sou · GTB310d2 · 2006-01-01 00:00:00 — 7.Planen får beakta tidigare vidtagna åtgärder och skall innehålla uppgifter om hur dessa åtgärder beaktas. Medlems- staterna får använda sig av riktmärken grundade på referensdokument om bästa tillgängliga teknik när de utarbetar sina nationella fördelningsplaner, och dessa riktmärken kan innehålla beaktanden av tidigare vidtagna åtgärder. 8.Planen skall innehålla uppgifter om hur hänsyn tas till ren teknik, bland annat energieffektiv teknik. 9.Planen skall ge allmänheten möjlighet att lämna synpunkter och innehålla uppgifter om arrangemangen för beak- tande av dessa synpunkter, innan beslut fattas om fördelning av utsläppsrätter. 10.Planen skall innehålla en förteckning över de anläggningar som omfattas av detta direktiv tillsammans med de mängder utsläppsrätter som avses tilldelas var och en. 11.Planen får innehålla information om hur befintlig konkurrens från länder eller enheter utanför unionen kommer att beaktas. L 275/44 Europeiska unionens officiella tidning DE PRINCIPER FÖR ÖVERVAKNING OCH RAPPORTERING SOM AVSES I ARTIKEL 14.1 Utsläppen skall övervakas antingen genom beräkning eller med hjälp av mätningar. För beräkning av utsläpp skall följande formel användas: Verksamhetsuppgifter × emissionsfaktor × oxidationsfaktor Verksamhetsuppgifter (bränsleförbrukning, produktionstakt osv.) skall övervakas utgående från leveransdata eller mätningar. Allmänt vedertagna emissionsfaktorer skall tillämpas. Verksamhetsspecifika emissionsfaktorer kan godtas för alla bränslen. Standardvärden kan godtas för alla bränslen utom för icke-kommersiella sådana (avfallsbränslen som däck och processgaser från industrianläggningar). Flötsspecifika standardvärden för kol samt EU-specifika respektive tillverkar- landspecifika standardvärden för naturgas kräver ytterligare utveckling. Standardvärden från FN:s internationella klimat- panel (IPCC) kan godtas för raffinaderiprodukter. Emissionsfaktorn för biomassa skall vara noll. Om emissionsfaktorn inte beaktar huruvida delar av kolet är oxiderat eller inte, skall dessutom en oxidationsfaktor tillämpas. Om verksamhetsspecifika emissionsfaktorer har beräknats, som redan tar hänsyn till oxidation, behöver oxid- ationsfaktorn inte tillämpas. Standardvärden för oxidationsfaktorn som utvecklats i enlighet med direktiv /61/EG skall tillämpas, om inte verksam- hetsutövaren kan visa att verksamhetsspecifika faktorer är mer exakta. En separat beräkning skall genomföras för varje verksamhet, anläggning och bränsle. Mätning av utsläpp skall göras med hjälp av standardmetoder eller allmänt vedertagna metoder och styrkas genom kompletterande beräkningar av utsläppen. Övervakning av utsläpp av andra växthusgaser Standardiserade eller allmänt vedertagna metoder skall tillämpas. De skall utarbetas av kommissionen i samråd med samtliga berörda parter och godkännas i enlighet med förfarandet i artikel 23.2. Varje verksamhetsutövare skall tillhandahålla följande uppgifter i sin rapport från en anläggning: A)Uppgifter rörande anläggningen, bland annat följande: Dess adress, med postnummer och land. Typ av och antal verksamheter som omfattas av bilaga I och som bedrivs inom anläggningen. Adress, telefonnummer, fax och e-postadress till en kontaktperson. Namn på anläggningens ägare samt eventuellt moderföretag. B)För varje verksamhet som omfattas av bilaga I och som bedrivs inom den anläggning för vilken utsläppen beräknas: C)För varje verksamhet som omfattas av bilaga I och som bedrivs inom den anläggning för vilken utsläppen mäts: Uppgifter om mätmetodernas tillförlitlighet. D)För utsläpp från förbränning skall rapporten dessutom innehålla oxidationsfaktorn, såvida inte oxidationen redan tagits med i beräkningen vid utvecklingen av verksamhetsspecifika emissionsfaktorer. Medlemsstaterna skall vidta åtgärder för att samordna rapporteringskraven med befintliga rapporteringskrav, i syfte att i möjligaste mån minska företagens rapporteringsbörda. Europeiska unionens officiella tidning L 275/45 DE KRITERIER FÖR KONTROLL SOM AVSES I ARTIKEL 15 1.Utsläppen från varje verksamhet som anges i förteckningen i bilaga I skall kontrolleras. 