sou · GTB399d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Påslagsmetodens problem är bestämning av påslagsprocentsatsen samt att redovisningen av dess bas, byggutgifterna, kan bli felaktig. Kvotmetoden leder till inlåsningseffekter som kan minskas vid en successiv avtrappning av kvoten. Även vid avtrappning finns in- låsning då fastighetsägaren avvaktar att sälja till dess byggnads- vinstsandelen minskat tillräckligt. Med tillräckligt många och små trappsteg minskar denna effekt. Realvinstmetoden innebär en i sig korrekt vinstberäkning och inga beaktansvärda nya kontrollproblem. Liksom före skattere- formen medför en partiell realvinstbeskattning att den totala be- skattningen av fastighetsinnehavet inte blir konsekvent. Det är inkonsekvent med en real vinstberäkning när nominella ränteavdrag erhållits. Förhållandet är dock i princip detsamma enligt gällande regler för kapitalfastigheter och bör därför kunna godtas. Vid en omfattande real värdeökning är beskattningen enligt realvinst- metoden väsentligt hårdare än beskattningen i motsvarande fall med avyttring av en kapitalfastighet. En realvinstmetod innebär vissa praktiska problem då det måste finnas ett underlag för fastig- hetsinvesteringarnas fördelning över tiden. En basbeloppsmetod är en ännu grövre schablon än de andra metoderna. är det verkliga utfallet av de andra metoderna antagligen så varierande att basbeloppsmetodens resultat kan fram- stå som mer förutsägbara och konsekventa. 4.Av genomgången ovan framgår att utredningen anser att värde- ringar enligt marknadsvärde- och påslagsmetoderna inte är tillräck- ligt tillförlitliga och kan ge missvisande resultat, som oftast torde vara underskattningar av byggnadsvinsten. inte ett resultat som i tillräcklig utsträckning återspeglar vad som eftersträvas. Utredningen anser därför att valet står mellan kvot- och bas- beloppsmetoden. Båda metoderna är klara schabloner som inte direkt speglar den verkliga uppdelningen i byggnadsvinst respektive marknadsvinst. Kvotmetoden innebär en schablonmässig upp- delning som i princip liknar den verkliga fördelningen. Bas- beloppsmetoden har som schablon en helt annan målsättning, att sätta ett tak för vad som totalt kan anses vara förvärvsinkomst för en period. I legitimitetshänseende är kvotmetoden att föredra. Den kan motiveras med det ovanliga, om än inte helt unika, förhållandet att den producerade tillgången övergått till ett långvarigt förvalt- ningsinnehav. Om kvotmetoden utformas restriktivt – genom krav på lång innehavstid - blir det tydligt att en sådan beskattning inte är motiverad i nästan någon annan bransch. Det skulle däremot finnas betydligt starkare skäl för att basbeloppsmetoden borde utsträckas till i princip all enskild näringsverksamhet. Slutligen får beaktas att många av de innehav av lagerfastigheter där de principiella skälen för en lättnad är som störst - på grund av lång innehavstid, begränsade byggnadsåtgärder etc. – torde få liten eller ingen nytta av en basbeloppsregel. De som å andra sidan skulle få störst lättnader är troligen fall – korta innehavstider, omfattande byggnadsåtgärder etc. – där de ovan anförda skälen för en lättnad inte är lika starka. Utredningen anser sammantaget att en kvotmetod skall väljas före en basbeloppsmetod. Regeln som föreslås blir en klar schablon med små möjligheter till precision i enskilda fall. Utredningen anser dock att det bör gå att finna en sådan utformning att för- delarna överväger nackdelarna. Målsättningen för utformningen av kvotregeln är att den skall vara enkel att tillämpa, att den hyggligt återspeglar försäljnings- vinstens komponenter samt att schablonregelns negativa effekter på de skattskyldigas beteende begränsas. Detta är en målsättning som i varierande utsträckning kan uppnås. 