sou · GTB350 · 2006-01-01 00:00:00 — Antalet flyktingar och personer med flyktingliknande skäl varierar i stor grad med vad som sker i omvärlden. har nästan hälften av de beviljade permanenta uppehållstillstånden beviljats för familjeanknytningar och knappt var femte för flykting- eller flyktingliknande skäl. Således har , motsvarande 156 000 personer, fått permanenta uppehållstillstånd i utan att det primära syftet var förvärvsarbete eller studier. Permanenta uppehållstillstånd av arbetsmarknadsskäl har beviljats till drygt 1 800 personer. Till detta tillkommer att en stor andel av dem som fått permanenta uppehållstillstånd under EU/har kommit till i första hand av arbets- marknadsskäl. Beviljade permanenta uppehållstillstånd –2004 Andel (%) Av dem som behöver ett uppehållstillstånd för att bosätta sig i är det nästan hälften som får tillstånd grundat på anknytning. har fått uppehållstillstånd av skyddsskäl. 3.1.2Sverige är ett mångkulturellt samhälle In- och utvandringen påverkar sammansättningen av landets befolkning på olika sätt. Är invandringen större än utvandringen så ökar befolkningen i storlek och är invandrarna yngre än landets befolkning föryngras befolkningen. Detta är mätbara demografiska förändringar, men individer för också med sig egenskaper, färdig- heter och värderingar som är svårare att mäta. Dessa är kopplade till individen och formade i det samhälle man kommer ifrån. Ju fler personer som invandrar, desto större genomslag får dessa person- bundna egenskaper, färdigheter och värderingar. På samma sätt som man kan tala om värderingar och egenskaper som är personliga kan man också tala om sådant som är kopplat till en vidare grupp av personer: familjen, släkten, en religiös grupp, en åldersgrupp, en kultursfär etc. När detta blandas uppstår mångfald. talar vi om ett mångkulturellt samhälle när personer och grupper från olika kulturer lever tillsammans. I är av befolkningen född utomlands. Ytter- ligare har en utländsk bakgrund genom båda sina föräldrar. Sammantaget har alltså knappt var sjätte person som lever i någon grad av utländsk bakgrund.3 Utöver detta har en förälder född utomlands. Om man går ytterligare ett steg bakåt i generationsleden så har ytterligare band med utlandet genom att minst en mor- eller farförälder föddes utomlands.4 befolkning efter eget och föräldrarnas födelseland med båda föräldrarna födda utomlands med en förälder född utomlands med båda föräldrarna födda i Källa: SCB. är ett mångkulturellt samhälle där är födda utomlands. Ytterligare har utländsk bakgrund genom att båda föräldrarna är födda i ett annat land. 3Knappt 50 000 personer av de utrikes födda är adopterade. 4SCB (2004). Globaliseringen med förbättrade kommunikationer, ökad informa- tion och en värld där avstånden har krympt har även medfört att fler nationaliteter nu finns representerade i . finns det personer från i det närmaste alla av världens stater folkbokförda i . Grunderna till utlänningars bosättning i har förändrats över tiden, vilket även medfört att sammansättningen av ursprungsländer har förändrats. kom de flesta av de utrikes födda i från följt av , , samt . Två av tre av de utrikes födda kom från . är fortfarande den största gruppen utrikes födda från , men följt av , , samt . Var fjärde utlandsfödd har sitt ursprung i . Effekterna av arbetskraftsinvandring och grannskap har delvis ersatts av att personer sökt skydd från oros- härdar långtifrån Sverige.5 Det är stora regionala skillnader i var den utrikesfödda befolk- ningen bor i dominerar som regioner för bosättning. Det är i dessa områden där de som invandrat tidi- gare bor och det är här många av de nyanlända väljer att bosätta sig. Förutom i storstadsområdena finns det några mindre kommuner där tidigare arbetskraftsinvandrare till verkstadsindustrin har bosatt sig, t.ex. . Dessutom har några gränskommuner, där bosättnings- och arbetsmarknaden sträcker sig över gränsen, en hög andel utrikes födda, t.ex. och . Kommuner med lägst andel utrikes födda