2.Kontrollförfarandet skall omfatta granskning av den rapport som sammanställts i enlighet med artikel 14.3 och av övervakningen under det föregående året. Det skall också omfatta en kontroll av huruvida övervakningssystemen och de rapporterade uppgifterna och den information som ges om utsläppen är tillförlitliga, trovärdiga och korrekta, i synnerhet följande: a)De rapporterade uppgifterna om verksamheterna samt de mätningar och beräkningar som ligger till grund för dessa uppgifter. b)och användning av emissionsfaktorer. c)De beräkningar som ligger till grund för fastställandet av de sammanlagda utsläppen. d)Om mätning tillämpas: de valda mätmetodernas lämplighet och användning. 3.Rapporterade utsläpp får endast valideras, om det är möjligt att med hjälp av tillförlitliga och trovärdiga uppgifter fastställa utsläppen med en hög grad av säkerhet. En hög grad av säkerhet innebär att verksamhetsutövaren skall kunna visa följande: a)Att de rapporterade uppgifterna inte är motstridiga. b)Att uppgifterna har samlats in i enlighet med tillämpliga vetenskapliga normer. c)Att den berörda redovisningen för anläggningen är komplett och samstämmig. 4.Kontrollören skall ha tillgång till alla anläggningar och all information som kan beröra de aspekter som skall kontrolleras. 5.Kontrollören skall beakta huruvida anläggningen är registrerad i gemenskapens miljölednings- och miljörevisions- ordning (EMAS). S t r a t e g i s k a n a l y s 6.Kontrollerna skall utgå från en strategisk analys av all verksamhet som bedrivs inom anläggningen. Detta förutsätter att kontrollören har god överblick över alla verksamheter och deras betydelse för utsläppen. P r o c e s s a n a l y s 7.I förekommande fall skall kontrollerna av de inlämnade uppgifterna genomföras på plats inom anläggningen. Kontrollören skall tillämpa punktkontroller för att fastställa huruvida de rapporterade uppgifterna är tillförlitliga. R i s k a n a l y s 8.Kontrollören skall kontrollera uppgifternas tillförlitlighet för alla de enskilda källor till växthusgasutsläpp inom en anläggning som bidrar till denna anläggnings sammanlagda utsläpp. 9.På grundval av denna analys skall kontrollören uttryckligen fastställa vilka källor som uppvisar en hög felrisk samt vilka andra aspekter av övervaknings- och rapporteringsförfarandet som kan medföra fel i fastställandet av de sammanlagda utsläppen. Detta omfattar i synnerhet valet av emissionsfaktorer och de beräkningar som krävs för att fastställa nivån på utsläppen från enskilda utsläppskällor. Särskild uppmärksamhet skall ägnas de källor som uppvisar en hög felrisk och ovannämnda aspekter av övervakningsförfarandet. 10.Kontrollören skall beakta eventuella effektiva riskkontrollmetoder som tillämpas av verksamhetsutövaren för att minimera graden av osäkerhet. R a p p o r t e r i n g 11.Kontrollören skall sammanställa en rapport om valideringsprocessen, i vilken det skall anges huruvida rapporte- ringen enligt artikel 14.3 är tillfredsställande. I rapporten skall alla frågor som har med det utförda arbetet att göra tas upp. Rapporteringen enligt artikel 14.3 kan anges vara tillfredsställande, om kontrollören finner att uppgifterna om de sammanlagda utsläppen inte är materiellt felaktiga. L 275/46 Europeiska unionens officiella tidning M i n i m i k r a v a v s e e n d e k o n t r o l l ö r e n s k o m p e t e n s 12.Kontrollören, som skall vara oberoende av verksamhetsutövaren, skall utföra sina uppgifter på ett korrekt, objektivt och professionellt vis och ha kunskap om följande: a)Bestämmelserna i detta direktiv samt relevanta normer och riktlinjer som antagits av kommissionen enligt artikel 14.1. b)Lagstiftning och förvaltningsbestämmelser som berör den verksamhet som skall kontrolleras. c)Metoderna för sammanställning av alla uppgifter för varje enskild utsläppskälla i anläggningen, och