sou · GTB366d2 · 2006-01-01 00:00:00 — var det fyra gånger så vanligt.100 Tabell 8.2 Kontakt med umgängesförälder bland barn med icke samman- boende biologiska föräldrar 1992/93 och 2000/01. Bor lika mycket hos båda Fader okänd el uppgift saknas Källa: ULF-undersökningen refererad i SCB (2003a) s. 96. Som vi konstaterat tidigare reglerar inte den juridiska vårdnaden vilken förälder barnet bor hos eller hur mycket barnet träffar den andra föräldern. Men lagstiftaren har önskat öka bruket av gemen- sam vårdnad i syfte att öka barns kontakt med båda sina föräldrar efter separation. Statistiken visar att gemensam vårdnad är den i särklass vanligaste vårdnadsformen och den blir allt vanligare (se tabell 8.3 nedan). Bruket av ensam vårdnad för modern har minskat i motsvarande grad som den gemensamma vårdnaden har ökat . För nästan nio av tio av alla barn har föräldrarna gemensam vårdnad. Detta gäller för 7 av 10 barn till separerade föräldrar. Det är generellt sett vanligare med gemensam vårdnad ju yngre barnen är, vilket tyder på att en fortsatt ökning av gemensam vårdnad kommer att ske.101 100HEK refererad i SCB (2004) s. 55. 101SCB (2004) s. 91. Obetalt hemarbete och pappapolitik Tabell 8.3 Vårdnadsform för tre grupper av barn : alla barn, barn till föräldrar som är sambo respektive barn till separerade och sammanboende föräldrar Ensam vårdnad för mor Ensam vårdnad för far Barn till föräldrar som är sambo Ensam vårdnad för mor Ensam vårdnad för far Barn till separerade och aldrig Ensam vårdnad för mor Ensam vårdnad för far Källa: Sammanställning och beräkningar utifrån SCB (2000) s. 74–81, SCB (2004) s. 65–69. Tabell 8.3 visar att bruket av gemensam vårdnad har ökat mellan 1999–2003. Men det egentliga brytåret för det ökande bruket av gemensam vårdnad är 1991, då förfaringssättet vid anmälan om gemensam vårdnad förenklades. Detta innebar en kraftig ökning av gemensam vårdnad för barn till samboföräldrar (som till skillnad från gifta föräldrar inte får automatisk gemensam vårdnad för sina barn) men även för barn till ensamstående mödrar.102 Sammanfattningsvis ger statistiken över utvecklingen av vårdnad, boende och umgänge en dubbel bild. Å ena sidan kan man mot bakgrund av att umgängesföräldrar träffar sina barn mer och att barn i större utsträckning bor hos sina pappor dra slut- satsen att pappors kontakt med och ansvar för sina barn efter separa- tion har ökat. Å andra sidan är mammor fortfarande de huvudsakliga boendeföräldrarna efter föräldrars separation, det är fyra gånger så vanligt att mammor är det än pappor. Statistiken visar också på ett stort glapp mellan vårdnaden respektive boende och umgänge, medan utgångspunkten för lagstiftaren varit att påverka boendet och umgänget genom vårdnaden. Visserligen har gemensam vård- 102 Det är mycket vanligare med gemensam vårdnad för barn till sammanboende föräldrar och ensamstående mödrar födda . Se SCB (2003b) s. 35–39 och SCB (2003a) s. 65–69. Obetalt hemarbete och pappapolitik nad ökat kraftigt även bland separerade föräldrar som barns boende hos och kontakter med umgängesföräldern (som i de flesta fall är pappan) också har ökat. Men även om av de separerade föräldrarna har gemensam vårdnad, så bor av deras barn lika mycket hos båda föräldrarna. Vår slutsats är att lagstiftarens strävan efter att öka bruket av gemensam vårdnad kan ha bidragit till att pappor har mer kontakt med sina barn efter sepa- ration, men vi vet inte i vilken mån som det ökade bruket av gemensam vårdnad ligger bakom denna utveckling. Troligen spelar även andra och bakomliggande faktorer in som kan ha påverkat både den förda politiken och det ökade bruket av gemensam vård- nad var för sig, t.ex. förändrade värderingar. Förändringar i regel- verket som syftar till ett ökat bruk av gemensam vårdnad kan dock ha en normerande effekt, det sänder signaler om att även fäder bör betraktas och bete sig som fullvärdiga föräldrar. Brister i skyddet mot fäders våld efter separation Det finns brister när det