sou · GTB384d3 · 2006-01-01 00:00:00 — Om ett påföljdsföreläggande undanröjs, skall rätten underrätta den myndighet där föreläggandet utfärdades, när beslutet har vunnit laga kraft. När någon ges tillfälle att yttra sig över en ifrågasatt rättelse av ett godkänt påföljdsföreläggande, får det ske muntligen eller skriftligen. Ytterligare föreskrifter för tillämpningen av de bestämmelser i 48 kap. som rör påföljdsföreläggande får meddelas av Åkla- garmyndigheten efter samråd med . Förslaget i avsnitt 6.3 innebär bl.a. att institutet strafföreläggande i fortsättningen skall benämnas påföljdsföreläggande. Som en följd av det har rubriken till den nu aktuella förordningen ändrats. Dess- utom har rubrikerna närmast före 2, 5 och 7 §§ ändrats liksom ett flertal av förordningens bestämmelser. Regeln i 13 § har anpassats till att åklagare vid och Ekobrottsmyndighe- ten numera får utföra åklagaruppgifter i hela landet (se 6 § åklagar- förordningen). Enligt vad som följer av främst 16 § är det Åkla- garmyndigheten som skall ha föreskriftsrätt på området efter sam- råd med . 8.19Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1976:1128) om felparkeringsavgift Har polismyndighet eller allmän domstol meddelat beslut som innebär att betalningsansvar för felparkeringsavgift har undanröjts, underrättas om beslutet. I fråga om beslut som har meddelats av tings- rätt sändes underrättelse endast om beslut som har vunnit laga kraft. Väckes åtal eller utfärdas påföljdsföreläggande i fall som avses i 14 § lagen (1976:206) om felparkeringsavgift och framgår av utredningen att parkeringsanmärkning har meddelats, underrättas . Förslaget i avsnitt 6.3 innebär bl.a. att institutet strafföreläggande i fortsättningen skall benämnas påföljdsföreläggande. Som en följd av det har 10 § den nu aktuella förordningen ändrats. 8.20Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1977:178) med vissa bestämmelser om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom Riksåklagaren skall underrätta myndigheten i den främmande staten om åtgärd som han har vidtagit på grund av framställningen. Han skall också underrätta myndigheten när rättens avgörande i mål som avses i 9 § lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom har vunnit laga kraft eller när påföljds- föreläggande som har utfärdats enligt 16 § första stycket nämnda lag har godkänts. I fråga om påföljdsföreläggande som utfärdas av Riksåklagaren med stöd av 16 § första stycket lagen (1972:260) om internationellt samar- bete rörande verkställighet av brottmålsdom gäller 5-12 §§ förord- ningen (1970:60) om påföljdsföreläggande i tillämpliga delar. Framställning om verkställighet i främmande stat enligt 1 § andra stycket skall innehålla 1.de skäl som framställningen grundas på, 2.intyg om att påföljd som avses i framställningen får verkställas här i landet, 3.uppgift huruvida påföljd som avses i framställningen till någon del har verkställts, och 4.uppgift om den tidpunkt då verkställighet senast får ske. Vid framställningen skall fogas bestyrkt avskrift av dom, godkänt påföljdsföreläggande eller godkänt föreläggande av ordningsbot som avses med framställningen. Gäller framställningen verkställighet av frihetsberövande påföljd, bör även avskrift av tillgängliga handlingar rörande den dömdes personliga förhållanden bifogas. Riksåklagaren får förordna allmän åklagare att fullgöra uppgift, som enligt lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verk- ställighet av brottmålsdom eller denna förordning skall utföras av Riksåklagaren och som avser 1.ansökan och utförande av talan hos domstol, 2.utfärdande av påföljdsföreläggande, 3.underrättelse eller annat meddelande till myndighet i främmande stat, eller 4.en begäran om tvångsåtgärd enligt 20 c §. Förslaget i avsnitt 6.3 innebär bl.a. att institutet strafföreläggande i fortsättningen skall benämnas påföljdsföreläggande. Som en följd av det och förslaget om att strafföreläggandekungörelsen skall ha ny rubrik (avsnitt 8.18) har 6, 7, 9 och 23 §§ den nu aktuella för- ordningen ändrats. 