återfinns dels i gles- bygd, främst i , dels i kommuner i storstadsområden med stor andel höginkomsttagare. Bosättningsmönstret för de utrikes födda speglar i mycket moderna migrationshistoria. Spår av den stora nordiska arbetskraftsinvandringen syns fortfarande i t.ex. kommuner i Bergslagens bruksorter. Flyktinginvandringen har satt sina spår i många storstadskommuner där landsmän har valt att bosätta sig i närheten av varandra för att ha tillgång till ett gemen- samt språk, kultur, gemenskap, religion och utbud av efterfrågade varor. I olika kommuner är det skilda nationaliteter som dominerar bland de utrikes födda. 5Se tabell 3.1.1 i bilaga 3 för en tabell med de 10 vanligaste ursprungsländerna för utrikes- födda. 6Se tabell 3.1.2 i bilaga 3 för en lista över samtliga kommuner uppdelade efter andelen utrikes födda. 3.1.3Migrationens påverkan på demografi En hypotetisk beräkning visar att om vi inte hade haft den stora Amerikautvandringen så skulle folkmängd 1930 ha varit 2,4 miljoner större än vad den faktiskt var (1,1 miljoner netto- emigranter och 1,3 miljoner barn och barnbarn till dem)7. En motsvarande beräkning visar att migrationens bidrag under de senaste knappa 60 åren till den svenska befolkningen har varit i storleksordningen 1,8 miljoner personer. Vid beräkningarna har man tagit hänsyn till in- och utvandringen, dödlighet och barna- födande.8 Migrationens demografiska påverkan på en befolkning kvarstår även genom de barn och senare barnbarn som en invandrare får.9 Den initiala föryngringen av befolkningen avklingar vartefter åren går. 3.1.4Erfarenheter av tidigare arbetskraftsinvandring Erfarenheter av arbetskraftsinvandring till kan dras från två tidsperioder, dels den arbetskraftsinvandring som skedde efter och , dels den arbetskraftsinvandring som har skett med nu gällande regelverk. Migrationsutbytet med , varav en stor del är relaterat till arbetsmarknaden, har till och från varit omfattande. Diskussionen om arbetskraftsinvandring har dels påverkats av konjunkturläget och huvudsakligen kretsat kring risken för arbetslöshet, dels kretsat kring risken för arbetskraftsbrist. Efter krigsslutet slöts avtal mellan och olika europeiska länder om s.k. kollektiv rekrytering av arbetskraft från bl.a. och . Men denna form av kollektiva rekryteringar blev av rela- tivt begränsad omfattning. infördes en annan form av kollektiv invandring av arbetskraft. Företagen fick anmäla sitt intresse för att rekrytera utländsk arbetskraft hos AMS, 7Se diagram 3.1.1 i bilaga 3. 8SCB (2004). 9Se diagram 3.1.2 i bilaga 3 för ett diagram över det kalkylerade tillskottet av personer i den svenska befolkningen beroende på invandringen. 10Avsnittet bygger på (2002) samt och (1999). som i sin tur samarbetade med motsvarande myndigheter i berörda länder. Hela processen med rekrytering av utländsk arbetskraft skedde i samråd mellan AMS, arbetsgivarna och arbetsmarknadens parter. Genom den ekonomiska utvecklingen efter kriget uppstod en ökad efterfrågan på arbetskraft, främst inom industrin, vilket i sig medförde ett behov av arbetskraft från utlandet. Viseringskraven avskaffades för många länder, vilket underlättade för utlänningar att resa in i och söka arbete. Efter inresan kunde man sedan söka arbetstillstånd. En mindre reglerande behandling av uppehålls- och arbetstillstånd utvecklades som en följd av arbets- kraftstadga . I och med den öppna nordiska arbets- marknaden fick nordbor rätt att fritt resa in, bosätta sig och arbeta i ett annat nordiskt land utan särskilda tillstånd. Den icke-organise- rade invandringen dominerades av personer från de nordiska länderna. var den allmänna bilden att det fortfarande rådde brist på framför allt yrkesarbetare. Detta föranledde bl.a. AMS att förespråka en mer organiserad utomnordisk invandring. Eftersom konkurrensen om arbetskraft var hård inom behövdes den spontana invandringen kompletteras med organise- rade rekryteringar. försämrades den ekonomiska konjunkturen, vilket bl.a. resulterade i en