sou · GTB373d8 · 2006-01-01 00:00:00 — Många forskare har använt sig av anknytningsteorins tidigare varianter och gjort det norma- tivt. Schaffer (1995) redovisar såväl teoretiska resonemang som olika studier som motsäger de ovan nämnda uppfattningarna. använder själv anknytningsteorin men hävdar att den inte skall begränsas till vare sig en person som anknytningsobjekt eller till olika djup i relationerna. I en tidig undersökning såg Schaffer & (1964) att anknytning inte formades enbart som ett resultat av att mamman var tillsammans med barnet utan att anknytningen var beroende av kvaliteten i relationen. Detta betydde att barn kan anknyta till någon som inte var deras ´primary caregiver´. Schaffer & såg också fall där barn hade utvecklat multipla anknytningar. Denna kunskap är väl etablerad även i (se exempelvis , 2001). Att barn kan ha flera lika viktiga anknytningar redan tidigt under- stryks också av Sommer (1997) och , och (2002). Sammanfattningsvis är det således väsentligt att konstatera att normativa inslag i teorier om barns utveckling har utgått ifrån före- ställningen om mammans superioritet men att vi vet att barn kan utveckla anknytningar till andra än modern, att barn kan utveckla fler anknytningar och att anknytningar kan ha olika djup (och därmed samma djup). (1974) Variables influencing the development of attachment. S. Stendler Lavatelli & F. Stendler (Red.) Readings in Child Behavior and Development. : Harcourt, Brace & Jovanovich S. et al (1978) Patterns of Attachment. Hillsdale, N.J.:Erlbaum. (2004) Intersektionalitet – ett nytt genusvetenskapligt begrepp genus 3–4/04 20–21 Bowlby; J. (1958) The nature of the child´s tie to his mother. Inter- national , 39, 350–373 Bowlby, J. (1975) Separation. Brunet, O & Lezine, I. (1965) Le développement psychologique de la première Enfance. Bühler, C. (1939) Praktisk barnpsykologi. (2004) Amningspraktikens villkor. Studies in Educational Sciences 220 (Akad. Englundh, E. (2004) På guidad tur med . I , J. & B. (red.) Barns villkor och rättigheter Utvecklingspsykologiska seminariet, , , O. (2004) Demokratins värdegrund och värdekonflikter. I Rapportserie 2004:06 Gemensam värde- grund i mångfaldens demokrati. (1949) An Outline of Psychoanalysis. : Fromm, E. (1978) Att ha eller att vara? (2002) Feminism. : Bilda Förlag , . (1987) Liten og stor. Haavind, H (1973) Myten om den gode mor. I Haavind, H. et al (Red.) Myten om den gode mor. (1988) Genussystemet – reflexioner kring kvinnors sociala underordning. Kvinnovetenskaplig tidskrift, 3, 49–63 , P. & B. (2001) Föräldrastöd och spädbarns (2003) Vårdnad, boende och umgänge ur ett barnrätts- perspektiv. Examens- arbete 20 poäng Jalmert, L. (1979) Små barns sociala utveckling. (Akad avh.) Jalmert, L. (2001) Könsperspektiv på parbildning. I , A. (Red.) kön och genus som villkor : Kellmer Pringle, M. (1978) Barns behov. Kommittédirektiv (2004) Översyn av föräldraförsäkringen Dir. 2004:44 Lamb. (1977) A Re-examination of the Infant Social World. Human Development, 20, 65–85 (1982) The observation of father-infant relationships: An ´attachment´ to outmoded concepts. I L. . O´Brien (Eds.) The Father Figure. (2002) Barnets bästa – vid vårdnadstvist efter våld inom familjen. Examens- arbete 20 poäng (2003) Intersektionalitet – ett användbart begrepp för genusforskningen. Kvinnovetenskaplig tidskrift, 2003:1, 47–56 Løkken, G. (1999) Challenges in toddler peer research. Pedagogik 19:145–155 A., , D. & H. (2002) Faedres tilknytning til spaedbørn. : Hans Reitzels Forlag (1968) On Human Symbiosis and the Vicissitudes of Individuation. (2004) Towards intersectional analyses of mascu- linities. I Reuterstrand, S. (red.) konferens seminarium om mansforskning. Nationella sekretariatet för genusforskning, 1/04 53–57 (2004) Kamratsamspel på småbarnsavdelningar. avh) , L. (2003) Rätten till umgänge – en rätt för vem? Examensarbete 20 poäng , A. & A. Woollett (1991) Motherhood: Social construc- tion, politics and psychology. I A. , A. Woollett & E. (Eds.) Meanings, Practices and Ideologies. (2003) Barns perspektiv och mänskliga rättigheter. Peda- gogisk Forskning i , 8, 1–2, 101–113 (1999) Den moderna könsmaktsordningens grundbult. Statsvetenskaplig , 102, 1, 1–20 Bilaga 5 SOU 2005:73 Rutter, M. (1972) Maternal Deprivation Reassessed. Harmonds- worth: Penguin & G. Halldén (2003) Välfärdsstatens omvandling och en ny barndom I , B. & G. Halldén (Red.) Schaffer, H. (1971) The Growth of Sociability. Schaffer, H. (1995) Beslut om barn. Psykologiska frågor och svar. Schiratzki, J. (2003) och barnets bästa – globali- sering med reservation. I , B. & G. Halldén (Red.) (2000) Föräldraskap i rättslig belysning. : (Akad. Sommer, D. (1984) Når far er hjemme. : Dansk Psykologisk Forlag Sommer, D. (1997) Barndomspsykologi. Stockholm:Runa förlag , . (2003) Børnesyn i udviklingspsykologien. Pedagogisk Forskning i , 8, 1–2, 85–100 SOU 1997:116 Barnets Bästa i främsta rummet. barnets rättigheter i . Huvudbetänkande från Barnkom- mittén Spitz, R. (1950) Anxiety in infancy: a study of its manifestations in the first year of life. , 31, 138–143 Tizard, B. (1991) Employed mothers and the care of young children. I A. , A. Woollett & E. (Eds.) Meanings, Practices and Ideologies : UD info Mänskliga rättigheter. Konventionen om barnets rättigheter Winnicott, D. W. (1964) The Child, the Family and the Outside World. Ger information om föräldraledighet beteendeförändring? Statliga kommunikationskampanjer som syftar till beteendeför- ändring hos allmänheten är ett regelbundet återkommande inslag i det dagliga kommunikationsbruset. Vem minns inte åtminstone någon av kampanjerna för ökat bil- bältes-, cykelhjälm- eller kondomanvändande eller för minskat alkohol eller drogintag? Information om så spridda ämnen som smuggelsprit, växthus- effekten och kvinnomisshandel avlöser kontinuerligt varandra nära omgivna av andra icke-kommersiella budskap från intresseorgani- sationer eller varumärkesbyggande företag. Kommunikationskampanjer är alltså populära, frågan är vad som egentligen händer under en kampanj och om de kan sägas vara ett effektivt och demokratiskt, redskap för att förändra medborgarnas kunskap, attityder eller beteenden. Denna text kommer att ge en bild av de psykologiska, sociala och samhälleliga faktorer som måste tas i beaktande vid en diskus- sion om kommunikationskampanjer som redskap i dagens . Detta görs genom att behandla följande fyra frågeställningar: Hur förändras våra attityder och beteenden? Här presenteras en kort översikt av forskningen om våra psykolo- giska mekanismer för att välja information och fatta beslut. Här ges även en bild av den generella mottagaren av ett eventuellt fram- tida kampanjbudskap om föräldraledigheten, detta dock utan att måla upp en konkret målgrupp för en sådan kampanj. Bilaga 6 SOU 2005:73 Vad händer med människor under en kommunikations- kampanj om föräldraledigheten? Här illustreras hur ett tänkt budskap når mottagaren via olika psykologiska och sociala processer under en kommunikations- kampanj och vad detta har för betydelse för en tänkt kampanj om delat uttag av föräldraledigheten. Kan en kampanj om föräldraledigheten stärka medborgar- perspektivet? I detta avsnitt ifrågasätts det traditionella sättet att bedriva kom- munikationskampanjer och några hållpunkter tas fram för en kam- panj av ett annat snitt, en kampanj som är jämbördig och aktive- rande. Vilken effekt, kostnad och tidsåtgång är rimlig för en för- äldraledighetskampanj? Slutligen ges här en översiktlig bild av en ambitiös kommunika- tionskampanj om föräldraledigheten och en uppskattning av vilka resultat som troligen kan uppnås och vilken resursåtgång som krävs. 