sou · GTB395 · 2006-01-01 00:00:00 — Utredningen rekommenderar därför att anmälan innehåller: en summarisk beskrivning av uppfinningen, vissa formella uppgifter som vilka eventuella meduppfinnare som finns, vilken befattning forskaren har, till vilken institution forskaren är knuten och till vilket forskningsområde uppfinningen kan hänföras. Det är vidare utredningens förhoppning att vid ett eventuellt införande av anmälningssystem för patenterbara uppfinningar skall högskolorna lägga tid och kraft på att i samråd utveckla ändamåls- enliga mallar och blanketter för anmälningar, hur dessa skall se ut och fyllas i. Det vore önskvärt att anmälningsskyldigheten utformas på ett sådant sätt att anmälningarna till form och innehåll samordnas och ser mer eller mindre likadana ut inom hela högsko- lan. En sådan samordning skulle bland annat underlätta utom- ståendes möjligheter att snabbt orientera sig om vilka innovationer högskolan har att erbjuda. Detta skulle också underlätta för forskare vid skilda högskolor inom och utom landet att jämföra resultat och hitta samarbetsparter för nya projekt. 7.2.4Högskolans behandling av en anmälan Utredningens bedömning: Det saknas anledning att införa en reglering i lag om hur högskolan skall behandla en anmälan om en patenterbar uppfinning. Utredningen har emellertid före- slagit att anmälan skall omfattas av sekretess enligt 8 kap. 13 § sekretesslagen. Ett ökat nyttiggörande av högskoleforskningen Skälen för utredningens bedömning: För att intentionerna med att införa en anmälningsskyldighet skall förverkligas, förutsätts det att högskolan på lämpligt sätt tar hand om anmälan och för ut den relevanta informationen om forskningsresultat till samhället i stort. Eftersom patentering av forskningsresultat bedöms vara ett viktigt led i en framgångsrik kommersialiseringsprocess, krävs det att hög- skolan i sin behandling av anmälan och förmedlingen av informa- tion om en uppfinning inte äventyrar möjligheterna för forskaren eller en förvärvare av forskarens rättigheter till uppfinningen att söka och få patent på uppfinningen. För att säkerställa en om- sorgsfull och väl avvägd behandling av en anmälan om en patenterbar uppfinning har utredningen föreslagit att anmälan skall omfattas av den sekretess som gäller enligt 8 kap. 13 § sekre- tesslagen, dvs. motsvarande sekretess som gäller för anmäl- ningar enligt uppfinnarlagen (se avsnitt 6.4.2). Databas med information om forskningsresultat Den föreslagna ändringen i 1 kap. 2 § andra stycket högskolelagen om att högskolan även skall främja nyttiggörande av forsknings- resultat som kommit till vid högskolan innebär att högskolan på lämpligt sätt bör sammanställa och föra ut information om pågående forskningsprojekt och gjorda uppfinningar. Utredningen har dock inte funnit det vare sig lämpligt eller ändamålsenligt att generellt närmare reglera formerna för hur informationsskyl- digheten konkret skall efterlevas. Den nivå av konkretion eller detaljrikedom som bör gälla för den information om innovationer som lämnas genom högskolan varierar beroende av de uppfinningar som kommer fram och från högskola till högskola. På samma sätt varierar omfattningen av och formerna för olika högskolors omvärldskontakter. Det är inte heller möjligt att generellt ange någon tidsfrist som bör gälla för att högskolans information om nyheter i forskningen skall anses ske i rimlig tid. Varje högskola bör därför, åtminstone inledningsvis, ges möjlighet att utveckla de egna rutiner som står bäst i överensstämmelse med en eventuell utvidgad uppgift för högskolan att främja nyttiggörande av forsk- ningsresultat. Inom ramen för den behandling av anmälan som är möjlig trots sekretess, och med respekt för patenträttens principer om nyhets- förstörande handlingar, har det dock framstått som angeläget att Ett ökat nyttiggörande av högskoleforskningen högskolorna successivt utvecklar samordnade modeller för hur information om forskningsresultat kan samlas i en databas, som är lätt att använda och söka i efter information. En sådan enhetlighet underlättar som sagt, omvärldens möjligheter att snabbt tillgodo- göra sig informationen och kan ses som en förutsättning för att det eftersträvade syftet skall kunna uppnås fullt ut. Utredningen skulle därför välkomna en samverkan mellan högskolor kring en forskar- databas (jfr avsnitt 6.3). 