sou · GTB3100d5 · 2006-01-01 00:00:00 — Resultat av enkät till kommunala assistansanordnare Tabellerna i denna bilaga redovisar resultaten från den enkätunder- sökning som låtit göra. Frågorna i enkätundersökningen har ställts till ett urval kommuner i sin roll som anordnare av tjänsten personlig assistans. Enkäten redovisas sist i denna bilaga. Undersökningen genomfördes som en urvalsundersökning där urvalsramen bestod av landets samtliga kommuner. Dessa delades in i grupper efter kommunstorlek (antal invånare) och geografiska läge. Totalt valdes 100 kommuner slumpmässigt ut från dessa grupper. Enkätsvaren samlades in . Resultaten är inte uppräknade till populationsnivå, utan svaren avser endast de anordnare som tillfrågades. Undersökningens resultat är behäftade med vissa statistiska fel. Bortfallet i urvalet uppgick till . I och med att endast resultaten för urvalet redovisas finns inte några urvalsfel. Övriga statistiska fel som bearbetningsfel och mätfel bedöms vara små. Hur många kommuninvånare hade personlig Avtal brukare – kommun Har kommunen skrivna avtal med brukarna av Ja, med alla eller flertalet Ja, med en mindre del Finns det andra anordnare av personlig assistans i kommunen, än kommunen själv? (Svaren avser dem som svarat ja enligt tabell 3) Känner ni till vilka andra, kooperativa, privata eller andra anordnare av personlig assistans som har brukare i kommunen? Ja, alla eller flertalet Ja, en mindre del SOU 2005:100 Bilaga 7 (Svaren avser dem som svarat ja enligt tabell 3) Har ni kontakt med de andra anordnarna av personlig assistans som finns i Ja, vid behov (Svaren avser dem som svarat ja enligt tabell 3) Ger kommunen information till brukarna och deras närstående om möjligheten att välja anordnare av tjänsten person- lig assistans, t.ex. privata företag eller Ja, i samband med handläggningen Ja, vid andra tillfällen (Svaren avser dem som svarat ja enligt tabell 3 och 6) Vilken information ger kommunen brukarna och deras närstående om möjligheten att välja anordnare av personlig assistans, t.ex. privata företag eller kooperativ? Broschyr eller liknande med beskrivande information om personlig assistans Skriftlig information om valmöjligheter Lista med anordnare av personlig assistans som finns i kommunen Information finns på kommunens hemsida Ger ingen särskild information om valmöjlig- Bilaga 7 SOU 2005:100 Tabell 8.1 Stöd till andra anordnare (Svaren avser dem som svarat ja enligt tabell 3) Vid vilka tillfällen och hur ofta brukar kommunen behöva gå in och bistå privata eller kooperativa anordnare av personlig assistans för att brukarna ska få den assistans de är berättigade till? (Svaren anges i procent.) Stöd till andra anordnare (Svaren avser dem som svarat ja enligt tabell 3) Vid vilka tillfällen och hur ofta brukar kommunen behöva gå in och bistå privata eller kooperativa anordnare av personlig assistans för att brukarna ska få den assistans de är berättigade till? (Svaren anges i procent När det är ont Stöd till andra anordnare (Svaren avser dem som svarat ja enligt tabell 3) Vad gör ni om kommunen behöver anordna assistans för en brukare som har valt assistans hos en annan anordnare än kommunen, t.ex. när en assistent är sjuk hos SOU 2005:100 Bilaga 7 Stöd till andra anordnare (Svaren avser dem som svarat ja enligt tabell 3) Har kommunen avtal om sjuklöneersätt- ning enligt LSS med enskilda anordnare? Ja, med flera eller flertalet Ja, med några assistans till 5–av den statliga den beräkningen till er administrations- kostnad för assistansen i genomsnitt? Ungefär på den nivån Har ej gjort egna beräkningar assistans mellan olika brukare? Ja, men lite Hur stor timersättning betalar kommunen för assistans som anordnas enligt LSS och som inte omfattas av statlig Motsvarande schablonen för statlig Efter egen schablon i kommunen Hur stor timersättning har kommunen för personlig assistans, som endast anordnas enligt LSS och som inte omfattas av Resultat av enkät till enskilda assistansanordnare