8.21Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1992:824) om fingeravtryck m.m. Beslut om att ta avtryck eller fotografi eller göra en videoupptagning enligt 2-4 §§ fattas av undersökningsledaren i de fall åtgärden behövs för utredningen av brottet. Innan förundersökning hunnit inledas får beslutet fattas av polisman. I övriga fall enligt 2-4 §§ samt enligt 5 § fattas beslutet av polismyndigheten. I avsnitt 6.8 behandlas frågan om beslut om fotografering m.m. in- nan förundersökning hunnit inledas. Där konstateras att det ibland uppkommer så akuta situationer i polisarbetet att det inte är möj- ligt att med tillräcklig snabbhet inhämta beslut från behörig förun- dersökningsledare. Paragrafen har därför ändrats så att beslut kan fattas av enskild polisman under primärutredning enligt 23 kap. 3 § tredje stycket RB. 8.22Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1994:1763) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare Har påföljdsföreläggande utfärdats med stöd av 15 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare, skall den unge underrättas om beslutet vid ett personligt sammanträffande och, om det är möjligt, i vårdnadshavares närvaro. Om ett personligt samman- träffande inte är möjligt eller brottet är ringa, får underrättelsen vara skriftlig. Har åklagaren med stöd av 48 kap. 4 § utfärdat påföljdsföreläggande som avser villkorlig dom eller sådan påföljd i fö- rening med böter innan den misstänkte fyllt , skall åklagaren un- derrätta den misstänkte om beslutet vid ett personligt sammanträffan- de. Om det är lämpligare, får en underrättelse enligt första och andra stycket lämnas av annan än den som meddelat beslutet. Förslaget i avsnitt 6.3 innebär bl.a. att institutet strafföreläggande i fortsättningen skall benämnas påföljdsföreläggande och att beslu- ten i vissa fall skall få fattas av polismyndighet. Som en följd av det har 1 § den nu aktuella förordningen ändrats. 8.23Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1997:902) om register över strafförelägganden Förordning (1997:902) om register över påföljdsförelägganden För de ändamål som anges i 5-7 §§ får det med hjälp av automatisk databehandling föras register över påföljdsförelägganden. Inom , , polismyndigheter- na och får det föras lokala register över påföljdsföreläggan- den. Ett centralt register över påföljdsförelägganden får föras vid Åklagar- myndigheten. Ett register över uppbörd i ärenden om påföljdsföreläggande får föras hos . Ett lokalt påföljdsförelägganderegister får användas för handläggning av ärenden om påföljdsföreläggande och för tillsyn. , och polismyndigheter- na är registeransvariga för de register som förs inom respektive myn- dighet. är registeransvarigt för de register som förs inom verket. Det centrala påföljdsförelägganderegistret får användas för handlägg- ning av ärenden om påföljdsföreläggande och för uppgiftslämnande enligt 10-12 §§ förordningen (1970:60) om påföljdsföreläggande. Vi- dare får registret användas för tillsyn, planering, uppföljning och fram- ställning av statistik. är registeransvarig för det centrala påföljdsfö- relägganderegistret. får användas för uppbörd enligt bötesverkställig- hetslagen (1979:189) i ärenden om påföljdsföreläggande. Det får också användas för tillsyn, planering, uppföljning och framställning av stati- stik. är registeransvarig för uppbördsregistret. Ett påföljdsförelägganderegister får innehålla uppgifter om 1.namn och titel på den som har utfärdat föreläggandet, 2.den misstänktes namn, adress, personnummer eller samordnings- nummer, kön, medborgarskap och körkortsinnehav, 3.målsägandens namn, personnummer, samordningsnummer eller organisationsnummer och adress, 4.brottsrubricering, gärningsbeskrivning och lagrum, 5.påföljd, särskild rättsverkan och enskilt anspråk, 6.den misstänktes inställning till föreläggandet, 7.beslut av åklagare, polismyndighet och domstol, 8.underrättelser enligt 10 och 12 §§ förordningen (1970:60) om påföljdsföreläggande, och 9.