sou · GTB334d3 · 2006-01-01 00:00:00 — SOU 1974:39 Socialvården Mål och medel. SOU 1977:40 Socialtjänst och socialförsäkringstillägg. SOU 1986:19 Aktuella socialtjänstfrågor. Delbetänkande av social- beredningen SOU 1993:30 Rätten till bistånd inom . Delbetän- kande av socialtjänstkommittén SOU 1993:115 Social trygghet och EES. Slutbetänkande av Utred- ningen om socialförsäkringen och EG SOU 1994:139 Ny socialtjänstlag. Huvudbetänkande av social- tjänstkommittén SOU 1997:153 Arbetskraftens fria rörlighet trygghet och jäm- ställdhet. Betänkande av kommittén om Konsekvenserna av personers fria rörlighet m.m. SOU 1999:97 Socialtjänst i utveckling. Slutbetänkande från Social- tjänstutredningen SOU 2001:19 Vissa grundlagsfrågor. SOU 2002:43 Ett utvidgat skydd mot diskriminering. SOU 2002:116 och arbetskraftens rörlighet. Be- tänkande av Utredningen om och arbets- kraftens rörlighet SOU 2004:103 LSS – Särskilt personligt stöd SOU 2005:15 och fri rörlighet för tredjelands- medborgare. Delbetänkande av utredningen om uppehållstill- stånd för familjeåterförening och för varaktigt bosatta tredje- landsmedborgare Ds 2003:28 Kandidatländernas anslutning till den Europeiska unionen 1968 nr 142 angående riktlinjer för utlänningspolitiken m.m. prop. 1979/80:1 Om 1987/88:80 om bistånd åt asylsökande, m.m. 1992/93:159 Stöd och service till vissa funktionshindrade prop. 1993/94:94 Mottagande av asylsökande m.m. 1996/97:124 Ändring i socialtjänstlagen prop. 2000/01:80 Ny socialtjänstlag m.m. 2001/02:72 Ändringar i regeringsformen – samarbetet i EU m.m. 2002/03:65 Ett utvidgat skydd mot diskriminering prop. 2003/04:25 Europeiska unionens utvidgning 2003/04:13 Europeiska konventet om EU:s framtid 2003/04:119 Särskilda regler för arbetstagare från nya medlemsstater enligt anslutningsfördraget 2004/05:47 Migration och asylpolitik 2004/05:52 Regeringens politik för humanitärt bistånd SoU 1979/80:44 1996/97:SoU18 Ändring i socialtjänstlagen 2003/04:UU4 Europeiska unionens utvidgning 2003/04:SfU15 Särskilda regler under övergångsperiod för arbets- tagare från EU:s nya medlemsstater , The Battle Against Exclusion, Social Assistance in , , and the , 1998 , The Battle Against Exclusion, volume 2, Social Assistance in , the , the and , 1998 , och , Hand- läggning inom , 2003 Karnov 2004/05, , Kommentar till socialtjänstlagen , Ekonomiskt bistånd - Stöd för rättstillämpning och SOSFS 2003:5, allmänna råd om ekonomiskt bistånd och , Nya sociallagarna med kommentarer, lagar och författningar som de lyder , Socialbidragen i och 1991, , A Comparative Study on Last Resort Social Assistance Schemes in Six European Countries, 2004 ESOPO, Evaluation of Income Support Policies at the Local , Income support measures for the poor in European Cities, och 2002 (1996). , EG-fördragets direkta verkan på medlems- staternas internationella namnrätt: några funderingar kring EG- domstolens Avello-dom, 2003, s. 1057 , Fri rörlighet för arbetstagare, juridik 1995:2, s. 106 , Unionsmedborgarskapet och den fria rörligheten, Ny juridik 2004:2, s. 57 , Tredjelandsmedborgarens rättigheter vid arbete inom EU, Ny juridik 2004:3, s. 16 , Likabehandling, unionsmedborgarskap och rätten till sociala förmåner, Europarättslig tidskrift 2002, s. 219 , avgörande i Baumbast och R – artikel 18.1 EG har direkt effekt, Europarättslig tidskrift 2002, s. 758 , Den gemensamma nordiska arbetsmarknaden och EU, Tema Nord 1997:506, En rättslig jämförelse mellan de nordiska överenskommelserna och en gemensam arbetsmarknad och EG-rättens regler om arbetskraftens fria rörlighet , Medborgarskapet i och , Räckvidd och rättigheter, 2004 och , , Maktfördel- ningen mellan den europeiska unionen, medlemsstaterna och medborgarna, sjätte upplagan och , Free Movement of Persons in the Enlarged European Union, 2005 , Social assistance and migrant worker – regulation no 1612/68 from a Swedish perspective, Moderns Issues