sou · GTB398 · 2006-01-01 00:00:00 — Utredaren skall klargöra frågan om legitimering i sin helhet och ställa den i relation till andra sätt att reglera yrken. I detta sammanhang skall utredaren även undersöka om den nuvarande regleringen när det gäller godkännande av hovslagare är ändamålsenlig eller om den bör ändras med hänsyn till vad utredaren föreslår för övriga yrkesgrupper. Utredaren skall vid dessa bedömningar samråda med den arbetsgrupp inom som har i uppdrag att se över vissa examensfrågor (dnr U2002/1944/DK). I betänkandet Alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur (SOU 2001:16) föreslås att utövare av alternativmedicinska metoder skall kunna auktoriseras i vissa fall. Utbildningar inom området alternativmedicin har kartlagts i betänkandet. betänkandet visas att utbildningarnas kvalitet är skiftande. Utredaren skall därför bedöma om det finns någon s.k. alternativmedicinsk metod, med dokumenterad klinisk effekt. Utredaren skall i så fall även bedöma om en utbildning i en sådan alternativmedicinsk metod kan anordnas, t.ex. av SLU. är det endast verksamhet utförd av veterinärer som är föremål för statlig tillsyn. Utredaren har även att ta ställning till om ytterligare yrkesgrupper inom djursjukvården bör komma i fråga för legitimation eller annan behörighetsreglering liksom om behörig- hetslagen skall reglera yrkesverksamhet inom djursjukvården i ett vidare perspektiv. Dessa frågeställningar kräver att utredaren även tar ställning till hur den samhälleliga kontrollen över denna yrkesverksamhet skall organiseras i form av tillsyn samt vem som lämpligen bör ansvara för tillsynen. Vid en eventuell utökning av antalet yrken som regleras i behörighetslagen skall utredaren överväga om en samordning med tillsynen över veterinärer bör ske. Mot den bakgrunden skall utredaren även ta ställning till hur den framtida tillsynen över veterinärer bör vara organiserad. handlägger frågor om veterinärers yrkesutövning. Om antalet legitimationsyrken eller yrken med annan behörighetsreglering utvidgas följer att samhället skall utöva tillsyn över yrkesutövningen och att någon instans får till uppgift att behandla disciplinfrågor. Enligt regeringens mening är det i sådant fall naturligt att Veterinära ansvarsområde utvidgas efter modell från hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd. behandlar ärenden om hälso- och sjukvårdspersonalens yrkesutövning. Vad som avses med hälso- och sjukvårdspersonal framgår av lagen om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område. Utredaren skall bedöma om det är ändamålsenligt att införa motsvarade beskrivning av vad som avses med personal inom djursjukvården. Utredaren skall även i övrigt, i ljuset av de förslag som lämnas, bedöma Veterinära framtida roll samt bedöma vilka som bör ha rätt att få ärenden prövade i . Detta bör ske med beaktande av hur frågan hanterats inom humansjukvården. Utredaren skall även bedöma behovet av att i behörighetslagen införa bestämmelser om begränsningar i rätten att vidta veterinära åtgärder (s.k. kvacksalveribestämmelser). Exempel på detta skulle kunna vara bestämmelser om vilka sjukdomstillstånd som inte får behandlas och vilka behandlings- och diagnosmetoder som inte får användas av den som inte är veterinär. betänkandet SOU 2001:16 framförde SLU synpunkten att vissa behandlingar skall kunna villkoras, vilket skulle innebära att det blir förbjudet att behandla vissa sjukdomar med alternativmedicinska behandlingsmetoder. Utredaren skall slutligen överväga behovet av författningsändringar och särskilt beakta om det finns skäl att vidga behörighetslagen till att omfatta fler yrkeskategorier och i övrigt arbeta om den till en lag om yrkesverksamhet inom djursjukvården. Utredaren skall samråda med berörda myndigheter och organisationer. Vid behov skall erfarenheter hämtas från andra länder. Samtliga förslag skall kostnadsberäknas och förslag till finansiering skall redovisas. I den mån förslagen får konsekvenser för små företag skall