2.Det grundläggande synsättet är att initialt hänförs all värde- stegring till fastigheten i dess egenskap av ren lagertillgång. Det gäller först och främst värdestegring som direkt beror på bygg- nadsåtgärder. Även initial marknadsvärdestegring kan hänföras till fastighetens lagerkaraktär. Först när fastigheten fått förvaltnings- karaktär antas därefter inträffad värdestegring vara marknadsbetingad. För den förstnämnda perioden skall av vinsten tas upp som inkomst av näringsverksamhet. Därefter gäller att avyttrings- vinsten kvoteras och att en del hänförs till inkomst av näringsverk- samhet och en del till inkomst av kapital. 3.Den första frågan för regelns utformning är kvoteringen skall börja. Det är naturligt att detta inträffar efter att fastigheten är färdigbebyggd (jfr förslaget på definition av förvaltningsfastighet i 27 kap. 19 § IL). Mer praktiskt är dock att enbart uppställa en gräns för innehavstid. Det innebär dock att efter denna tidpunkt kan utföras byggnadsåtgärder som kan omfattas av kvoteringen. För att helt undvika detta borde alla byggnadsåtgärder vara färdiga innan kvoteringen får tillämpas. En sådan bestämmelse blir alltför hård och väl styrande på de skattskyldigas beslut om eventuella ytterligare byggnads- åtgärder. Utredningen anser att en rimlig kompromiss är ett krav på en lång innehavstid kombinerat med ett krav avseende tidpunkt för färdigställd byggnation som medger viss flexibilitet. Utred- ningen föreslår att kvotering tillämpas om fastigheten har innehafts och de huvudsakliga byggnadsåtgärderna har utförts före avyttringen. 4.Den viktigaste komponenten i bestämmelsen är procent- satsen/erna för fördelning av inkomsten på inkomst av närings- verksamhet respektive kapital. Den principiella utgångspunkten är att försöka spegla den verkliga fördelningen av vinsterna mellan byggnadsvinster och marknadsvinster. Utredningen anser dock att en rad ytterligare faktorer måste beaktas. Det gäller bl.a. nivån på beskattningen när motsvarande verksamhet bedrivs i aktiebolags- form och att undvika negativa incitament av kvoteringen. Vidare skall beaktas att beskattningen av byggnadsrörelser innebär vissa fördelar jämfört med beskattningen av kapitalfastighetsförvaltning. I byggnadsrörelse övergår bebyggda fastigheter till förvaltning utan att byggnadsvinsten beskattas. I en kapitalfastighetsförvaltning är hela det investerade kapitalet beskattat. Vid en kvotregel finns ett incitament att skjuta upp en avyttring till dess den lägre beskattningen inträder. Denna effekt kan mildras om kvoteringen sker stegvis. Å andra sidan förlängs härigenom den period incitamentet föreligger. Även efter att den lägsta skattenivån nåtts kan en inlåsningseffekt föreligga. Det är först och främst ett generellt fenomen. När en del av investeringskapitalet måste betalas i skatt minskar kapitalet för återinvestering. Vid kvotmetoden till- kommer dessutom att värdetillväxten på en återinvestering i en lagerfastighet kommer att vara fullt skattepliktig som inkomst av näringsverksamhet, medan en fortsatt värdetillväxt på den nuvarande fastigheten till väsentlig del skall tas upp som inkomst av kapital. Kvotmetoden torde därför öka inlåsnings- effekten. Utredningen anser att det är ett skäl för att kvotmetoden inte skall medföra en beskattning som är alltför mycket lägre än för okvoterade inkomster i byggnadsrörelse. Utredningen anser vidare att neutralitetsskäl motiverar att kvotmetoden inte medför en beskattning som är väsentligt lägre än i närliggande aktiebolagsfall. Aktiebolagsformen är ekonomiskt den dominerande företagsformen för byggnadsrörelse och det bör inte skapas skattemässiga incitament till byte av företagsform. Utred- ningen anser att det är rimligt att jämföra med beskattningen vid innehav av andelar som inte är kvalificerade enligt 57 kap. En an- passning till nivån för kvalificerade andelar skulle däremot förta den eftersträvade effekten av reformen. Omfördelas en del av vinsten vid en fastighetsavyttring från inkomst av näringsverksamhet till inkomst av kapital innebär det i högsta marginalskatteskikt att skatten på denna del sjunker från till , dvs. Omfördelas av vinsten sjunker skattesatsen från till . Den sammanlagda skattesatsen för vinster som utdelas från ett aktiebolag som inte omfattas av 57 kap. är 49,6 %.24 Motsvarande skattesats uppnås vid en kvotering där av vinsten tas upp som inkomst av kapital.25 I prop. 2005/06:40 före- slås att skattesatsen för utdelning på onoterade aktier som inte är 24Se avsnitt 8.5.1. 