in European nordic perspectives Essays in Honour of , 1997 s. 211 Förordning 1408/71 , Fri rörlighet och social trygghet, Förordningen (EEG) nr 1408/71 och den svenska socialförsäk- ringen i tillämpning, 2003 , Free Movement of persons and social security, Gender Implications of EC Regulation 1408/71, 2004 , Introduction to , fjärde upplagan, 2003 , Social trygghet och migration kommentar till förordningen 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemed- lemmar flyttar inom Gemenskapen, 1995 , Förordningen (EEG) nr 1408/71 om migrerande arbetstagares sociala trygghet, Rättsfall 1995 och 1996 del 2, Förvaltningsrättslig 1998:3-4, s. 131 , , Rättsfall från EG-domstolarna, Ny juridik 2004:2, s.138-142 , Revue de jurisprudence sociala 2004, s. 442 444 , , Rättsfall från EG-domstolarna, Ny juridik 2004:04, s. 59 63 , Hit men inte längre? – Om arbetstagarbegreppet och unionsmedborgarskapet i C-456/02, Trojani, Europarättslig tid- skrift 2004:4, s. 666 , A brief note on union citizenship – from homo economicus to citizen, Europarättslig tidskrift 2004:4, s. 609 Rådets direktiv /221/EEG av om sam- ordningen av särskilda åtgärder som gäller utländska medborga- res rörlighet och bosättning och som är berättigade med hänsyn till allmän ordning, säkerhet eller hälsa. Rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen. Rådets direktiv /360/EEG av om avskaffan- de av restriktioner för rörlighet och bosättning inom gemen- skapen för medlemsstaternas arbetstagare och deras familjer. Kommissionens förordning (EEG) nr 1251/70 av om arbetstagares rätt att stanna kvar inom en medlemsstats territorium efter att ha varit anställda där. Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjer flyttar. Rådets förordning (EEG) nr 574/72 av om tillämpningen av förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämp- ningen av systemen för social trygghet när anställda eller deras familjer flyttar inom gemenskapen. Rådets direktiv /194/EEG av om utvidgande av tillämpningsområdet för direktivet av om samordning av de särskilda åtgärder som gäller utländska med- borgares rörlighet och bosättning och som är berättigade med hänsyn till allmän ordning, säkerhet eller hälsa till att även om- fatta arbetstagare som begagnar sig av rätten att stanna kvar inom en medlemsstats territorium efter att ha varit anställda i den staten. Rådets direktiv /148/EEG av om avskaffande av restriktioner för rörlighet och bosättning inom gemenskapen för medborgare i medlemsstaterna i fråga om etablering och tillhandahållande av tjänster. Rådets direktiv /34/EEG av om rätten för medborgare i en medlemsstat att stanna kvar inom en annan medlemsstats territorium efter att där ha drivit egen rörelse. Rådets direktiv /364/EEG av om rätt till bosätt- ning. Rådets direktiv /365/EEG av om rätt till bosättning för anställda och egna företagare som är yrkesverksamma. Rådets förordning (EEG) nr 1247/92 av om änd- ring av förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av sys- temen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen. Rådets direktiv /96/EEG av om rätt till bosättning för studerande. Rådets förordning (EG) nr 118/97 av om ändring och uppdatering av förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, samt av förordning (EEG) nr 574/72 om tillämp- ning av förordning (EEG) nr 1408/71 (kodifierad version). Rådets direktiv /109/EG av om var- aktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning. Rådets förordning (EG) nr 859/2003 av om utvidgning av bestämmelserna i förordning (EEG) nr 1408/71 och förordning (EEG) nr 574/72 till att gälla de medborgare i tredje land som enbart på grund av sitt medborgarskap inte omfattas av dessa bestämmelser. och rådets direktiv /38/EG av om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven /221/EEG, 68/360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG. kommissionens webbplats med