samråd ske med för regelgranskning. Utredaren skall samråda med den pågående tillsynsutredningen (Ju 2000:62). Utredaren skall även ta hänsyn till rådets direktiv /48/EEG av om en generell ordning för erkännande av examensbevis över behörighets- givande högre utbildning som omfattar studier, rådets direktiv /51/EEG av om en andra generell ordning för erkännande av behörighetsgivande högre utbildning, en ordning som kompletterar den som föreskrivs i direktiv /48/EEG och och rådets direktiv /19/EG av om ändring av rådets direktiv /48/EEG och 92/51/EEG om den generella ordningen för erkännande av yrkeskvalifikationer och av rådets direktiv /452/EEG, 77/453/EEG, 78/686/EEG, 78/687/EEG, 78/1026/EEG, 78/1027/EEG, 80/154/EEG, 80/155/EEG, 85/384/EEG, 85/432/EEG, 85/433/EEG och 93/16/EEG om yrkena sjuksköterska med ansvar för allmän hälso- och sjukvård, tandläkare, veterinär, barnmorska, arkitekt, farmaceut och läkare. Utredaren skall redovisa sitt uppdrag . (Jo 2003:05) Utredaren skall utöver det ursprungliga uppdraget göra en översyn av bestämmelserna om specialistkompetens för veterinärer och vid behov lämna förslag till de författningsändringar som bedöms vara nödvändiga, bl.a. med hänsyn till EG-lagstiftningen på området. Utredaren skall beräkna kostnaderna för de åtgärder som föreslås och föreslå finansiering av eventuella offentliga åtgärder. Regeringen beslutade ett kommittédirektiv om behörighet m.m. inom djursjukvården. I uppdraget ingår bl.a. att göra en översyn av behörighets- och ansvarsfrågor inom djursjukvården. Utredaren har antagit namnet Djursjukvårds- utredningen (Jo 2003:05). För att veterinärer skall få tillkännage för allmänheten att de är särskilt kunniga inom en viss gren av veterinäryrket måste de uppfylla de villkor för specialistkompetens som har föreskrivits av regeringen, eller efter regeringens bemyndigande, av . Detta framgår av 5 § lagen (1994:844) om behörig- het att utöva veterinäryrket. Vidare framgår av 9 § förordningen (1994:845) om behörighet att utöva veterinäryrket m.m. att efter samråd med meddelar föreskrifter om vad som krävs för att en veterinär skall få tillkännage specialistkompetens för allmänheten. Av Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 2001:83) om specialistkompetens för veterinärer framgår att en veterinär får tillkännage specialistkompetens inom områdena sjukdomar hos hund och katt, häst, nötkreatur eller svin samt inom området livsmedelshygien. En veterinär som får tillkännage specialist- kompetens i sjukdomar hos hund och katt får dessutom tillkännage specialistkompetens inom specifika områden gällande hund och katt, t.ex. dermatologi, internmedicin och tändernas sjukdomar. Av föreskrifterna framgår vidare bl.a. att en veterinär som har intyg på genomgången särskild utbildning får tillkännage specialist- kompetens och att Veterinärmedicinska Sällskap (SVS), som ingår i , ansvarar för den särskilda utbildningen innefattande examination och utfärdande av intyg om genomgången utbildning. Utbildningsplanen skall godkännas av . Inom humansjukvården gäller ett annat förfaringssätt i fråga om specialistkompetens. Av 3 kap. 9 § lagen (1998:531) om yrkesverk- samhet på hälso- och sjukvårdens område framgår att en legitimerad läkare eller tandläkare som har gått igenom av regeringen föreskriven vidareutbildning efter ansökan skall få specialistkompetens. Frågan om godkännande som specialist prövas av medan uppgiften att tillhandahålla och fördela utbildningsplatser efter bemyndigande i lagen har överlämnats till av läkare i (IPULS). I en skrivelse till ifrågasatte en veterinär nuvarande bestämmelser om förfarandet i samband med tillkännagivandet av specialistkompetens för veterinärer och då särskilt att ansvaret till stora delar har delegerats till en privat organisation. Vidare har frågan uppkommit om hur bestäm- melserna förhåller sig till EG-lagstiftningen på området. Mot bakgrund av att bestämmelserna har ifrågasatts och då motsvarande fråga hanteras på ett annat sätt inom