1Hur förändras våra attityder och beteenden? Alla som vill nå ut med ett budskap känner till problematiken: konkurrensen om mottagarens uppmärksamhet blir allt hårdare och effekten allt mer flyktig. För den enskilda individen har det på samma gång blivit svårare att skilja mellan budskap och "bak- grundsbrus". Problemet för en person att hantera stora mängder information, ofta kallat "information overflow", har diskuterats fli- tigt inom den så kallade kognitionsforskningen. (DeFleur&Ball- Rokeach 1989, Graber 1988) Forskningen, liksom en smula sunt förnuft, pekar på att den moderna människans enda chans att klara av samhällets informationsflöde är att utveckla olika strategier för att så enkelt och snabbt som möjligt kunna urskilja vad som är värdefull information och vad som är "brus". Vårt psyke är helt enkelt inställt på att hantera så mycket som möjligt av alla nya intryck genom redan upparbetade rutiner – annars skulle vi knappt orka ta emot några nya intryck alls. Att verkligen förändra våra åsikter och omdömen och ta ny ställning i en fråga är därför något av det mest ansträngande som finns för oss människor, då måste vi nämligen rucka på tankerutinerna och anstränga oss för att verkligen arbeta igenom frågan och argu- menten, och detta kostar tid och kraft. Mycket av den forskning som görs kring hur vi förändrar våra åsikter har därför valt att studera hur våra snabba urvalsstrategier fungerar, det vill säga hur vi använder minneskort, eller Sche- mata med en psykologisk term, i vår hjärna när vi tänker och tar ställning till något. (Graber 1988). Dessa minneskort är kognitiva strukturer i våra psyken. Även om det låter litet kallt kan det vara till hjälp att se de här minneskorten ungefär som de som finns i en dator eller i en kamera De här minneskorten är individuella mentala strukturer där min- nen om olika situationer och människor har samlats in från alla våra livserfarenheter och de hjälper oss att hantera överflödet av information genom att fungera som en sorts mentala fusklappar eller genvägar eller, om man så vill, organiserade fördomar. Minneskorten hjälper oss alltså att snabbt välja, utvärdera och sortera information vid hög belastning men gör de det också svårare för oss att skilja mellan två olika händelser eller bud- skap som kanske liknar varandra på ett plan men inte på ett annat. Självklart har varje människa en unik uppsättning minneskort men minneskorten har olika komplexitet och människor med större livserfarenhet använder ett större antal. Minneskorten är ofta också motsägelsefulla sinsemellan och beroende av vilket minnes- kort vi använder tolkar vi även situationer och personer på olika sätt. Vad ligger närmast till hands att tycka? Vilket kort eller kortkombination vi väljer i en situation beror på vilket som ligger överst i högen det vill säga är mest aktuellt för oss . Har någon till exempel sett ett nyhetsinslag om våldsbrott eller själv blivit hotad med våld är personlig säkerhets- kortet troligen högt upp i den personens hög. För att tolka den politiska debatten om föräldraförsäkringen kan man tänka sig att många använder minneskort som jämställdhets- kortet - som innehåller alla föreställningar, minnen och attityder vi har om jämställdhet och på samma sätt kanske det finns ett moral- kort, ett hushållsekonomikort, ett maktkampskort, ett media- drevskort och så vidare. Här finns även utrymme för compartmentalized thinking det vill säga att vi genom att använda ett visst minneskort i en viss fråga har en ståndpunkt som inte hänger ihop med ståndpunkter vi har i övrigt. Till exempel kan vi både vara för jämställdhet när det gäller lönesättning men ha ojämlika föreställningar om fördelningen av hushållsarbetet eller uttaget av föräldraledighet. En viktig slutsats av forskningen kring dessa minneskort är att det är svårt att förändra innehållet i ett kort eller skapa ett nytt, men att det är lättare att få människor att byta ett kort mot ett annat eller att koppla ihop flera kort på ett nytt sätt – och att detta kan ske mer eller mindre långsiktigt, vilket har stor betydelse för valet av kommunikationsstrategi under kommunikations- kampanjer. 