vidarehänvis- ningar. Vägledande kommentar till den nordiska konventionen om socialt bistånd och sociala tjänster finns på . Länkar till andra länders offentliga organ (parlament etc.) Begränsning av rätten till bistånd enligt socialtjänstlagen (2001:453) om insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare tillkallas för att undersöka möjligheterna att begränsa rätten till bistånd enligt socialtjänstlagen (2001:453) för medborgare från ett annat EU-land som kommer till för att söka arbete. I uppdraget ingår även att utreda möjligheten att ha en kvali- ficeringsregel som innebär att endast den som vistats i kan vara berättigad till bistånd enligt social- tjänstlagen. Utredaren skall också utreda behovet av och möjligheten till kvalificeringsregler när det gäller insatser enligt lagen (1993:387) om stöd ochservice till vissa funktionshindrade (LSS). är medlem i Europeiska unionen (EU). Varje EU-medborgare har rätt att ta anställning i ett annat EU-land och i samband med det resa in i och vistas i det landet. En sådan arbetstagare behöver inte ha arbetstillstånd men har rätt till ett uppehållstillstånd som visar att han eller hon fått anställning och får vistas och arbeta i landet. En EU-medborgare som är arbetstagare i ett annat medlemsland och dennes familjemedlemmar skall behandlas på samma sätt som värdlandets egna medborgare när det gäller rätten till sociala förmåner. Dessa personer får alltså inte diskrimineras i något av- Denna princip brukar benämnas likabehandlingsprincipen. Detta regleras bland annat i artikel 39 i EG-fördraget och i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av om arbets- kraftens fria rörlighet inom gemenskapen (EGT L 257, 19.10.1968, s. 2 12, Celex 31968R1612). I innebär det att en EU- medborgare vid behov får söka ekonomiskt bistånd eller bistånd i form av andra insatser och att det i första hand är den kommun som sökanden vistas i som skall svara för hjälpen. Om en EU- medborgare blir ofrivilligt arbetslös betraktas han eller hon fort- farande som arbetstagare, vilket innebär att även arbetslösa i vissa fall skall behandlas på samma sätt som svenska medborgare när det gäller rätten till socialt bistånd. Det är inte nödvändigt att man har fått arbete för att man skall ha rätt till fri rörlighet. Det räcker med att söka arbete och i princip finns ingen tidsgräns för arbetssökarperioden. EG-dom- stolen har uttalat att en period inte strider mot EG- rätten (se t.ex. mål C-292/89, Antonissen, 1991,s. Arbetssökandes rätt till fri rörlighet inom EU förutsätter dock att de inte ligger värdlandet till last utan att de på egen hand kan klara sin ekonomi. Därmed omfattas denna grupp inte av likabehand- lingsprincipen när det gäller rätten till socialt bistånd. Rätten till fri rörlighet kan under vissa förutsättningar begränsas om personen inte finner arbete eller blir beroende av socialt bistånd från vistelselandet för sitt uppehälle. I rättsfallet Antonissen ut- talade domstolen att en medlemsstat kan föreskriva att en arbets- sökande från en annan medlemsstat kan tvingas lämna landet om han inte hittat något arbete, förutsatt att den arbetssökande inte bevisar att han söker arbete och att han har en reell möjlighet att bli anställd. Socialtjänstlagens (2001:453) vistelsebegrepp En av hörnstenarna i socialtjänstlagen är principen om kommunens yttersta ansvar för dem som vistas i kommunen. Denna princip kommer till uttryck i 2 kap. 2 § socialtjänstlagen. Lagen ställer inte upp några krav på bosättning eller uppehållstillstånd. Enligt social- tjänstlagen har kommunen det yttersta ansvaret för att de som vistas inom kommunen får det stöd och den hjälp som de behöver. Ansvaret omfattar alla personer som vistas inom kommunens gränser oavsett skälet till vistelsen. En förutsättning för bistånd är enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen att behovet inte kan tillgodoses på annat sätt. Det innebär