sou · GTB397 · 2006-01-01 00:00:00 — GSM-tekniken utvecklas allt jämt, och TeliaSonera har gett till känna att man avser att bygga ut sitt nät så att det ger bättre täck- ning (yttäckning) och möjliggör nya datatjänster. Ytmässigt ligger täckningen för GSM på ca 50–av landets yta, beroende på operatör. driver ett elektroniskt kommunikationsnät avsett för mobil kommunikation enligt en GSM-standard som är särskilt anpassad för järnvägens behov – GSM-R. Nätet består av totalt ca 1 100 mobilmaster, företrädesvis torn. Utbyggnaden pågår allt jämt och skall vara klar . Ett femtiotal nya beräknas. Systemet arbetar i 900 MHz-banden. Radionätet är i första hand till för och tågföretagens personal. Tillstånden för UMTS/IMT 2000 meddelades 2001. (), (Tre) och (), som via Svenska ägs till vardera av och , har till- stånd att tillhandahålla nätkapacitet och använda radiosändare enligt UMTS/IMT 2000-standard i banden runt 2 GHz. De fre- kvenser som mobiloperatörerna använder är avsedda för FDD-tek- nik (frequency division duplex, som används för W-CDMA med skilda frekvenskanaler för upp- och nedlänk). De frekvenser som skall användas för TDD-teknik (time division duplex, som används för TDD–CDMA) i mobilnätet används inte till detta. PTS har däremot delat ut nya tillstånd för yttäckande mobil datakommunikation med UMTS–TDD-teknik till sex nya operatö- rer. TDD-tekniken är särskilt lämplig för asymmetrisk datatrafik. Nätkapaciteten för de stora rikstäckande mobilnäten skall ha en täckning på minst 8 860 000 personer i , vilket motsvar av landets befolkning (vid tiden för tillstånds- beslutet). Täckningskravet preciseras på så vis att nätkapaciteten också skall ha en täckning motsvarande minst de hela rutor i () offentliga befolkningsstatistik i rutformat där operatören har tillgodoräknat sig befolknings- PTS kan dock medge undantag från kravet att den före- skrivna täckningen skall avse hela sådana rutor, om särskilda skäl föreligger. Ett område skall anses vara täckt där fältstyrkan, mätt på pilot- signalen (IMT-DS/IMTTC) från en basstation utomhus , är lika med eller överstiger 58 dBµV/m/5MHz med en ytsannolikhet på . PTS har senare sänkt kraven för pilot- signalen till 50 dBµV/m/5MHz utom i tätorter med fler än 1 000 invånare och ett område som ligger inom en radie av utanför tätorten (buffertzon). PTS beslut om detta har överklagats. I inla- gor till Länsrätten i i mål 27349/04 och 1164/05 har PTS gentemot SULAB och Tre medgett att kraven sänks ytterligare genom att för buffertzoner medge en ytterligare sänkning av nivån på pilotsignalen. Trots den höga andelen av befolkningen som skall täckas in, kommer systemet inte att täcka mer än ca 30–av landets yta. Tillståndshavaren skall vid utbyggnaden av radioinfrastruktur se till att av den utfästa befolkningstäckningen sker genom egen radioinfrastruktur. skulle tillståndshavarna styrka för PTS att täckningskraven var uppfyllda . Ingen av tillståndshavarna har dock ännu uppfyllt täckningskraven i villko- ren. PTS bedömer att befolkningstäckningen för de olika till- ståndshavarna ligger . PTS följer upp utbyggnadskraven. De sex tillstånden för yttäckande mobildatakommunikation med UMTS–TDD-teknik gäller 204 kommuner i totalt 13 län. skall operatören tillhandahålla elektroniska kommunikationstjänster från åtminstone en radioanläggning i varje kommun som tillståndet avser. Fältstyrkenivåerna är specificerade. Den stora skillnaden mellan UMTS och GSM är överförings- kapaciteten. Ju högre överföringshastighet, desto fler kapacitets- krävande tjänster kan användas i mobilnätet. Hastigheten är cirka 40 gånger större med UMTS i förhållande till GSM, vilket innebär att man förutom ljud och text även kan skicka och ta emot grafik, rörliga bilder och använda andra avancerade tjänster, exempelvis sådana som är baserade på användarens position. Detta har gjort att UMTS av många kallas mobilt bredband. UMTS-näten kan förutom att användas för mobila kommunika- tionstjänster även användas som alternativ för fast bredband och fast telefoni i glesbygd. Det går ofta bra att sätta upp basstationerna på de befintliga GSM-masterna, men det behövs också många nya för att UMTS-nätet skall fungera. Anledningen till detta är att UMTS- tekniken använder högre frekvenser än GSM-tekniken när signaler skickas mellan masterna och mobilterminalerna. Därför behövs kortare avstånd mellan masterna. Cellerna i UMTS varierar i storlek allt ifrån i radie upp till en radie , varav den genomsnittliga cellstorleken torde vara omkring 5–i radie. För att W-CDMA skall fungera väl får avståndet mellan masterna inte vara längre än . Kvali- teten i nätet blir därför beroende av bl.a. hur stora celler operatö- rerna väljer att bygga. Man kan rent generellt säga att om man pla- cerar antennerna högt åstadkoms visserligen täckning men kvalite- ten kan bli lidande. Olika operatörer kan ha olika strategi i denna fråga. Rent allmänt kan sägas att UMTS-banden gör att lokalise- ringen är viktigare för UMTS än för GSM. En förskjutning för en basstation kan innebära problem i förhållande till nätplaneringen. För att kunna bygga ut UMTS-nätet till av befolkning krävdes det enligt ursprungliga beräkningar av totalt mellan 8 000 och 10 000 nya . Operatörerna har själva efterhand justerat ner behovet av antalet nya basstationer och , bl.a. som en följd av ökat samarbete kring infra- strukturen. Operatörerna uppskattar nu att det krävs mellan 6 000 och 8 000 basstationer för UMTS per nät. torde ca 2 800 ha byggts för detta. Av det totala utbyggnadsbehovet torde det dock ännu återstå att bygga upp emot 8 000 . De operatörer som har fått licens för att bygga ut UMTS-nätet har gått ihop i två olika bolag för nätutbyggnaden. Operatörerna och Tre (tidigare också , vars tillstånd numera är återkallat) har gått ihop i det gemensamt ägda nätbolaget Infra- structure () för utbyggnaden utanför storstads- regionerna och delar av . I nämnda regioner bygger företa- gen var sitt eget nät. Tele2 och TeliaSonera samarbetar i det gemen- samt ägda bolaget (). TeliaSonera och Tele2 har delat in landet i olika delar och bygger infra- strukturen i respektive del åt SUNAB. Fast yttäckande radioaccess – FWA Fast yttäckande radioaccess (FWA – fixed access) är en accessvariant för trådlöst bredband. Kommunikationen går från en sändare till fasta terminaler monterade på exempelvis hustak, till skillnad från mobil elektronisk kommunikation där kommunika- tionen går från en sändare till mobila terminaler. Tilldelade tillstånd för FWA gäller dels regionala, dels rikstäck- ande nät. PTS har tilldelat regionala tillstånd i frekvensbanden 10,5 och 3,5 GHz samt nationella tillstånd i band omkring 28, 26 och 3,5 GHz. Beroende på frekvens och uteffekt kan räckvidden nor- malt variera mellan . FWA kan erbjuda höga överföringshastigheter; kan över- föringshastigheter från 128 kbit/s upp till över /s erbjudas. Det finns olika typer av FWA-system. Ett FWA-system består i sin enklaste form av en sändare och ett antal mottagare. Sändaren utgörs ofta av en central basstation och mottagaren är en mindre utrustning som finns hos användaren. De användare som befinner sig inom basstationens täckningsområde kan enkelt erbjudas bred- bandsaccess efter att en mottagaranläggning installerats hos dessa. Denna typ av system kallas punkt till multipunkt. Det finns även FWA-system som inte baseras på användning av en stor basstation. I dessa system fungerar varje användarutrustning som en mini- basstation som kommunicerar med andra användarutrustningar. På detta sätt skapas ett nät av användarutrustningar. Nya kunder kan anslutas i det befintliga nätets närhet. När nya kunder ansluts ökar nätets täckningsområde. Denna typ av system kallas multipunkt till multipunkt. FWA kan användas för bredbandsaccess i områden där en utbyggnad med fiber eller annan ledningsbunden infrastruktur blir alltför kostsam, t.ex. i glesbygd. Detta beror på att alla användare kan få bredbandsaccess inom en basstations täckningsområde, medan