7.3Övertagandealternativet: lärarundantaget avskaffas I utredningens uppdrag ingår att överväga vilken rättslig reglering som krävs för att högskolan skall kunna förvärva äganderätten till arbetstagares uppfinningar. Som diskuterats i avsnitt 1.1 och 7.1 är uppfinnarlagen utformad på ett sådant sätt att ett avskaffande av lärarundantaget genom en ändring av 1 § andra stycket uppfinnar- lagen inte ger högskolan någon ökad möjlighet att förvärva uppfin- ningar från anställda forskare. En sådan möjlighet för högskolan förutsätter ett antal regeländringar utöver enbart en ändring av bestämmelsen i uppfinnarlagen. Som redovisats har utred- ningen valt att närmare utveckla en rättslig modell som ger hög- skolan möjlighet att under vissa angivna förutsättningar förvärva en exklusiv rätt till högskoleforskares patenterbara uppfinningar. Det finns regler om förvärv av arbetstagares patenterbara uppfinningar i dels uppfinnarlagen, dels uppfinnaravtalet (se avsnitt 3.5). Vid utformningen av regler om högskolans förvärv av anställda forskares uppfinningar finns det anledning att överväga i vilken utsträckning sådana regleringar kan tjäna som vägledning, eftersom lärare vid högskolan så långt möjligt bör behandlas på samma sätt som andra arbetstagare. Det är inte ovanligt att lärare vid högskolan och forskare på privata företag arbetar i samma forskargrupp och har del i samma uppfinning. Högskolans möjlig- heter att förvärva olika forskares andel i uppfinningen bör se någor- lunda likadana ut oavsett av om forskaren är anställd av högskolan eller av ett privat företag. Vid bedömningen av vilka materiella regler som behövs och hur de skall utformas, utgör uppfinnarlagen och uppfinnaravtalet därför en naturlig utgångspunkt. Det bör dock understrykas att regleringen inte i detalj kan utformas på Ett ökat nyttiggörande av högskoleforskningen samma sätt som i lagen respektive avtalet (se SOU 1996:70 s. 88 ff.). Avsnittet om högskolans möjligheter att förvärva rättigheterna till forskares patenterbara uppfinningar inleds med utredningens slutsats att en ny lag bör införas angående rätten till högskole- forskares uppfinningar (avsnitt 7.3.2). Därefter behandlas förut- sättningarna för högskolans möjlighet att förvärva högskole- forskares uppfinningar och vilka arbetstagare som bör omfattas av bestämmelserna i en ny lag (avsnitt 7.3.3). Vidare övervägs frågor som berör forskarens skyldighet att anmäla en uppfinning till sin arbetsgivare och innehållet i en sådan ansökan (avsnitt 7.3.4), vilka tidsfrister som skall gälla för en anmälan m.m. (avsnitt 7.3.5), hög- skolans skyldighet att effektivt nyttiggöra förvärvade uppfinningar (avsnitt 7.3.6), frågor om forskarens rätt till ersättning (avsnitt 7.3.7) samt hur eventuella tvister med anledning av den föreslagna lagen skall lösas (avsnitt 7.3.8). I de därpå följande avsnitten redo- visar utredningen sina överväganden om vissa anslutande frågor: högskolan som avtalspart (avsnitt 7.3.9), avyttring av statlig egen- dom m.m. (avsnitt 7.3.10) och högskolans ställning som part i rättegång (avsnitt 7.3.11). 