enligt rätts- praxis att för att en arbetslös person skall ha rätt till ekonomiskt bistånd krävs att han eller hon står till arbetsmarknadens för- fogande, dvs. själv aktivt söker arbete. Vidare är det ett krav att en person som endast arbetar deltid aktivt måste söka ett heltidsarbete för att få ekonomiskt bistånd. Det är inte bara försörjningsstöd och annat ekonomiskt bistånd som en person som vistas i en kommun kan ha rätt till, utan även äldreomsorg, bland annat i form av hemtjänst eller bostad i särskild boendeform med service och omvårdnad. Biståndet kan också bestå av insatser till personer med funktionshinder och avse hjälp i hemmet, ledsagarservice, avlösarservice eller bostad med särskild service. I socialtjänstlagen regleras även insatser för barn och unga samt för missbrukare. Enligt socialtjänstlagen har kommunen ett särskilt ansvar för barn som riskerar att fara illa. Vid prövning av rätt till bistånd eller andra insatser skall det alltid göras en individuell behovsbedömning. Insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funk- tionshindrade (LSS) Personer med omfattande funktionshinder kan omfattas av en särskild rättighetslag, LSS. En funktionshindrad som tillhör lagens personkrets kan ha rätt till insatser enligt lagen, förutsatt att vill- koren i övrigt är uppfyllda. För att omfattas av lagen gäller dock att personen skall vara bosatt i riket. Vad som menas med bosättning i lagens mening är inte helt entydigt. I förarbetena står att väg- ledning kan hämtas från folkbokföringens bestämmelser. Arbetstagarbegreppet vid fri rörlighet Arbetstagarbegreppet har tolkats av EG-dom- stolen, som slagit fast att begreppet vad avser fri rörlighet har en gemenskapsrättslig innebörd och att det inte får ges en nationell tolkning. De kriterier som fastställt är bindande för alla medlemsstater. Avgörande för att någon skall betraktas som arbetstagare är att det arbete som utförs är en faktisk och genuin ekonomisk aktivitet (t.ex. mål 53/81 mot Secrétaire d État à la , 1982, s. 1035 p. Ett anställningsför- hållande i EG-rättslig mening utmärks normalt av de förutsätt- ningar som domstolen ställt upp i domen Lawrie Blum: att en person, , mot ersättning utför arbete av eko- nomiskt värde åt någon annan under dennes ledning (mål 66/85, mot Land , 1986, s. 2121, p. Det spelar i princip ingen roll om det rör sig om ett dåligt betalt deltidsarbete. Inte heller är det nödvändigt att arbetstagaren kan försörja sig på sin inkomst. Det utförda arbetet får dock inte fram- stå som så ringa att det i praktiken är av helt marginell betydelse (t.ex. mål C-257/89, V.J.M. Raulin mot en Wetenschapen, 1992, s. I-1027 p. Något direkt krav på att lönen skall utges i form av pengar finns inte. Även den som får lön i form av kost och logi kan betraktas som arbetstagare och har rätt till de förmåner som gäller för dem som är arbetstagare (t.ex. mål 196/87, mot , 1988, s. 6159, p. Ett exempel på tolkning av arbetstagarbegreppet framgår av rättsfallet Kempf mot (mål 139/85, R.H. Kempf mot , 1986, s. 1741). Kempf var en tysk musiklärare som arbetade deltid, , i . Hans inkomst som musiklärare var så låg att han uppbar socialbidrag för att nå upp till existens- minimum. Med hänvisning till att Kempf uppenbarligen inte för- mådde försörja sig på sitt arbete och därför inte kunde anses som arbetstagare, nekades han uppehållstillstånd i . EG- domstolen uttalade att det var irrelevant ifall en person (lagligen) erhöll medel från annat håll än arbete (t.ex. genom bidrag), så länge det arbete som personen faktiskt utförde kunde anses vara en faktisk och genuin ekonomisk aktivitet. Eftersom Kempfs musik- lektioner bedömdes vara av mer än helt marginell och underordnad betydelse utmynnade förhandsavgörande i att Kempf var att betrakta som arbetstagare. I rättsfallet Rinner-Kuhn (mål 171/88 Rinner-Kuhn, 1989, s. 2743) har domstolen slagit fast att den som