bredbandsaccess via fiber eller andra ledningar för datanät kräver att kabel dras fram till varje användare, vilket medför en betydligt högre installationskostnad än för FWA. De regionala tillstånden har tilldelats olika operatörer, bl.a. , , , , och . Tillstånden har fördelats länsvis och som täck- ningskrav anges endast att operatören senast skall ha möjlighet att erbjuda nätkapacitet till kunder i ett visst antal kommuner inom länet. För de nationella tillstånden gäller följande: har ett tillstånd i 28 GHz-bandet. Täckningskraven anger en stegvis utbyggnad för olika län – . Krav ställs på minst en radioanläggning som kan erbjuda nätkapacitet till kund i respektive län. har tilldelats tillstånd i 3,5 GHz-bandet. Krav ställs på utbyggnad etappvis i vissa olika kommuner. I dessa skall Interloop ha minst en radioanläggning vardera genom vil- ken man erbjuder nätkapacitet till kunder. Utbyggnaden i dessa kommuner skall numera vara avslutad. TeliaSonera har tillstånd i 3,5 GHz-bandet och i 26 GHz-ban- det. Beträffande 3,5 GHZ-bandet skall TeliaSonera senast tillhandahålla nätkapacitet till kund genom minst en radioanläggning i varje län. När det gäller 26 GHz- bandet skall TeliaSonera senast ha etablerat någon fysisk utbyggnad av fast yttäckande radioaccess i landet. Med hänsyn till de begränsade täckningskraven kan några större behov av att anlägga för fast yttäckande radioaccess inte förutses . Utrustningen som erfordras tar inte så stor plats, vilket gör att den i allmänhet torde gå att inplacera i befintliga . , som har ett tiotal regionala till- stånd, är ett dotterbolag till , och man kommer att nyttja infrastruktur för rundradiosändningar. Skulle en större utbyggnad aktualiseras pga. ökad efterfrågan på tjänsterna kan dock en utbyggnad av infrastruktur bli aktuell. är ett gemensamt radiokommunikationssystem för skydd och säkerhet som () skall bygga ut i –2010. Systemet kommer att använda 400 MHz-bandet. RAKEL-systemet skall byggas ut i sju etapper länsvis i hela landet. I de första tre etapperna skall samtliga län med kärn- kraftsverk samt de tre storstadslänen vara täckta. Det innebär att två tredjedelar av befolkning tryggas av det nya systemet . RAKEL-systemet använder TETRA-standarden (terrestrial trunked radio). TETRA är en internationell standard som är utvecklad för att klara kraven på ett extremt driftsäkert kommunikationssystem. Många andra länder i använder TETRA för sina skydds- och säkerhetsmyndigheter. Systemet är trunkerat, vilket innebär att systemet automatiskt själv väljer en lämplig ledig kanal. RAKEL-systemets tilltänkta användare är i första hand skydds- och säkerhetsmyndigheter. Det som begränsar tillgången till RAKEL-systemet är tillståndet att använda radio- sändare. är det därför enbart skydds- och säker- hetsmyndigheter som får tillgång till systemet. Tilltänkta användare är framför allt akut- och ambulanssjukvården, Försvarsmakten, den kommunala räddningstjänsten, Kriminalvården, , lokal och regional krisledning, Polisen och . Även andra aktörer kan dock komma att få tillgång till systemet vid särskilda händelser. Vilka ytterligare aktörer som blir aktuella är under utredning. KBM har föreslagit för regeringen att regelverket ändras så att användarkretsen kan vidgas. En arbetsgrupp inom har utarbetat förslag till utvidgad användarkrets. Nätet kommer att innehas av KBM som kommer att ha erfor- derliga tillstånd för att använda radiosändare m.m. Driften och underhållet av nätet sköts av ett konsortium enligt en upphandling som () har gjort. kommer fullt utbyggt att bestå av ca 2 000 basstationer. Även mobila basstationer kan användas för t.ex. större olycks- händelser. Systemet klarar sig med ett relativt litet antal bas- stationer i tätbebyggt område. Rundstrålande antenner kommer att användas. Basstationerna kommer att tillhöra olika kategorier, beroende på vilka krav de skall klara. Vissa skall ge fordons- täckning, dvs. att en fordonsbaserad terminal skall klara att kom- municera med basstationen, medan