ärendets handläggning i övrigt. Registret får även innehålla tekniska och administrativa uppgifter. får, efter samråd med , och , meddela föreskrifter om tillämp- ningen av bestämmelserna om de lokala påföljdsförelägganderegistren. -från ett lokalt påföljdsförelägganderegister till det ärenderegister som förs vid myndigheten eller kammaren, för att tillgodose diariefö- ringsskyldigheten enligt 15 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100), -mellan lokala påföljdsförelägganderegister och det centrala på- följdsförelägganderegistret, och -mellan det centrala påföljdsförelägganderegistret och uppbördsre- gistret. - det centrala påföljdsförelägganderegistret från det register som förs med stöd av 7 kap. 11 § körkortsförordningen (1998:980) för att till- godose underrättelseskyldigheten enligt 10 och 12 §§ förordningen (1970:60) om påföljdsföreläggande, och - uppbördsregistret från postgirot om betalningar i ärenden om på- följdsföreläggande. Uppgifter får lämnas från det centrala påföljdsförelägganderegistret till de register som förs med stöd av lagen (1998:620) om belastningsregis- ter och lagen (1998:621) om misstankeregister. Uppgifter får också lämnas till andra register för att tillgodose underrättelseskyldigheten enligt 10, 12 och 15 §§ förordningen (1970:60) om påföljdsföreläg- gande. I ett lokalt påföljdsförelägganderegister får för handläggning av ären- den endast diarienummer, namnet på den som utfärdat föreläggandet, den misstänktes namn och personnummer eller samordningsnummer samt målsägandens namn och personnummer, samordningsnummer eller organisationsnummer användas som sökbegrepp. För tillsyn får samtliga registrerade uppgifter utom kön, medborgar- skap och adress användas som sökbegrepp. I det centrala påföljdsförelägganderegistret och uppbördsregistret får samtliga registrerade uppgifter utom kön, medborgarskap och adress användas som sökbegrepp. Uppgifter i ett påföljdsförelägganderegister skall gallras senast efter det kalenderår föreläggandet utfärdades. För uppbördsregistret gäller en motsvarande gallringstid . Förslaget i avsnitt 6.3 innebär bl.a. att institutet strafföreläggande i fortsättningen skall benämnas påföljdsföreläggande. Som en följd av det har rubriken till den nu aktuella förordningen ändrats liksom ett flertal av förordningens bestämmelser. 8.24Förslaget till förordning om ändring i körkortsförordningen (1998:980) 7 kap. 4 § I förordningen (1999:1134) om belastningsregister och förordningen (1999:1135) om misstankeregister finns bestämmelser om rätt för en länsstyrelse eller för att få uppgifter i dessa register för till- lämpningen av körkortslagen och denna förordning. I förordningen (2001:650) om vägtrafikregister finns bestämmelser om underrättelseskyldighet till om dom, beslut, påföljdsföreläggande eller föreläggande av ordningsbot som har antecknats i register som avses i lagen (1998:620) om belastningsregis- ter. Förslaget i avsnitt 6.3 innebär bl.a. att institutet strafföreläggande i fortsättningen skall benämnas påföljdsföreläggande. Som en följd av det har 7 kap. 4 § den nu aktuella förordningen ändrats. 8.25Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1999:1134) om belastningsregister Om förutsättningarna för registrering enligt 3 eller 4 § lagen (1998:620) om belastningsregister är uppfyllda, skall registret innehål- la uppgifter om 1.namn, personnummer eller samordningsnummer och andra identitetsuppgifter, 2.domen, beslutet, påföljdsföreläggandet eller föreläggandet av ord- ningsboten, 3.de brott som den registrerade har begått samt påföljden, 4.att ett brott har begåtts under påverkan av en sådan allvarlig psy- kisk störning som avses i 30 kap. 6 § , 5.att en viss påföljd skall avse även annat brott, att den skall un- danröjas eller att den skall ersätta en annan påföljd, 6.beslut om utvisning ur enligt 4 kap. 7 § utlänningslagen (1989:529), 7.förordnande om omedelbar verkställighet eller om ett