sou · GTB357d9 · 2006-01-01 00:00:00 — Många artister sköter sina konsertbokningar via större eller mindre produktionsbolag. läggs därför moms på fakturorna i sin helhet. Också produktioner gjorda av Svenska Rikskonserter och de olika läns- musikorganisationerna är momsbelagda. Eftersom före- ningarna inte har någon avdragsrätt för ingående mervärdesskatt, innebär detta kraftiga fördyringar. Exempelvis innebär denna ändrade praxis för det turnésamarbete som Kontaktnätet driver via Statens kulturråds bidragsgivning till arrangerande musikföreningar att mervärdesskatten ökat från i genomsnitt till genomgående . Kontaktnätet subventio- nerar turnéverksamhet genom att köpa in artistproduktioner och sälja dem till lägre pris till medlemsföreningarna. Förändringen innebär att av de som Kontaktnätet erhåller går ca mer än tidigare tillbaka till Staten i form av mervärdes- skatt. Eller uttryckt på annat sätt: Ändrad praxis från RSV:s sida medför att av det bidrag som Kontaktnätet erhåller från tas tillbaka i form av ökad mervärdesskatt. Denna förändring har genomförts utan att den föregåtts av kulturpolitiska överväganden, ja utan några som helst politiska be- slut. Här har enbart ekonomiadministrativa faktorer avgjort utan kulturpolitiska hänsyn! Om avsikten ursprungligen var att reglerna beträffande mer- värdesskatt skulle gynna allmännyttiga ideella föreningar inom kulturområdet, kan helt klart sägas att tillämpningen numera resulterar i det motsatta. Andra arrangörer som redovisar mer- värdesskatt eller har generell befrielse från mervärdesskatt gynnas på de ideella föreningarnas bekostnad. Kommuner eller kommersi- ella arrangörer som kan dra av ingående moms påverkas inte alls av att moms läggs på kulturproduktioners totala kostnad. Det har alltså skett en snedvridning av konkurrensen, till de ideella före- ningarnas nackdel! Dessa förändringar innebär att möjligheterna för föreningsdriven verksamhet försämras. Den möjlighet som finns att eventuellt redovisa in- och utgående mervärdesskatt innebär heller ingen lös- ning. I regel erhåller den arrangerande föreningen bidrag från sam- hället av betydande storlek för verksamheten, eftersom verksam- heten anses angelägen, men detta innebär också att möjligheten till momsavdrag minskar i motsvarande grad. Dessutom innebär mervärdesskatteredovisning ökad ekonomi- administration. Det ställer också större kompetenskrav på de ide- ella föreningarnas kassörer, och i en förlängning innebär detta att svårigheterna att engagera ideella till föreningsarbete ökar ytterli- gare. Särskilt i föreningar där unga personer engagerar sig i före- ningsarbetet, befarar vi att ökade administrativa krav ger mycket negativa effekter. Om fler unga ska engageras i föreningslivet är det förenklingar, inte ytterligare pålagor och krångel som be- hövs! En annan konsekvens av förändringarna är att de drabbar de redan svaga grupperna i musiklivet, frilansmusikerna. Statens stöd till ideella musikarrangörer har i hög grad motiverats av att före- ningarna är mycket viktiga arbetsgivare till musiker som är fri- lansare och ofta verkar inom genrer med svag institutionell infra- struktur. Ovanstående diskussion utgår först och främst från musik- området. Motsvarande svårigheter uppstår dock även inom andra kulturområden om den ideella kultursektorn tvingas in i moms- systemet. Sommarspel, hembygdsfester, produktioner av utställ- ningar, studiematerial mm som görs av många ideella före- ningar hotas om föreningar tvingas redovisa moms. Utredningen bör beakta de stora negativa konsekvenser som kan uppstå om dagens momsbefrielse för publicering av organisations- tidskrifter och program för kulturevenemang upphör i enlighet med förslag som lagts i SOU 2002:74. Den reducerade skattesatsen för entréer till kulturevenemang är som det framgår av ovanstående sällan relevant för ideella före- ningar som genomför arrangemang. Vi vill i första hand slå vakt om möjligheten till att stå utanför momssystemet även . Ett fåtal verksamheter inom våra organisationer redovisar moms . Denna möjlighet bör kvarstå för de som så önskar. De ekonomiska konsekvenserna för av införandet av kulturmomsen är följande. förvärvar rättigheter som omfattas av lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk för . Mervärdesskatten () på detta belopp är . Den bedrivna