25Är den enskilda byggnadsrörelsen passiv är högsta marginalskattesats . En motsvarande skattenivå som i bolagsfallet – - uppnås då när 42, av vinsten tas upp som inkomst av kapital., kvalificerade sänks till . Den sammanlagda beskattningen i bolags- och ägarleden blir då . Utredningen anser mot bakgrund av ovanstående skäl att av vinsten skall tas upp som inkomst av näringsverksamhet och högst som inkomst av kapital. Det resulterar vid högsta marginella skattesats på inkomsten av näringsverksamhet i en sammanlagd skattesats på avyttringsvinsten om x + x = . beskattningen blir något högre än den sammanlagda beskattningen vid avyttring av en lagerfastighet i ett byggnadsrörelsedrivande aktiebolag och utdelning av vinsten till en delägare utan kvalificerade andelar. 5.Slutligen skall övervägas om en avtrappning av kvoteringen bör ske. Det är främst motiverat för att minska de inlåsningseffekter av kvotering som diskuterades ovan. Avtrappningen ökar, som fram- hölls ovan, i och för sig den period då inlåsningseffekter föreligger men sammantaget torde en sådan regel minska den psykologiska inlåsningseffekten. Den bör inte heller innebära några väsentliga nya tillämpningsproblem. Utredningen föreslår därför en avtrapp- ning i ett antal steg så att efter att kvalificeringen inträtt av vinsten hänförs till inkomstslaget kapital och därefter ökar andelen som tas upp i inkomstslaget kapital för varje ytterligare innehavsår tills fördelningen efter mer än 17 innehavsår blir i inkomstslaget näringsverksamhet och i inkomst- slaget kapital. Bestämmelser med ovan angivna innebörd föreslås införda i 27 § IL. 6.Några särskilda frågor. I avsnitt 8.3.2.1 har lämnats ett förslag om att lagerfastigheter i företag skall utgöra förvaltningsfastigheter fr.o.m. en viss tidpunkt. Bestämmelsen föreslås införd i 27 kap. 19 § IL. För förvaltningsfastigheter skall inte medges avdrag för nedskrivning. Utredningen anser att denna avgränsning bör gälla även för enskild byggnadsrörelse etc. Gränsdragningskriterierna för förvaltningsfastighet respektive kvotering överensstämmer inte direkt. Avdragsrätten för nedskrivning kan således upphöra innan kvoteringsregeln blivit tillämplig. Bestämmelserna i 27 kap. 19–21 §§ IL med begränsning av av- dragsrätten för nedskrivningar skall således gälla för lagerfastigheter i byggnadsrörelse etc. oavsett i vilken form verksamheten bedrivs. Vid avyttring av lagerfastigheter är det rimligt att nedskrivningar återförs som inkomst av näringsverksamhet även om en del av för- säljningsresultatet enligt 27 kap. 27 § IL skall tas upp som inkomst av kapital etc. Det skall ske genom att 27 kap. 22 § IL tillämpas även för enskild byggnadsrörelse etc. Återföringen av värde- minskningsavdragen tas således upp som intäkt av näringsverksam- het. Samma belopp minskar enligt 27 kap. 24 § IL resultatet. Om 27 kap. 27 § IL inte är tillämplig förändrar detta inte nettoresultatet eftersom avdraget minskar resultatet i inkomstslaget näringsverk- samhet. Om däremot vinsten skall fördelas enligt 27 kap. 27 § IL kommer en del av resultatminskningen att falla på det resultat som tas upp i inkomstslaget kapital. Netto ökar detta skatten på över- låtelsen. Värdeminskningsavdrag på kapitalfastigheter skall återföras som intäkt av näringsverksamhet enligt 26 kap. 2 § IL. Bestämmelsen omfattar även återföring av vissa andra avdrag. Tillämpas bestäm- melsen blir kapitalvinsten som tas upp som inkomst av kapital i motsvarande mån lägre. En liknande reglering kan vara motiverad vid överlåtelse av fastigheter som omfattas av 27 kap. 27 § IL. Ut- redningen anser att det kan övervägas om en återföring alltid ger materiellt riktiga