sådant till- godoräknande av frihetsberövande eller omhändertagande som avses i 33 kap. 6 och 7 §§ , 9.dom eller beslut enligt 34 kap. 10 eller 18 § eller be- slut enligt 19 § andra stycket bötesverkställighetslagen (1979:189), 10.att en dom eller ett beslut i den del som rör den utdömda påfölj- den eller avser sådan särskild rättsverkan av brott som innefattar be- talningsskyldighet har vunnit laga kraft eller i något av dessa avseen- den har överklagats, 11.att regeringen av nåd har efterskänkt eller ändrat en påföljd som har förts in i belastningsregistret, samt 12.att resning har beviljats. Ett registerutdrag enligt 9 § andra stycket första meningen lagen (1998:620) om belastningsregister skall endast innehålla uppgifter om domar, beslut eller påföljdsförelägganden där 1.någon annan påföljd än böter har dömts ut, 2.dagsböter har dömts ut för brott mot 3 kap. 5 §, 4 kap. 4 och 5 §§, 8, 9 och 14 kap. samt 17 kap. 1, 2 och 4 §§ eller 3.böter har dömts ut för brott som avses i 6 kap. 8 och 10 §§ samt 16 kap. 11 § , narkotikastrafflagen (1968:64), lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel, vapenlagen (1996:67), vapenförordningen (1996:70) och äldre vapenlagstiftning. Om påföljden även avser något annat brott än de som anges i första stycket 2 och 3, skall också uppgifter om det brottet lämnas ut. Ett registerutdrag enligt 9 § andra stycket andra meningen lagen (1998:620) om belastningsregister skall endast innehålla uppgifter om domar, beslut eller påföljdsförelägganden där påföljd har dömts ut för brott mot 3 kap. 1, 2 och 6 §§, 4 kap. 1 §, 6 kap., 8 kap. 6 § och 16 kap. 10 a § . Om påföljden även avser något annat brott, skall också uppgifter om det brottet lämnas ut. Om den som är medborgare i eller har hemvist i , , eller genom dom, beslut eller påföljdsföreläggande har ålagts någon annan påföljd än böter, skall underrät- ta registreringsmyndigheten i den staten. Åklagarmyndigheterna och polismyndigheterna skall, i fråga om den som skall registreras på grund av ett påföljdsföreläggande enligt 3 § 1 eller ett beslut enligt 3 § 4 eller 5 lagen (1998:620) om belastningsre- gister, lämna sådana uppgifter till som anges i 2 § 2 och 3 samt 8 § denna förordning. Myndigheterna skall också lämna sådana uppgifter till som krävs för gallring av regist- ret enligt 16 § 5 och 6 lagen om belastningsregister. Förslaget i avsnitt 6.3 innebär bl.a. att institutet strafföreläggande i fortsättningen skall benämnas påföljdsföreläggande och att beslu- ten i vissa fall skall få fattas av polismyndighet. Som en följd av det har 2, 22, 25 och 31 §§ den nu aktuella förordningen ändrats. 8.26Förslaget till förordning om ändring i insiderförordningen (2000:1101) Registret skall förstöras när 1.ärendet har avslutats hos utan att det över- lämnats till åklagare, 2.domstol har meddelat dom eller beslut i fråga om misstänkt brott eller överträdelse och domen eller beslutet har vunnit laga kraft, 3.påföljdsföreläggande som rör brottet har godkänts, eller 4.inspektionen eller domstol har meddelat beslut om särskild avgift enligt 20 § lagen (2000:1087) om anmälningsskyldighet för vissa in- nehav av finansiella instrument och beslutet har vunnit laga kraft. Förslaget i avsnitt 6.3 innebär bl.a. att institutet strafföreläggande i fortsättningen skall benämnas påföljdsföreläggande. Som en följd av det har 7 § den nu aktuella förordningen ändrats. 8.27Förslaget till förordning om ändring i förordningen (2001:650) om vägtrafikregister 5 kap. 2 § skall underrätta om dom, beslut, på- följdsföreläggande eller föreläggande av ordningsbot som har anteck- nats i register som avses i lagen (1998:629) om belastningsregister, om den registrerade har gjort sig skyldig till brott som avses i följande be- stämmelser: 1.3 kap. 1, 2 eller 5-9 § eller någon av dessa paragrafer och 3 kap. 11 § , 3.6 kap. 1-6 § eller någon av dessa paragrafer och 6 kap. 15 § , 4.8 kap. 1 eller 4-7 § eller någon av dessa paragrafer och 8 kap. 12 § , 5.9 kap. 1 eller 3-5 § eller