verksamheten innebär också att hela teaterpro- duktioner upphandlas. Av Regeringsrättens avgörande i RÅ 2002 ref 9 följer att dessa skall beskattas och inte som tidigare . nationellt förvärvar produktioner för . Mervärdesskatten på detta belopp är . Tillsammans med de lokala riksteaterföre- ningarnas produktionsförvärv från bland annat läns- och region- teatrarna visar våra beräkningar att totala moms- kostnad kommer att uppgå till . Någon kompensation i form av höjda bidrag har inte utgått. och de lokala riksteaterföreningarna omfattas till huvudsaklig del av 4 kap 8 § ML. Någon skattskyldighet till mervärdesskatt föreligger därför inte. Av SOU 2002:74 framgår bland annat att föreningarnas mer- värdesskattefrihet avskaffas när ML anpassas till sjätte mervärdes- skattedirektivet. Utredningens förslag innebär således att mervärdeskatteplikt uppkommer vid tillhandahållanden som sker mellan och de lokala riksteaterföreningarna. Dessa tillhandahållanden kommer att beskattas (teateruppsättningar) eller (upphovsrätter). Med nuvarande regler debiteras inte mervärdesskatt eftersom verk- samhet omfattas av 4 kap 8 § ML. Av det ovan anförda framgår även att det råder en stor osäkerhet om vilken skattesats som skall tillämpas. Dessutom tolkas reglerna olika av skattemyndigheterna. Rättsosäkerheten har bland annat sin grund i det ovan nämnda avgörandet från Regeringsrätten. Vår slutsats är att reglerna om vilken skattesats som skall tilläm- pas vid olika tillhandahållanden inom kulturområdet därför måste förenklas så att förutsättningarna för att bedriva scenkonstverk- samhet blir mer förutsägbar än den är. Mot bakgrund av ovanstående resonemang föreslår att en enhetlig skattesats på införs för hela kulturområdet. De lokala riksteaterföreningarna blir också skattskyldiga för hela sin verksamhet. De kommer till huvudsaklig del att beskattas . Eftersom föreningarnas verksamhet till stora delar finansieras med kommunala och landstingskommunala bidrag kommer den särskilda avdragsbegränsningen för ingående mervärdesskatt i 8 kap 13 a § ML att bli tillämplig. Utredningens förslag drabbar i första hand de lokala teaterföre- ningar där bidragen utgör en stor del av intäkterna. Till följd av av- dragsbegränsningen kan fördyringar uppkomma jämfört med Detta medför att stödet från kommuner och landsting måste öka om nuvarande omfattning och kvalité i verk- samheten skall kunna bibehållas. De bidrag och föreningarna erhåller från det all- männa är oberoende bidrag som inte är kopplade till priset på de tjänster som tillhandahålls. Stöd från det allmänna utgår till andra sektorer i samhället där verksamheten inte kan bedrivas på kommersiella grunder. Det är endast på kulturområdet som av- dragsbegränsningen för ingående mervärdesskatt införts av konur- rensneutralitetsskäl. anser därför att den nuvarande avdragsbegräns- ningen för ingående mervärdesskatt inom kulturområdet bör slopas. Införandet av momsplikt for genererade en minskning av driftskostnaderna. De licenstagare (de som använder musiken) som icke är momspliktiga fick en ökning av Stimersättningen. har blivit ombett att inhämta svar och syn- punkter från verksamheter inom filmområdet som berörts av 1996- och 1997-års momsförändringar. De verksamheter som varit rele- vanta för institutet att kontakta är de ideella verksamheterna som finns namngivna i bilaga. Övriga verksamheter ingår i organisatio- ner till vilka utredningen sänt separat förfrågan. De föreningsdrivna biograferna är enligt reglerna i mervärdes- skattelagen (1994:200) om ideella föreningars verksamhet, normalt inte skattskyldiga för sin biografverksamhet. Trots att de inte kan göra avdrag för den ingående momsen måste de dock betala utgå- ende moms på t.ex. filmhyror. Annan biografverksamhet är där- emot belagd med sex procents moms på biljettpriset och är således berättigad att göra avdrag för ingående moms. I samband med för- längningen av filmavtalet 1998 uppmärksammades problemet för de föreningsdrivna biograferna och medel avsattes därför till att kom- pensera den icke-momspliktiga biografverksamheten. Denna momskompensation utgår till föreningsdrivna biografer och ut- betalas vanligtvis via de berörda biografernas visningsorganisatio- ner; Folkets Hus och Parker, , Bygde- gårdarnas , samt studios. Stödet baseras på de föreningsdrivna biografernas