humansjuk- vården, finner regeringen att det är angeläget att nuvarande bestäm- melser om specialistkompetens för veterinärer noggrant ses över. Utredaren skall utöver det ursprungliga uppdraget göra en översyn av bestämmelserna om specialistkompetens för veterinärer och vid behov lämna förslag till författningsändringar, bl.a. med hänsyn till EG-lagstiftningen på området. kostnaderna för de åtgärder som föreslås och föreslå finansiering av eventuella offentliga åtgärder. Utredaren skall samråda med berörda myndigheter och organisa- tioner. Utredaren skall redovisa hela uppdraget . Enligt förslaget i betänkandet skall djursjukvårdarexamen (som funnits ) ge rätt till legitimation som djursjuk- sköterska. Även den som genomgått den ettåriga utbildningen (–1999) skall enligt förslaget kunna komma i fråga för legitimation om sökanden, utöver intyg om genomgången utbildning, kan uppvisa intyg om att denne arbetat inom yrket som motsvarar på heltid . Det antal djursjukvårdare som med stöd av dessa bestämmelser skulle kunna få legitimation utgör emellertid endast en liten del av de djursjukvårdare som arbetar inom djursjukvården. För att de nya bestämmelserna om legitimation för djursjuksköterskor inte skall få alltför negativa konsekvenser för verksamheten är det nödvändigt med relativt generösa övergångsbestämmelser som gör det möjligt för yrkesutövare som inte uppfyller ovanstående krav att ansöka om legitimation. Represen- tanter för och för anställda inom djursjukvården () lämnar därför följande förslag till övergångsregler. Vi anser att även sådana djursjukvårdare som har lång yrkeser- farenhet men som inte har gått igenom djursjukvårdarprogrammet, bör kunna få möjlighet att ansöka om legitimation. För att inte riskera att legitimationens roll som garanti för en viss kunskapsnivå skall urholkas måste man emeller- tid säkerställa att kompetensen hos denna kategori djursjukvårdare inte avviker från de övriga. Det innebär enligt vår mening att det inte är tillräckligt att djursjukvårdaren har lång yrkeserfarenhet. Det är nödvändigt att den praktiska kunskapen kompletteras med teoretiska kunskaper. Vi anser att utgångspunkten därför bör vara att kompetensen hos den som vill ansöka om legitimation i mycket stor utsträckning bör motsvara den som djursjukvårdarutbild- ningen ger och föreslår därför att ett valideringssystem införs . Regeringen, eller efter bemyndigande , bör föreskriva om den närmre utformningen av detta valideringsprogram, vilket bör ske i nära samarbete med intresseorganisationerna. Vi har följande förslag till utformning. Den som vill ansöka om legitimation skall genomföra en examination för att visa att denne har kunskaper som motsvarar den kompetens som erhålls genom djursjukvårdarutbildningen. En lista på vilka ämnesområden man skall kunna för att klara en examination samt en litteraturlista skall upprättas. Den som vill genomgå en examination skall först genomgå en validering. Ansökan om att delta i validering skall ske från det att bestämmelsen om legitimation träder i kraft. Vid ansökan skall sökanden ha 1.arbetslivserfarenhet motsvarande heltidstjänstgöring inom veterinärmedicinsk verksamhet under veterinärt över- inseende, 2.arbetsgivarintyg som utvisar vilka praktiska moment djursjukvårdaren har utfört/behärskar (enligt momentlistan från djursjukvårdarutbildningen), 4.betalt avgift för valideringen. En individuell prövning av sökandens kompetens skall därefter ske av en tillsatt valideringsgrupp. Gruppen skall dels bedöma om sökanden uppfyller kraven för att få genomföra examinationen (se nedan) samt dels göra en bedömning av om den praktiska erfaren- heten motsvarar ovan nämnda momentlista. Den sökande som uppfyller kraven kan välja att antingen genomföra examinationen direkt eller att först genomgå ett teoretiskt utbildningsprogram som anordnas av djursjukvårdarskolan, vilket exempelvis kan inne- hålla ett antal lärarledda seminarier och distansledd undervisning, t.ex. inspelade föreläsningar, hemuppgifter