arbetar omfattas av arbetstagarbegreppet. Domstolen har i av- görandet Kitz (mål C-2/89, Bestuur van de Sociale Verzekerings- bank mot M. J. , 1990, s. 1-01755) uttalat att en person som arbetar två gånger i veckan omfattas av arbetstagarbegreppet i den mening som avses i rådets förordning (EEG) nr 1408/71. Begränsning av rätten till bistånd enligt socialtjänstlagen (2001:453) för medborgare från ett annat EU-land som söker arbete i Enligt artikel 7.2 i förordning 1612/68 skall en arbetstagare som är medborgare i en medlemsstat åtnjuta bland annat samma sociala förmåner i en annan medlemsstat som landets egna medborgare. Denna bestämmelse är inte direkt tillämplig på den som endast är arbetssökande i en annan medlemsstat. En EU-medborgare som är i för att söka arbete skall försörja sig själv. Enligt tidigare praxis hade en arbetssökande i princip inte rätt till sådana sociala förmåner som arbetstagare har rätt till med stöd av artikel 7.2 i förordning 1612/68. I ett avgjort mål (dom i mål C-138/02 ) prövar om- fattningen av rätten till likabehandling för arbetssökande personer. , som sökte arbete i , ansökte efter att han rest in i landet om ett bidrag som enligt nationell rätt kunde utges till arbetssökande som var stadigvarande bosatta i Stor- . Hans ansökan avslogs bland annat på grund av att bosättningen inte pågått någon avsevärd tid. kon- staterar att med beaktande av inrättandet av unionsmedborgar- skapet är det inte längre möjligt att utesluta en ekonomisk förmån som är avsedd att underlätta tillträdet till arbete från tillämp- ningsområdet för artikel 48.2 i fördraget (numera artikel 39.2 EG), i vilken den grundläggande principen om likabehandling som fastställs i artikel 6 i fördraget (numera artikel 12 EG) kommer till uttryck. Domstolen uttalar att ett bosättningsvillkor endast kan vara motiverat om det är grundat på objektiva hänsyn som är oberoende av de berörda personernas nationalitet och som står i proportion till det syfte som eftersträvas med de nationella be- stämmelserna. En arbetssökande från en annan medlemsstat kan ha möjlighet att få bistånd enligt svensk lagstiftning. Vistelsebegreppet och socialtjänstlagens regler om kommunens yttersta ansvar och den enskildes rätt till bistånd innebär att kommunerna från fall till fall måste bedöma om de ska ge bistånd och vilken omfattning bistån- det skall ha. Som tidigare nämnts är det avgörande vid bedömningen av rätt till ekonomiskt bistånd för en person som är arbetslös i vilken mån den sökande själv söker arbete. Rätten till bistånd för denna grupp av arbetslösa har inte prövats av Regeringsrätten och det är därför osäkert hur långt kommunens yttersta ansvar sträcker sig. Det troliga är dock att socialnämnden avslår en eventuell bistånds- ansökan med hänvisning till att behovet kan tillgodoses genom att personen med hjälp från sitt lands ambassad återvänder till hem- landet. Möjligen kan personen få bistånd i form av matpengar och en biljett hem. Med anledning av EU-utvidgningen gör regeringen bedöm- ningen att det finns behov av att klargöra yttersta ansvar för EU-medborgare som kommer till för att söka arbete samt även ta ställning till vilken form av bistånd enligt socialtjänstlagen som denna grupp bör komma i fråga för. Kvalificeringsregel för rätten till bistånd enligt socialtjänstlagen (2001:453) samt insatser enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) En EU-medborgare som är arbetstagare i ett annat medlemsland och dennes familjemedlemmar skall behandlas på samma sätt som värdlandets egna medborgare vad gäller rätt till sociala förmåner, och dessa personer får inte diskrimineras i något avseende. Vidare har slagit fast att det inte är nödvändigt att arbets- tagaren kan försörja sig på sin inkomst så länge som det utförda arbetet inte framstår som så ringa att det i praktiken är av helt marginell betydelse. Konsekvenserna av detta på område är