kostna- der för mervärdesskatt avseende filmhyror och fraktkostnader från föregående år och fördelas proportionellt mellan berörda organisa- tioner. På Svenska Filminstitutets förfrågan om hur verksamheterna har påverkats av momsförändringarna har svar endast inkommit från /Filmcentrum, och . är momsbefriad och har inte påverkats av momsförändringarna. De har inga övriga synpunkter att lämna. och Våra Gårdar är också momsbefriade men erhåller momskompensation från Filminsti- tutet. De uppger att inte heller de har påverkats av momsföränd- ringarna. Våra Gårdar som bedriver ideell biografverksamhet, är nöjda med den momskompensation de får från men menar att en framtida momsbeläggning av andra delar av den ideella sektorn skulle få stora negativa konsekvenser. En oro finns att den verksamhet som äger rum i allmänna samlingslokaler skulle komma att påverkas (uppskattningsvis hälften av landets biografer finns i allmänna samlingslokaler). I det fall en framtida momsförändring skulle innebära en ökad byråkrati och administration menar att det kommer att bli svårare att rekrytera ideell personal. /Filmcentrum menar att 1996 och lagstift- ning har haft positiva effekter för de organisationer som är moms- pliktiga och därmed kunnat dra av den ingående momsen. Föränd- ringarna har dock haft en försämrad inverkan för de icke momspliktiga organisationer då den s.k. kulturmomsen adderas till övrig utgående moms, som momskompensationen via filmavtalet endast täcker en del av merkostnaderna. uppfattning är att de föreningar som bedriver yrkesmässig verk- samhet av en viss storlek och som har både anställda och lokalkost- nader bör vara momspliktiga. Man är negativ till att de biografer som har bidrag inte kan tillgodogöra sig hela den ingående momsen, men tvivlar på om det skulle vara meningsfullt för mindre föreningar utan anställda att redovisa moms. Man tar inte ställning i frågan om hur många olika skattesatser det bör vara, utan ser som viktigast att kulturen även fortsättningsvis gynnas av en låg moms- sats. Skulle kulturen drabbas av högre moms menar man att det endast kommer att generera motkrav på staten att gå in med mer bidragsmedel, vilket enligt deras uppfattning skulle missgynna de svagare kulturutövarna. /Filmcentrum anser att kultur- momsen har varit mycket positiv för den icke-kommersiella filmproduktionen som inte kunnat dra av momsen på kostnader relaterade till filmproduktion. Skulle man införa endast en enhetlig momssats som är högre än kulturmomsen , menar att det kommer att minska de ekonomiskt svaga gruppernas möjlighet att tillgängliggöra sig kultur. Man menar slutligen att det är svårt att motivera varför konsumenterna ska betala en hög moms för kulturtjänster som till stora delar är finansierade genom skattemedel. Konsekvenserna av en moms- höjning skulle enligt /Filmcentrum bli att staten måste gå in med mer bidragspengar i ett system som missgynnar de svagaste kulturutövarna. Den höga, momssatsen på fotografi, är en rest från en förlegad tid då fotografi endast definierade från det tekniska mediet. Även då det bara fanns en enhetlig analog metod för fram- ställning av fotografi, fanns anledning att diversifiera eller avskaffa momsen beroende på fotografiets innehåll och publiceringssam- manhang, i likhet med annan bildkonst. När är ett fotografi ett fotografi och när är det att betrakta som konstbild, illustration eller journalistik ? Den 25 %-iga momsen på fotografier har visserligen inte inne- burit några större gränsdragningsproblem för industri och reklam- fotografer, men den höga momssatsen har varit diskriminerande och konkurrenshämmande för fotografer som arbetar med press, bokförlag, gallerier och försäljningsverksamhet av egna foto- grafiska verk. Att illustratörer debiterar moms på uppdrag till press/bokförlag medan fotografer debiterar för samma uppdrag, leder till att fotografer som yrkesgrupp förfördelas. Moms för journalistiskt skrivande är . För ett gemensamt arbete debiterar journalisten lägre moms än fotografen press- journalistisk innefattar inte bara text utan även bild. Hur godtyckligt nuvarande momsnivåer drabbar likartade yrkesgrupper är särskilt tydligt när fotografer gör konstutställ- ningar med fotografiska bilder, belagda moms medan konstnärer gör utställningar med fotobaserad konst belagda moms. Trots samma