophobie paroles, arguments, contextes (1961–1981). : Institut de science politique. Essed, P. (1991). Knowledge and Resistance: About Racism in the and the . Feminism & Psychology, 1(2), 201–219. Essed, P. (1991). Understanding everyday racism: An interdiscipli- nary theory. Essed, P., & , D.T. (Ed.). (2002). Race critical theories. : Blackwell Publishers. (Ed.). (2001). Europe's new racism causes, manifestations, and solutions. : Berghahn Books. Feagin, J. (2000). Racist : Roots, current realities, and future reparations. Feagin, J. R., , H., & Batur, P. (2001). racism: The basics. Fredrickson, G. (2002). Racism: A short history. , N.J.: . Garrido, A. (1999). Entre gitanos y payos: relación de prejuicios y desacuerdos. : del Viento. (2002). The racial state. T., & Solomos, J. (Ed.). (2002). racial and ethnic studies. (2004). , UK , MA: Distributed in the by Blackwell Pub. Haghighat, C. (1988). Le racisme "scientifique": Offensive contre l'égalité sociale. : L'Harmattan. , F. (2002). Two hours that shook the world. , 2001 : causes and consequences. G., & Leaman, J. (Eds.). (1995). Racism, ethnicity, and politics in contemporary Europe. , P., & Husband, C. (1974). Racism and the mass media. (1992). Rassismus im Alltag. ('Brandsätze' -- Inflammatory Sentences / Firebombs. Racism in everyday life). (1998). ist nicht vorbei völkisch-nationalistische Ideologeme im öffentlichen . Elitdiskurser och institutionell rasism , S., & Link, J. (1993). Die vierte Gewalt. Rassismus und die Medien. (The Fourth . Racism and the Media). Duis- burg: DISS. Kalpaka, A., & Räthzel, N. (Eds.). (1992). Rassismus und Migration in . (1985). Reading into racism: Bias in children's literature and learning materials. : Routledge & Kegan . (1988). and prejudice: The politics and diplo- macy of racial discrimination. : Westview Press. Marable, M. (2002). The great wells of democracy: The meaning of race in American life. : Basic Books. Matouschek, B., Januschek, F., & Wodak, R. (1995). Notwendige Massnahmen gegen Fremde? Genese und Formen von rassistischen . Mudde, C. (Ed.). (2004). Racist extremism in Central and Eastern Europe. Poliakov, L. (1974a). The myth: A history or racist and nationalist ideas in Europe. Poliakov, L. (1974b). The history of anti-Semitism. : Routledge & Kegan . Preiswerk, R. (1980). The Slant of the pen: Racism in children's books. : Programme to Combat Racism, . , F. (1983). British racial discourse. A study of British political discourse about race and race-related matters. Reisigl, M., & Wodak, R. (Eds.). (2000). The semiotics of racism. Approaches in critical discourse analysis. Reisigl, M., & Wodak, R. (2001). Discourse and discrimination rhetorics of racism and antisemitism. Ruhrmann, G. (Ed.). (1995). in der Öffentlichkeit. theoretische und empirische Analyse zur Fremdenfeindlichkeit. (The image of foreigners in the public sphere. A theoretical and empirical analysis of xenophobia). (Ed.). (1986). Entre la marginación y el racismo. Reflexiones sobre la vida de los gitanos. Elitdiskurser och institutionell rasism Schiffrin, D., Tannen, D., & , H. E. (Eds.). (2001). The Handbook of discourse analysis. , MA: Blackwell Publishers. , D. O., Sidanius, J., & , L. (Eds.). (2000). Racialized politics: The debate about racism in . Smitherman-Donaldson, G., , T. (1987). Discourse and discrimination. , MI: , J., & , L. (1995). Race, politics, and social change. Solomos, J., & , L. (1996). Racism and society. Ter Wal, J. (Ed.). (2002). Racism and cultural diversity in the mass media. An overview of research and examples of good practice in the EU Member States, 1995–2000. (Ed.). (1983). Racism, science and pseudo-science. van Dijk, T. (1984). Prejudice in discourse: An analysis of ethnic prejudice in cognition and conversation. : J. . van Dijk, T. (1987a). Communicating racism: Ethnic prejudice in thought and talk. , CA: , Inc. van Dijk, T. (1987b). Schoolvoorbeelden van racisme. De reproduktie van racisme in maatschappijleerboeken (Textbook examples of racism. The reproduction of racism in social science textbooks). : Socialistische Uitgeverij . van Dijk, T.A. (1991). Racism and the Press. van Dijk, T. (1993). Elite discourse and racism. CA, : . van Dijk, T. (Ed.). (1997). A multidisciplinary introduction. van Dijk, T. (2005). Discourse and Racism in and Latin . van Dijk, T. A., & Kintsch, W. (1983). Strategies of discourse comprehension. : Academic Press. Elitdiskurser och institutionell rasism Wetherell, M., & , J. (1992). Mapping the language of racism: Discourse and the legitimation of exploitation. Wieviorka, M. (Ed.). (1994). Racisme et xénophobie en Europe: une comparaison internationale. : la Découverte. Wieviorka, M. (1998). Le racisme: introduction. : La Découverte. Wodak, R., , P., Pelikan, J., , H., de Cillia, R., & Mitten, R. (1990). "sind alle unschuldige Täter". Diskurshistorische Studien zum Nachkriegsantisemitismus ("We are all innocent perpetrators" Discourse historic studies in post war antisemitism). /: Suhrkamp. Wodak, R., , T. (Eds.). (2000). Racism at the Top. Parliamentary Discourses on Ethnic Issues in Six European States. Wrench, J., & Solomos, J. (Eds.). (1993). Racism and migration in Western Europe.