svåra att förutse. Av den anledningen bör en utredare få i uppdrag att under- söka möjligheterna till att införa en kvalificeringsregel för att rätt till bistånd enligt socialtjänstlagen skall gälla. Uppdraget bör även omfatta insatser med stöd av LSS. En utredare tillsätts för att undersöka möjligheterna att begränsa rätten till bistånd enligt socialtjänstlagen (2001:453) för med- borgare från ett annat EU-land som kommer till för att söka arbete. Utredaren skall undersöka dels möjligheten att begränsa rätten till ekonomiskt bistånd för denna grupp av arbetslösa och deras medföljande familjemedlemmar, dels i vilken omfattning dessa personer i övrigt kan undantas från rätten till bistånd enligt social- tjänstlagen med bibehållande av yttersta ansvar för barn och med beaktande av deras speciella behov. Utredaren skall i denna del belysa de konsekvenser eventuella förslag till förändringar kan få för kommuner och för den aktuella målgruppen. Barnens situation skall särskilt uppmärksammas i detta sammanhang. Om det finns behov av ändrad lagstiftning skall författningsförslag redovisas. Utredaren skall vidare utreda möjligheten att införa en kvalifi- ceringsregel för rätt till ekonomiskt bistånd och övrigt bistånd enligt socialtjänstlagen (2001:453). Utredaren skall även på mot- svarande sätt utreda behovet av och möjligheten till kvalifikations- regler när det gäller lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). I uppdraget ingår att analysera och be- döma om kvalificering kan ske genom vistelsetid i och/eller genom en viss aktivitet, exempelvis arbete eller studier . Utredaren skall belysa de konsekvenser eventuella förslag kan få för olika grupper i samhället som dessa inte uppfyller kvalificeringskravet. Utredaren skall i sitt arbete beakta likabehandlingsprincipen som gäller för arbetstagare och deras familjemedlemmar från en annan medlemsstat, vilket innebär att samma reglering måste gälla för såväl svenska medborgare som för arbetstagare från andra EU- länder. Eventuella förslag får givetvis inte heller i andra avseenden strida mot EG-rätten. Utredaren skall i sitt arbete ta del av erfaren- heter från andra EU-länder som kan vara av särskilt intresse. Even- tuella förslag från utredaren får inte stå i strid med övriga internationella åtaganden om mänskliga rättigheter, t.ex. FN-kon- ventionen angående flyktingars rättsliga ställning, eller gällande lagstiftning mot diskriminering. För de fall utredaren finner att det är möjligt att införa en kvalificeringsregel skall författningsförslag redovisas. Om utredaren bedömer att behov finns av särskilda åtgärder för att motverka negativa konsekvenser för enskilda skall förslag till sådana lämnas. Barnens situation skall särskilt uppmärksammas i detta sammanhang. I sitt arbete skall utredaren ha ett könsperspektiv och upp- märksamma förslagens konsekvenser för kvinnor respektive män och för de integrationspolitiska målen. Utredaren skall även göra en konsekvensanalys över hur för- slaget påverkar kostnader och intäkter för staten, kommuner och landsting. I de fall förslagen påverkar kostnader och intäkter för kommuner och landsting skall finansieringsprincipen tillämpas och utredaren skall föreslå finansiering. Utredaren skall slutligen samråda med den kommitté som fått i uppdrag att göra en översyn av regelverket för arbetskrafts- invandring (dir. 2004:21) och utredningen om uppehållstillstånd för familjeåterförening och varaktigt bosatta tredjelandsmed- borgare (dir. 2003:181 och tilläggsdirektiv dir. 2004:9). Uppdraget vad gäller att undersöka möjligheterna att begränsa rätten till bistånd enligt socialtjänstlagen (2001:453) för med- borgare från ett annat EU-land som söker arbete i skall redovisas . Uppdraget skall redovisas i sin helhet . Tilläggsdirektiv till Utredningen om begräns- ning av rätten till bistånd enligt socialtjänst- lagen (2001:453) och insatser enligt lagen