gäller skyddet av kvinnor och barn som efter en separation utsätts för våld av fäder till barnen. Enligt finns flera typer av skäl till det bristande skyddet, bl.a.: 1.rättspraxis och domstolarnas tolkning av fäder som är våld- samma mot kvinnor, 2.hur utredningar genomförs och vilket perspektiv utredare har på våld i parrelationer, liksom 3.synen på våldsamma fäder och våldsutsatta mödrar som föräld- rar. menar att en stor bevisbörda läggs på den förälder som motsätter sig gemensam vårdnad eller umgänge eftersom lag- stiftningen har ett starkt fokus på detta. Då män har utövat våld läggs bevisbördan på utsatta kvinnor, om de till exempel inte anser att umgänget sker på ett sätt som är tryggt för barnen. frågar sig vilka beviskrav som ställs och undrar om verkligen risken för att barnet far illa står i fokus i rättspraxis, som det ska göra enligt förarbetena, eller om fokus glider mot ett 103 (2003a). Obetalt hemarbete och pappapolitik brottmålstänkande, att det måste vara ställt utom rimligt tvivel att barnet kommer att fara illa innan till exempel ett umgänge stoppas.104 Hon refererar till enstaka fall där män som är dömda för våld mot kvinnan fått del i vårdnaden mot kvinnans vilja. menar att detta tyder på att utgångspunkten i praxis är att en våld- sam pappa anses vara en tillräckligt god vårdnadshavare och umgängesförälder tills motsatsen bevisats.105 Tre studier har granskat rättspraxis i mål som gäller vårdnad, boende och umgänge: en av , en av Barn- ombudsmannen (BO) och en av vårdnadskommitté.106 De tre studierna utgår från delvis samma material, alla tingsrättsdomar som meddelats efter huvudförhandling och som rörde vårdnad, boende och/eller umgänge . Antalet mål var 505 och antalet barn 786. , som fick regeringens uppdrag att följa upp förändringar i , jämförde med motsva- rande domar . BO gjorde en specialstudie av de tingsrätts- domar där det förekom uppgifter om våld, vilket var 258 fall som rörde 408 barn. Studierna belägger farhågor. Studierna visar att den ena förälderns våld mot den andra föräldern och/eller barnet i flera fall leder till gemensam vårdnad och oinskränkt umgängesrätt, trots att den andra föräldern motsätter sig det och även om våldet lett till fällande dom i ett brottmål. I BO:s studie, som gäller de 258 tingsrättsdomar där det före- kom uppgifter om våld, var det oftast modern (av fallen) som förde fram uppgifter om att det hade förekommit eller förekom våld inom familjen. I av fallen kom sådana uppgifter från både modern och fadern, i av fallen från enbart fadern och i av fallen från någon annan, t.ex. socialsekreterare eller vittne. rörde uppgifterna att den ena föräldern utövade våld mot den ena föräldern (av fallen). Det näst vanligaste var att uppgifterna rörde våld mot barnet (av fallen). I av målen fanns uppgifter om sexuella övergrepp mot barnet. Tingsrätten dömde oftare till gemensam vårdnad mot en föräl- ders vilja när det förekom uppgifter om våld än när inga uppgifter om våld förekom. Detta gällde även om det fanns en fällande dom i 104Se även Nordborg (2002). 105Eriksson (2003a). 106Socialstyrelsen (2004), (2005) och underlag års vårdnads- kommitté. Frågan har också belysts av Nordborg (2002). Obetalt hemarbete och pappapolitik brottmål mot en av föräldrarna som gäller brott mot någon i famil- jen (42 fall). I dessa mål fick föräldrarna gemensam vårdnad i 18 fall (), modern fick ensam vårdnad i 23 fall () och fadern fick ensam vårdnad i 1 fall. De uppgifter om våld som förs fram beaktas inte alltid när dom- stolen avgör vårdnadstvister, konstaterar BO. Även när våldet är bevisat genom en dom i brottmål mot den ena föräldern, dömer domstolen i vissa fall till gemensam vårdnad. Det förekommer också att domstolen dömer till ensam vårdnad för den förälder som har gjort sig skyldigt till våld mot en familjemedlem. BO menar att domstolen inte alltid ser hur vårdnaden som sådan är kopplad till risken för att barnet far illa. Domstolarnas utgångspunkt är att den gemensamma vårdnaden