i synnerhet avseende insamling, mätning, beräkning och rapportering av uppgifter. Bör utnyttja möjligheten till opt-in? kan enskilda medlemsländer efter godkännande av Europeiska kommissionen utvidga sitt deltagande i den gemen- samma handeln med utsläppsrätter genom att inkludera fler sekto- rer och/eller växthusgaser. Detta betecknas ofta som opt-in. Denna pm behandlar förutsättningarna för och konsekvenserna av en utvidgning till transportsektorns och övrigsektorns bränslen. En fördel med att låta handeln omfatta alla utsläpp är att man med säkerhet vet att man klarar det nationella utsläppsmålet. En annan fördel är att ju fler sektorer som omfattas av handeln, desto mera kostnadseffektivt blir systemet. och räknar i Kontroll- station 2004 med att de svenska koldioxidutsläppen kommer att öka med (Mton) och med ytterligare sex Mton till 2020. Merparten av ökningen sker inom verksamheter som redan ingår i handelssektorn, men även trans- portsektorns utsläpp förväntas öka markant. Om handelssektorn gratis eller via en auktion tilldelas rättigheter som motsvarar dess behov, kommer hårda krav på nedskärningar behöva ställas på företag och verksamheter inom den icke- handlande sektorn. Om bördan antas vara fördelad med 2/3 på transportsektorn och 1/3 på övrigsektorn, skulle i kontrollstatio- nens huvudalternativ bensinpriset behöva öka för att ska nå målet att ha minskat utsläppen i förhållande till nivå. Därtill krävs en fortsatt ökning av beskattningen av eldningsolja. Om ska ge ett bidrag som ligger i linje med det lång- siktiga, av tillstyrkta, globala målet om att koncentratio- nen av växthusgaser i atmosfären inte ska tillåtas överstiga Bilaga 3 SOU 2005:10 550 ppm, bör de svenska utsläppen av koldioxid inte överstiga 45 2020. Om handelssektorn fortsatt tilldelas ett utrymme som motsvarar dess behov enligt Kontrollstation 2004, behöver priset på diesel och bensin mer än fördubblas för att hålla den inhemska transportsektorns utsläpp inom ramen för det utrymme som blir över. Ett svenskt utnyttjande av opt-in påverkar inte priset på den europeiska utsläppsmarknaden märkbart. –2007 förväntas priset inte överstiga 10 per ton, vilket om nivån förblir densamma under den första åtagandeperioden (2008–2012), motsvarar per liter diesel vid opt-in. Om EU beslutar att utvidga handelssystemet till alla sektorers utsläpp eller om flertalet länder utnyttjar opt-in, kan priset påver- kas markant. Hur stor effekten blir beror på hur omfattande problem de berörda länderna har att klara sina nationella åtaganden samt på i vilken utsträckning de tillgodoräknar sig projektbaserade insatser i andra delar av världen. Om flera av de nya medlems- länderna utnyttjar opt-in tillförs handelssystemet de överskott dessa länder har i förhållande till sina åtaganden (s.k. hetluft). Detta får en dämpande effekt på priset. Vid en allmän handel som omfattar samtliga medlemsländers utsläpp från alla sektorer spelar det ingen roll för priset på kol- dioxid hur rättigheterna initialt fördelas mellan anläggningar i den nuvarande handelssektorn och verksamheter som inte täcks av systemet. Fördelningen kan bara påverka mottagarnas förmögenheter. Om utnyttjar möjligheten till opt-in, bör tilldelningen av rättigheter till transportsektorn och övrigsektorn ske över en av staten ordnad auktion. Priset kan därvid förväntas hamna mycket nära det rådande jämviktspriset på den europe- iska utsläppsmarknaden. Med tanke på de många berörda aktörerna inom vägtrafiken och hushållen kan inte kvotplikten åvila de verk- samheter där utsläppen sker. Kvotplikten måste istället förläggas uppströms hos leverantörerna. Den kan antingen förläggas till importledet eller sammanfalla med gränssnittet för redovisning av energiskatt. Registrering och kontroll av de rättigheter som ska redovisas när handeln utvidgas till nya sektorer bör följa de regler som gäller för verksamheter inom handelssektorn. Om kvotplikten för- läggs till gränssnittet för energiskatt, bör dock ansöka hos