sou · GTB372d2 · 2006-01-01 00:00:00 — 2 Allmänt om teknisk provning och kontroll I är regler om teknisk provning och kontroll numera vanligen utformade som öppna system. Reglerna finns i lagen (1992:1119) om teknisk kontroll och förordningen (1993:1065) om teknisk kontroll. Ett öppet system innebär att provning, certifie- ring och besiktning m.m. utförs av ackrediterade organ i kon- Med ackreditering menas ett formellt erkännande av att ett organ är kompetent att utföra specificerade uppgifter som t.ex. provningar. Swedac bedömer om ett organ uppfyller kraven för att bli ackrediterat. Systemet är öppet för alla kompetenta organ, både offentliga och enskilda. Öppna system ger förutsättningar för konkurrens och anses därmed bidra till ökad effektivitet. Sådana system innebär också att statsmakterna inte belastas mer än nöd- vändigt kostnadsmässigt. Enligt tidigare regler utförde myndigheter kontroll på en riks- provplats och den föreskrivande myndigheten fattade beslut om godkännande. Det finns alltjämt regler som förutsätter myndig- hetsgodkännande. Ett sådant exempel är godkännande av taxametrar. Ett registreringspliktigt fordon ska uppfylla de föreskrivna kraven på beskaffenhet och utrustning för att kunna registreras och tas i bruk. Detta säkerställs antingen genom att fordonet är typgodkänt (enligt eller nationellt) eller att det genomgått en godkänd registreringsbesiktning. Nationellt typgodkännande kan inte tillämpas i fråga om fordon som omfattas av EG:s helfordonsgodkännande (exempelvis person- bilar). är den myndighet som för del utfärdar EG-typgodkännanden och nationella typgodkännanden. Typgodkännanden utfärdas på grundval av provningar som ut- förts av ett utpekat organ, vanligtvis med tillämpning av lagen (1992:1119) om teknisk kon-troll. De materiella krav som ett fordon ska uppfylla för att kunna tas i bruk framgår dels av EG- direktiv i fråga om EG-typgodkännanden, dels av före- skrifter. Registreringsbesiktning och den löpande kontrollbesikt- ningen utförs av besiktningsorgan enligt 4 kap. fordonslagen. Kontrollen sker således inte inom ramen för ett öppet system. De krav som ställs på taxametrar finns dels i yrkestrafikförord- ningen (1998:779), dels i föreskrifter (VVFS 1999:177) om taxitrafik. De omfattas alltså inte av fordonslagstiftningen. I föreskrifter anges den tekniska specifikationen och att meddelar typgodkännande efter provning av ett ackre- diterat organ. Den löpande kontrollen ska utföras av en ackredi- terad verkstad. Bestämmelserna om färdskrivare motsvarar de för taxametrarna, dock med den skillnaden att regleringen finns i en EG-förordning, (EEG) nr 3821/85, kompletterad av förordningen (2004:865) om kör- och vilotider samt färdskrivare m.m. Ytterligare föreskrifter om verkställigheten får utfärdas av . I utredningen på kassaregister – Effektivare utredning av ekobrott (SOU 2005:35), föreslås att prövningen av om s.k. kassa- register uppfyller föreskrivna krav ska utföras av oberoende certi- fieringsorgan som är ackrediterade enligt lagen om teknisk kon- troll, dvs. i ett öppet kontrollsystem. De tekniska kraven föreslås fastställas genom föreskrifter som beslutar. 4Alkolås och lagstiftningsfrågor gällande tekniska krav Oberoende av vilka krav som ska ställas på ett alkolås måste bestämmelserna har stöd i en lag. Därav följer inte att den tekniska specifikationen, krav på kontroller m.m., måste regleras i en lag. Det räcker – som fallet är med taxametrar – att det finns ett be- myndigande i lag för regeringen att meddela föreskrifter i frågan. Ett sådant bemyndigande kan också möjliggöra för regeringen att i sin tur delegera föreskriftsrätten till en myndighet. Detta är vanligt förekommande; gäller det såväl taxametrar som alkolås. 