är bäst för barnet oavsett om uppgifter om våld inom familjen har förekommit i målet eller inte. BO menar att när det har förekommit våld inom familjen bör huvudregeln istället vara ensam vårdnad och ger flera anledningar till detta. En förälders möjlighet att skydda barnet från den andra föräldern ökar genom att själv besluta var barnet ska bo och ensam fatta beslut som rör barnets hälsa, t.ex. att ta barnet till en barn- psykiater eller -psykolog. Den förälder som har utsatts för våld måste kunna ges möjlighet att slippa samarbeta med en person som hon eller han är rädd för, enligt BO. BO menar att domstolarna mer direkt kopplar barnets trygghet till vem barnet bor tillsammans med än till vårdnadsfrågan. Ändå visar studien att när modern uppger våld inom familjen och det finns en dom som bekräftar faderns våld dömer tingsrätten i vissa107 fall till boende hos fadern. I tvister som rör umgänge framkommer ett liknande mönster. Det är endast i ett fåtal mål som ett begärt umgänge inte döms ut. Huvudregeln i rättspraxis är umgänge även med en förälder som enligt brottmålsdom varit våldsam mot någon i familjen. I de 139 fall som rör umgänge och där det finns upp- gifter om våld mot någon i familjen är uppgifterna styrkta genom en brottmålsdom i 41 fall (). I dessa 41 fall är det vanligaste att döma till oövervakat umgänge, detta sker i över hälften av fallen (). Umgänge med kontaktperson, vilket kan innebära att kontaktpersonen finns närvarande enbart vid hämtning och lämning till och från umgänget, döms ut i 15 fall (37 107 Antalet domar i denna fråga är 12. Domstolen dömde till boende hos modern i 6 fall, hos fadern i 2 fall, till växelvis boende i 2 fall och till att syskonen skulle splittras i 2 fall. I det enda fall där fadern uppger våld och modern är dömd för våld mot en familjemedlem blir boendet hos fadern. Obetalt hemarbete och pappapolitik I 3 fall () döms inget umgänge ut överhuvud- taget. Bedömningar av om barnet riskerar att fara illa ska enligt BO alltid ske när uppgifter om våld förs fram i tvister om vårdnad, boende och/eller umgänge. I denna bedömning måste domstolen också väga in om den ena föräldern har utsatts eller riskerar att utsättas för våld, enligt BO. Men studien visar att när det finns uppgifter om våld inom familjen görs riskbedömning av social- nämnd eller domstol i omkring en tredjedel av fallen. När uppgif- terna styrks av en fällande dom i brottmål görs riskbedömning i två tredjedelar av fallen. Riskbedömningar görs oftare när det uppgivna våldet har riktats mot barnet, särskilt när det gäller sexuella över- grepp, än när den andra föräldern uppges ha varit utsatt för våld. BO konstaterar att domstol och socialnämnd sällan gör en kopp- ling mellan en förälders våldsamma handlingar mot den andra föräldern och en risk för att barnet ska fara illa. BO framhåller att det är av yttersta vikt att riskbedömningar görs vid uppgifter om våld, eftersom när beslutet väl är fattat om exempelvis umgänge kan en förälder enligt både lagstiftning och praxis normalt sett inte skydda barnet mot den andre föräldern genom att vägra umgänge om barnet riskerar att fara illa. Umgänge kan verkställas med polishämtning och så kallat umgängessabotage kan innebära att modern förlorar vårdnaden. Forskaren påpekar att i politiken omtalas umgänge som en rättighet för barn. Det sägs att umgängesrätten är i första hand till för barnet. () En förälder har inte någon abso- lut rätt till umgänge med sitt barn.108 Men i praktiken är umgänge snarare barns plikt och föräldrars rätt. Eftersom de flesta um- gängesföräldrar och vårdnadshavare som inte är boendeföräldrar är fäder, framstår umgängesrätten i praktiken främst som en faders- rätt. Det rättstomma rummet kring umgängesvägran pekar på faderskapets frivillighet: vill en far ha kontakt med sina barn kan han driva den frågan via domstolen och kräva att med tvång få till- gång till sina barn, men han kan själv varken pressas eller tvingas till en aktiv relation till sina barn.109 Regeringen framhåller i sin proposition om 1998 års vårdnads- reform att det finns en risk att ett umgänge som måste tvingas fram med sanktioner verkar i fel riktning vad gäller relationerna.110 1997/98:7 s. 60. 