resultat. Det är dock inte ett tillräckligt skäl mot att införa regleringen eftersom bestämmelserna anses motiverade för det likartade fallet med kapitalfastigheter. Några andra skäl talar dock emot. Ju längre en fastighet varit bebyggd desto större andel av en vinst bör tas upp som inkomst av kapital i enlighet med de skäl som motiverar regeln i 27 kap. 27 § IL. Vid överlåtelser av ganska bebyggda fastigheter finns däremot anledning att anpassa reglerna efter att vinsten till större del kan bero på bygg- nadsåtgärderna. En bestämmelse om återföring av värde- minskningsavdrag i inkomstslaget näringsverksamhet motverkar denna utformning, eftersom den typiskt sett i större utsträckning ökar beskattningen för den förstnämnda än för den sistnämnda kategorin. Utredningen anser därför att någon återföring inte skall ske. Därvid har även beaktats att återföringsregler kräver en rätt omfattande anpassning av bestämmelserna i 26 kap. 2 –9 §§ IL och de bestämmelser i 45 kap. IL som där hänvisas till. Däremot bör återföring ske av förbättrande reparationer och underhåll. Utredningen föreslår därför att i 27 kap. 28 § anges att vid en överlåtelse som omfattas av 27 kap. 27 § skall bestämmel- serna i 26 kap. 2 § första stycket 5. och andra stycket tillämpas. Utredningen anser att en tillämpning av kvotregeln inte ändrar tillämpningen av 23 kap. IL vid underprisöverlåtelser mellan fysiska personer och företag. Underprisöverlåtelser från fysiska personer till företag kan uppfylla alla villkor i 23 kap. IL. Enligt utredningens förslag i avsnitt 8.5.2 nedan kommer det även att gälla underpris- överlåtelser till företag som är lagerföretag eftersom andelar i dessa företag enligt förslaget skall anses vara kapitaltillgångar som kan vara kvalificerade enligt 57 kap. IL. För att en underprisöverlåtelse från ett företag till en fysisk per- son skall vara kvalificerad enligt 23 kap. IL krävs bl.a. att den fysiske personen efter förvärvet skall vara skattskyldig för inkomst av näringsverksamhet i vilken tillgången ingår. Så anses vara fallet om intäkt vid en avyttring av tillgången skall tas upp som inkomst av näringsverksamhet. Om en fysisk person förvärvar en fastighet från ett företag i intressegemenskap räknas innehavstiden enligt 27 kap. 27 § IL ändå bara från förvärvstidpunkten, dvs. utan beaktande av att tidigare innehavare är i intressegemenskap. Det innebär att hela vinsten vid en avyttring kommer att tas upp som inkomst av näringsverksamhet för avyttringar som sker under minst . Villkoret är uppfyllt och utredningen ser ingen anledning att föreslå en ändring därav. Vid överlåtelser kan återföring av nedskrivning ske enligt 27 kap. 22 § IL. Uppskovsregeln i 27 kap. 23 § IL föreslås gälla för över- låtelser från företag, men inte överlåtelser från fysiska personer (se avsnitt 8.3.2.6.) Utredningen anser att skälen för uppskov i det senare fallet inte överväger de praktiska nackdelarna. 8.5Beskattning av fysiska personer som ägare till byggnadsföretag respektive lagerföretag Utredningens bedömning: Utredningen anser att det inte är motiverat att föreslå någon ändring av ägarbeskattningen av byggnadsföretag. I detta avsnitt behandlas beskattning av fysiska personer som äger företag som bedriver byggnadsverksamhet. Beskattningen i företaget har behandlats i avsnitt 8.3. Här skall beskattningen på ägarnivå behandlas. Frågan är om skattebelastningen på utdelning etc. från dessa företag är likvärdig med skattebelastningen som gäller för annan verksamhet som bedrivs i aktiebolagsform o.dyl. Därefter skall övervägas om det finns skäl att föreslå ändrade regler för skatteuttaget. 2.Andelar i företag (aktiebolag etc.) som bedriver byggnadsrörelse utgör kapitaltillgångar hos ägaren. Det gäller även om andelsägaren bedriver enskild byggnadsrörelse och andelarna är anläggningstill- gångar i denna verksamhet (se 13 kap. 7 § IL). Byggnadsföretag kan i sin tur ha dotterföretag, bl.a. sådana som utgör lagerföretag. Det påverkar inte beskattningen av de slutliga ägarna, fysiska personer. 