sou · GTB356d2 · 2006-01-01 00:00:00 — En fråga av stor vikt gäller hur personer bedöms som kan uttrycka sig muntligt och skriftligt på god svenska, men som har en viss brytning i uttalet. När dessa personer, på grund av brytningen, missgynnas är det rimligen en fråga om etnisk diskriminering. En slutsats som delas av en rad forskare och skribenter, se särkilt Bjär- vall (2001). I avhandling svenskhet - Hur arbetsförmedlare förstår en etniskt segregerad arbets- marknad (2003:7) konstateras att kraven på kunskaper i svenska språket uttrycks som om det vore en nästan osynlig aktör som artikulerade dem. Det var viktigt att kunna det svenska språket, och att vara kommuni- cerbar. Frågan om vem det var som ställde dessa krav omtalades inte i dessa utsagor, och inte heller hurdan den svenska var beskaffad som ansågs vara tillräcklig. (, 2003: 163) Det empiriska underlaget i avhandling består av inter- vjuer med 16 arbetsförmedlare. Många av intervjupersonerna fram- håller att kraven på språkkunskaper hårdnade . Den svenska som accepterades för inträde på arbetsmarknaden blev ofta otillräcklig . Orsaken till de högre kraven är enligt inte framför allt förändringar av arbetenas innehåll, utan att den högre arbetslöshe- ten ökat konkurrensen om jobben. Förändringen beskrivs som en effekt av relationen mellan 'utbud och efterfrågan'. I och med att arbetslösheten har ökat så mycket som den har gjort, har utbudet på arbetskraft ökat och efterfrågan minskat. (Ibid, 2003: 163) (2001) kopplar samman frågan om kunskaper i det svenska språket med föreställningen att det finns kulturella skillnader mellan svenskfödda och invandrare som förklarar skill- nader vid inträdet på arbetsmarknaden. Slutsatsen är att förklar- ingar som har att göra med utbildningsnivå, sökaktivitet och kul- turellt avstånd kan avfärdas: De slutsatser som förespråkare av det 'kulturella avståndets' betydelse drar är att kunskaper i svenska språket samt beteenden som ansluter till svenska normer, attityder och värderingar är allt mer vä- sentliga för en effektiv produktion. Enligt dem är mångfald inte pro- duktivt utan personer från 'kulturellt avlägsna' länder har växande svå- righeter att finna sin plats på svensk arbetsmarknad, ju mer avlägset desto större svårigheter. Det finns några få studier som empiriskt har försökt att bevisa denna teori. Ingen av dem har dock kunnat påvisa att personer från avlägsna länder, enbart på grund av sin födelseort har lägre produktivitet på svensk arbetsmarknad. (2001: 47) Integrationsverkat drar i sin rapport slutsatsen att förklaringarna inte primärt bör sökas på utbudssidan utan på efterfrågesidan: De huvudsakliga förklaringarna till de utrikes föddas svårigheter på ar- betsmarknaden ligger på efterfrågesidan, det vill säga i arbetsgivares och fackföreningars uppfattning och värderingar av personer från andra länder och deras kompetens. (Ibid: 46) Att hänvisningar till dåliga kunskaper i svenska används för att sortera ut utrikes födda på arbetsmarknaden kan tyda på att det finns personer på den svenska arbetsmarknaden som accepterar och har förståelse för svenska dialekter, men inte för en utländsk bryt- ning. Dessutom kan en sådan behandling leda till att invandrarna tappar tillit till systemet, vilket i sin tur kan spä på effekterna och skapa en negativ spiral. För en analys i linje med detta se Bjärvall (2001) Att över huvudtaget anse att uppdelningen i dialekter och språk- lig brytning har relevans för inträdet på arbetsmarknaden bör i sig betraktas som en diskriminerande inställning. Den relevanta fak- torn är i stället om det finns språkliga hinder till en fungerande kommunikation och vilken kommunikation som är nödvändig för att kunna utföra arbetsuppgifterna. Den diskriminerande attityden kan i själva verket delas upp i två element. För det första åtskillna- den mellan å ena sidan dialekter av det svenska språket och brytningar på främmande språk, en uppdelning som förvandlas till diskriminering när dialekter anses