Tabellerna i denna bilaga redovisar resultaten från den enkätunder- sökning som låtit göra. Frågorna i enkätundersökningen har ställts till ett urval brukar- kooperativ och privata företag som anordnar tjänsten personlig assistans. Enkäten presenteras sist i denna bilaga. Undersökningen genomfördes som en urvalsundersökning där urvalsramen bestod av en förteckning från av samtliga enskilda anordnare. Totalt ingick 330 företag och brukar- kooperativ i urvalsramen. Av dessa valdes 202 anordnare slump- mässigt ut. Enkätsvaren samlades in . Resultaten är inte uppräknade till populationsnivå, utan svaren avser endast de anordnare som tillfrågades. Undersökningens resultat är behäftade med vissa statistiska fel. Bortfallet i urvalet uppgick till . I och med att endast resultaten för urvalet redovisas finns inte några urvalsfel. Övriga statistiska fel som bearbetningsfel och mätfel bedöms vara små. Antalet brukare och assistenter Hur många brukare erhåller assistans genom företaget/kooperativet? Ange det antal brukare ni hade 1–2 brukare 3–9 brukare 10 eller fler brukare Antalet brukare och assistenter Hur många assistenter var anställda under föregående månad? 1–9 assistenter 10–35 assistenter 35 eller fler assistenter Antalet brukare och assistenter /kooperativet med att expandera vad gäller antalet Vänder sig till grupper /kooperativet någon speciell inriktning när det gäller grupper av brukare? SOU 2005:100 Bilaga 8 (Svaren avser dem som svarat ja enligt tabell 4.) Kan du ange vilken inriktning ni har när det gäller grupper av brukare? Psykiska handikapp/utvecklingsstörning/autism De som själva kan ta arbetsledaransvar Barn/tonåringar/ungdomar Personkrets 1 i LSS (Grav utvecklingsstörning) Brukare som kräver stöd Lättare handikapp/Aktiv rehab Förvärvade hjärnskador/Svårt hjärnskadade Brukare/Föräldrar äger verksamheten Alla som har behov enligt LSS/ vid tillfällig utökning av assistansen i samband med företaget/kooperativet, kommunen träder in ibland (Svaren avser dem som svarat alltid företaget/kooperativet eller oftast företaget/kooperativet enligt tabell 6 om vem som är arbetsgivare för vikarier vid assistenters sjukdom) /kooperativet sjuklön av kommunen? Vem ansvarar för assistans till företaget/kooperativet, kommunen träder in ibland Finns det andra tillfällen där kommunen får gå in som Hur bedömer du att kommunen fungerar som ersättare när ni Vet ej/har ingen erfarenhet/ej svar erna till 5–av den statliga assistansersättningen. Stämmer dessa beräkningar för er verksamhet? Nej, beräkningarna är för låga Nej, beräkningarna är för höga SOU 2005:100 Bilaga 8 Får brukaren behålla någon del av överskottet från assistans- Blir ej något överskott /kooperativet oftast/alltid en grupp assistenter som erbjuds brukaren? Vem avgör vem som skall anställas som personlig Till större delen brukaren men i samråd med Till största delen anordnaren men i samråd med Avtal brukare – företag/kooperativ Finns det ett skriftligt avtal mellan brukaren och företaget/kooperativet? Avtal brukare företag/kooperativ (Svaren avser dem som svarat ja enligt tabell 15) Hur lång bindningstid har avtalet? Mer än ett år Mer än men mindre än ett år Mer än men mindre än Finns ingen angiven bindningstid Avtal brukare företag/kooperativ (Svaren avser dem som svarat ja enligt tabell 15. Hur lång uppsägningstid har avtalet? Finns ingen angiven uppsägningstid Hur stor andel av de anställda är anhöriga? Vet ej/ej svar eller fler är anhöriga Mellan och är anhöriga Mellan och är anhöriga Färre än är anhöriga Analys av avtal mellan assistansberättigade och anordnare Syfte, material och övergripande kommentar På den assistansmarknad som uppstått sedan insatsen personlig assistans infördes tecknar assistansberättigade civilrättsliga avtal med anordnare för att få personlig assistans utförd. I anslutning till att verkställer beslut om assistansersättning begär kassan in det avtal som gäller för den assistansberättigade (6 a § RFFS 1993:24). För att