andra även skall klara inom- hustäckning. Av basstationerna räknar KBM med att (ca 700 basstationer) kommer att inplaceras i och torn som tillhör användarna, t.ex. Polisen, den kommunala räddningstjänsten och länsstyrelserna. Många basstationer kommer att placeras i befintliga antennbärare på hustak och liknande. Även Försvarsmaktens infrastruktur för Försvarets telenät (FTN) kommer att användas. FTN är särskilt anpassat för svåra påfrestningar och det består delvis av Försvarets egen infrastruktur, delvis av andra mobiloperatörers nät, främst TeliaSoneras nät. Beträffande resterande 1 300 basstationer avser att pla- cera in sig i andra operatörers , t.ex. mobilmaster och för rundradionätet. KBM förhandlar med mobiloperatörerna och tilltänkta användare om ramavtal för inplaceringar. Målet är att nuvarande mobil radiotäckning för användarna skall bibehållas eller förbättras. I de orter som inte har täckning med handburen mobil terminal och där invånarantal överstiger 2 500 invånare kommer därutöver täckning att erbjudas med . Särskilda önskemål om radiotäckning kommer i så stor utsträckning som möjligt att tillgodoses, enligt KBM. Utbygg- naden av är tänkt att utan att bygga nya , åtminstone när det gäller . Sändarnäten för marksänd tv och ljudradio som används av (), Utbildningsradion (UR), TV4 och () innehåller 54 större sändarstationer med sändarmaster och mycket starka sändare. Från varje sådan sändare kan program tas emot inom ett avstånd av . Dessutom finns knappt 700 mindre sändare (s.k. slavsändare) som används i områden som ligger i radioskugga från en huvudsändare eller utanför de större sändarstationernas räckvidd. Dessa används företrädesvis för . Slavsändare kan variera till utformningen; ibland kan det vara fråga om en självständig mast men det kan också bara vara en radioanläggning som placerats på en annan anläggning, t.ex. en stolpe. En mycket stor del av de mindre sändarna finns i de glesast befolkade delarna av landet. Infrastrukturen är speciell på så vis att den i allmänhet är lokaliserad en bit utanför den tätort den är avsedd att täcka. Näten ägs och tillhandahålls av . Utsänd- ningarna för ljudradio och tv sker på frekvensband från omkring 50 till . Programföretagen skickar sina signaler till en sändningscentral, framför allt i , varifrån distributionen sker genom ett transportnät, ofta bestående av radiolänkförbindelser till alla sändarstationerna. Sändarstationen tar emot signalen, varefter den omvandlas och sänds ut rundstrålande. Räckvidden för befintliga analoga sändarnät för marksänd tv som används av SVT och UR uppgår till av den fast bosatta Räckvidden för den analoga marksända ljudradion som SR skall sända skall omfatta av den bofasta befolkningen i landet. De analoga tv-sändningarna i marknätet kommer att ersättas av digitala sändningar etappvis i olika delar av . De analoga tv-sändningarna skall helt upphöra . Digital utsändning innebär ett effektivare sätt att sända ut tv- program genom att flera programkanaler kan sändas inom samma frekvensutrymme. Det finns fem sändarnät för mark- sänd digital tv. Varje sändarnät kan sända ut fyra-sex pro- gramkanaler. Det sker genom att utsändningen från program- företaget multiplexeras efter att den komprimerats, vilket innebär att signaler från flera samtidiga utsändningar sätts samman till en enda utsändningssignal. Signalerna kan också krypteras. Hos mot- tagaren omvandlas signalerna genom avkodare till de ursprungliga signalerna som tolkas och sorteras till de olika program- utsändningarna. Sedan omvandlas signalerna till analog form om det är en analog tv-mottagare. Meningen är att de digitala tv-sändningarna i marknätet för SVT och UR skall nå samma täckning som de analoga. räknar med att befintlig infrastruktur som regel kan användas för utbygg- naden av det digitala marknätet. Endast ett fåtal nya kom- mer att byggas inför övergången. Det finns dessutom ett antal företag som tillhandahåller lokal- radio (87 tillstånd för privat lokalradio 