5Allmänt om kravspecifikation, typgodkännande och kontroll En teknisk specifikation är till sin natur sådan att den lämpar sig mindre väl att hantera i en lag eller en förordning. Utgångspunkten är därför att dessa krav, efter bemyndiganden, bestäms av en myn- dighet. Inom fordonsområdet är tygodkännandemyndighet och det gäller även taxametrar och färdskrivare. Det finns dock inget hinder att utse något annat organ (som inte är myndighet) att ansvara för ett typgodkännande. Jämför t.ex. 20 § lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. där typgodkän- nandet ligger på ett ackrediterat organ. Det viktiga är här att en sådan reglering görs i lag. Det är inte givet att en teknisk kravspecifikation ska mynna ut i ett typgodkännande. Förslaget för kassaregister bygger således på ett helt öppet system med ackrediterade aktörer utan särskilt typ- godkännande av myndighet. Kontrollen kan avse dels den initiala kontrollen i samband med att fordonet förses med alkolåset, dels den löpande kontrollen. Inom fordonsområdet gäller att sådana kontroller görs av ett besiktningsorgan enligt 4 kap. fordonslagen (i första hand Bil- provningen). När det gäller provningar får dock regeringen före- skriva annat, exempelvis att ackrediterade verkstäder utför s.k. efterkontroll vid kontrollbesiktning. Ackrediterade verkstäder är också utpekade för att utföra kontroller av färdskrivare och taxa- metrar. 6 Det personanknutna alkolåset Den enklaste lösningen är naturligtvis den som gäller för alkolås. Enligt den finns i princip endast en teknisk kravspecifika- tion, fastställd av , och tillverkaren eller uthyraren in- tygar att kraven är uppfyllda. Någon egentlig kontroll av funk- tionen görs inte av någon myndighet eller ett utpekat organ. En utvidgning av användningen av alkolås behöver inte med nöd- vändighet innebära en ändring, om det inte finns några brister i den nuvarande ordningen. Utgångspunkten är att alkolåset används inom ramen för ett villkorat körkortsinnehav, dvs. kravet på ett alkolås är knutet till den enskilde och inte till fordonet som sådant. Det är, om man så vill, en utrustning som är personanknuten och inte fordonsanknuten. Även för en sådan utrustning kan det dock finnas skäl att strama upp kontrollen, exempelvis genom ett krav på att alkolåset ska vara typgodkänt. Ett typgodkännande bör meddelas på grundval av en provning som utförts av ett utsett organ, exempelvis ackrediterat enligt lagen om teknisk kontroll. I första hand borde det vara som utfärdar själva typgodkännandet. På motsvarande sätt kan det finnas skäl att ställa krav på att den löpande kontrollen görs av en ackrediterad verkstad. Eftersom huvudregeln måste anses vara ett helt öppet system, framstår ett certifieringssystem i linje med det som föreslås beträffande kassaregister som mest gångbart. De fördelar som uppnås med ett utökat kontrollsystem måste dock vägas mot kostnaderna och de rent faktiska möjlig- heterna i fråga om tillgången till ackrediterade organ respektive verkstäder. 7 Det fordonsanknutna alkolåset Om alkolåset görs fordonsanknutet, dvs. det ställs krav på att alla eller vissa slag av fordon ska vara försedda med alkolås, kan den nuvarande ordningen för godkännande och kontroll rimligen inte användas. Den avgörande invändningen är just att den regleringen utgår från förutsättningen att alkolåset är ett villkor knutet till en person. För fordonsanknutna alkolås kan den ordning som gäller för färdskrivare och taxametrar eller inom fordonsområdet vara gång- bar. Hanteringen kan skilja sig från dessa när det gäller vem som ska svara för typgodkännandet, vad typgodkännandet ska grundas på och vilka krav som ska ställas på den löpande kontrollen. Ett helt öppet system är naturligtvis också tänkbart. Om alkolås blir en obligatorisk utrustning för alla motordrivna fordon, eller för vissa kategorier av sådana fordon, talar dock systematiken för att alkolåset – till skillnad mot färdskrivare och taxametrar – fångas in i fordonslagstiftningen. Färdskrivare och taxametrar har visserligen utrustningskrav, men dessa är inte primärt knutna till en fordonskategori utan till den verksamhet som bedrivs med fordonet. Av det skälet – och EG- lagstiftningen – är dessa utrustningar frikopplade från den egentliga fordonslagstiftningen. Motsvarande skäl finns inte om alkolåset blir en obligatorisk utrustning (som t.ex. bilbälten). Alkolåset bör därför från certifieringssynpunkt uppvisa samma system som gäller i övrigt på fordonsområdet. 