109Nordborg (1997, 2002). 1997/98:7 s. 60-61. Obetalt hemarbete och pappapolitik påpekar att medan barns och mödrars beteenden kan mötas med tvång och sanktioner, bör med andra ord fäders skyl- dighet att umgås med sina barn inte sanktioneras, utan regeringens förhoppning är att lagen och talet om barns rätt till och behov av båda sina föräldrar ska ha en pedagogisk effekt på fäder som inte tar ansvar för sina relationer till sina barn.111 Både BO och menar att det borde införas möj- lighet till tidsbegränsade domar i mål om vårdnad, boende och umgänge, särskilt när det har förekommit våld inom familjen eller när det finns misstankar om detta.112 En förälder måste kunna ha möjlighet att ändra sitt beteende och kunna finnas med i barnets liv. Utgångspunkten bör vara att om en förälder utsatt någon i familjen för våld ska ensam vårdnad och övervakat umgänge gälla tills man kan vara säker på att något annat är tryggt nog både för barnet och för den andra föräldern. Under vissa omständligheter kan föräldrar som använt våld komma ifråga som umgängesföräldrar och möjligen också som vårdnadshavare. Men då måste de ta ansvar och genom handling visa att de har förändrats.113 utredningar och synen på våldsamma fäder och våldsutsatta mödrar som föräldrar avhandling bygger bland annat på intervjuer med tio familjerättssekreterare, dvs. socialsekreterare som genomför utredningar om vårdnad, boende eller umgänge. Resultaten tyder på att vissa fäder kan utöva ett visst våld mot kvinnor utan att familjerättssekreterarna betraktar fäderna som våldsamma. Detta gäller t.ex. om det inte finns en dom om misshandel, om våldet inte varit grovt och långvarigt, om det började i samband med separa- tionen, om modern inte fått fysiska skador eller verkar väldigt rädd eller om fadern verkar vara normal på andra sätt, t.ex. att han inte är invandrare. I sådana här fall, när en våldsam far omdefinieras till en normal far, blir gemensam vårdnad och obevakat umgänge det självklara alternativet. Frågan om riskerna för barnet försvinner ur fokus.114 111Eriksson (2003a). 112BO (2005), (2001a, 2005c). 113Eriksson (2001a, 2005c). 114Eriksson (2003a, 2004). Flera studier och utvecklingsarbeten belyser problem i social- sekreterares syn på våld, se t.ex. (2003), (2000, 2002). Obetalt hemarbete och pappapolitik menar, utifrån sin studie av hanteringen av fäders våld, att det finns dubbla måttstockar för fäder. Detta ger vålds- utövande fäder ett stort handlingsutrymme i möte med familje- rättssekreterare. Även om en far kan definieras som en dålig föräl- der, för att han exempelvis inte tar ansvar för barns behov av trygg- het, kan han definieras som en bra pappa. En bra pappa ses som den förälder som gör roliga saker med barnen och ser till att barnet har en tvåkönad uppväxtmiljö. Barn anses behöva två kön att identifi- era sig med för att utvecklas optimalt. I denna könskomplementära syn på föräldraskap betyder moderskap huvudansvar och faderskap betyder att vara moderns komplement.115 Utredningens slutsatser om vårdnadsfrågorna Den politiska ambitionen att få föräldrar att dela ansvaret för barn efter skilsmässor och separationer har en ljus och en mörk sida. Den ljusa sidan är att politiken har inneburit framsteg genom att fäder och mödrar numera i princip betraktas som likvärdiga föräld- rar i lagstiftarens ögon, vilket troligen har en normerande effekt som i sin tur kan antas öka fäders deltagande i barnavården. Gemensam vårdnad, växelvis boende liksom barns boende hos och umgänge med sina fäder har ökat. Detta innebär att möjligheterna för män att även efter en skilsmässa eller separation ta hand om och ha en nära relation till sina barn har ökat. Särskilt positiv är utveck- lingen av växelvis boende, som i princip innebär att mödrar