7.3.2En ny lag benämnd lag (xxxx:yy) om rätten till uppfinningar av lärare och övriga arbetstagare med forskningsuppgifter vid universitet och högskolor Utredningens förslag: Högskolans rätt till högskoleanställdas forskningsresultat skall regleras genom en ny lag benämnd lag (xxxx:yy) om rätten till uppfinningar av lärare och övriga arbets- tagare med forskningsuppgifter vid universitet och högskolor. Med undantag för det som gäller arbetstagarens rätt till ersätt- ning skall lagens bestämmelser kunna sättas åt sidan genom avtal. Skälen för utredningens förslag: Uppfinnarlagen utformades för att reglera förhållandet mellan arbetstagare och arbetsgivare inom helt andra sektorer av arbetsmarknaden än högskolesektorn. En tanke bakom utredningens förslag är visserligen att i möjligaste mån åstadkomma likställdhet mellan anställda forskare vid hög- skolan på den ena sidan och anställda forskare vid andra myndig- heter eller i privata företag på den andra sidan. Ett ökat nyttiggörande av högskoleforskningen medveten om att högskolan intar en särställning genom de principer som gäller inom denna värld med stöd av högskolelag- stiftning, särskilda arbetsförhållanden, akademisk tradition och allmänna rättsgrundsatser. Principerna om den akademiska friheten forskares möjlighet att själva välja forskningsämnen, metodik samt tidpunkt och sätt för publicering av forskningsresultat – gör att varje jämförelse med andra arbetstagarkategorier blir haltande. Om även högskoleforskare skulle omfattas av uppfinnarlagen, skulle detta medföra behov av genomgripande ändringar av lagen. Uppfinnarlagen har varit i kraft i över ett halvt sekel utan att några nämnvärda ändringar gjorts. Under sådana omständigheter framstår det som mindre lämpligt att införa en rad nya bestämmel- ser, som i vissa avseenden skulle ha helt andra grundläggande förut- sättningar än dem som ligger till grund för uppfinnarlagen. Utred- ningen har därför funnit det lämpligt att ta in bestämmelserna om rätten till patenterbara uppfinningar av lärare och övriga arbets- tagare med forskningsuppgifter i en helt ny lag, som lärarundantaget i 1 § andra stycket uppfinnarlagen formellt anpas- sas till tillämpningsområdet för den nya lagen. En sådan ny lagstiftning bör innehålla någorlunda lättbegripliga och lättillgängliga regler. Det ställer krav i både språkliga och syste- matiska hänseenden. Vidare bör en ny lag, på samma sätt som upp- finnarlagen, till övervägande del vara dispositiv. Reglerna i lagen skall alltså kunna sättas åt sidan genom avtal. Det innebär exempel- vis att förhållandet mellan arbetsgivaren och arbetstagaren kan regleras på annat sätt än i lagen genom anställningsavtal eller kollektivavtal. Det är inte endast genom uttryckliga avtal som lagens bestämmelser kan sättas åt sidan. Det räcker att omständig- heterna i det enskilda fallet är sådana att det klart framgår att parterna avsett att reglera sina mellanhavanden på annat sätt än vad som föreskrivs i lagen för att överenskomna villkor skall gälla framför lagens bestämmelser. I ett avseende skall lagen dock vara tvingande till förmån för arbetstagaren. Det gäller arbetstagarens rätt till viss ersättning om arbetsgivaren övertar uppfinningen. Skälen för en tvingande reglering är desamma som för ersättnings- bestämmelsen i uppfinnarlagen. Uppfinnarlagen skall stimulera till skapande. bör den svagare parten skyddas, och den anställde befinner sig i realiteten ofta i underläge vid en förhand- lingssituation (se SOU 1946:21 s. 47). Ett ökat nyttiggörande av högskoleforskningen 7.3.3Högskolans möjlighet att ta över högskoleforskares uppfinningar Utredningens förslag: Högskolorna skall ges möjlighet att inträda som exklusiv rättighetsinnehavare till patenterbara upp- finningar som görs av anställda lärare och övriga arbetstagare med forskningsuppgifter. Förutsättningarna för arbetsgivarens exklusiva rätt att förvärva uppfinningen är att uppfinningen kan hänföras till arbetsgivarens verksamhetsområde, att den har ett samband med arbetstagares anställning och att arbetstagaren inte har förbehållit sig rätten att själv publicera uppgifter om uppfinningen. Även när arbetstagaren förbehållit sig rätten att publicera uppgifter om uppfinningen, men därefter ansöker om patent på uppfinningen, skall arbetsgivaren ha en exklusiv rätt att förvärva uppfinningen. Skälen för utredningens förslag: En reglering av högskolans rätt att ta över anställdas patenterbara uppfinningar måste ske med ut- gångspunkt i att båda parter har berättigade intressen som