8 Registreringsbesiktning av ändrat fordon Enligt 6 kap. 10 § fordonsförordningen (2002:925) ska ett fordon genomgå en registreringsbesiktning om det har ändrats i för- hållande det utförande som förelåg vid den initiala registrerings- besiktningen eller när ett typintyg eller ett intyg om överens- stämmelse utfärdades. Detta krav gör sig således gällande om fordonet utrustas med exempelvis en taxameter eller ett alkolås. Besiktningen avser dock inte utrustningen som sådan utan är till för att kontrollera bl.a. att fordonets inre säkerhet inte påverkas och att det inte uppstår andra störningar eller problem just därför att fordonet förses med en kompletterande utrustning. Indelning av alkolås efter funktion förslag utifrån nu gällande inriktning Nedan redovisas MHF:s respektive utspel till indelning av alkolås efter funktion.1 förslagen är varandra mycket när- liggande. Utredningens mening är dock att dessa ansatser inte är till- räckligt flexibla för att möta de mycket varierande behoven inom olika verksamheter. Det behövs också en tydlig strategi för hur dessa krav ska inordnas i lämplig modell för författningsreglering av kraven på funktion, teknik, provning och inte minst kontroll. Denna strategi behöver också utformas så att den underlätta för en EU-harmonisering av alkolås inom ramen för modellen med hel- fordonsgodkännande. 1 MHF förslag till funktionskrav 1.1Rehabilitering – Alkolås Typ RP (Rehabilitation Programme) Denna typ av alkolås är anpassad för villkorlig körkortsåterkallelse för personer som fått körkortet återkallat på grund av ratt- fylleri där som villkor för fortsatt körkortsinnehav har föreskrivit alkolås i kombination med läkarintyg (alkolåspro- gram) för personer med alkoholrelaterade problem. Funktionskrav: Låset ska hindra att motorn startas när föraren har /l alkohol i utandningsluften (0,i blodet) eller mer. För dessa lås finns höga krav på mätsäkerhet säkerhet mot 1 , : Att ta fram en struktur för klassificering ligger inom ramen för MHF:s skyltfondsprojekt . Tillägg till projektet gjordes 2003 att även omfatta en beskrivning av en strukturmodell. har ännu inte mottagit någon slutrapport och därmed inte heller kunnat diskutera förslaget eller ta ställning och förankra förslaget. En loggbok ska lagra alla händelser och föraren ska göra förnyade blåskontroller under färd. Låset ska inte reagerar för några andra ämnen än alkohol. Se under funktionskrav nedan. 1.2Yrkestransporter och resor i tjänsten – Alkolås Typ TQ (Transport Quality) Dessa alkolås används i preventivt syfte genom rutiner för kva- litetssäkring av transporter i företag och organisationer, för resor i tjänsten och som ett instrument i arbetsmiljöarbetet. Alkolåset säkerställer att förarna är nyktra när de utför transporter och tjänsteresor. Rekommenderat funktionskrav: Låset ska hindra att motorn startas när föraren har /l alkohol i utandningsluften (0,i blodet) eller mer. Det kan vara en enklare produkt utan loggbok och den får reagera på andra ämnen än alkohol. Om alkolåsen kopplas till företagens alkohol- och drogpolicy ställs dock oftast krav på både loggbok och att låset är alkoholspecifikt.2 Beställarna av transporten och även de fackliga organisationerna kan ställa egna krav på låsens funktion, t.ex. att de ska kunna lagra information som kan följas upp. I allmänhet finns alltid ett fackligt krav på alkohol- och drogpolicy i företagen (). 1.3Privat – Alkolås Typ PV (Private Vehicles) Används av privatpersoner efter frivillig installation. Rekommenderat funktionskrav: Låset bör hindra att motorn startas när föraren har /l i utandningsluften (0,i blodet) eller mer. Det kan vara en enklare produkt utan loggbok och det får reagera på andra ämnen än alkohol. 