undersöka hur förhållandet mellan assistansberättigade och anordnare ser ut efterfrågande sekretariatet i samband med att vi besökte flera av Försäkrings- kassans länskontor ett urval sådana avtal. Vi önskade att få exempel på avtal fördelat på både större och mindre företag (bolag), kooperativ samt kommuner. Om en anordnare tillämpar olika villkor gentemot assistansbe- rättigade önskade vi att också få se exempel på detta. Försäkrings- kassan har gjort ett urval av avtal enligt sekretariatets önskemål och skickat avtal till oss. Det är viktigt att påpeka att vi inte kunnat påverka urvalet. Vi har analyserat 138 avtal fördelade på nio av (, , , , , , , och ). Analysen har vi gjort genom att ställa 27 frågor rörande områdena arbetsgivaransvar, ersättning, kvalitet och formalia som är vanlig Bilaga 9 SOU 2005:100 mellan säljare av tjänster och köpare. Frågorna framgår av rubrikerna nedan. Några anordnare förekommer i flera län. (Exempel på avtal bifogas i separat bilaga.) Vi har inte kompletterat avtalen i de fall det i dessa hänvisas till ytterligare avtalsvillkor. Det gäller särskilt kooperativen, som ofta hänvisar till stadgar eller liknande handlingar, och kommunerna, som ofta hänvisar till den av Kommuner och Landsting (SKL) framtagna offert (se avsnitt 4.5). Det kan inte med säker- het sägas vad som gäller i det enskilda fall då denna inte bifogats. Vi har heller inte i något fall frågat om det finns andra kompletterande avtal, som t.ex. fullmakter. Analysen har alltså gjorts enbart utifrån de handlingar som efter sin begäran fått in och därigenom haft till sitt förfogande vid verkställigheten av beslutet om assistansersättning. Genomgången av avtalen visar att det inte finns någon enhetlighet på assistansmarknaden. Det gäller vare sig det handlar om arbets- givarrollen, hur anordnarens ersättning bestäms, kvaliteten i utförd assistans eller normal formalia som t.ex. uppsägningstider och ansvarsförsäkringar. Det saknar betydelse om jämförelsen görs mellan olika anordnarformer eller inom en anordnarform. Inte ens SKL:s försök till att standardisera kommunernas utförarroll har haft fullt genomslag bland kommunerna. Vissa kommuner använder visserligen offerten, men många kommuner har egna varianter på avtal. En jämförelse av avtalen inom de olika formerna visar emellertid att kooperativens avtal liknar varandra mest. Dessa avtal tar dessutom i större utsträckning hänsyn till den assistansbe- rättigades intresse jämfört med andra anordnares avtal. Det kan tyckas falla sig naturligt då den assistansberättigade i huvudfallet är medlem i kooperativet och därigenom kan sägas, i vart fall organi- satoriskt, själv anordna sin assistans. Genomgången har också visat att det förekommer att anordnare tillämpar olika avtalsvillkor gentemot assistansberättigade. Påståendet att ett visst avtal mer ser till en assistansberättigads intresse utgår ifrån de krav enligt lag och förarbeten som en assistansberättigad kan ställa på kvalitet i form av bl.a. inflytande och insyn i sin anordnares verksamhet. Avtalet visar emellertid enbart vad en anordnare och en assistansberättigad kommit överens Det visar inte under vilka omständigheter avtalet kommit till. Slutsatsen att en anordnare styrt en assistansberättigad i en viss riktning mot dennes vilja är inte självklar enbart utifrån en analys av villkoren i ett avtal. En assistansberättigad kan ju tänkas ha önskat att avtala bort ett inflytande. Det kan inte uteslutas att en assistansberättigad i ett enskilt fall inte vill ha mer än just ett begränsat inflytande. Detta hindrar dock inte att anordnare nog i många fall får upp- fattas ha en dominerande ställning på assistansmarknaden. De har i vart fall stor möjlighet att välja bland sina kunder. För att utjämna ojämlika partställningar har lagstiftaren på olika avtalsområden begränsat näringsidkarens ställning genom att lagstifta om konsumentskydd. Det förekommer också att det inom branscher utvecklas en gemensam praxis. Dessa ordningar