3.För byggnadsföretag gäller samma skattebelastning som gäller i allmänhet för aktiebolag etc. Enligt grundläggande regler innebär det en skatt för företaget på samt för andelsägaren skatt på utdelning eller kapitalvinst i inkomstslaget kapital. Det innebär en sammanlagd skattebelastning på på utdelade vinstmedel26 (enligt förslaget i prop. 2005/06:40). För aktiva ägare i fåmansföretag beskattas utdelning och kapitalvinst över en viss nivå enligt 57 kap. IL i inkomstslaget tjänst. Den sammanlagda skatte- belastningen på bolags- och ägarnivå blir ungefär densamma som på inkomst av näringsverksamhet för en aktiv enskild bygg- mästare;när endast inkomstskatt erläggs respek- tive när dessutom statlig inkomstskatt erläggs (se ovan avsnitt 8.4). Den effektiva skattebelastningen kan avvika från den ovan angivna skattebelastning av flera skäl. Exempelvis är skattebelastningen på kapitalvinster beroende av hur latenta skatteskulder värderas av köparen vid försäljningen. Det är dock inte något som är specifikt för byggnadsföretagen. Om förpackning av tillgångar kan ske, nu och enligt utredningens förslag i avsnitt 8.3, innebär det en lägre effektiv skattesats. De beräkningar som företas i avsnitt 8.3.2.3 visar att förpackningar kan leda till en beaktansvärd förskjutning av beskattningen. Variationerna är stora och det går inte att ange en mer allmän effektiv bolagsskattesats baserad på förpacknings- effekterna. Som ett rent räkneexempel kan anges att om den effek- tiva bolagsskattesatsen är hälften av den nominella skattesatsen så sjunker den sammanlagda skattebelastningen (bolags- och ägar- 26 Beräkningen utgår ifrån att aktiebolaget erlägger inkomstskatt på exempelvis 100 i realiserad vinst varefter återstående vinst utdelas. Skatten som andel av dessa 100 blir då (28+(72 x ))/100=49,. nivå) till 39,8 %27 vid skatt på utdelningen (inkomst av kapital) och 62,1 %28 vid skatt på utdelningen (tillämpning av 57 kap.). Det finns flera andra förhållanden som kan påverka den effektiva skattesatsen, i byggföretag och andra företag, och utred- ningen utgår i sina överväganden från den nominella skattesatsen . Utdelningar på och kapitalvinster vid försäljning av andelar i bygg- nadsföretag beskattas på det sätt som gäller i allmänhet för aktie- bolag och andra företag. Utredningen anser inte att det finns skäl att ändra detta och lämnar därför inte något förslag i denna del. Utredningens förslag: Utredningen föreslår att andelar som ut- gör lagertillgångar i byggnadsrörelse och handel med fastigheter skall, med undantag för andelar i handelsbolag etc., anses vara kapitaltillgångar. Det innebär för fysiska personer att dessa an- delar kan bli kvalificerade enligt 57 kap. IL. Det innebär i sin tur att en förutsättning i 23 kap. IL som inte kunde upp- fyllas nu kan uppfyllas så att kvalificerade underprisöverlåtelser kan göras från enskild byggnadsrörelse till lagerföretag. 1.För en fysisk person som bedriver byggnadsrörelse och innehar andelar i ett företag som förvaltar fastigheter utgör andelarna lager- andelar om fastigheterna skulle ha utgjort lagerfastigheter vid direkt innehav (se 27 kap. 6 § IL). Lagerföretagen förvaltar typiskt sett fastigheterna och fastigheterna är därför kapitaltillgångar i lagerföretaget. 2.Skattebelastningen på vinst som utdelas från ett lagerföretag kan beräknas på liknande sätt som i avsnitt 8.5.1. Det som är skiljer är att utdelningen utgör inkomst av näringsverksamhet för ägaren 27(14 + (86 x ))/100 = . 