m.m. Utbildningspro- grammet står också öppet för den som i och för sig inte uppfyller examinationskraven men som har för avsikt att komplettera med det som saknas. Examination skall ges vid fyra tillfällen med möjlighet till omtenta. Vid examination skall sökanden ha 2.den särskilda högskolekompetens som krävs för antagning till djursjukvårdarutbildningen, 3.genomgått vidareutbildning som av valideringsgruppen bedöms motsvara 20 poäng i det poängsystem för kurser som bransch- organisationerna har för avsikt att införa . Såväl kurser i veterinärmedicinska ämnen som relevanta kurser inom närliggande områden (främst humanmedicin) bör kunna godkännas. Utbildningsanordnaren kan antingen vara en branschorganisation eller en högskola i eller utomlands. 4.författat en publiceringsbar artikel i något ämne inom veterinärmedicin (3–5 sidor), och Examinationen som bör vara indelad på djurslags består av en skriftlig, en muntlig samt en praktisk del och bör äga rum vid fyra tillfällen med möjlighet till omtentamen. Om djurens hälso- och sjukvård m.m. 1944:43 med förslag till lagstiftning om djurskydd. 1947:68 med förslag till förordning om ändring i vissa för- fattningar berörande veterinärväsendet samt angående inrättandet av en veterinärstyrelse. 1965:7 med förslag till lag om behörighet att utöva veterinär- yrket m.m. 1967:74 angående de nya lantbruksnämndernas organisation m.m. 1972:122 med förslag till lag om ändring i . 1979/80:61 med förslag till epizootilag m.m. 1981/82:122 med förslag om organisation och finansiering av djurens hälso- och sjukvård. 1987/88:93 Ny djurskyddslag. 1993/94:68 Lagändringar på djurhälsoområdet. 1993/94:139 Lag om behörighet att utöva veterinäryrket. 1993/94:150 med förslag till slutlig reglering av stats- budgeten för /95 (kompletteringsproposition), bilaga 10 (beslut om distriktsveterinärorganisationen). 1998/99:88 Bekämpning av smittsamma djursjukdomar. 2001/02:93 Ändringar i djurskyddslagen, m.m. 2002/03:149 Ändringar i djurskyddslagen. 2004/05:72 Förbättrad djurskydds- och livsmedelstillsyn. Alternativmedicinska behandlingsmetoder för djur. Analys av den veterinära situationen med en arbetsmarknadsprognos fram . Avgiftsfinansierad livsmedels-, djurskydds- och foderkontroll – för högre och jämnare kvalitet. Godkännande av hovslagare, Rapport till , 1996. Den centrala organisationen av det civila medicinal- och veterinärväsendet. Djurens hälso- och sjukvård. En ny rennäringspolitik – öppna samebyar och samverkan med andra markanvändare. Förbättrad djurskydds- och livsmedelstillsyn. Hur effektiv är djurskyddstillsynen? Kvalitetssäkring av officiella och andra offentliga veterinäruppgifter. Läkemedelsanvändning för djur – handbok. Rapport från samarbetsgruppen inom det veterinära området. Renägare och renskötselföretag – rennäringens struktur 1994–2001. Salmonella och andra zoonoser hos djur. , E. Alternativmedicinsk behandling av djur, Jord- bruksverket, 1995. Slakt och kastrering av ren jämte andra djurskyddsfrågor. STUDS Större utbrott av smittsamma djursjukdomar. Jordbruks- verket, 2003. Svensk-norska renbeteskommissionens betänkande. Villkoren för veterinär verksamhet. revisorer, 2002. Rapport 2002/03:4. Ändringar i djurskyddslagen. Översyn av epizootilagstiftningen. Om hälso- och sjukvård för människor 1981/82:97 om hälso- och sjukvårdslag, m.m. 1983/84:179 om lag om behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården, m.m. 1993/94:149 Åligganden för personal inom hälso- och sjukvården m.m. 1995/96:176 Förstärkt tillsyn över hälso- och sjukvården. 1997/98:109 Yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område. 2001/02:163 Administrationen av specialistkompetenskurser under läkarnas vidareutbildning. Ett nationellt register över yrkesutövare av alternativ- eller komplementärmedicin. Förbättrad tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonal. Kompetens inom hälso- och sjukvården. Legitimation och skyddad yrkestitel. Uppföljning, , 2004. Ny behörighetsreglering på hälso- och sjukvårdens område m.m. SOU 1996:138. Samordnade bestämmelser om åligganden för hälso- och sjukvårds- personalen. Tillsynen över hälso- och sjukvården. Vem får göra vad i hälso- och sjukvården och tandvården? , , 2004. 