underlättar handeln med varor och tjänster och konsumenten kan därigenom i någon mån utgå från att det avtal som ingåtts innehåller skäliga villkor. Den typ av tjänst som personlig assistans är omfattas däremot inte av någon konsumentskydd. Och enbart en hastig överblick av de nu analyserade avtalen visar med all tydlighet att det inte finns någon branschpraxis. saknas det alltså möjlighet att begränsa assistansanordnares dominerande ställning på marknaden. Denna fråga diskuterades heller inte i samband med införandet av personlig assistans. Istället finns det vissa resonemang om att en assistansberättigad genom sin valfrihet kan välja den anordnare som erbjuder bäst stöd och service. Det är oklart om denna rätt utgör ett tillräckligt konsumentskydd. Det är osäkert om avsaknad av ett formellt nedtecknat avtal kan utgöra en tillräcklig omständighet för att vägra att göra en utbetalning till en viss anordnare. Det saknas formkrav i lagen angående förhållandet mellan assistansberättigad och anordnare. Detta hindrar emellertid inte att det av flera skäl är en bra ordning att det finns ett avtal mellan assistansberättigad och anordnare. Ett skriftligt avtal är t.ex. ett bra sätt att förklara avsikten med ett partsförhållande. Nedan följer en närmare genomgång av avtalens utformning. De frågor vi valt att ställa i samband med analysen av avtalen utgör rubrikerna. Genom 9 § LSS framgår att en insats för särskilt stöd och service bl.a. är biträde av personlig assistent eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans. Av 4 § följer att den som omfattas av LSS i vissa fall har rätt att få sin personliga assistans finansierad av genom assistansersättning. Bestämmelserna är utformade i enlighet med förslagen i förarbetena om den funktionshindrades självbestämmande. För att säkerställa den enskildes inflytande över insatsen och stärka valfri- heten ska den funktionshindrade kunna välja mellan att få personlig assistens genom kommunens försorg eller att få ett ekonomiskt bidrag för att själv anställa assistenter eller för att anlita någon annan – t.ex. ett kooperativ eller annat fristående organ – som arbetsgivare (jfr prop. 1992/93:159). Statistik från visar, som tidigare framgått i detta PM, att bara av brukarna valt att anordnar sin egen assistans. Av det följer att det finns en stor efterfrågan hos assistansberättigade på hjälp med att lösa arbetsgivarrollen. Även om det i denna del av avtalen saknas en enhetlig ordning kan det genom avtalen ändå två huvudlinjer utläsas. Medan de flesta bolagen har mer eller mindre detaljerade beskrivningar av sitt åtagande gentemot den assistansberättigade använder sig koopera- tiven, vissa bolag och kommunerna generellt av villkor som får tjänsten att mer likna en hjälp med bemanning. Bolagen specificerar sitt uppdrag genom att ange att de sköter t.ex. fakturering, lönebe- redning, inbetalningar av skatter och sociala avgifter samt har arbetsgivaransvar. Kooperativ och kommuner, men också flera bolag, definierar uppdrag som så att de tillhandahåller eller är arbetsgivare för de personliga assistenterna. Skillnaden mellan de olika sätten att beskriva partsförhållandet har troligen ingen praktisk betydelse. Det är dock inte helt klart vad ett arbetsgivaransvar innebär. Mot denna bakgrund och med hänsyn till att det i lag och förarbeten speciellt anges hur de allmänna medel som utgår till den assistansberättigade för köp av personlig assistans ska användas kan det ur offentlig synpunkt vara mindre acceptabelt att det inte finns mer enhetlighet kring hur arbetsgivarrollen ska definieras. I förarbetena uppmärksammas detta genom det framhålls att det med arbetsgivarrollen följer en hel del skyldigheter i olika avseenden, som t.ex. inbetalningar av skatter och arbetsgivar- avgifter, arbetsmiljöfrågor, semester och anställningsskydd (prop. 1992/93:159). Många av dessa frågor är också behandlade i de kollektivavtal som finns på arbetsområdet (t.ex. KFO, KFS och Vårdföretagarna). Alla