och fäder delar lika på omsorgsansvaret och det obetalda hemarbete som vardagslivet med barn för med sig. Detta är ett stort framsteg. bor dock barn i mycket stor utsträckning med sina mödrar efter skilsmässa eller separation, vilket oavsett orsak inne- bär att de flesta mödrar tar sitt vardagliga föräldraansvar, till skillnad från de flesta fäder. Vår utgångspunkt är att män har lika goda förutsättningar för att bli goda föräldrar som kvinnor, liksom att det ligger i såväl kvinnors och mäns som barns intresse att män tar större del i barnavården. Det är en fördel för barn att ha flera nära och konti- nuerliga relationer till vuxna som ger barnet den omsorg det behö- ver och ur detta perspektiv är den vuxnes könstillhörighet ovid- kommande. Ett barn som växer upp med två mammor eller två 115 (2003a, 2004). Den könskomplementära synen på föräldraskap framkommer också i annan forskning, t.ex. (1999, 2001, 2005), Bekkengen (2002). Obetalt hemarbete och pappapolitik pappor, eller med både två mammor och två pappor, har lika goda möjligheter till en god utveckling som barn i heterosexuella kärnfamiljer.116 Ur ett perspektiv är det positivt även för barnen att just män tar hand om dem. Dessa män bryter med traditionella föreställningar om kön genom att vara omvårdande, vilket innebär att de utgör en positiv förebild. Att ge omsorg är inte en kvinnlig egenskap utan en mänsklig. Men det går inte att blunda för att politiken i frågor om vårdnad, boende och umgänge också fått negativa konsekvenser för en redan mycket utsatt grupp, nämligen mödrar och barn som utsätts för våld av mannen i familjen. Den politiska ambitionen att få föräldrar att dela ansvaret för barn efter skilsmässor och separationer har i praktiken fått oavsedda konsekvenser: den möjliggör fäders tillgång till barn men har inte verkat för skydd av barn, och i förlängningen också av mödrar, mot fäders våld. Fäder förväntas inte alltid ta an- svar för att skydda sina barn från upplevelser av våld i samma ut- sträckning som mödrar förväntas göra. De studier som vi har refererat i detta avsnitt tyder på en allvarlig brist på kunskap hos de myndigheter som ska bedöma vad som är det bästa för barnen vid en skilsmässa eller separation och om vilka risker det finns att barn far illa när de har en pappa som använder våld mot mamman och/eller mot andra kvinnor. Bristen på upp- märksamhet och vägledning i och dess förarbeten när det gäller våld och hanteringen av ärenden där våld förekommer bidrar också till problemen. Riskbedömningar bör göras i större utsträckning och möjligheterna att införa tidsbegränsade domar i mål om vårdnad, boende och umgänge bör undersökas. Det skulle troligen ge större möjligheter till skydd för våldsutsatta kvinnor och barn. Dessutom skulle föräldrar som har utövat våld eller på andra sätt visat sig vara olämpliga ges möjlighet att ta ansvar och genom handling visa att de har förändrats. , som ännu inte slutfört sitt arbete, bedömer att reformarbetet vad gäller våldsamma fäder i detta sammanhang främst bör inriktas på frågor om vårdnad, boende och umgänge och inte på föräldraförsäkringen. Vi stödjer denna bedömning. I de fall en förälder har ensam vårdnad om ett barn har denna förälder rätt till alla föräldrapenningdagar. Föräld- raförsäkringen är i grunden individuell men med möjlighet att överlåta utom till den andra föräldern. 116 För en översikt av forskning i ämnet, se SOU 2001:10 s. 209-263. Obetalt hemarbete och pappapolitik samma fäder som vill använda föräldrapenningen som ett makt- och kontrollinstrument har denna möjlighet och en ökad kvotering skulle troligen inte öka denna risk. En förövare kan vägra att föra över sin halva av föräldrapenningdagarna till modern och kan på så sätt använda dem för att komma åt barnet och indirekt modern. Han kan låta dagarna brinna inne som ett sätt att straffa modern och barnet, eller utnyttja den betalda ledig- heten för att utöva ytterligare våld. Mot bakgrund av detta måste skyddet för utsatta