1979/80:2 Ny sekretesslagstiftning. 1993/94:65 En ändrad lagstiftning för statsanställda m.fl. Förslag till Svensk handlingsplan mot antibiotikaresistens, Social- styrelsen, 2000. Statlig tillsyn – granskning på medborgarnas uppdrag. Tillsyn – förslag om en tydligare och effektivare offentlig tillsyn. 1.Radio och TV i allmänhetens tjänst. Riktlinjer för en ny tillståndsperiod. 2.Radio och TV i allmänhetens tjänst. Finansiering och skatter. 3.Sveriges tillträde till Unidroit- konvention om stulna eller olagligt utförda kulturföremål. 4.Liberalisering, regler och marknader. 5.Postmarknad i förändring. En granskning av rymningarna från Kumla, , och 2004. 7.Försvarsfastigheter – information till och effektiv lokalförsörjning. 8.Behov av rörlig ledningsstödsresurs. Reformerat regelverk för handel med försvarsmateriel. 10.Handla för bättre klimat. Från införande till utförande. 11.Välfärdsverksamhet för sjömän. Det skall vara billigt att köpa böcker och tidskrifter. 13.Lördagsdistribution av dagstidningar. 14.Effektivare handläggning av anknyt- ningsärenden. 15.Familjeåterförening och fri rörlighet för tredjelandsmedborgare. 16.Reformerat system för insättnings- garantin. 17.Vem får jaga och fiska? Rätt till jakt och fiske i lappmarkerna och på renbetesfjällen. 19.Beskattningen vid omstruktureringar enligt fusionsdirektivet. 20.Konsumentskydd vid modemkapning. – beskattning av avfall som förbränns. Framtida organisation för Arbetslivs- tjänster och . 25.Gränslös utmaning – alkoholpolitik i ny tid. 26.Mobil med bil. Ett nytt synsätt på bilstöd och färdtjänst. + Bilaga, lättläst och . 27.Den svenska fiskerikontrollen – en ut- värdering. 28.Dubbel bosättning för ökad rörlighet. 29.Storstad i rörelse. Kunskapsöversikt över utvärderingar av storstadspolitikens lokala utvecklings- avtal. 30.Lagen om byggfelsförsäkring. 31.Stödet till utbildningsvetenskaplig forskning. 33.Fjärrvärme och kraftvärme . 34.Socialtjänsten och den fria rörligheten. 35.Krav på kassaregister Effektivare utredning av ekobrott. 36.På väg mot ... En hållbar landsbygds- utveckling. 37.Tolkutbildning – nya former för nya krav. 38.Tillgång till elektronisk kommunika- tion i brottsutredningar m.m. Ju. 39.Skog till nytta för alla? 40.Rätten till mitt språk Förstärkt minoritetsskydd. 41.Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskrimi- nering. Förslag till informationssäkerhetspolitik. 43.Vårdnad – Boende – Umgänge Barnets bästa, föräldrars ansvar. Del A + B. 44.Smiley: Hygien och redlighet i livsmedelshanteringen. 45.Säkra förare på moped, snöskoter och terränghjuling. 46.Bättre arbetslivsinriktad rehabilitering. En fusion mellan . 47.Kärnavfall – barriärerna, biosfären och samhället. 48.Ett utvecklat resurstilldelningssystem för högskolans grundutbildning. 49.Unionsmedborgares rörlighet inom EU. –befolkningsutveckling, arbetsmarknad i förändring, internationell utblick. 51.Bilen, Biffen, Bostaden. –smartare konsumtion. 52.Avgiftsfinansierad livsmedels-, djur- skydds- och foderkontroll – för en högre och jämnare kvalitet. 53.Beskattning när tillgångar värderas till verkligt värde. –strukturell diskriminering i . 57.Enhetlig eller differentierad mervärdes- skatt? 58.Ny reglering av offentliga uppköps- erbjudanden. 59.Miljöbalken; miljökvalitetsnormer, miljöorganisationerna i miljöprocessen och avgifter. 60.Efter flodvågen – . 61.Personuppgifter för samhällets behov. 62.Anpassning av radio- och TV-lagen till den digitala tekniken. Fjärrvärme efter konkurs. – beskattning av avfall somdeponeras. 65.Registerkontroll av personal vid hem för vård eller boende som tar emot barn eller unga. 66.Makt att forma samhället och sitt eget liv – jämställdhetspolitiken mot nya mål. Metoder, utformning, register och expertkompetens. 