anordnare är dock inte med i en arbets- givarorganisation. Det är emellertid inte möjligt för lagstiftaren att fullt ut reglera rättskapabla parters förhållanden. Frågan blir istället att avgöra hur allmänna medel på bästa sätt kommer den assistans- berättigade tillgodo. Finns det anledning att i denna del skydda den assistansberättigade så att denne inte hamnar i situationer där det är oklart vilken av parterna som har ansvar för vad? Hur hanteras assistansersättningen? Assistansersättningen betalas enligt 10 § förordningen (1993:1091) om assistansersättningen ut genom insättning på postgiro- eller bankkonto. Med stöd av 11 § förordningen får på begäran av den ersättningsberättigade besluta att assistansersätt- ningen ska betalas ut till någon annan enskild person, juridisk person eller kommun. Assistansersättningen utges med det belopp som regeringen fastställer . När det gäller ersättning enligt LSS saknas det bestämmelser om hur ersättningen ska hanteras. Det saknas också en reglering om hur stor ersättningen ska vara. På denna punkt har i stort sett samtliga anordnare angett att respektive anordnare tar hand om ersättningen. Detta formuleras på olika sätt, bl.a. genom att det anges att anordnaren handlägger eller förvaltar ersättningen. Några anordnare har i samband med specificeringen av arbetsgivaråtagandet särskilt angett att ersätt- ningen ska finansiera bl.a. just kostnader som har att göra med arbetsgivarrollen och övrig administration. Regleras anordnarens ersättning? Det saknas bestämmelser i och om vilka avgifter en anordnare får ta ut för sin service. I förarbetena finns vissa angivelser om vad assistansersättning bör gå till, som t.ex. admi- nistration och lön (prop. 19932/93:159). Vidare anförs att ersätt- ningen självklart ska täcka de verkliga kostnaderna. I förarbetena sägs vidare att kommunerna får ta ut en avgift, dock inte högre än vad den enskilde erhållit i assistansersättning, av de assistans- berättigade som väljer kommunen som anordnare. Ingen kommun har i avtalen angett om det tas ut en särskild avgift för att tillhandahålla personlig assistans. Få enskilda anordnare reglerar avgiften. I de fall det finns en reglering saknas enhetlighet. En anordnare anger att denne tar en administrativ avgift för samordning av kundens assistans av det av regeringen fastställda schablonbeloppet medan en annan anordnare åtar sig mot en ersättning av använd timme att administrera och ta det fulla arbetsgivaransvaret avseende de personliga assistenterna. Det finns exempel på avgifter om allt från en ersättning , av ersättningen och fasta månads- belopp om t.ex. . Det finns också exempel på att anordnare tar olika ersättningar för olika assistansberättigade. En anordnare i har gått från 8 procents timersättning för att sköta administrationen till att ställa upp ett villkor om 18 procents timersättning. En annan anordnare tar för sam- ordning i och i . Det förekommer även att bolag i avtalet om personlig assistans hänvisas till ett separat avtal om den ekonomiska ersättningen. I flera fall hänvisar kooperativen i fråga om avgifter till särskilda handlingar om föreningens årsmötesbeslut. Man kallar avgiften för medlemsavgift eller liknande. Alla kooperativ har dock inte den ordningen. Det finns kooperativ som också erbjuder att utföra personlig assistans till assistansberättigade som inte är medlemmar. Avgiftens storlek i dessa fall är oklar. I de fall anordnare tar olika ersättning går det inte att säga varför. Det är ju tänkbart att vissa assistansberättigade köpt en mer omfattande tjänst och därför också får betala ett högre pris. I 49 avtal nämns att det finns kollektivavtal. Fullmakt att företräda? I avtalen har utkristalliserats tre typer av fullmakter. I många avtal anges att anordnaren har rätt att begära att ersättningen från ersättningsbeviljande myndighet ska sättas in på anordnarens konto. I vissa fall har anordnaren av den assistansberättigade befull- mäktigats att sköta kontakterna med