mer acceptabla än bryt- ningar. För det andra den hierarki som finns mellan brytningar på olika språk, där flera forskare påpekat att det är mer acceptabelt att bryta på norska, engelska eller tyska än på turkiska, arabiska och somaliska. Flera forskare har ytterligare preciserat dessa slutsatser. Se särskilt (2001), men även Kós-Dienes (1998), (1996), (1991), (1989) och (2001:b). Luyinda (1998) behandlar specifikt svenska språkets betydelse för invand- rare från länder i . I en rapport från () (1997) Invandrare och arbete - Åtta rapporter om hinder och möjligheter för invandrare att få arbete ifrågasätts överbetoningen på språkkunskaper i förhål- lande till vad arbetet kräver som man kommer med ett konkret förslag med avseende på svenskundervisningen: Svenskkunskaper är viktiga, men alltför stor vikt läggs vid invandra- rens språkkunskaper, och alla har inte möjlighet att tillgodogöra sig teoretisk svenskundervisning. Invandrarna själva upplever inte språket som något hinder i sitt dagliga arbete. Vi föreslår därför att man satsar mer på individuellt anpassad svenskundervisning med tonvikt på prak- tisk svenska (, 1997:3). Hänvisningen till bristande kunskaper och färdigheter i svenska språket kan enligt studien arbetsmarknaden öppen för alla? (Arai m.fl., 1999) inte heller förklara den högre arbetslöshet bland perso- ner som har gått igenom det svenska skolsystemet och som har höga betyg i svenska. Förklaringarna till den högre arbetslösheten måste enligt en sammanfattning i Rapport 2001 (Integ- rationsverket, 2002) sökas i arbetsgivares bedömning av individu- ella sökande med utgångspunkt i stereotypa föreställningar om egenskaper som hänförs till grupptillhörigheten: Om arbetsgivaren till exempel har bristande information om indivi- dernas kapacitet och inte säkert kan identifiera den bästa kandidaten utifrån meriter och anställningsintervjuer, finns det en risk att själva grupptillhörigheten blir avgörande. Att arbetsgivaren tillskriver grup- pen vissa egenskaper som även individer antas bära och som leder till diskriminering. En del individer får då sämre möjligheter enbart på grund av yttre egenskaper, namn eller utseende som hänför dem till en viss grupp (Ibid:122). Andra forskare har kunnat visa att konjunkturcykelns upp- och nergång samvarierar med hur stora krav en arbetsgivare ställer på kunskaper i det svenska språket (Knocke m.fl., 2003:51). I tider av arbetsraftsbrist tenderar kraven att sänkas. Makten att bedöma den nödvändiga nivån på språkkunskaper ligger hos arbetsgivaren, medan den arbetssökande inte förfogar över några maktmedel att ifrågasätta bedömningen. I sin studie Ett förlorat 1990-tal. Invandrades situation på den svenska arbetsmarknaden –1996 undersöker Hjerm (2002) arbetsmarknadssituationen för invandrare 1990– 1996. Hjerm har gjort jämförelser mellan tre grupper där alla hade förvärvsarbete 1990: en grupp av tidigt invandrade (), en grupp av sent invandrade (, en period dominerad av flyktinginvandring) samt en grupp individer födda i . Enligt Hjerm innebar detta upplägg av studien att tröskeleffekten, det vill säga tillgång till kontaktnät, språkkun- skaper etc., var i stort "minimerad". Den som har ett arbete har på ett eller annat sätt kommit över denna tröskel. När Hjerm under- söker i vilken grad dessa grupper drabbades av lågkonjunkturen genom att de förlorade sina arbeten klargörs att även de som kom- mit över tröskeln ändå åker ut. konstaterar att invandrare och framför allt de sent invandrade drabbades avsevärt hårdare av lågkonjunkturen jämfört med de andra grupperna . De sent invandrade, och därmed sannolikt senast anställda, drab- bades enligt lagen om anställningsskydd (LAS) av principen sist in, först ut. En annan delförklaring till de skillnader som Hjerm fun- nit skulle kunna vara att anställningsformen skiljer sig på så sätt att invandrare oftare än svenskfödda har tillfälliga anställningar och därför oftare förlorar sitt fotfäste på arbetsmarknaden vid lågkon- junktur. Det