1.2Grund eller djup väg till beslut Den process vi går igenom när vi tar till oss eller förkastar ny in- formation kan också beskrivas genom en så kallad psykologisk beslutsprocessmodell som för olika situationer definierar hur san- nolikt det är att vi verkligen bearbetar frågan på djupet eller att vi använder ett inarbetat minneskort. Enligt den kanske mest använda modellen finns det i huvudsak två psykologiska vägar för ett budskap att påverka en person, en central och en perifer. För enkelhets skull kan vi kalla dem den djupa och den grunda vägen. (Petty & Cacioppo 1996, OKeefe 1990). Den djupa vägen används i oss om vi är tillräckligt motiverade och kompetenta att medvetet tänka igenom budskapets argument - eller åtminstone sakfrågan som sådan. Om vi då upplever budska- pets argument som starka eller om budskapet inte står i konflikt med våra rådande åsikter i saken kommer vi djupt och långvarigt att påverkas i budskapets riktning. Normalt använder vi förvisso löpande en kombination av den grunda och den djupa vägen som har olika prioritet vid olika till- fällen, här är de dock fullt separerade för att öka beskrivningens tydlighet. Om vi istället upplever budskapets argument som svaga sker påverkan istället i motsatt riktning, det uppstår en backlash. Att vi tänker igenom argument som vi upplever som oattraktiva för- stärker nämligen de redan existerande negativa attityderna som vi har mot budskapet. Om vi tvingas tänka igenom vad vi upplever som dåliga argu- ment för kaffe fastän vi gillar te så repeterar vi ju även argumenten varför vi gillar te i stället för kaffe för oss själva, vilket leder till att vi gillar te ännu mer. Med andra ord, om vi måste lyssna till dåliga argument för att stanna hemma med vårt barn under föräldraledigheten fastän vi hellre vill vara på jobbet så repeterar vi, vi tänker över argumenten för att vara hemma, även argumenten för att jobba, vilket gör att vi föredrar jobbet ännu mer. För den som sänder ett budskap framstår därför denna djupa väg till påverkan som riskabel. Förutom förmåga att informera och motivera mottagarna krävs en god kartläggning av en målgrupps rådande åsikter och uppfattning om budskapets argument, något som kan vara nog så komplicerat att genomföra. Det kommer alltså på den djupa vägen alltid att finnas en viss risk för backlash och att vi blir långvarigt påverkade, men i fel riktning. Den grunda vägen används i oss när vi inte lägger så mycket energi på att stöta och blöta en fråga utan när det är andra faktorer, sådana som egentligen inte direkt berör sakfrågan, som påverkar oss. Vi använder oss då istället av enkla mentala beslutsregler, eller med andra ord ett minneskort, för att komma fram till vad vi tycker. Det kan till exempel vara att budskapet framförs av någon vi har förtroende för. Om Loket eller vår lokala Barrista får säga att kaffe smakar bäst så påverkar det oss mer än om vi läser det i en annons. En annan sådan påverkande faktor kan vara att vi associerar bud- skapet till andra saker vi redan är positivt inställda till, till exempel trevligt socialt umgänge eller god hälsa. Eller så kan budskapets argument presenteras i en sådan ordningsföljd eller en sådan kontext att de framstår som attraktiva för oss. Att antalet argument är stort eller att budskapet repeteras ofta är andra faktorer som på- verkar när vi använder den grunda vägen. Det är faktiskt så att argumentens styrka spelar en helt underordnad roll då vi går den grunda vägen. Här är det lätt att dra paralleller till exempelvis kändisupprop med enkla uppmaningar om att dela föräldraledigheten lika. Rätt utförda kan dessa insatser få en tydlig, men ofta kortvarig, effekt på attityderna till fördelningen av föräldraledigheten. Snabb men kortvarig effekt Denna grunda väg kräver oftast ingen större motivation eller kunskap av oss och budskapen tas emot utan större motstånd, men härigenom uppnås heller ingen särskilt långvarig påverkanseffekt. Det är tydligt att den grunda vägen ger grund och kortvarig påverkan och budskap som används på denna väg måste därför ständigt upprepas för att vara effektiva. Här finns alltså en av faktorerna