kommissionen om att ersätta kravet på särskilda kontrollanter med ett förfarande där tar ansvar för kontrollen. När man använder en uppströmsansats för en del av konsumtio- nen av eldningsolja uppkommer risk för dubbelräkning av oljor som förbrukas i verksamheter inom den nuvarande handelssektorn. Problemet kan antingen lösas genom att man identifierar och sär- bokför de aktuella leveranserna eller genom att verksamhetsägarna får tillbaka pengarna i efterhand genom restitution. Den senare modellen används för återbetalning av dieselskatt till förbrukare som åtnjuter nedsatt skatt. Sjöfartens bunkeroljor används delvis i utrikes sjöfart. Det är svårt att avgränsa och kontrollera vad som är inhemsk användning, eftersom samma fartyg i många fall används i både utrikes och in- rikes trafik. I avvaktan på en lösning inom EU eller IMO förefaller det nödvändigt att undanta den inhemska sjöfarten från kvot- plikten. Ett liknande problem finns inom luftfarten. Enligt Luftfarts- verket och (som tar fram underlag för verkets bedömningar) är det dock möjligt att schablonmässigt beräkna hur stor del av varje flygbolags utsläpp som avser inrikestrafik. ska notifiera EU om tilldelningen av rättigheter –2012. Om ska utnyttja opt- in bör därför ha fattat ett beslut om detta senast . Det förutsätter ett princip- beslut om detaljerad utredning av de praktiska detal- jerna samt förslag om ändring i Lagen om handel med utsläpps- rätter. Enligt Klimatkonventionens Kyotoprotokoll ska Europeiska Unionen under första åtagandeperioden (2008–2012) ha minskat sina utsläpp av växthusgaser jämfört med nivå. Vid EU:s interna beslut om hur bördan ska fördelas mellan medlemsländerna medgavs möjlighet att öka utsläppen års nivå. har emellertid beslutat att de svenska utsläppen ska reduceras . Därtill har uttalat (1998 och 2001) att koldioxidutsläppen från den inhemska trafiken ska vara tillbaka nivå. För övriga sektorer saknas procentuella mål. EG-direktivet 2003/87 anger villkoren för handeln med kol- dioxidutsläppsrätter inom Europeiska Unionen.1 Övriga växthus- gaser omfattas också av direktivet men kommer inte att bli föremål för handel –2007. Enligt EG-direktivet omfattas utsläpp av koldioxid från kraft- verk, större värmeverk och vissa specificerade energikrävande industrianläggningar av det gemensamma systemet för handel med utsläppsrätter. Den initiala tilldelningen av gratisrättig- heter sker på basis av nationella fördelningsplaner som träder i kraft efter godkännande av . Utrymmet för de icke-handlande sektorerna utgörs av skillnaden mellan den natio- nella ramen för första åtagandeperioden och de rättigheter som faktiskt tilldelats verksamheter inom handelssektorn. Ju större kvantiteter som tilldelats den handlande sektorn, desto mindre blir utrymmet för utsläpp från övriga verksamheter. I EG-direktivet betecknas 2005 till 2007 som en försöksperiod. , då den formella avräkningen mot Kyotoprotokollet börjar, medger direktivet medlemsländerna möjlighet att utvidga handeln till fler växthusgaser och sektorer än de som omfattas av obligatorisk handel. Detta kallas ibland för opt-in (optional inclusion). Inkluderande av ytterligare sektorer i handelssystemet förutsätter att kommissionen godkänner detta efter att ha beaktat alla relevanta kriterier, särskilt konsekvenserna för den inre mark- naden, möjliga snedvridningar av konkurrensen, systemets miljö- mässiga integritet samt det planerade övervaknings- och rapport- systemets tillförlitlighet. Regeringen anger i riktlinjerna för genomförandet av EG-direk- tivet att förutsättningarna för kostnadseffektiv minskning av kol- dioxidutsläppen och effektiv handel med utsläppsrätter förbättras ju fler utsläppskällor som omfattas av handelssystemet (prop. 2003/04:31). Enligt regeringen är det av särskilt intresse för att inkludera fler sektorer, eftersom handelssystemet bara täcker av de svenska koldioxidutsläppen, medan av EU:s totala utsläpp omfattas. I denna pm redovisas förutsättningarna för en utvidgning av