2 Att mätenheten är alkoholspecifik innebär att den inte reagerar på andra ämnen än alkohol. 2 förslag till funktionskrav ser två användningsområden för alkolås. Dels inom ramen för villkorlig körkortsåterkallelse, dels för användning i pre- ventivt syfte utifrån ett arbete med kvalitetssäkring av transporter. Här har den som misstänks för rattfylleri eller grovt rattfylleri möjlighet att ansöka om deltagande i alkolåsprogram istället för att vara utan körkort. Den villkorliga försöksverksamheten regleras genom föreskrifter i (VVFS 2005:44) gällande från 2005-05-01. För att ett alkolås ska vara godkänt enligt lagen om försöksverksamhet (1998:489) ska det enligt 6 § uppfylla kraven i testspecifikation Province of Solicitor General med projektnummer 355A02-01. får medge avvikelse från dessa krav om de bedöms vara utan betydelse för försöksverk- samheten. Till grund ligger följande funktionskrav: 1.Luftvolymen ska vara tillräcklig för att säkerställa adekvat halt av alkohol i kroppen. 2.Utrustningen ska säkerställa att luften utgör mänsklig utand- ningsluft. 3.Alkolåset ska inte kunna manipuleras. 4.Utrustningen ska säkerställa att fordonet inte kan starta vid alkoholhalt motsvarande eller överstigande utandningsluft. 5.Sensorn ska vara specifik vad avser alkohol i utandningsluften och ska inte aktiveras av andra ämnen i utandningsluften. 6.Alkolåset ska vara robust och tillförlitligt. 7.Samtliga data ska sparas i ett särskilt dataminne. 8.Programvaran i alkolåsets dataminne ska vara användarvänligt och kompatibelt med myndighetens dataprogram. 9.Alkolåsinstrumentet ska kräva återblås med slumpmässiga intervall under färd. 10.Alkolåset bör ha ett öppet krav i form av t.ex. humljud, bakblås. En europeisk standard för alkolås inom rattfylleriprogram har ut- arbetats inom Cenelec, . Testspecifikationen, Qualification test speci- fication for breath alcohol ignition interlock devices for use in the Province of har utgjort ett av flera referensmaterial i fram- tagandet av den europeiska standarden. Medlemsländerna röstade fram standarden prEN 50436-1 som togs . Den europeiska standarden kommer sannolikt att utgöra den framtida standarden inom den svenska försöksverksamheten. Alkolåsen används i ett preventivt syfte. Användare finns till största delen inom näringsliv, myndigheter och andra organisa- tioner där man utför såväl gods- och persontransporter som tjänsteresor. Arbetet med kvalitetssäkring av transporter sker ofta systematiskt och styrs i många fall genom företagets eller organisa- tionens ledningssystem. Införande av alkolås ingår då ofta som en del i ett arbetsmiljöarbete och alkolåset är avsett att garantera att transporter och tjänsteresor utförs av nyktra förare. finns ingen gällande standard för alkolås inom detta användningsområde. har för egna entreprenadupphand- lingar (IFS 2003:1 om säkerhet vid vägarbete och transporter, bilaga 2), tagit fram ett antal funktionskrav (IFS 2005:2, Dnr: 2005:11602). Krav som alkolås ska uppfylla vid upphandling; Alkolåset ska vara typgodkänt enligt EG-direktiv /245/EEG, ändrat genom 2004/104EG, alternativt enligt ECE-reglemente 10. Alkolåset får vid eftermontering endast påverka strömförsörj- ningen till startmotorn. Alkolåset ska förhindra försök till manipulation. Alkolåset ska förhindra start av fordonets motor om en alko- holmängd över i laglig gräns (0,), eller lägre detekteras. Alkolåsets fast monterade del ska fungera vid -45˚C till +85˚C. Uppvärmningstiden för alkolåset innan test kan genomföras bör inte överstiga oavsett temperatur. Tillräcklig luftvolym ska användas i testet för att säkerställa adekvat halt av alkohol i kroppen. Förutom dessa funktionskrav finns i projektet (Kvalitet i upphandling av transporter), beskrivet ett antal punkter som kan vara bra att veta vid ett alkolåsköp och som leverantören ska kunna redogöra för om köparen önskar. rekommenderar att alkolås som används i kvalitets- säkrande syfte inom gods- eller persontransporter och egna tjänste- resor är