någon av dessa paragrafer och 9 kap. 11 § , 6.10 kap. 1, 3 eller 5 § eller någon av dessa paragrafer och 10 kap. 9 § , 8.12 kap. 3 § eller 12 kap. 3 och 5 §§ , 10.17 kap. 1, 2, 4 eller 5 § eller 17 kap. 1 och 16 §§ , 11.lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott, 12.13 kap. 1 § luftfartslagen (1957:297), 13.lagen (2000:1225) om straff för smuggling eller den upphävda lagen (1960:418) om straff för varusmuggling, 14.narkotikastrafflagen (1968:64), 15.skattebrottslagen (1971:69), 16.lagen (1971:965) om straff för trafikbrott som har begåtts utom- 17.30 § första, andra eller tredje stycket lagen (1990:1157) om sä- kerhet vid tunnelbana och spårväg, 18.3 eller 4 § lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsme- 19.20 kap. 3-5 eller 7 § sjölagen (1994:1009), 20.6 kap. yrkestrafiklagen (1998:490), 21.lagen (1998:492) om biluthyrning, 22.lagen (2001:558) om vägtrafikregister, 23.fordonslagen (2002:574) eller den upphävda fordonskungörel- sen (1972:595), 10 kap. 2 § första, andra eller tredje stycket järnvägslagen (2004:519), 24.den upphävda förordningen (1987:27) om fordon i internatio- nell vägtrafik i , 25.förordningen (1993:185) om arbetsförhållanden vid vissa in- ternationella vägtransporter, 26.förordningen (1994:1297) om vilotider vid vissa vägtransporter inom landet, 27.förordningen (2004:865) om kör- och vilotider samt färdskri- vare, m.m. eller den upphävda förordningen (1995:521) om behöriga myndigheter, m.m. i fråga om kör- och vilotider samt färdskrivare vid vägtransporter, 28.yrkestrafikförordningen (1998:779), 29.förordningen (1998:780) om biluthyrning, 30.förordningen (1998:786) om behöriga myndigheter, m.m. i frå- ga om internationella transporter inom Europeiska ekonomiska sam- arbetsområdet (EES), 31.trafikförordningen (1998:1276), 31 a. fordonsförordningen (2002:925), eller 32. denna förordning. Detsamma skall gälla om den registrerade har gjort sig skyldig till brott mot föreskrifter, förelägganden eller förbud enligt lagen (1982:821) om transport av farligt gods eller föreskrifter som har meddelats med stöd av författningarna under 23 och 24-32 i första stycket. 5 kap. 4 § När en underrättelse enligt 2 § lämnas skall även dom, beslut, på- följdsföreläggande och föreläggande av ordningsbot, som har antecknats i registret och om vilka underrättelse enligt 2 § skall läm- nas, tas med i underrättelsen från det domen eller beslu- tet meddelades eller föreläggandet godkändes. Förslaget i avsnitt 6.3 innebär bl.a. att institutet strafföreläggande i fortsättningen skall benämnas påföljdsföreläggande. Som en följd av det har 5 kap. 2 och 4 §§ den nu aktuella förordningen ändrats. 8.28Förslaget till förordning om ändring i förordningen (2004:865) om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m. 10 kap. 3 § skall underrätta om dom, beslut, på- följdsföreläggande eller föreläggande om ordningsbot som gäller ansvar enligt denna förordning i fråga om en vägtransport med fordon som är registrerat i utlandet, om transporten inte avser linjetrafik. När det gäller skyldighet att underrätta Vägver- ket finns bestämmelser i 5 kap. förordningen (2001:650) om vägtra- fikregister. Förslaget i avsnitt 6.3 innebär bl.a. att institutet strafföreläggande i fortsättningen skall benämnas påföljdsföreläggande. Som en följd av det har 10 kap. 3 § den nu aktuella förordningen ändrats. Bilaga 1, Dir. 2000:90 En beredning tillkallas med uppgift att verka för rättsväsendets ut- veckling. En huvuduppgift för beredningen blir att undersöka möj- ligheterna att med bibehållen rättssäkerhet öka effektiviteten och kvaliteten i rättsväsendets arbete. När det gäller lagföringen av brott skall beredningen särskilt undersöka möjligheterna att för- korta den genomsnittliga genomströmningstiden från brottsanmä- lan till dom och straffverkställighet. Beredningen skall också sär- skilt överväga på vilket sätt brottsutredningsverksamheten kan för- bättras. Beredningen skall vidare uppmärksamma frågor om myn- digheters