2004) och närradio (165 sändningsområden) varav många har egna tillstånd att använda radiosändare. De med egna sändare är i allmänhet inplacerade i infrastruktur eller i mobiloperatörernas . , 2001, Regeringsuppdrag beträffande utbyggnad av mobiltele- nätet. , 2003, Planering och prövning av vindkraftsanläggningar, utarbetad i samarbete med , och . och , 1989, Expropriationslagen : en kommentar, . , och , 2004, Miljöregler som hinder för utveckling och god miljö?, 2004:09 , , 2004, Competition in services or infrastructure-based competition? finns tillgänglig på PTS webb-plats: , och , , 2004, Informationssamhällets institutioner, SNS-förlag. , , , och Isakson, , 1999, Reglering av mobiltelemarknaden: Open access till nätkapacitet?, CTEK, IT- og , 2004, Analyser om reel konkurrence på engros- markedet for mobilaccess (marked nr. IT- og , 2005, Placering av og antennesystemer (Mastepjece) , Europeisk landskapskonvention, , 20.10.2000, - Nr. 176, översättning , operation/Environment/Landscape/Reference_texts/Convention_ Sweden.asp , 2004, Beslut om betydande marknadsinflytande på marknader som gäller tillträde till och samtalsoriginering i all- männa mobilnät. Länsrätten i dom i mål nr 24801 Länsstyrelserna i , och , 2001, Redovisning av regeringsuppdrag ang. samlokalisering i GSM-näten. , 2004, i landskapet, . dom i mål nr M 3825-03 dom i mål M 3297-03 dom i mål M 7485-04 , 2001, – Anmälan för samråd enligt 12 kap. 6 § . NetLight, 2005, Förtätning samt Uppföljning av alternativa tillstånds- villkor, rapport till PTS. en Telecommunicatie Autoriteit, 2005, De markt voor toegang en gespreksopbouw op openbare mobiele telefoonntwer- ken - ontwerpbesluit PTS, KOV och KKV, 2001, Mobiltelemarknaden i ur ett konsu- ment- och konkurrensperspektiv PTS, 2003a, Kommunerna om bygglovshandläggningen av 3G-master, PTS, 2003b, Kommunerna om bygglovshandläggningen av 3G-master, PTS, 2003c, UMTS – en överblick av utbyggnaden, PTS-ER-2003:30 PTS, 2003:9, in , study for PTS by and , IMIT. PTS, 2004a, Svensk telemarknad PTS, 2005a, UMTS-utbyggnaden – Slutlig rapport, PTS-ER 2005:4 PTS, 2005b, Informellt samråd avseende förslag till beslut på marknaden för tillträde till mobilnät och samtalsoriginering, dnr: 04-6951/23 PTS, 2005c, Svensk Telemarknad 2004, PTS-ER 2005:31 PTS, 2005d, Beslut om tillträde till mobilnät och samtalsoriginering, dnr: 04-6951/23 PTS, 2005e, Marknadsbeslut – Digital TV, dnr: 04-6953/23 PTS, 2005f, Marknadsbeslut – Analog TV, dnr: 04-13521/23 PTS, , Marknadsbeslut – ljudradio, dnr: 04-6954/23 PTS, Beslut i frågor om ändrade tillståndsvillkor för UMTS, dnr: 05-8194 och 05-8543 Post- og Teletilsynet, 2005, Analyse av markedet for tilgang til og samtaleoriginering i offenlige mobilkommunikasjonsnett Proposition 1972:109, Förslag till Expropriationslag m.m. Proposition 1985/86:1, Förslag till ny plan- och bygglag. Proposition 1997/98:45, Miljöbalk, Miljö- och samhällsbyggnads-departe- mentet Proposition 1999/2000:57, Ökad konkurrens på mobiltelemarknaden, Proposition 2002/03:110, Lag om elektronisk kommunikation, m.m. Proposition 2004/05:150, Svenska miljömål - ett gemensamt uppdrag, . Proposition 2004/05:175, Från IT-politik för samhället till politik för IT- samhället, . , 2005, Uppsikt och tillsyn i samhällsplaneringen – intention och praktik, RiR 2005:12 Samferdseldepartementet, 1999, Utbygging av mobiltelenett og forholdet til miljø, Schibbye och Pålstam, 2001, Landskap i fokus – Utvärdering av metoder för landskapsanalys, , och . SOU 2002:83, Ledningsrätt för elektronisk kommunikation, Delbetän- kande av ledningsrättsutredning. SOU 2004:7, Ledningsrätt, Slutbetänkande av ledningsrätts- utredning. SOU 2004:38, Alternativ för prövningsorganisation, delbetänkande. SOU 2004:40, Kortare instanskedja och ökad samordning – Alternativ plan- och bygglagens prövningsorganisation, PBL- kommitténs del- betänkande. SOU 2005:59, ; miljökvalitetsnormer, miljöorganisationerna i miljöprocessen och avgifter, slutbetänkande. SOU 2005:77, Får jag lov? Om planering och byggande, PBL- kommit- téns slutbetänkande. , 2002, Mastiga frågor (), 2004, Fakta om informations- och kommunikationsteknik i , 2005, Mobiler och , Mobiler_och_master.pdf 1.Radio och TV i allmänhetens tjänst. Riktlinjer för en ny tillståndsperiod. 