kvinnor och barn förbättras. För att nå dit krävs ökad kunskap om hur myndigheter hanterar dessa fall och på vilka sätt skyddet för utsatta kvinnor och barn kan stärkas. Både lagstiftningen och tillämpningen i frågor om vårdnad, boende och umgänge bör reformeras för att få fungerande nödutgångar för våldsutsatta kvinnor och barn. Mäns omsorgsansvar och mäns våld: en målkonflikt i jämställdhetspolitiken? Finns det en målkonflikt mellan att å ena sidan fokusera mäns omsorgsansvar och skapa incitament som gör att män kommer hem och å andra sidan fokusera mäns våldsbenägenhet där in- satserna inriktas på att våldsutövande män ska hålla sig borta från kvinnor och barn? Män som grupp är kraftigt överrepresenterade vid vålds- och sexualbrott inom familjen. Reformer som syftar till att öka mäns närvaro och engagemang i hem och barn kan få oönskade effekter just när det gäller våldsutövande män och vålds- utsatta kvinnor och barn, om inte möjligheterna till hjälp och skydd förbättras. Våldsutövande män kan använda sina rättigheter vad gäller föräldraförsäkring och vårdnad, boende och umgänge till att öka sin kontroll över och tillgång till kvinnor och barn. Ur ett perspektiv kan jämställdhetspolitiken anses tala med kluven tunga, där synen på män skiftar mellan olika målområden. Men ur ett annat perspektiv behöver det inte handla om en konflikt mellan mål, utan snarare om en konflikt mellan medel. Att sträva mot att män ska ta ett större ansvar för omsorgen om sina barn behöver inte stå i motsättning till en strävan mot att mäns våld mot kvinnor och barn ska minska och att våldsutövande män ska ta an- svar för sina handlingar. Men medlen för att åstadkomma både ett Obetalt hemarbete och pappapolitik ökat ansvarstagande för omsorgen och minskat våld kan krocka med varandra, vilket vårdnadsfrågorna är ett tydligt exempel på. Vår bedömning är att frågan om mäns våld i högre grad bör integreras i andra delar av jämställdhetspolitiken. Frågor om mäns våld och mäns omsorg bör samordnas i större utsträckning. Arbetet inom de olika delmålen rörande våld respektive omsorg/obetalt hemarbete bör kunna ha som gemensam målsättning att män ska ta större ansvar, både för omsorg/obetalt hemarbete och för konse- kvenser av våldsutövande där det förekommer. Utgångspunkten bör vara att mäns våld mot kvinnor och barn är ett allvarligt samhällsproblem som ofta har förminskats och bagatelliserats, vilket inte är detsamma som att utgå från att alla män är potentiella våldsverkare. Det är en minoritet av alla män som utövar våld mot kvinnor och barn men offrens utsatthet och skadan som förövarna orsakar är mycket stor. Män har generellt sett lika goda förut- sättningar som kvinnor för att ta hand om sina barn. har vårdnadskommitté presenterat sitt betän- kande, . presenterar Föräldraförsäkrings- utredningen sitt betänkande, . Det ligger inom ramen för båda dessa utredningars direktiv att beakta dessa frågor. vårdnadskommitté skulle enligt direktiven bl.a. undersöka hur barnets bästa tillgodoses i fall där en förälder gjort sig skyldig till allvarlig brottslighet mot den andra föräldern, framför allt våldsbrott. Kommittén hade i uppdrag att särskilt uppmärksamma hur de nya reglerna om gemensam vårdnad och boende vårdnadsreform tillämpas när det har förekommit övergrepp eller misstanke om detta.117 Föräldraförsäkringsutred- ningen skulle enligt direktiven göra en översyn av reglerna för föräldraförsäkringen med utgångspunkt i att den ska verka för barnets bästa och bidra till ökad jämställdhet.118 Våldsutsatthet nämns inte explicit i direktiven men en grundläggande innebörd av barnets bästa är att slippa bli utsatt för och bli vittne till våld inom familjen. 2002:89, Dir. 2004:167, Dir. 2005:35. Obetalt hemarbete och pappapolitik Förslag till fortsatt arbete Jämställdhetspolitiken bör även fortsättningsvis verka för att mäns obetalda hem- och omsorgsarbete ökar och verka för att hjälpen och skyddet för våldsutsatta kvinnor och deras barn för- bättras.