teknik, sammanhang och ibland samma lokal har verken olika momssatser. Även köpare ratar fotografi på grund av den höga 25 %-iga moms- satsen; det är exempelvis endast ett fåtal fotografier som inköps av eller till offentliga utsmyckningar. Som den digitala tekniken utvecklats och används av olika konstnärliga kategorier (målare, grafiker, illustratörer, fotografer m.fl. arbetar med samma bildbehandlingsprogram för bildfram- ställning där fotografi kan vara en del av det färdiga resultatet), är det numera ofta omöjligt att avgöra när en bild ska karaktäriseras som fotografi och beläggas moms eller när den ska karaktäriseras som illustration/konstverk och beläggas . Det positiva är att konsertverksamhet blev momspliktigt. Därmed kan bolagen göra avdrag för ingående moms. Detta har resulterat i att man kunnat undvika höjning av biljettpriserna i relation till produktionernas kostnadsökning. Det negativa är oklarheten var gränsen går om det är konsert, gatufestival, danstillställning osv. Den sänkta bokmomsen synes ha medfört en ökad försäljning av noter, Musikförläggarna har genomfört en annons kampanj för att informera notköparna om att bokmomssänkningen även avser not- böcker. Vi får information om att notköpare upplever att noter blivit billigare. Dessa påstående grundar sig inte på någon studie, utan är en uppfattning som några musikförläggare förmedlar till SMFF. Vissa större musikaliska verk finns inte tillgängligt i handeln utan erbjuds endast som s.k. hyresmaterial. Det rör sig här bl.a. om operaverk och symfoniska verk. Hyresmannen är då konserthus och som faktureras moms för hyra. Svensk scenkonst (f.d. Till detta kan läggas hela den ideella sektorn på kulturområdet, som genom RR-domen drabbas av ökade kostnader när produktions- bolagen tvingas tillämpa skattesatsen . Att göra denna sektor skattskyldig för mervärdesskatt, som föreslås i betänkandet Mer- värdesskatt i ett EG-rättsligt perspektiv (SOU 2002:74) är dock ingen lösning. De ideella föreningarna har stått utanför de krav som mervärdesskattelagen ställer på redovisning och bok- föring av moms. Många föreningar är små och saknar anställd per- sonal för administration. Som framgått ovan är momshanteringen krånglig inom kulturområdet, varför risken att göra fel ökar. Fel- aktigheter i mervärdesskatteredovisningen kan leda till skatte- tillägg. För att undvika felaktigheter måste samma krav ställas på grundbokföringen i en liten lokal arrangörsförening som på ett aktiebolag med anställd personal och som har en auktoriserad revisor som stöd. Den administrativa bördan p.g.a. av mervärdesskattehanteringen , och tillkommande tolkningar, är för övrigt påtaglig på hela kulturområdet och helt oproportionerlig i förhållande till det ekonomiska utfallet för staten och/eller den drabbade institutio- nen. Införandet av kulturmoms på har inneburit en direkt mer- kostnad då den tv-avgiftsfinansierade verksamheten inte är moms- pliktig. Vidare är vår erfarenhet att de olika skattemyndigheterna i landet bedömer momsfrågorna olika vilket resulterar i att olika momssatser tillämpas. är en förvaltningsmyn- dighet och därför ofta saknar kompetens att bedöma upphovsrätts- liga frågor. Införandet av kulturmoms har medfört kostnadsökningar, trots att fått viss kompensation genom en anslags- höjning. Priset på tjänster som 1996 och 1997 belades med kultur- moms har inte reducerats så att påslaget mervärdesskatt inte höjt slutpriset. Mervärdet i dessa tjänster är i huvudsak lön för eget arbete som inte som innehåller avdragsgill ingående mer- värdesskatt. strävan –2001 att öka andelen utomstående medverkan genom köp av tjänster från kultursektorn har medfört kostnadsökningar p.g.a. kulturmomsens införande. berörs i högsta grad av mervärdesskatteför- ändringar inom kultursektorn. köper om- fattande material och tjänster till sin programproduktion från kultursektorn. En förändring av mervärdesskatten inom kultur- sektorn får direkt påverkan på kostnader efter- som inte är momspliktigt och därför ingående mervärdesskatt utgör en direkt kostnad i programproduktionen. När det gäller köp av olika tjänster som manus, regi, fotograf- tjänster, skådespelare, musik etc. inom kulturområdet är en dominerande aktör. Många kulturarbetare arbetar som medverkande i programproduktioner. Vid mervärdesskatteförändringarna 1996 