bör till- godoses inom systemet. Till sådana intressen hör forskningens fri- het och samhällets intresse i stort av att uppfinningar vid högskolan nyttiggörs på bästa möjliga sätt. Vid utformningen av regler om högskolans förvärv av en patenterbar uppfinning bör därför den lösning väljas som på bästa sätt främjar en kombination av allmänna och enskilda intressen. Det övergripande intresset av att högskole- uppfinningar nyttiggörs i ökad utsträckning innefattar både intres- set av att skapa ökade incitament för forskare att låta högskolan med stöd av en professionell organisation kommersialisera lämpliga uppfinningar och intresset av att ge högskolan goda förutsättningar att träffa avtal med näringslivet, bland annat vid uppdragsforskning och annan forskningssamverkan. Dessa syften saknar av naturliga skäl motsvarigheter bland de syften som ligger till grund för upp- finnarlagen. Vid utformningen av övertagandealternativet och regleringen av till vilka uppfinningar en arbetsgivare skall kunna inträda som rättighetsinnehavare har den centrala frågan varit hur avvägningen av de skilda intressen som gör sig gällande på området bör ske. För det första måste arbetsgivarens förvärvsrätt avgränsas så att den ur såväl arbetstagarens som arbetsgivarens perspektiv framstår som skälig. För det andra måste en reglering av övertaganderätten i stort främja ett nyttiggörande av uppfinningar som görs vid högskolan. Ett ökat nyttiggörande av högskoleforskningen Denna övergripande målsättning påverkar vilket slags rätt hög- skolan bör få. Sist men inte minst diskuteras den föreslagna regleringen med utgångspunkt i att en förvärvsrätt för högskolan inte får inskränka den akademiska friheten (för en närmare redo- görelse om vad denna innebär, se avsnitt 1.1 och 3.7). Uppfinningar som högskolan i egenskap av arbetsgivare skall ha en rätt att förvärva Den anmälningsskyldighet som utredningen har föreslagit innebär att lärare och andra arbetstagare med forskningsuppgifter skall anmäla sådana patenterbara uppfinningar som kan hänföras till den särskilda högskolans forskningsområde. Att uppfinnaren är arbets- tagare och att uppfinningen går att hänföra till arbetsgivarens verk- samhetsområde är grundläggande förutsättningar för såväl anmäl- ningsskyldigheten som arbetsgivarens rätt att förvärva en patenter- bar uppfinning. Utredningen har under avsnitt 7.1.2 respektive 7.1.3. närmare redogjort för dessa båda förutsättningar. Eftersom högskolans verksamhetsområde – även med de begränsningar som redovisas under avsnitt 7.1.2 – är mycket vid- sträckt, har det varit motiverat att göra ytterligare en avgränsning för att precisera den förvärvsrätt som högskolan skall ha. Utred- ningen har funnit det lämpligt att begränsa rätten till uppfinningar som har en koppling till högskoleforskarens anställning. Uppfin- ningen måste med andra ord ha ett naturligt samband med de arbetsuppgifter som utförs av den anställde. En uppfinning som skapas av den anställde helt utan beröring med anställningen, kanske eller inom ett forskningsområde som ligger helt vid sidan av det inom vilket forskaren normalt sett verkar, faller utanför området för högskolans förvärvsrätt då den saknar den nödvändiga kopplingen till anställningen. Utredningen har föreslagit att en ny lag skall omfatta lärare och övriga arbetstagare med forskningsuppgifter. För en lärare skall i anställningsavtalet anges vilket ämnesområde anställningen avser (jfr 4 kap. 17 § högskoleförordningen). Det har därför framstått som naturligt att knyta en rätt att förvärva uppfinningar till det ämnesområde som gäller för lärarens anställning. Det är sannolikt också inom sitt ämnesområde som läraren gör en eventuell uppfin- ning. Ett ökat nyttiggörande av högskoleforskningen En sådan avgränsning bör inte skapa några särskilda problem. Eftersom högskoleundervisningen skall ske på vetenskaplig grund, faller det sig naturligt att lärargärningen helt eller delvis samman- faller med forskarens specialitet. Även