som underbygger information overflow-problemet som nämndes ovan. som inte har vilja eller förmågan att lotsa intentionerna bakom sina budskap rätt via den djupa vägen väljer istället ofta att ösa ut bud- skap via den grunda. Förutom att resultatet är tveksamt ur effektivitetssynpunkt är denna metod att kommunicera även ett samhällsproblem. Den stora mängden av grunda budskap fyller upp det mesta av det utrymme vi lyckats skapa genom våra urvalsstrategier och vi får mindre tid och energi att bearbeta saker på djupet. Våra psykolo- giska urvalsmekanismer blir nämligen stelare och mer onyanserade vilket i sig minskar sannolikheten för en ordentligt genomarbetad och stabil förändring av våra åsikter och beteenden. Risken är stor att även människor med både motivation och kunskap ändå väljer den grunda vägen. Med andra ord, ju fler grunda budskap som sköljer över oss, desto svårare blir det att åstadkomma någon mer långvarig föränd- ring via den djupa vägen. Kortsiktigt skrikande minskar helt enkelt möjligheten för lågmäld långsiktighet. Beskrivningen av den grunda och den djupa vägen i en besluts- processmodell är som synes en annan infallsvinkel på beskrivningen av våra minneskort. Det är alltså samma mentala genvägar det handlar om när vi beskriver den grunda vägen som när vi talar om Schemata. Två av nyckelfaktorerna när det gäller vad som händer i oss är redan nämnda, de är hur mycket vi är engagerade i sakfrågan och vad vi redan har för åsikt – eller med andra ord – vår ämnesinvolvering respektive vår ståndpunktsinvolvering. (1994). Idealsituationen för att långsiktigt förändra vårt beteende i en viss riktning uppstår alltså ofta när vi som mottagare av ett budskap har en hög ämnesinvolvering samt hög och rätt ståndpunkts- involvering, det vill säga när vi är intresserade av och engagerade i ämnet och argumenten i budskapet vi hör inte står i konflikt med vår rådande attityd i frågan. Situationen är dock mer komplicerad än så eftersom meka- nismerna fungerar på olika sätt om någon vill åstadkomma en för- ändring i våra attityder eller beteenden eller tvärt om, förhindra Dessutom har vår involvering olika betydelse i olika faser av en kommunikationskampanj. Vårt engagemang under själva beslutsfasen – beslutsinvolve- ringen kan till exempel vara mer eller mindre stort och idealsitua- tionen innebär ofta att göra den tröskel vi måste kliva över för att ta ett beslut så låg som möjligt, det vill säga minska beslutsinvolve- ringen. Det handlar i detta läge också om att ge människor som redan har kunskap om vad de ska göra och varför de bör göra det information om hur de ska göra det. I praktiken kan det exempelvis handla om att på olika sätt underlätta och informera om hur man ska ta det konkreta beslutet om att dela föräldraledigheten lika eller att göra det möjligt att dela upp ett större beslut i flera mindre beslut, till exempel genom att först ta beslutet att vara föräldraledig och senare ta beslut om att vara hemma än en månad för att slutligen ta beslutet om att dela tiden jämnt. Det kan här vara på sin plats att nämna att det ovanstående utgör ett selektivt urval av de teorier som beskriver vår inre besluts- process. Ytterligare en metod att anpassa kommunikationsinsatser efter olika förutsättningar är att se mottagarna av ett budskap som grupp i en statistiskt förenklad karta över den svenska befolkningens värderingar och utifrån denna indelning försöka härleda attityder, beteenden och det bästa sättet att nå denna grupp. Det finns ett antal olika modeller som använder samma metod där man tolkar och analyserar människors värderingar, attityder och beteenden utifrån ett stort antal intervjuer i hela landet. Ofta används flera hundra frågor under intervjuerna där ett 50-tal värde- ringar sedan mäts upp. Det är ganska komplex information som tas fram, därför används statistiska metoder för att förenkla informationen. En strategisk karta skapas genom att de intervjuade delas upp i exempelvis 10 lika stora celler, var