handelssystemet till den svenska transportsektorn och övrig- sektorn. Därtill diskuteras kortfattat förutsättningarna för att 1 Direktiv /87/EG om ett system för handeln med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen och om ändring av rådets direktiv /61/EG (handelsdirektivet). också låta handelssystemet omfatta utsläpp av koldioxid från industriella verksamheter och anläggningar som inte täcks av den obligatoriska handeln med utsläppsrätter. Promemorian behandlar inte frågan om utvidgning av handeln till andra växthusgaser än koldioxid. Genom antagande av den svenska fördelningsplanen har för försöksperioden –2007 reserverat 19–för utsläpp från verksamheter inom den handlande sektorn. Den svenska planen har godkänts av Europeiska Kommissionen. Beträffande den första åtagandeperioden (2008–2012) finns ännu ingen fördelningsplan. ska enligt handelsdirektivet utarbeta ett förslag före utgången av . och bedömer att handelssektorn kommer att behöva släppa ut . Om koldioxid- skatten på utsläpp från handelssektorn avskaffas ökar utsläppet till 27.5 miljoner ton.2 Enligt direktivet ska verksamheter inom handelssektorn under första åtagandeperioden tilldelas av sina rättig- heter gratis. Detta skulle kunna tolkas så att sektorn bör få av 26.5 alternativt . I avvaktan på att utrymmet för handelssektorn fastställs antas i de fortsätta beräk- ningarna i detta kapitel att gratistilldelningen blir högst som genomsnitt för perioden –2012. Därtill antas komma att säljas på en av staten ordnad auktion, till vilken företagen i den svenska handelssektorn har tillträde. 3.Utsläpp av andra växthusgaser än koldioxid och bedömer i Kontroll- station 2004 att utsläppen av övriga växthusgaser kommer att uppgå till omräknat till koldioxidekvi- valenter. För att ska nå det egna målet om minus får inte de samlade utsläppen av växthusgaser överstiga 2 Prognoser över utsläpp av växthusgaser. Delrapport 1 i och underlag till Kontrollstation 2004. Bilaga 3 SOU 2005:10 Om handelssektorn tilldelas sammanlagt och utsläppen av övriga växthusgaser motsvarar blir utrymmet för utsläpp av koldioxid från de icke-handlande sektorerna . 4.Utsläpp från de icke-handlande sektorerna Koldioxidutsläppen från de icke-handlande sektorerna uppgick år . Trots den korta återstående tiden är osäkerheten betydande om hur utfallet för dessa sektorer kan komma att bli. Av särskild betydelse är den ekonomiska till- växttakten, världsmarknadspriset på , den fortsatta skatteväxlingen, den svenska fordonsparkens förnyelse och tillväxt samt den fortsatta utfasningen av olja för uppvärmning av bostäder och lokaler. I Kontrollstation 2004 uppskattas de icke-handlande sektorernas utsläpp av koldioxid uppgå till . Det skulle innebära att tilldelningen av rättigheter till handelssektorn, de faktiska utsläppen av koldioxid från övriga sektorer samt utsläppen av övriga växthusgaser tillsammans överskrider målet med . Det ger sammantaget en reduktion års nivå . Utsläpp från förbränning av flygbränslen och bunkeroljor inom internationell luft- och sjöfart räknas inte in i den nationella kvoten för det land där bunkringen skett. Det är således bara utsläpp från de inhemska transporterna som omfattas av det svenska åtagandet. Den inhemska transportsektorns utsläpp uppgick till drygt Det motsvarar en ökning . och uppskattar i Kontrollstation att utsläppen från inrikes transporter kommer att uppgå till , vilket motsvarar en ökning års nivå.3 Vägtrafiken svarar för av den inhemska transport- sektorns utsläpp. Om utsläppen från vägtrafiken ökar i samma takt 3 Prognoser över utsläpp av växthusgaser. Delrapport 1 i underlag till Kontrollstation 2004. och , 2004. som , kommer utsläp- pet 2010 överskrida nivå . räknar med att utsläppen från vägtrafiken i ett utpräglat låt gå alternativ skulle hamna på 21.8 2010.4 Därtill kommer utsläppen från övriga inhemska transporter, som dock ökat jämförelsevis litet. Det förefaller troligt att utsläppen från de inhemska transpor- terna, i frånvaro av