om anställningsavtalet inte innehåller något klart angivet ämnesområde, står det genom anställ- ningsförfarandet i regel klart för båda parter vilket ämnesområde anställningen avser. Ämnesområde och ämnesavgränsning anges när en anställning kungörs som ledig. Det måste därför antas att anställningsavtal som avser anställning som lärare också uttryckli- gen eller underförstått innehåller en reglering av vilket ämnes- område anställningen avser. Utredningen är medveten om att det förekommer dokument där beskrivningen av anställningen inte innehåller någon sådan precisering, men de får anses ha karaktären av anställningsbevis. Det sagda utesluter visserligen inte att det i enskilda fall kan vara svårt att avgöra om en uppfinning faller inom det ämnesområde lärarens anställning avser eller inte; den enskilda forskaren har kanske kommit att avlägsna sin forskning från det ämnes- område som den ursprungliga anställningen avsåg. Men skulle så vara fallet, anser utredningen att de arbetsuppgifter en lärare faktiskt utför och det faktiska ämnesområdet bör vara utslags- givande för arbetsgivarens förvärvsrätt. Det är svårt att i lagtext eller motiv dra upp några detaljerade riktlinjer för hur bedöm- ningen av de närmare gränserna för ett visst ämnesområde skall göras. Omständigheterna växlar från fall till fall. Utredningen ser dock inte detta som något större problem, eftersom de faktiska förhållandena skall vara avgörande. Skulle det uppkomma tveksam- heter, kan vägledande utlåtanden begäras från den statliga nämnd som omnämns i 10 § uppfinnarlagen, dvs. SNAU (se avsnitt 3.6.1). Det bör också framhållas att omfattningen av arbetsgivarens för- värvsrätt kan påverkas av i vilken utsträckning avtal ingås mellan arbetsgivaren och arbetstagaren eller deras respektive organisa- tioner – om de tillhör sådana –, eftersom lagens bestämmelse kan sättas åt sidan med stöd av avtal. För arbetstagare som inte är lärare men ändå kan omfattas av lagen, går det inte att göra samma avgränsning av vad som menas med anställningsförhållandet i det nu aktuella sammanhanget. I allmänhet innebär anställningsavtalet att arbetstagaren har en arbetsplikt, och arbetsgivaren en ledningsrätt. Ledningsrätten innebär normalt att arbetstagaren även har en skyldighet att utföra arbetsuppgifter som inte direkt framgår av arbetsbeskrivningen i Ett ökat nyttiggörande av högskoleforskningen anställningsavtalet, men som anvisas av arbetsgivaren och har ett samband med dessa. Denna princip gäller som regel även för statligt anställda (se prop. 1993/94:65). Hur långt en sådan skyl- dighet sträcker sig kan inte avgöras generellt, utan får avgöras i det enskilda fallet. För att arbetsgivaren skall ha en rätt att förvärva arbetstagarens uppfinning krävs det dock att arbetstagaren inom ramen för sin anställning har att antingen bistå i forskningsarbete, t.ex. laboratoriepersonal, eller självständigt bedriva forskning, t.ex. doktorander. Var de närmare gränserna går för innehållet i anställ- ningen får avgöras med ledning av rättspraxis. För sådana arbets- tagare som inte är lärare har dessutom uppfinnarlagen, åtminstone formellt sett, tillämpning . Att de genom att delta i ett forsk- ningsprojekt kan komma att omfattas av den nya lagen (xxxx:yy) om rätten till uppfinningar av lärare och övriga arbetstagare med forskningsuppgifter vid universitet och högskolor ändrar därför knappast något i sak när det gäller arbetsgivarens övertaganderätt, bortsett från att arbetstagarna genom den föreslagna regleringen garanteras en betydligt fördelaktigare ersättning vid ett eventuellt övertagande (se avsnitt 7.3.7). Inga skäl till en uppdelning i olika forsknings- eller uppfinningskate- gorier En reglering som ger högskolan möjlighet att överta anställdas patenterbara uppfinningar väcker också frågan om det skall göras skillnad mellan olika typer av forskning. Det skulle kunna hävdas att det exempelvis vid uppdragsforskning finns anledning att ge högskolan en starkare rättsposition