skulle kunna förklara en del av de uppmätta skillna- derna, men det skulle innebära att arbetsgivare ger före- träde åt svenskfödda när personer får en fast anställning, något som för övrigt också belagts av flera forskare (, 2002; LO, 2001b; , 2001; , 2001). För frågan om anställningsformernas betydelse se avsnitt 6.2.2. Med utgångspunkt i Hjerms forskningsresultat kan man dra slutsatsen att kontaktnätet inte räcker till för att förklara skillnader i sysselsättning. Invandrare som kommit in på arbetsmarknaden, och därmed kan antas haft tillräckliga språkkunskaper och sociala kontakter för att komma över tröskeln, blir vid lågkonjunkturer lättare av med sina arbeten än svenskfödda. I både Abbasian (2003) och Schierup & (1994) samt Knocke & studie om ungdomar med invandrarbak- grund (2000) konstateras att invandrare ofta enbart har nätverk som är begränsade till egna landsmän. Avsaknaden av vidare sociala kontaktnät blir särskilt till nackdel när rekrytering bygger på informella kontakter och inte på rekrytering via formella rekryte- ringskanaler som arbetsförmedlingen eller annonser. Social nät- verksrekrytering förvandlas till social nätverkssegregering, efter- som informationen om vakanser utesluter personer utan kontakt- nät. Kontakterna är i sin tur beroende av andra strukturella faktorer. En person som anlänt till kan ha ett begränsat socialt nätverk just på grund av att han eller hon visats i . Begränsningen kan också vara orsakade av bostadssegregation samt av normer och regelverk eller vara resultat av andra människors beteende, enligt bland annat Rydgren (2004). Hjerm (2002) hävdar vidare att det avgörande inte är hur omfattande kontaktnätet är, utan att det består av de rätta personerna. Invandrare söker och får oftare än svenskfödda sina jobb via arbetsförmedlingen. I och med att endast en liten del lediga jobb anmäls till och förmedlas genom arbetsförmedlingen, kan man i detta sammanhang tala om en form av indirekt diskriminering. Vidare är en övervikt av de arbeten som anmäls till och förmedlas via arbetsförmedlingen lågkvalificerade och lågavlönade jobb, vilket kan sägas utgöra en ytterligare exkluderande och diskriminerande aspekt. I avsnittet om arbetsförmedlingen (6.4.4) refererar vi befintlig statistik om andelen jobb som förmedlas via arbetsför- medlingen. Hjerm (2002) ger tydliga belägg för att över- och underordning mellan inrikes- och utrikes födda spelar en stor roll för chanserna på arbetsmarknaden. Enligt Hjerm är hög utbildning inte någon garanti för att invandrare ska klara sig i konkurrensen om jobb jämfört med inrikes födda. Utbildning har ett dåligt förklarings- värde när det gäller den besvärliga arbetsmarknadssituationen för högutbildade invandrare: det visar sig att inte ens hög utbildning gör någon direkt skillnad. // Även om utbildning kan vara viktig ur individperspektivet kvar- står det faktum att högutbildade invandrares utbildning betalar sig dåligt i relation till de inrikes födda. Inte ens i jämförelse med lågutbildade personer födda i ger akademisk utbildning bättre chanser på arbetsmarknaden för de utrikes födda: Den sent invandrade gruppen med forskarutbildning drabbades lika hårt av arbetslöshet som de inrikes födda med endast grundskoleut- bildning. Eftersom varken anställningstid, utbildningsnivå eller vistelsetid i räckte till för att förklara den betydligt sämre arbetsmark- nadssituationen för de högutbildade, är Hjerms slutsats given: Resultaten i denna studie pekar klart i riktning mot att diskriminering på arbetsmarknaden kanske är än mer utbredd än vad vi har velat före- ställa oss. I Rapport 2002 (, 2003) konstateras att utrikes födda har ungefär samma utbildningsnivå som inrikes födda, men att det finns större variationer i utbildningsnivå bland de utrikes födda. Men även här fastslås att personer födda utanför får en mindre utdelning av sin utbildning i form av ett kva- lificerat arbete än personer födda i : Utbildning lönar sig alltid på arbetsmarknaden, men