ytterligare styrmedel och andra insatser från statens sida, kommer att hamna kring . Det motsvarar en ökning med . För de industriella verksamheter som inte ryms inom handels- sektorn räknar och med en obetydlig ökning från drygt 2000 till . Utsläppen av koldioxid från uppvärmning av bostäder, lokaler mm har minskat drastiskt , och myndigheterna spår i Kontrollstation en fortsatt reduktion till 4.4 2010. Det innebär en minskning . Utsläppen från militärverksamhet uppskattas minska från 0.39 till 0.30 Mton. Den korta återstående anpassningstiden gör att man beträffande osäkerheten kanske i första hand bör räkna med att utsläppen kan komma att bli högre än prognostiserat. Det gäller främst utsläppen från övrigsektorn. Om de minskar med 30 istället för motsvarar skillnaden 0.9 2010. Det finns emellertid också faktorer som kan verka i motsatt riktning. Kontrollstation 2004 bygger beträffande oljeprisutvecklingen på IEA:s bedömning att priset på råolja under innevarande årtionde kommer att sjunka från 4 Klimatstrategi för vägtrafiksektorn. 28 till per fat. har tendens varit den mot- satta. I vilken utsträckning som ett högre oljepris påskyndar ut- fasningen av eldningsolja inom uppvärmningssektorn beror i hög grad på hur priset (inkl. skatt) på el för elvärme och värmepumpar utvecklas. Sammantaget bör man för räkna med en osäkerhet om . Det innebär att koldioxidutsläppen från den icke-handlande sektorn kan förväntas hamna någonstans mellan 28.0 och 34.4 Mton. Vid den lägre nivån klarar det självpåtagna målet om minus förutsatt att utsläppen av övriga växthusgaser inte överstiger myndigheternas prognos. Vid intervallets högsta nivå hamnar totalutsläppen nivå. Även med ett sådant utfall klarar sitt åtagande enligt Kyotoprotokollet och Europeiska Unionens över- enskommelse om hur bördan ska fördelas mellan medlemsländerna. Dock fattas 5.8 Mton till målet om minus . En ytterligare möjlighet för att uppfylla målet om minus skulle kunna vara att använda de utsläppskrediter som vårt land bedöms erhålla genom pågående internationella insatser i andra länder genom de projektbaserade mekanismerna. Det rör sig enligt Kontrollstation 2004 om ungefär 0.9 Mton –2012. En del av dessa projekt genomförs emellertid i länder som kan komma att anslutas till Europeiska Unionens system för handel med utsläppsrätter. En alternativ möjlighet kan vara att undandra rättigheter från den europeiska utsläppsmarknaden i den utsträckning som krävs för att nå minus . Om t.ex. saknas motsvarar detta 2.16 Mton. Vid ett pris på 10 per ton skulle kostnaden för den svenska statskassan bli (kurs 9:10). Förhandlingarna om utsläppstaken för nästa åtagandeperiod har ännu inte börjat. En utgångspunkt för en bedömning av det svenska taket kan vara beslut om att ska med- verka till att halten av växthusgaser långsiktigt stabiliseras på en nivå under 550 ppm. Det skulle för del förutsätta en minskning med 50–till 2050. För att nå det långsiktiga målet behövs en större reduktion under den andra åtagandeperio- den än under den första. Vid en linjär minskning mellan 2010 och 2050 behöver utsläppen reduceras med jämfört med nivå. Det innebär att utsläppen av växthus- gaser inte bör överskrida 59 Mton koldioxidekvivalenter. Enligt prognosen i Kontrollstation förväntas emellertid utsläppen av växthusgaser uppgå till 76.3 Mton koldioxid- ekvivalenter. Det vore liktydigt med en ökning och skulle motsvara en nivå utsläpp. För att klara ett mål om högst 59 2020 behöver utsläppen reduceras med drygt 16 Mton jämfört med prognosen. Det kräver mycket långtgående insatser. och Energimyndig- heten föreslår att förslag till långsiktig plan för det svenska klimat- arbetet ska presenteras i samband med Kontrollstation 2008. Enligt Kontrollstationens prognos förväntas utsläppen av kol- dioxid öka med 5 Mton . Utsläppen av metan och fluorerade växthusgaser förväntas ligga kvar på samma nivå som 2010, medan emissionerna av dikväveoxid väntas öka med motsvarande en miljon ton koldioxidekvivalenter.