minskad efterfrågan på arbetskraft och ökad arbetslöshet. För några av dem som befann sig tillfälligt i uppstod problem med bostads- brist och därmed följande sociala problem. Många arbetskrafts- invandrare koncentrerades till stora arbetsplatser i orter där inte tillräckliga samhälliga resurser fanns för att möta deras behov. Det fanns också grupper som stod utanför arbetsmarknaden, främst gifta kvinnor, arbetshandikappade och äldre. Det behövdes åtgärder för att ta tillvara dessa resurser på arbetsmarknaden. avskaffades dåvarande system för arbetskraftsinvandring och utländska, icke nordiska, arbetssökande måste återigen söka arbetstillstånd innan inresa till . Arbetsgivarna och de fackliga organisationerna hade olika argu- ment kring behovet av arbetskraftsinvandring. Under efterkrigs- tiden blev invandringen främst ett sätt att lösa rekryteringspro- blemen inom industrin. Arbetsgivarna såg det som en möjlighet att invandringen skulle kunna minska konkurrensen om arbetskraft och motverka löneglidningar pga. brist på arbetskraft. () förespråkade en svensk arbetsmark- nad med fri rörlighet för arbetskraften, dvs. ett system som liknar dagens fria marknad inom EU. De fackliga organisationerna, främst inom LO, ändrade inställ- ning till arbetskraftsinvandring , vilket delvis var en effekt av konjunkturnedgången. Det var också främst LO:s medlemsgrupper som konkurrerade om arbetstillfällena med invandrarna. LO ansåg att man i första hand skulle integrera de invandrare som redan fanns i landet och vidta åtgärder för att invandringen inte skulle tränga undan inhemsk arbetskraft, främst gifta kvinnor, äldre och arbetshandikappade. LO befarade även att invandrare kunde riskera hamna i arbetsförhållanden med sämre löner och anställningsvillkor än den inhemska arbetskraften. Enligt LO kunde invandring som sådan motverka nödvändiga struktur- omvandlingar på arbetsmarknaden. LO:s synsätt var att ökad jäm- ställdhet och minskade löneskillnader mellan olika arbetargrupper förutsatte en ekonomisk strukturomvandling, så att produktivitets- skillnader mellan branscher skulle kunna utjämnas. Den nordiska arbetsmarknaden har fungerat som en buffert när länderna befunnit sig i olika ekonomiska konjunkturer Den öppna nordiska arbetsmarknaden har gjort det möjligt, åtmin- stone när de ekonomiska konjunkturerna inte är inne i samma fas, att lindra obalanserna något på arbetsmarknaden. Det mest väl- kända, och mest omfattande, exemplet är invandringen av nästan 100 000 finländare . Det har ibland beskrivits som om de båda arbetsmarknaderna fungerade som kommunice- rande kärl. I samband med oljekrisen och därmed ekonomisk ned- gång i flyttade många danskar till . När det var brist på arbetstillfällen i i slutet av 1980- talet flyttade norrmän hit. i samband med brist på arbetstillfällen i fördubblades utflyttningen av svenskar till . Ett vanligt mönster inom den nordiska arbetsmarknaden är att många flyttar hem igen när tillfälle ges. Migration av medborgare från de nordiska länderna till och från Källa: SCB (2004). Den öppna nordiska bostads- och arbetsmarknaden har lett till en omfattande in- och utvandring av nordbor. En stor invandring har lett till en stor återutvandring när tillgången till sysselsättningen blivit bättre i hemlandet. Den öppna nordiska arbetsmarknaden kan också ses som ett exem- pel på hur två länders arbets- och bostadsmarknader i gränsområ- den kan fungera som en gemensam större lokal arbetsmarknad. Ny statistik som Nordiska ministerrådet11 har tagit fram visar att 25 000 personer pendlar över en riksgräns i för att arbeta. Av dessa är svenskar och de allra flesta (13 300 perso- ner) av dem pendlar till . Även till sker en del pendling (4 700 personer), medan pendlingen till mätt i siffror är liten. Däremot kan pendlingen vara stor på en lokal arbetsmarknad som t.ex. . Knappt 4 500 nordbor, framförallt finländare och norrmän arbetspendlar till . 