ger lägre avkast- ning för utrikes födda än för inrikes födda. En tidigare undersökning har visat att det finns en begåvningsreserv på cirka 10 000 högutbildade utrikes födda som är arbetslösa eller sysselsatta långt under sin kom- petensnivå (, 2003:46). Liknande resultat återfinns i studien med arbetsmarknadsinte- grering för invandrare (och , 2002). Forskarna slår fast att sysselsättningsgraden fortsatt att vara låg hos 1980- talets flyktinginvandrare trots att det var högkonjunktur under stora delar av och trots att flyktinginvandrarna i genom- snitt var mer välutbildade än tidigare invandrargrupper. I genom- snitt var utbildningsnivån på samma nivå som för personer födda i . Att många av dem ännu inte kommit in på arbetsmarkna- den stöds också av andra studier som bl.a. (2000) och , Lalonde & (2000) samt (2001). Antaganden om brister i utbildningsnivån som förklaring till svårigheter att få tillträde till arbetsmarknaden avfärdas också i internationella studier (, 2000). fann att varken utbild- ningsnivå eller sökbeteende kunde förklara skillnader i sysselsätt- ning mellan svarta och vita i . Medianutbildningsnivån var i stort sett densamma för vitaoch svarta och det existerade inte heller någon skillnad i deras benägenhet att söka arbete. På grund- val av sin forskning, som innefattade bland annat det som kallas situation testing, drar han följande slutsats: Employer discrimination is the primary obstacle to increasing black employment. Audit studies [ungefär: situation testing] in which black and white actors with identical credentials apply for the same job show employers take the white candidate more seriously and are more likely to offer the white a position. (, 2000: 169) En annan förklaring som tillmäter en viss, men inte avgö- rande, betydelse för ojämlika chanser till anställning, är att svarta arbetssökande i genomsnitt bor längre från allmänna kommunika- tioner än vita arbetssökande. Möjligheten att ta sig till arbetsplatsen är alltså i genomsnitt något sämre för de svarta arbetssökande. Resonemanget pekar på att det finns ett samband mellan boende- situation och sämre chanser till anställning, vilket kan tolkas som en form av strukturell diskriminering. En rad studier påvisar att situationen på arbetsmarknaden i genom- snitt är sämre ju senare en person anlänt till . I (2000) finns en jämförelse mellan dem som kom till före respektive efter 1995. Enligt studien är arbetslösheten klart högre i den senare gruppen. Även om vistelsetiden har betydelse för de utrikes föddas syssel- sättningsgrad, har även de som varit i eller längre lägre sysselsättningsgrad än inrikes födda under både hög- och låg- konjunktur enligt Rapport 2002 (, 2003:33). Däremot, vilket en rad forskningsresultat understyrker, kan vistelsetidens längd långtifrån förklara de skillnader i syssel- sättning som finns mellan olika grupper av utrikes födda. Värdet av vistelsetidens längd som generell förklaringsfaktor för situationen på arbetsmarknaden ifrågasätts därför bland annat av Hjerm (2002) och Arai, (1999). Det är bl.a. svårt att förklara varför situationen förbättras för vissa nationaliteter men inte för andra (se exempelvis , 2004). Vistelsetiden förkla- rar inte heller varför personer med utländsk bakgrund, men som är födda i , drabbas av högre arbetslöshet än andra (, 2001; Arai, , 2000). En slutsats som kan dras av att även grupper som har funnits länge i landet besväras av höga arbetslöshetssiffror är att andra faktorer än betydelsen av vistelsetid för deras sämre arbetsmarknadssituation måste granskas. En återkommande föreställning är att motivationen att söka arbete är lägre bland invandrare än bland svenskar och att invandrarnas sökaktivitet är lägre jämfört med svenskar. Några belägg för att så skulle vara fallet finns inte. Tvärtom visar Arai, och Schrö- der att ett arbete prioriteras högt bland utrikes födda: Det framgår tydligt att personer som är födda utomlands anser att det är mycket viktigt att ha ett arbete. Oavsett