2.Radio och TV i allmänhetens tjänst. Finansiering och skatter. 3.Sveriges tillträde till Unidroit- konvention om stulna eller olagligt utförda kulturföremål. 4.Liberalisering, regler och marknader. 5.Postmarknad i förändring. En granskning av rymningarna från Kumla, , och 2004. 7.Försvarsfastigheter – information till och effektiv lokalförsörjning. 8.Behov av rörlig ledningsstödsresurs. Reformerat regelverk för handel med försvarsmateriel. 10.Handla för bättre klimat. Från införande till utförande. 11.Välfärdsverksamhet för sjömän. Det skall vara billigt att köpa böcker och tidskrifter. 13.Lördagsdistribution av dagstidningar. 14.Effektivare handläggning av anknyt- ningsärenden. 15.Familjeåterförening och fri rörlighet för tredjelandsmedborgare. 16.Reformerat system för insättnings- garantin. 17.Vem får jaga och fiska? Rätt till jakt och fiske i lappmarkerna och på renbetesfjällen. 19.Beskattningen vid omstruktureringar enligt fusionsdirektivet. 20.Konsumentskydd vid modemkapning. – beskattning av avfall som förbränns. Framtida organisation för Arbetslivs- tjänster och . 25.Gränslös utmaning – alkoholpolitik i ny tid. 26.Mobil med bil. Ett nytt synsätt på bilstöd och färdtjänst. + Bilaga, lättläst och . 27.Den svenska fiskerikontrollen – en ut- värdering. 28.Dubbel bosättning för ökad rörlighet. 29.Storstad i rörelse. Kunskapsöversikt över utvärderingar av storstadspolitikens lokala utvecklings- avtal. 30.Lagen om byggfelsförsäkring. 31.Stödet till utbildningsvetenskaplig forskning. 33.Fjärrvärme och kraftvärme . 34.Socialtjänsten och den fria rörligheten. 35.Krav på kassaregister Effektivare utredning av ekobrott. 36.På väg mot ... En hållbar landsbygds- utveckling. 37.Tolkutbildning – nya former för nya krav. 38.Tillgång till elektronisk kommunika- tion i brottsutredningar m.m. Ju. 39.Skog till nytta för alla? 40.Rätten till mitt språk Förstärkt minoritetsskydd. 41.Bortom Vi och Dom. Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskrimi- nering. Förslag till informationssäkerhetspolitik. 43.Vårdnad – Boende – Umgänge Barnets bästa, föräldrars ansvar. Del A + B. 44.Smiley: Hygien och redlighet i livsmedelshanteringen. 45.Säkra förare på moped, snöskoter och terränghjuling. 46.Bättre arbetslivsinriktad rehabilitering. En fusion mellan . 47.Kärnavfall – barriärerna, biosfären och samhället. 48.Ett utvecklat resurstilldelningssystem för högskolans grundutbildning. 49.Unionsmedborgares rörlighet inom EU. –befolkningsutveckling, arbetsmarknad i förändring, internationell utblick. 51.Bilen, Biffen, Bostaden. –smartare konsumtion. 52.Avgiftsfinansierad livsmedels-, djur- skydds- och foderkontroll – för en högre och jämnare kvalitet. 53.Beskattning när tillgångar värderas till verkligt värde. –strukturell diskriminering i . 57.Enhetlig eller differentierad mervärdes- skatt? 58.Ny reglering av offentliga uppköps- erbjudanden. 59.Miljöbalken; miljökvalitetsnormer, miljöorganisationerna i miljöprocessen och avgifter. 60.Efter flodvågen – . 61.Personuppgifter för samhällets behov. 62.Anpassning av radio- och TV-lagen till den digitala tekniken. Fjärrvärme efter konkurs. – beskattning av avfall somdeponeras. 65.Registerkontroll av personal vid hem för vård eller boende som tar emot barn eller unga. 66.Makt att forma samhället och sitt eget liv – jämställdhetspolitiken mot nya mål. Metoder, utformning, register och expertkompetens. 68.Regionala stimulansåtgärder inom skatteområdet. Röster om etnisk diskriminering. 70.Polisens behov av stöd i samband med terrorismbekämpning. 72.Alkolås – nyckel till nollvisionen. Kärlek Omvårdnad Trygghet. 74.Nytt djurhälsoregister – bättre nytta och ökad säkerhet. 75.Hundgöra – att göra hundar som gör nytta. 77.Får jag lov?