alkoholspecifika. Alkolåset kan också vara utrustat med en minnesfunktion. Detta i syfte att erbjuda personer med alkohol- problem, adekvat stöd och behandling som ett led i arbetsmiljö- arbetet. Ett steg II i standardiseringsarbetet inom Cenelec har inletts , där målet är att ta fram en standardnivå även för alkolås som inte används inom rattfylleriprogram. finns det ingen större efterfrågan på alkolås på den privata marknaden. I vilken omfattning och när en sådan efterfrågan från privatpersoner kan komma att uppstå, beror i hög grad på det arbete som i sitt slutbetänkande lägger fram. Många av de alkoholspecifika alkolåsvarianter som finns på marknaden , är utrustade med avancerad teknik som kan vara onödig i privata fordon och som medför extra kostnader, som t.ex. minnesfunktion. Andra alkolås som finns att köpa kan reagera på fler ämnen än alkohol och är uppbyggda med enklare teknik. Det pågår också forskning och utveckling för att hitta former och nivåer där tekniken är mer användarvänlig och tillgänglig för privat- marknaden. Det arbete (steg II) som påbörjats inom Cenelec med att ta fram en standard för kvalitetssäkring av transporter kan även komma att omfatta en slags miniminivå för alkolås eller liknande teknik som förhindrar onyktra körningar. De svenska fordonstillverkarna, och , deltar i det europeiska standardiseringsarbetet. Även för privata fordon ska ett alkolås förhindra start av fordonets motor om det detekterar en alkoholnivå som är olaglig i eller lägre. Det kan däremot vara alltför tidigt att redan nu rekommendera övriga funktionskrav för alkolås inom detta an- vändningsområde. 1Skatteverkets bedömning av förmånsvärdet av alkolås anser att alkolås är sådan extrautrusning som ska beaktas vid beräkning av bilförmånsvärde om det inte redan ingår i nybilspriset (skrivelse , dnr 130 539 001 -04/113). Bilförmånsreglerna syftar till att förmånsvärdet för en bil ska motsvara vad det skulle kosta att privat ha en likadan bil utrustad på motsvarande sätt, såvida inte utrustningen är av det slaget som bör undantas denna grundprincip gäller även om utrusningen är obligatorisk. Ett alkolås kan vara till nytta för alla bilförare, och inte bara för den som har alkoholproblem. Vidare kan utrustningen vara av intresse både i tjänsten och privat. Det finns därför inte skäl att undanta anskaffningskostnaden för alkolåset vid beräkning av bil- förmånsvärdet. På bilmodeller som säljs med alkolås kommer anskaffnings- kostnaden för detta att ingå i nybilspriset för bilmodellen. I de fall alkolås utgör tillval till förmånsbilen, bör anskaffningskostnaden läggas till nybilspriset. Alkolås kommer att tas in som exempel på extrautrustning i nästa utgåva av allmänna råd om värdering av fri och delvis fri bil. 2Allmänt om bilförmån och principerna för beräkning av förmånens värde När en anställd använder en bil som ägs av arbetsgivaren för privat bruk i mer än ringa omfattning är det fråga om en bilförmån. Detsamma gäller när ägaren av ett fåmansföretag använder före- tagets bil för privat bruk. Den nuvarande metoden för värdering av bilförmån har gällt . Av förarbetena till lagen (prop. 1996/97:19) framgår bl.a. att metoden innebär att värdet bestäms efter en schablon exklusive drivmedel. Schablonen bygger på en genomsnittlig privat körsträcka om 1 . Till grund för beskattningen ligger det schablonmässiga värde som fastställer. Värdet finns angivet i en förteckning som upprättat och det ska motsvara den minskning av utgifter som den anställde har jämfört med att äga bilen själv. Med bil avses både personbilar och andra bilar (lätta lastbilar och lik- nande) som utnyttjas eller kan utnyttjas för personbefordran. Förmånsvärde enligt reglerna för värdering av bilförmån gäller inte för tunga lastbilar eller bussar, men däremot för husbilar. Med ringa omfattning avses ett fåtal tillfällen och en körsträcka på högst . En bilförmån är skattepliktig för den anställde även om det är någon annan i familjen som använder bilen för