hur frågan ställs är det en avsevärt större andel utrikes än inrikes födda som anser att det är viktigt att ha ett arbete /.../ Utrikes födda tycks även ha ett större socialt tryck på sig (från anhöriga och vänner) att skaffa arbete än inrikes födda. av de som är födda utomlands anger att det är viktigt för anhöriga och vänner att de har ett arbete. Det ska jämföras bland de som är födda i . (Arai mfl, 1999:31) Arai, och hävdar att det inte finns några data som tyder på att personer som är födda utomlands söker arbete på andra sätt än personer som är födda i . Av deras forskning framgår exempelvis att utrikes födda söker efter arbete i tidningar, via text- tv och Internet i minst lika stor utsträckning som inrikes födda. Vidare framgår att arbetslösa utrikes födda oftare än arbetslösa per- soner födda i svarar på platsannonser. Forskarnas slutsats är att: Passivitet kan således inte förklara skillnaderna i arbetslöshet mellan grupperna. (Ibid: 35) En liknande slutsats dras i Rapport 2002 (Integrations- verket, 2003): Det finns inget stöd för att utrikes födda skulle vara mindre aktiva i att söka jobb än inrikes födda. Den enda forskningsrapport som finns vi- sar att utrikes födda söker jobb minst lika aktivt som inrikes födda. Samma slutsats drar Arai, (1999) i studien arbetsmarknaden öppen för alla? Även ungdomar med invandrarbakgrund uppvisar enligt arbets- förmedlare en hög sökaktivitet och att det viktiga för dem är att få ett riktigt arbete (Knocke och , 2000). Att den nuva- rande högre arbetslösheten bland invandrare - och i synnerhet bland dem födda utanför - inte kan förklaras av en lägre utbildningsnivå eller ett mindre aktivt sökbeteende stöds också av rapporten 2002 (2003) utgiven av . Se även tidigare refererade (2000). En avgörande fråga i den etniska diskrimineringen är hur rekryte- ringen till arbetslivet går till. Forskning om rekrytering sätter här fingret på en rad centrala frågor. Framför allt visar forskningen att en rekryteringsprocess omfattar många steg och att etniskt diskri- minerande handlingar och beslut därför kan förekomma på flera olika nivåer. I rapporten och praktik i rekryteringsprocessen (Knocke m.fl, 2003) redovisas de centrala momenten i rekryte- ringsprocessen: 'Annonsering': Här handlar det om att sprida information om att organisationen behöver personal via ett urval av lämpliga kanaler. 2.Sortering: Antalet sökande måste reduceras till ett hanterligt antal. 3.Värdering: Intervjuer, testing, referenser m.m. som underlag för bedömning av lämplig person för jobbet. 4.Rangordning: På basis av tester m.m. diskussion i grupp eller på annat sätt ordnas de sökande efter ett antal kriterier. 5.Beslut: Valet av den sökande som får jobbet kan ske på olika sätt, enskilt av arbetsgivaren eller med olika grad av inflytande från de anställda. (Knocke mfl, 2003, s. 33) En slutsats som presenteras av Rydgren (2004) är att det är särskilt angeläget att försöka påverka så kallade "gatekeepers" (ung. spärr- vakter) och att se över till synes neutrala regelverk för att motverka institutionell diskriminering, vare sig den är avsiktlig eller oavsikt- lig. actors holding gatekeeper positions in the labour market discri- minate against migrants in a two-fold way: by making decisions about recruitment, etc. based on stereotypical - and often prejudiced - beliefs about group-specific characteristics rather than on individual skills; and by choosing people they know or who have been recommended by someone they know for vacant positions (network recruitment). Neither of these mechanisms involves much reflection, which implies that actors in gatekeeper positions often discriminate against migrants without being aware of it. Flera ytterligare forskningsstudier i behandlar rekryte- ringsfrågor, se (2003), Knocke & (2000) och pågående forskning av om rekrytering i storstadskom- muner. För en studie om könsmaktsordningens påverkan på synen på ledarskap och dess inverkan på rekrytering, se (2003) Rekrytering