28(14 + (86 x ))/100 = eftersom andelen är en lagertillgång i hans enskilda näringsverk- samhet (byggnadsrörelse): Av en vinst på 100 i ett lagerföretag går 28 bort i bolagsskatt och resterande 72 kan utdelas och beskattas först egenavgifter och sedan inkomstskatt (antagen och statlig in- komstskatt om inkomsten hamnar i högsta statliga inkomstskatte- skikt). Skattebelastningen blir 77 %.29 Beräkningen visar att skattebelastningen är högre än för bygg- nadsföretag och andra näringsdrivande företag, och detta gäller även när 57 kap. IL är tillämpligt för sistnämnda företag. Den är även högre än vid enskilt bedriven näringsverksamhet, där skatte- belastningen skulle uppgå till i motsvarande inkomstskikt. Kombinationen av bolagsskatt och egenavgifter avviker från vad som gäller i alla andra jämförbara fall och leder således till en sammanlagt högre skattebelastning än för jämförbara fall. Inkomstbeskattningen av utdelning kan dock mildras/elimineras i vissa fall genom möjligheten att nedskriva lageraktierna med skattemässig verkan. Denna möjligheten har dock begränsningar då nedskrivningen maximalt kan uppgå till anskaffningsvärdet på lagerandelarna m.m. Se vidare resonemangen ovan i avsnitt 8.3.1.3. Det finns skäl att överväga ändringar i beskattningen av utdel- ningar och försäljningsvinster på lagerandelar som innehas av fysiska personer. Som visades i föregående avsnitt är skattebelastningen högre på sådana utdelningar och försäljningsvinster än vad den är för annan näringsverksamhet som bedrivs av företag samt även för enskild byggnadsrörelse. Avdragsrätten för nedskrivning på andelarnas an- skaffningsvärde kan mildra beskattningen, men endast i begränsad utsträckning. Utredningen föreslår även nedan att nedskrivnings- rätten skall avskaffas. Utredningen anser därför att skattebelastningen på utdelningar och försäljningsvinster på lagerandelar bör sänkas till samma nivå som gäller för annan utdelning och kapitalvinster på andelar. 29 (28 + (72 x ) + (50,4 x )/100 =77,. 2.Inkomster som realiseras i lagerföretag är normalt ett resultat av antingen byggnadsverksamhet eller förvaltningsverksamhet. Den gällande beskattningen innebär att dessa inkomster på ägarnivå, som utdelning eller försäljningsvinst, blir föremål för fullständig förvärvsinkomstbeskattning. Detta kan anses ha samma grund som beskattningen enligt 57 kap. IL att inkomsten anses bero på andels- ägarens arbetsinsatser. Det varierar i vilken utsträckning försäljningsvinster på lager- andelar beror på andelsägarens arbetsinsatser, som utförts i lager- företaget eller utförts i byggnadsrörelsen (bedriven enskilt eller i annat företag) varefter värdet överförts till lagerföretaget.30 Värde- stegring på fastigheterna i lagerföretaget kan även ha en annan grund. Detta gäller även i andra aktiebolag som omfattas av be- skattning enligt 57 kap. IL. Det är ett generellt problem att reglerna i 57 kap. IL är schablonmässiga och inte innebär ett mer precist be- aktande av i vilken mån utdelningar/kapitalvinster har kapital- inkomstkaraktär respektive förvärvsinkomstkaraktär. Utredningen anser inte att det finns tillräckliga skäl eller möjlig- het att utforma en annan uppdelning i förvärvsinkomst- och kapitalinkomstbeskattning för lagerföretag än vad som gäller för andra aktiebolag. Bestämmelserna i 57 kap. IL skall hantera sådana fall och lagerandelar har inte en så väsentligt annorlunda karaktär att det är motiverat att tillämpa en annan uppdelning än den enligt Utredningen anser därför att utdelningar och försäljningsvinster på lagerandelar som innehas av fysiska personer skall beskattas på samma sätt som utdelningar och kapitalvinster på andelar som ut- gör kapitaltillgångar. 3.Utredningen föreslår att lagerandelar i enskild byggnadsrörelse etc. som huvudregel skall anses som kapitaltillgångar. 6 och 17 a §§ IL (jfr avsnitt 8.3.2.3). Konsekvensen av be- stämmelsen är att utdelning och kapitalvinst på andelarna skall tas upp som inkomst av kapital och om andelarna är kvalificerade enligt 57 kap. IL till viss del som inkomst av tjänst. Omkostnads- belopp för andelarna får bestämmas efter tillämpliga regler i 44, 48 och 57 kap. IL. Det bör normalt vara ursprunglig anskaffnings- 30 Det kan vara svårt att avyttra i byggnadsrörelse bebyggda lagerfastigheter till lagerföretag till sådana priser att byggnadsvinsten överförs. I RÅ 2002 not 193 anges nämligen att underprisöverlåtelser till lagerföretag inte kan ske utan uttagsbeskattning.