68.Regionala stimulansåtgärder inom skatteområdet. Röster om etnisk diskriminering. 70.Polisens behov av stöd i samband med terrorismbekämpning. 72.Alkolås – nyckel till nollvisionen. Kärlek Omvårdnad Trygghet. 74.Nytt djurhälsoregister – bättre nytta och ökad säkerhet. 75.Hundgöra – att göra hundar som gör nytta. 77.Får jag lov? Om planering och byggande. 78.Etikprövningslagstiftningen – vissa ändringsförslag. 79.Vem får jaga och fiska? Historia, folk- rätt och miljö. 80.Uppdragsarkeologi i tiden. 81.Källan till en chans. Nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården. +Särtryck: Mål och förslag. +Bilaga: Kunskapsöversikt. 82.Personer med tungt missbruk. Stimulans till bättre vård och behand- ling. 83.Kärnavfall – kostnader och finansiering. 84.En ny uppgifts- och ansvarsfördelning mellan polis och åklagare. 85.Tillsyn på försäkringsområdet. 86.Ägaransvar vid trafikbrott. Premiepensionssparande på rätt kurs. 88.Vräkning och hemlöshet – drabbar också barn. 89.Bevakning av kollektivavtals efter- levnad. 91.Agenda för mångkultur. Programförklaring och kalendarium för . 92.Styrningen av insatsförsvaret. 93.Stärkt konkurrenskraft och sysselsättning i en ny geografi –en samlad förvaltning med politisk styrning. 94.Kunskap för biologisk mångfald –inventera mera eller återvinn kunskapen? 95.Nyttiggörande av högskole- uppfinningar. 96.En effektiv förvaltning för insats- försvaret. 97.När en räcker. Mastdelning för miljön. 98.Behörighet och ansvar inom djurens hälso- och sjukvård. En granskning av rymningarna från Kumla, , och 2004. Konsumentskydd vid modemkapning. [20] Storstad i rörelse. Kunskapsöversikt över utvärderingar av storstadspolitikens lokala utvecklings- avtal. Tillgång till elektronisk kommunikation i brottsutredningar m.m. [38] Rätten till mitt språk [40] Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskrimi- nering. Vårdnad – Boende – Umgänge. Barnets bästa, föräldrars ansvar. Del A + B. [54] Det blågula . – strukturell diskriminering i . [56] Ny reglering av offentliga uppköps- [58] inifrån. Röster om etnisk diskriminering. [69] Polisens behov av stöd i samband med En ny uppgifts- och ansvarsfördelning mellan polis och åklagare. Reformerat regelverk för handel med försvarsmateriel. Effektivare handläggning av anknytnings- ärenden. och fri rörlighet för tredjelandsmedborgare. Unionsmedborgares rörlighet inom EU. Behov av rörlig ledningsstödsresurs. [8] Säker information. Efter flodvågen – . [60] Informationssäkerhetspolitik. [71] Styrningen av insatsförsvaret. En effektiv förvaltning för insatsförsvaret. Gränslös utmaning – alkoholpolitik i ny tid. Mobil med bil. Ett nytt synsätt på bilstöd och färdtjänst. + Bilaga, lättläst och . och den fria rörligheten. [34] Registerkontroll av personal vid hem för vård eller boende som tar emot barn eller unga. Kärlek Omvårdnad Trygghet.+ Bilagor. Källan till en chans. Nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården. +Särtryck: Mål och förslag. +Bilaga: Kunskapsöversikt. Personer med tungt missbruk. Stimulans till bättre vård och behand- ling. Vräkning och hemlöshet – drabbar också barn. Försvarsfastigheter – information till och effektiv lokalförsörjning. Reformerat system för insättnings- garantin. Beskattningen vid omstruktureringar enligt fusionsdirektivet. – beskattning av avfall som förbränns. Dubbel bosättning för ökad rörlighet. [28] Regeringens stabsmyndigheter. Krav på kassaregister Effektivare utredning av ekobrott. Beskattning när tillgångar värderas till verkligt värde. Enhetlig eller differentierad mervärdes- skatt? Personuppgifter för samhällets behov. [61] en BRASkatt! – beskattning av avfall som deponeras. Regionala stimulansåtgärder inom skatte- området. Tillsyn på försäkringsområdet. [85] Svårnavigerat? Radio och TV i allmänhetens tjänst. Riktlinjer för en ny tillståndsperiod. Radio och TV i allmänhetens tjänst. Finansiering och skatter. tillträde till Unidroit- konvention om stulna eller olagligt utförda kulturföremål. Det skall vara billigt att köpa böcker och tidskrifter.