än vid annan forskning. Så har man exempelvis resonerat i , där forskningen delas in i olika kategorier (se RP 259/2004 s. 15 samt avsnitt 4.3.2). Mot detta synsätt talar enligt utredningen bland annat det faktum att det numera inte finns några skarpa gränser mellan olika typer av forsk- ning på en sådan grund. Ett forskningsprojekt som påbörjas som fri forskning och leder fram till en uppfinning, kan under arbetets gång ha ändrat skepnad och kommit att involvera privata aktörer på ett sådant sätt att det kan klassificeras som fri forskning. Mot en lösning som den finska talar också att regelverket skulle bli svåröverskådligt och svårt att tillämpa i praktiken. Utredningen har därför kommit fram till att förvärvsmöjligheten över huvud taget inte bör relateras till forskningens art/karaktär. Ett ökat nyttiggörande av högskoleforskningen Det kan vidare finnas anledning att överväga om högskolans rättsställning skall göras beroende av vilket slags uppfinning det är fråga om. Både uppfinnarlagen och uppfinnaravtalet delar in upp- finningar i olika kategorier. Beroende av vilken kategori uppfin- ningen tillhör, har arbetsgivaren en mer eller mindre omfattande rätt att träda in som rättighetshavare till uppfinningen. Det är en avvägningsfråga enligt vilka kriterier en uppdelning av uppfinningar i olika kategorier skall göras. I sammanhanget kan det också påpekas att kritik riktats mot uppfinnarlagen för att gränsdrag- ningen mellan olika slag av uppfinningar är oklar och flytande (se SOU 1964:49 s. 29). Detta skulle närmast tala mot att uppfinningar som kan hänföras till högskolans verksamhetsområde skall delas in i olika kategorier. Det mest ändamålsenliga förefaller därför att vara att behandla alla högskoleuppfinningar på samma sätt. Sammantaget finner utredningen att högskoleuppfinningar inte bör delas in i olika kategorier med motsvarande olika långt gående förvärvsmöjligheter för arbetsgivaren. De uppfinningar som arbets- givaren skall ha en rätt att förvärva måste dock ha en relativt stark koppling till den enskilde arbetstagarens anställning vid högskolan. Omfattningen av arbetsgivarens förvärv Eftersom utredningen inte ansett det meningsfullt att dela in sådana uppfinningar som görs av lärare och övriga arbetstagare med forskningsuppgifter vid högskolan i olika kategorier, blir frågan vilken omfattning arbetsgivarens förvärvsrätt skall ha. Skall hög- skolan ha en exklusiv rätt att överta äganderätten till uppfinningen, en företrädesrätt framför andra att överta uppfinningen eller endast rätt till en enkel licens? Om högskolan bara fick en rätt att utnyttja uppfinningen i sin egen verksamhet, skulle det inte på något av- görande sätt vare sig bidra till ett ökat nyttiggörande av högskole- uppfinningar eller förenkla samarbetet mellan näringsliv och hög- skola. Ett företag som vill avtala med högskolan om uppdrags- forskning, måste då alltjämt ingå avtal med såväl högskolan som den enskilde forskaren. I sammanhanget finns det också anledning att se på förvärvsrät- tens innehåll i ljuset av uppfinnaravtalet. Det har tidigare fram- hållits att en förvärvsrätt för högskolan syftar till att i största möjliga utsträckning skapa likartade förhållanden mellan ägande- rätten till patenterbara uppfinningar som skapas av högskolans an- Ett ökat nyttiggörande av högskoleforskningen ställda lärare och forskare och dem som skapas av andra offentlig- och privatanställda forskare. dominerar helt för- hållandena på den privata arbetsmarknaden. Avtalet ger som regel arbetsgivaren en betydligt starkare rättsställning än vad lagen gör. Det beror till stor del av den snäva definitionen uppfinningar som faller under 3 § första stycket i lagen, dvs. sådana uppfinningar som arbetsgivaren helt eller delvis kan överta också mot arbetstagarens vilja. Uppfinningen skall ha kommit till i sådan verksamhet som kan benämnas forsknings- eller uppfinnarverksamhet, en verksam- het som vidare skall vara den anställdes huvudsakliga sysselsättning.