och en motsvarande av urvalet. Svenskarnas värderingar kan sedan i denna modell beskrivas med hjälp av en skala i tre eller fler dimensioner. Varje individ placerar sig då på ett specifikt ställe på varje skala. Ett exempel på tre dimensioner skulle kunna vara: Den första dimensionen: skiljer mellan människor som är mer möjlighets-orienterade – definierat som människor som har samhällsengagemang, integritet och självtillit och som ser mänskliga möjligheter utifrån ett helhetstänkande – och de som mer värdesätter stabilitet – definierat som människor som värdesätter ekonomisk trygghet, inte brukar ifrågasätta och som mer ser mänskliga begränsningar Den andra dimensionen: skiljer mellan människor som sätter individens intressen i främsta rummet – kopplat till komplexi- tet, materialism, risktagande och njutning - och dem som värderar kollektiva intressen högre – relaterat till miljö- och samhällsengagemang, antikommersialism och andlighet. Den tredje dimensionen skiljer människor som är mer globala i sina perspektiv – som värdesätter självuttryck, helhetstänkande, antihierarki och kulturell öppenhet – från dem som är mer lokalt orienterade – som mer lutar åt etnocentrism, protektio- nism och gemenskapskänsla Enligt en värderingskarta skulle det då vara meningsfullt att koppla de celler som är mest mottagliga med rätt budskap, avsändare och nå dem via rätt kanaler. Kanske rör det sig om att hitta och på olika sätt tilltala pionjärer som är nyfikna risktagare vill förändra ett system och på andra sätt bemöta plikttrogna som är rotfasta tra- ditionalister och vill stödja det. Olika celler kräver olika strategier och vissa celler kan helt ute- lämnas därför att de helt enkelt är omöjliga att påverka i budskapets riktning, är orimligt dyra att nå eller redan är helt övertygade i budskapets riktning. Värderingarna, som anses vara våra grundläggande föreställ- ningar, påverkar många av våra viktiga attityder och beteenden. Det är till exempel sannolikt att attityden till föräldraledighet är förank- rade i våra värderingar. Människors värderingar bildas under upp- växten och är konstanta från vuxen ålder. Det innebär att en kampanj som har till syfte att påverka uttaget av föräldraledighet måste vara samstämmiga med de dominerande värderingarna i sam- hället. Det är dock inte bara vårt intresse för en specifik fråga som har betydelse. Vår allmänna förmåga eller vilja till ämnesinvolvering över hela spektrumet av samhällsfrågor kan med ett ord kallas för vår samhällsmedvetenhet. Denna medvetenhet har också stor betydelse för hur mycket vi påverkas av ett kampanjbudskap. Ett enkelt sätt att illustrera detta är att titta på en teori om hur mycket olika samhällsgrupper övertygas av en och samma kommunika- tionsinsats. (Zaller 1992). Om samhällsmedvetenhet mäts som generell och uthållig kun- skap om många samhällsfrågor övertygas grupper som är mindre politiskt medvetna lättare av ett väl underbyggt budskap. Sannolik- heten att de exponeras för budskapet genom de kanaler som tradi- tionellt förmedlar politiska budskap är dock låg, dessa människor läser helt enkelt färre tidningar som behandlar ämnet eller argu- menten och ser mindre ofta på TV-program som diskuterar desamma. Alltså blir den totala övertygande effekten också låg. Grupper som är mer politiskt medvetna enligt definitionen ovan träffas enligt samma resonemang med större sannolikhet av bud- skapet, men denna grupp har ofta mer sammansatt underbyggda fundament för sina politiska ståndpunkter och kan lättare hitta motargument mot budskapets argument. Därför är även här den totala övertygande effekten av kampanjens budskap låg. Störst effektivitet har därför kommunikation riktad till grupper som är medelmedvetna enligt definitionen ovan – de träffas ofta av budskapet och det har relativt god övertygande effekt. Kost- nadseffektiviteten vid denna inriktning av kommunikationen är i allmänhet också god. Maximal effekt av kommunikationen Medelgruppen mest utsatt för påverkan