11 (2005). Många av dem som har kommit till för att arbeta och skapa en ny framtid för sig själva och sin familj har också stannat i och blivit svenska medborgare. Det finns två mönster i processen (naturalisation) att bli svensk medborgare. För det första påverkar vistelsetiden i . Ju längre man har bott i desto större är benägenheten att ta steget och bli svensk medborgare.12 För det andra påverkas benägenheten av vilket ursprungsland man kommer ifrån. En annan viktig fråga är vad den enskilde vinner på att byta medborgarskap. Om man kommer från ett annat land inom EU är benägenheten till naturalisation låg, medan benägenheten är hög om man kommer från ett land där man har mycket att vinna på en naturalisation. Det svenska medborgarskapet kan i många fall bl.a. ge andra möjligheter till resande och att arbeta i andra länder än vad det ursprungliga medborgarskapet medger. Möjligheten till att ha dubbelt medborgarskap infördes . För en enskild invandrare torde möjligheterna att kunna inneha dubbelt medborgarskap enbart innebära fördelar. Vid konkurrens mellan länder om arbetskraft kan möjligheten till dubbelt med- borgarskap vara en konkurrensfördel. Allt fler länder accepterar nu dubbelt medborgarskap. En invandrare som kommer till av arbetsmarknadsskäl har ett delvis annat migrationsmönster än de som har kommit för att söka skydd eller för familjeåterförening. Flyttar man av arbets- marknadsskäl är benägenheten större att man efter lämnar . I många fall kan anknytningen till hemlandet vara starkare än för andra invandrare och intentionen med flyttningen kan redan från början vara att den är begränsad i tiden. I många fall kan även anställningen i vara tidsbestämd. För att förstå hur de som migrerar av arbetsmarknadsskäl flyttar kan man som en approximation se hur nordiska medborgare och medborgare från medlemsstater i EU (EU15) har flyttat. De allra flesta av dem faller under kategorin arbetskraftsinvandrare. Män från återutvandrar i ungefär dubbelt så stor utsträckning 12 Tiden för permanent bosättning (hemvistvillkoret) i innan en person kan söka svenskt medborgarskap är och för flyktingar eller statslösa . För en medborgare i ett nordiskt land är kravet på vistelsetid . som alla utrikes födda gör. För nordiska kvinnor är benägenheten lägre än för männen. Efter det att blev medlemmar i har flyttningsmönstret med EU15 förändrats. Efter medlemskapet är migrationsutbytet med dessa länder enklare och det är mindre komplicerat att flytta till för att arbeta . Sedan medlemskapet har medborgarna i EU15 i stort sett samma återutvandringsmönster som nordbor. Även medborgare i EU15 är dubbelt så benägna att flytta från som genomsnittet för alla utrikes födda. Återutvandring bland personer från EU15-staterna exklusive nordbor jämfört med samtliga utrikes födda Källa: SCB (2004). Anmärkning: Index 100 = Återutvandring åren 1985–1989 för samtliga utrikes födda. medlemskap i förändrade delvis flyttningsmönstret. Det blev lättare att flytta till och många av dem som kom av arbetsmarknadsskäl flyttade hem igen. Medborgarna i EU15 har samma flyttmönster som nordbor. In- och utvandrarna från och EU15 indikerar att arbets- kraftsinvandrare, i jämförelse med andra kategorier invandrare, skiljer sig åt i sin benägenhet att flytta från . Invandrare som har flyttat till av arbetsmarknadsskäl lämnar i större utsträckning än andra invandrare. 3.1.5Svenska medborgares rörlighet över nationsgränserna En utveckling över tiden är att en allt större andel av in- och utvandringen till och från består av svenskar. Av den totala invandringen uppgår andelen åter- vändande svenskar som regel till en fjärdedel. Gruppen svenska medborgare, i vilken naturaliserade ingår, har en högre rörlighet än gruppen födda i . De naturaliserade har utgjort i storleksordningen en femtedel av de migrerande svenska medborgarna. Utvandring och återinvandring av svenskar Källa:SCB (2004). förändrades svenskarnas flyttmönster radikalt. Arbetsmarknaden var besvärlig i som det var enklare, rent praktiskt, att flytta ut till en annan EU-stat. Utvandringen