olika myndigheter. I något enstaka avtal anges att anordnaren har rätt att företräda den assistansberättigade i domstol. Det förekommer också att anordnare i avtalen beskriver att denna kan vara behjälplig i olika frågor om det behövs. Ingen kommun har genom avtalen erbjudit sig att hjälpa den assistansberättigade med överklagningar. Genom de kontakter sekretariatet haft med försäkringskassor har det framkommit att det är vanligt att assistansberättigade företräds av anordnare i domstol. De anordnare som nämnts i dessa sammanhang har dock inte fått fullmakt genom avtalet. Mot bakgrund av uppgifterna från försäkringskassorna är det därför sannolikt att fullmakter upprättas vid sidan av avtalen om personlig assistans. När det gäller kommunernas möjlighet att hjälpa en enskild med t.ex. att överklaga ett beslut av om assistansersättning eller en länsrättsdom gällande ett sådant beslut ska kommunerna genom sin förvaltningsrättsliga serviceskyldighet bistå den enskilde med hjälp. Vem är arbetsledare? Det saknas enhetlighet i nu aktuella avtal om vem som är arbets- ledare. I avtalen med kooperativen är det i huvudfallet den assistansberättigade. Vissa kooperativ riktar dock sin verksamhet gentemot assistansberättigade som själva inte kan vara arbetsledare. I viss mån förekommer i avtal med bolag att den assistans- berättigade är arbetsledare, men inte i avtalen med kommuner. Hos bolagen nämns inte arbetsledarskapet i så stor utsträckning. Det handlar i första hand om att det finns beskrivningar om vem som schemalägger assistansen. Är anordnaren representerad i länet? I viss utsträckning finns det, i vart fall om man utgår från de avtal vi fått in, lokalt etablerade anordnare i form av bolag på samtliga de län vi nu fått avtal in från. På olika platser har det utvecklats lokala kooperativ. Vissa större kooperativet finns däremot på flera platser (t.ex. STIL och ). Flera anordnare i form av bolag finns över hela landet. Det är dock olika i vilken grad anordnaren finns representerad på den ort assistansen utförs. Medan några anordnare har löst frågan om närhet till den assistansberättigade med att etablera lokalkontor i samtliga län de enligt avtalen är verksamma på har andra anordnare inrättat system med en för varje assistansberättigad individuell kontaktperson/arbetsledare (brukare, servicegarant eller liknande). Huvuddelen av de anordnare (främst bolag) som arbetar över hela riket saknar dock någon i avtalen nämnd lokal förankring. Inget av de avtal vi studerat på gäller den situationen att en kommun anordnat assistans åt en assistansberättigad som inte bor i kommunen. Regleras assistenternas fortbildning? Av förarbetena framgår bl.a. följande (prop. 1992/93:159, 73 f). Att vara personlig assistent är ett arbete som ställer stora krav på yrkeskunskap och engagemang för uppgiften liksom på personlig mognad. Liksom andra yrkesgrupper behöver en personlig assistent ges möjlighet att utvecklas i sitt arbete och att få träffa andra med motsvarande arbetsuppgifter. Jag räknar med att brukarkooperativen själva svarar för fortbildningen och handledningen av de assistenter som engagerats. Jag finner det angeläget att kommunerna i sin fort- bildnings- eller handledningsverksamhet ger personliga assistenter som inte fått fortbildning eller handledning på annat sätt möjlighet att eventuellt mot viss ersättning delta, oavsett på vilket sätt de är rekryterade eller vem som är den formelle arbetsgivaren. I 46 avtal regleras om assistenters fortbildning. Det saknas enhet- lighet och är i olika grad specificerat. Det är mycket få kommuner som i sina avtal har beskrivningar om detta. I avtalet med är arbetsledaren (som är enhetschef på kommunen) i samråd med den assistansberättigade ansvarig för de personliga assistenternas kompetensutveckling. Fortbildning av assistenter nämns inte i SKL:s offert. Utvecklas den assistansberättigades arbetsledarstöd? I 21 avtal regleras det om att utveckla den assistansberättigades arbetsledarstöd.