privat bruk. Värdet läggs till grund för beräkningen av den anställdes preliminärskatt och arbetsgivaravgifter. För bilförmån som redovisas som uttag i näringsverksamhet är näringsidkaren skyldig att betala egenavgifter på förmånsvärdet. Förmånen av fri bil läggs till grund för beräkningen av den an- ställdes pensionsgrundande inkomst. Däremot beaktas inte för- månen vid bestämmande av den sjukpenninggrundande inkomsten. Vid inkomsttaxeringen ska värdet av fri eller delvis fri bil bestämmas enligt 61 kap. 5 11 och 18 19 b §§ inkomstskattelagen (1999:1229). Fritt eller delvis fritt drivmedel för förmånsbilen ska enligt 10 kap. 10 § i inkomstskattelagen värderas till marknads- värdet multiplicerat med 1,2. Vid beräkningen av arbetsgivaravgifter ska enligt 9 kap. 2 § skattebetalningslagen (1997:483) skattepliktiga förmåner tas upp till ett värde som bestäms i enlighet med 8 kap. 14, 15 och 18 §§ i den lagen. Förmån av fritt eller delvis fritt drivmedel ska dock värderas till marknadsvärdet vid värderingen av arbetsgivaravgifter, inte till 1,2 gånger detta värde. får på begäran av arbetsgivaren bestämma värdet av bilförmånen om det finns grund för justering av detta värde enligt 61 kap. 18 19 b inkomstskattelagen (9 kap. 2 § skatte- betalningslagen). Värdet av bilförmånen får justeras uppåt eller nedåt om det finns synnerliga skäl. () har meddelat föreskrifter om förmån av fri och delvis fri bil, RSV:s billistor. har givit ut information om värdering av fri och delvis fri bil (RSV M 2003:17) och allmänna råd (RSV 2003:29). 3 Beräkning av förmånsvärdet Beräkningen av förmånsvärdet baseras på tre delar (siffror) Prisbasbeloppsdelen – beräknas om av årets prisbas- belopp (0,3 x 39 400) = 11 820 Räntedelen – nybilspriset för den aktuella bilen x av statslåneräntan före taxeringsåret (4,) Prisdelen – av nybilspriset upp till 7,5 prisbasbelopp av nybilspriset över 7,5 prisbasbelopp. Den summa som erhålls avrundas till närmast lägre 100-tal kronor och utgör bilförmånens värde beräknat . Nybilspriset fastställs av för de bilar som säljs i . Priset ska enligt 61 kap. 6 § inkomstskattelagen motsvara bilens pris när den började säljas i . De faktorer som påverkar nybilspriset är bilmärke, tillverkningsår (årsmodell) och modell. För bilar som är eller äldre gäller en speciell schablonregel för nybilspriset. Värdet av extrautrustning ska enligt 61 kap. 8 § inkomstskattelagen läggas till nybilspriset. Vad som räknas som extrautrustning beror på vad som ingick i priset när den aktuella bilen introducerades i standardutförande i . Det har därför ingen betydelse vilken utrustningsnivå som bilen i det enskilda fallet hade och vilken utrustning som var inkluderad i priset när den såldes av bilföretaget till kunden. Som extrautrustning räknas alla tillval av utrustning som har samband med bilens funktion eller den åkandes komfort och förströelse (prop. 1986/87:46 s. 16). att all extrautrustning – oavsett ändamål och användningssätt – beaktas när förmånsvärdet bestäms. Specialutrustning som behövs på grund av sjukdom eller handi- kapp räknas dock aldrig som extrautrustning. Inte heller biltelefon, mobiltelefon och kommunikationsradio påverkar förmånsvärdet. Detsamma gäller utrustning som har anskaffats enbart i arbets- givarens intresse, t.ex. elektronisk körjournal,. 6 Faktorer som påverkar förmånsvärdet Är förmånsbilens årsmodell eller äldre (årsmodell och äldre) ska nybilspriset anses motsvara fyra prisbasbelopp om inte det verkliga nybilspriset med tillägg av anskaffningskostnad för extrautrustning är högre. Nedsättning av värdet av bilförmånen kan göras om den an- ställde kör mer än 3 i tjänsten under ett kalenderår. För- månsvärdet får då sättas ned . 7 Nedsättning av förmånsvärdet Om den anställde själv betalar en del av bilförmånen (t.ex. genom nettolöneavdrag) ska förmånsvärdet sättas ned med motsvarande belopp. Om den anställde i stället för en högre bruttolön väljer en bilförmån ska dock ingen nedsättning ske av förmånsvärdet.