lokalisering. I beredningens uppgift skall även ingå att överväga frågor om utbildning, kompetensutveckling och personal- rörlighet inom rättsväsendet. Beredningens överväganden bör kun- na leda till förslag som kan komma att innefatta allt från författ- ningsändringar till ändringar av såväl administrativ som organisato- risk karaktär. Beredningens arbete skall ske i nära samverkan med berörda myndigheter inom rättsväsendet och därvid ta hänsyn till det ut- vecklingsarbete som pågår. Detta utgör en fortsättning på och ett komplement till det arbete som redan inletts mellan företrädare för myndigheterna inom rättsväsendet och . Delbetänkanden skall presenteras av beredningen efter hand som olika frågor behandlas. Beredningen skall senast före utgången av redovisa det aktuella läget inom rättsväsendet för de frågor som ankommer på beredningen samt en plan för det fortsatta arbe- tet. Kommittédirektiv (Dir. 2000:90) Målet för rättsväsendet är den enskildes rättstrygghet och rättssä- kerhet (prop. 2000/2001:1, utgiftsområde 4, avsnitt 4.3.1, bet. 2000/01:JuU1). Häri ligger bl.a. krav på att brott skall upp samt leda till lagföring så snabbt och effektivt som möjligt utan att rättssäkerhetskraven åsidosätts. I syfte att uppnå detta har ett om- fattande utvecklingsarbete bedrivits inom rättsväsendet under sena- re år. har vid en internationell jämförelse kommit långt i arbetet med att skapa ett rättsväsende som svarar mot högt ställda krav på snabbhet, effektivitet och rättssäkerhet. Samarbetet mellan rättsväsendets olika myndigheter utvecklas positivt. Samverkan är etablerad i många olika former och på flera nivåer. Denna positiva utveckling till trots har ibland frågor av t.ex. administrativ, organisatorisk och författningsmässig karaktär be- traktats utan tillräcklig samordning. Processer som hänför sig till gränssnitten mellan myndigheterna förtjänar således att ägnas yt- terligare uppmärksamhet. En utvecklad och djupgående myndig- hetssamverkan som ett sätt att uppnå bl.a. en ökad snabbhet och effektivitet bör ha förutsättningar att få större genomslag. Samver- kan skall ske med respekt för den grundläggande rollfördelningen mellan rättsväsendets myndigheter. Denna rollfördelning utgör ytterst en garanti för den demokratiska rättsstaten. I detta sam- manhang måste främst domstolarnas och domarnas oberoende och särskilda roll framhållas. En utgångspunkt bör kunna vara att en ökad samverkan myn- digheter emellan samt en helhetssyn på rättsväsendet och ett flö- desorienterat tänkesätt kan bidra till ökad effektivitet, snabbhet och rättssäkerhet. Det bör också bidra till att allmänheten uppfattar myndigheterna som mera tillgängliga och att stärka uppfattningen om en bra information och ett positivt bemötande. Behov av en reformering Det fortsatta reformarbetet bör liksom utgå från ett med- borgarperspektiv och en helhetssyn på verksamheten inom rättsvä- sendet (jfr prop. 2000/2001:1, utgiftsområde 4, avsnitt 4.4.1). Medborgarperspektivet innebär att det alltid är nyttan för den en- skilde medborgaren av tilltänkta förändringar och reformer som Kommittédirektiv (Dir. 2000:90) skall stå i fokus. Helhetssynen innebär bl.a. att konsekvenserna för samtliga myndigheter av tilltänkta reformer och förändringar måste beaktas. Hinder av administrativ, organisatorisk och författnings- mässig art som motverkar en snabb, effektiv och rättssäker hanter- ing inom rättsväsendet bör identifieras och – i den mån det är möj- ligt och önskvärt – undanröjas. En långtgående myndighetssamver- kan – med fortsatt bibehållen respekt för den grundläggande roll- fördelningen – skall eftersträvas. Rättskedjeperspektivet, där sam- verkan och sambanden mellan myndigheterna poängteras, tillsam- mans med medborgarperspektivet skall således utgöra ledstjärnor i arbetet. När det gäller innebörden av uttrycket rättsväsendet skall fram- hållas att i detta sammanhang avses – om inte annat uttryckligen anges - myndigheter som omfattas av politikområdet rättsväsendet.