medförde också en återinvandring till . Ut- och invandringens nära samband visar att flyttningen för många är temporär. Det var först som svenskarnas utvandringsmönster förändrades radikalt. Bakgrunden till trendbrottet förklaras främst av tre faktorer. För det första hade ungdomar mycket svårt att få arbete under den ekonomiska krisen och många valde därför att söka arbete eller studera utomlands. För det andra expanderade de multinationella företagen kraftigt och flera svenskar erbjöds arbeta utomlands . fick svenska medborgare i och med inträdet i EU tillgång till den gemensamma europeiska arbetsmarknaden, något som tidigare bara varit möjligt för svenska medborgare i förhållande till våra nordiska grannländer. Historiskt sett flyttar också svenskar främst till de nordiska grannländerna, följt av EU-staterna och . Den vanligaste destinationen för svenskar bland EU-staterna är Storbritannien.13 Det finns dock anledning att tro att antalet utvandrande svenskar är underskattat i statistiken och att det är betydligt fler som flyttar. Efter en jämförelse av migrations- statistiken mellan några europeiska länder visade det sig att t.ex. redovisade dubbelt så många inflyttade svenskar som redovisade utflyttade. Detta kan bero på att många personer lämnar med avsikt att bosätta sig i utlandet och har kvar sin adress i , vilket medför att de räknas som bosatta i landet och aldrig registreras som utflyttade. Följaktligen registreras dessa personer inte heller som inflyttade när de återvänder. Enligt en uppskattning av SCB bor det mellan 280 000-300 000 svenskar utomlands.14 har ca två tredjedelar av alla utvandrade perso- ner födda i återvänt. Beroende på föräldrarnas bakgrund skiljer sig dock mönstret åt. De personer som utvandrar och där bägge föräldrarna är födda i har en större benägenhet att återvända än dem som har en eller båda föräldrarna födda utom- lands. Av gruppen där båda föräldrarna är födda i åter- invandrar fyra av fem medan gruppen med en eller båda föräldrarna födda utomlands återvänder bara varannan person till . Vart man flyttat har betydelse för när och om man återvänder till igen. De personer som flyttar till och EU15, förutom och , återvänder i mindre omfattning än de som flyttar till våra nordiska grannländer och . 13Se tabell 3.1.3 i bilaga 3 för tabell över de 20 populäraste länderna för utvandrade svenskar. 14SCB (2004). Ackumulerad återinvandring av personer födda i efter fyra utflyttnings- områden Källa: SCB (2004). Av de svenskfödda som utvandrar till återvänder nästan alla efter utomlands. Av dem som flyttar till så har åter- vänt utomlands. 3.2Sverige som medlem i EU anslutning till Europeiska unionen har stor betydelse i flera avseenden. Den fria rörligheten av personer som är bosatta inom unionen påverkar utbudet av arbetskraft i och . Framtida utvidgningar av EU förändrar ytterligare stor- leken på den gemensamma arbetsmarknaden och migrations- strömmarna. Politiska ambitioner att finna gemensamma lösningar för arbetskraftsinvandring till EU finns, vilket även påverkar Sveri- ges politik. Grundstenarna i EU:s bygge av en gemensam inre marknad är fri rörlighet mellan medlemsstaterna av kapital, varor, tjänster och personer. har regelverket ändrats för att även åstadkomma fri rörlighet av medborgare från tredjeland. Redan vid bildandet av EU har det dock varit fri rörlighet för medborgare i medlemsstaterna, vilket har gjort att man har kunnat bosätta sig i ett annat medlemsstat. Trots denna legala möjlighet att flytta till en annan av unionens medlemsländer så är det en liten andel av befolkningarna som har utnyttjat denna rätt. Statistiken är inte full- ständig, men i storleksordningen 1–av medborgarna i EU (EU15) var bosatta i ett annat EU-land.15 I och med att blev medlem i EU förändrades migrationen till och från övriga EU. flyttade ca 2 000 svenska medborgare till EU (exklusive ). var det dubbelt så många och efter tillträde till EU flyttar ca 7 000 svenskar till en annan EU-stat (exklu- sive och ). De flesta svenska medborgare flyttar tillbaka till . Uppskattningsvis två av tre åter- vänder. Av dem, varav många är ungdomar, som flyttar till Stor- återvänder tre av fyra. Även migrationen av medborgare från andra länder, om vi bort- ser från danskar och finländare, ökade i och med det svenska med- lemskapet. Med utgångspunkt från en låg nivå har antalet invand- rare fördubblats och är nu ca 5 000 personer . Återutvand- ringen från har ökat. Tre av fyra tidigare inflyttare lämnar efter en period här. 15 Se tabell 3.2.1 i bilaga 3. Svenska medborgares flyttning till EU15 utom Källa: SCB (2004). medlemskap i har medfört att svenska medborgare nästan fördubblat sitt migra- tionsutbyte med övriga EU (utom ). 3.2.2EU:s senaste utvidgning och övergångsregler rörande fri rörlighet av personer Innan utvidgningen hade EU15 tillsammans ca 376 miljoner med- borgare, varav ca 210 miljoner i arbetsför ålder (15–). Utvidg- ningen med tio medlemmar innebar bl.a. en befolkningsökning på drygt 70 miljoner personer. Genom medlemskapet blev de nya medlemsstaterna en del av EU:s inre marknad och en del av den gemensamma arbetsmarknaden. har de nya medlems- staterna en demografisk struktur som liknar övriga medlemsstaters och är i behov av att själva behålla sin befolkning. Ungefär 50 miljoner av de drygt 70 miljonerna är i arbetsför ålder. EU:s utvidgningar har haft olika karaktär. tillkom , och , och i praktiken genom återföreningen med . Därefter blev , och medlemmar . Ingen av dessa utvidg- ningar var dock så omfattande som den senaste. Det rör sig om fler människor och delvis stora skillnader i fråga om samhällsstruktur, ekonomi, lönenivåer, sysselsättning och arbetslöshet. Flertalet av de gamla medlemsstaterna valde vid den senaste utvidgningen att införa någon form av övergångsregler vad gällde fri rörlighet av personer. Genom förhandlingarna gavs möjligt att välja om man från början ville öppna sin nationella arbetsmarknad för medborgare från de nya EU-staterna eller begränsa tillträdet bl.a. genom nationella regler och bilaterala avtal. Övergångs- reglerna, som inte rör och , kunde utformas på lite olika sätt utifrån ett par huvudalternativ. Det första huvudalternativet innebär att landet fortsätter att till- lämpa nationella bestämmelser i förhållande till medborgare från de nya EU-staternas rätt till anställning. Tillträdet till den egna arbetsmarknaden kan begränsas i önskad utsträckning och reglerna kan efter anslutningen anpassas efter läget på arbetsmarknaden. Reglerna får dock inte göras mer restriktiva efter anslutningen (om inte skyddsklausulen kan åberopas, se nedan). för anslutningen gavs arbetstagare från de nya länderna företräde framför arbetskraft från länder utanför EU. Innan har gått från anslutningen måste landet göra en anmälan till kommissionen för det fall undantaget skall behållas i ytterligare högst . Någon särskild motivering behövs inte . Vill landet behålla undantaget i ytterligare högst måste det i anmälan till kommissionen kunna motiveras med att landets arbetsmarknad hotas av allvarlig störning. tre som fem finns också en möjlighet för det land som antingen inte gjort någon anmälan eller beslutat att tillämpa fri rörlighet att åberopa en skyddsklausul. Den innebär att om störningar på arbetsmarknaden uppstår på grund av den fria rörligheten, vilka allvarligt kan hota levnadsstandarden eller sysselsättningsnivån i en viss region eller visst yrke, kan man få rätt att hindra arbetstagare från att söka sig till regionen eller yrkesområdet. Den arbetstagare som fått arbetstillstånd har rätt att ta med sig sin familj16. finns vissa begränsade möjligheter att inskränka tillträdet till arbetsmarknaden för de familjemedlemmar som inte är medborgare i något av de gamla EU- länderna. Det andra huvudalternativet innebär att landet tillämpar fri rör- lighet utan åtskillnad för samtliga medborgare i någon EU-stat. Den ovan nämnda skyddsklausulen kan dock åberopas även i detta fall. 16 Enligt bestämmelserna i 1612/68.