av företagsledare: En studie i homosocialitet. Inom flera sektorer av arbetslivet skulle det finnas fog för sär- skilda undersökningar av rekryteringsprocesserna. Det gäller i syn- nerhet de segment av arbetsmarknaden och de positioner i arbetsli- vet där andelen invandrare är mycket låg. Samma gäller de sektorer där undersökningar pekar på en särskilt hög grad av etnisk segrege- ring och diskriminering (se avsnittet om metoder). Några enstaka studier med dessa utgångspunkter har redan utförts. En undersök- ning utförd av Försvarsmakten visar att unga män med utländsk härkomst inte lika ofta rekryteras till försvaret som de borde utifrån deras andel av befolkningen. Författarna till studien menar att orsaken till denna skillnad är en "institutionaliserad rasism inom försvaret". (Undersökningen refereras i EUMC, Newsletter, issue 09, , 2002.) 6.4.2Kompetensprofil: rätt namn och rätt brytning Några studier undersöker specifikt de hinder som arbetssökande möter vid rekrytering, däribland de arbetssökandes namn. Rydgren (2004) gör en överblick på forskningen i och kommer till slutsatsen att: When apparently neutral requirements for recruitment or working practice affect certain ethnic groups more than others, or when certain rules, instructions or everyday practices within a social system have intended or unintended discriminating consequences, we can talk about institutional discrimination. As stressed above, the most com- mon type of institutional discrimination in the Swedish labour market has to do with requirements for good spoken and written Swedish. (ibid: 711) I rapporten för mångfald? (Knocke, 2003) framkommer betydelsen av ett namn för inträdet på arbetsmarknaden. Det fanns bland en del av intervjupersonerna erfarenheten av att ett namn som inte är ursprungssvenskt tolkas som en negativ signal bland arbetsgivare, vilket kan leda till utsortering i ett tidigt skede av rekry- teringsprocessen. Följande två observationer kommer från en rekryte- ringsansvarig i den offentliga sjukvården och en tjänsteman på arbets- förmedlingen: För det är ju tydligen så, har man fel efternamn så kommer man inte ens en gång på intervju tydligen. Vi vet ju att namnet spelar roll när man rekryterar, att man tittar på det. (Knocke, 2003: 17) Andra belägg för att ett namn har betydelse i samband med etnisk diskriminering har gjorts genom en experimentell studie som testat svenska medborgares attityd till efternamn som ger associationer till olika ursprungsområden. Studien kunde påvisa en diskrimine- rande inställning till personer med icke-europeiska namn (, 2003). I studien söker sin plats. En studie om arbets- marknadschanser för ungdomar med invandrarbakgrund (Knocke & , 2000) undersöks de hinder som möter ungdomar med invandrarbakgrund i deras möte med arbetsmarknaden. De två forskarna har genomfört intervjuer på fjorton arbetsförmedlingar i , med arbetsförmedlare, platsförmedlare med flera. Därutöver har man intervjuat 20 ungdomar med turkisk bakgrund, 15 kvinnor och 5 män; 12 ungdomar med latinameri- kanskt ursprung, 9 män och 3 kvinnor samt tre unga kvinnor med grekiskt ursprung. Enligt personalen på arbetsförmedlingarna var det hinder som oftast mötte ungdomar med invandrarbakgrund kravet på perfekt svenska och ett icke-svenskt namn: Om och om igen påtalar våra intervjupersoner orsakssambandet mel- lan utländska namn och bortsorteringen av ungdomar med sådana namn. Arbetsgivare reagerar negativt på utländska namn sägs det, tar inte emot dem lika enkelt som sökande med svenska namn. för- stärks fördomsfullheten mot de unga männen av en generellt belas- tande massmedial problembild av kriminalitet och socialbidragsbero- ende i deras förortsmiljö. För ungdomarna innebar fördomarna bak- slag och besvikelse och i förlängningen risken för marginalisering och utanförskap. För hårt arbetsbelastade platsförmedlare betyder arbets- givarattityderna mer arbete för att lyckas få till stånd ett möte eller en placering. (Knocke, 2000:113)