och ökades kostnader och företaget fick en viss kompen- sation för kostnadsökningarna. För kostnadsökningarna som ut- gjordes av uttagsbeskattning på förvärv av utländska visningsrätter fick kompensation genom ökning av tilldelade anslag. Någon kompensation för den till- kommande mervärdesskatten på svenska tjänster erhöll ej eftersom man ansåg att fördelen för de som blev mervärdesskatteskyldiga genom avdragsrätt på ingående mervärdesskatt skulle göra att pris- nivån kunde sänkas motsvarande. Så blev mycket sällan fallet varför drabbades av kostnadsökningar. För utgör mervärdesskatten en kostnad, vilket gör att det ofta är billigare för att utföra löneintensiva tjänster inom företaget än att köpa motsvarande tjänster på marknaden. Det råder således ej konkurrensneutralitet mellan egenproduktion och inköpt produktion. Det å sin sida hämmar en sund utveckling på tjänsteområdet för TV-produktion. De tidskrifter som inte är momspliktiga fick en fördyring av sina kostnader för inköp av frilansmaterial när moms infördes på upp- hovsrätten. För de icke momspliktiga tidskrifterna innebar detta en reell kostnad eftersom de saknar avdragsrätt. Sedan momsen sänkts för tidskrifter och böcker och begreppet framställare breddats anser Tidskrifter att momslagstift- ningen fungerat bra för tidskrifterna. Införandet av kulturmoms har medfört kostnadsökningar för UR eftersom påslaget för mervärdesskatt inte har kompenserats genom en reducerad prisnivå för tjänsterna. För UR medför detta att det ofta är billigare att utföra löneintensiva tjänster inom företaget än att köpa motsvarande tjänster på marknaden. Det råder således inte konkurrensneutralitet mellan egenproduktion och inköpt produk- tion. Detta hämmar en sund utveckling på tjänsteområdet för TV och radioproduktion. Mervärdesskatteförändringar inom kultursektorn får i högsta grad en påverkan på UR:s verksamhet. UR köper, från kultur- sektorn, omfattande material och tjänster såsom exempelvis manus, regi, fotograftjänster, redigering, skådespelare och musik till sin produktion av TV och radio. Företaget förvärvar även visnings- rätter från andra företag. En förändring av mervärdesskatten inom kultursektorn får direkt påverkan på UR:s kostnader eftersom företaget inte är momspliktigt och därför utgör ingående mer- värdesskatt en direkt kostnad i programproduktionen. 5 Synpunkter på framtida skattesatsstrukturer För del skulle införandet av enbart en, troligen högre, normalskattesats innebära att priset på biljetterna skulle behöva höjas. Resultatet blir således att biljetterna blir dyrare eftersom det stora flertalet av publiken saknar avdragsrätt för mervärdesskatt. Detta kan leda till att publiken minskar vilket står i motsättning till uppdrag att nå en så stor och bred publik som möjligt. Omkostnader men kvarvarande oklarbeter Skriftväxling med Skattemyndigheter har tagit kraft från den egent- liga affärsverksamheten för många producenter. Flera medlemmar i våra producentorganisationer har i strävan att göra rätt också tvingats till kostsamma konsultstudier för att klarlägga moms- konsekvenser av olika vanliga affärsmodeller. Olika experter visar sig dock inte sällan ha divergerande tolk- ningar av momseffekter. För lekmän på skatteområdet bidrar detta naturligtvis till ytterligare frustration och det kan undergräva skattemoralen. Från producenthåll är det naturligt att poängtera att ett väl fungerande skattesystem måste vara enkelt att förstå, lätt att arbeta med och förutsägbart. Vi förordar således starkt enhetliga regler inom alla media- områden, en gemensam skattesats och att SVT blir momsregistrerat företag. Vi vill också påpeka att ändringar av det nu gällande och otillfreds- ställande momssystemet måste följas av en översyn av alla bidrags- regler för film och teater, eftersom dessa anpassades vid den före- gående ändringen för att kompensera de merkostnader eller kost- nadsförbättringar som då uppkom. Folkets Hus och Parker Det skulle slå mycket hårt mot det svenska kulturutbudet om det skulle tillämpas en skattesats på för kulturutbud. En höjning av kulturmomsen skulle leda till stora nedskärningar och höjda biljettpriser i en redan underfinansierad och krisdrabbad bransch. En normalskattesats för kulturella verksamheter skulle innebära väsentligt höjda kostnader för fria teatergrupper och andra aktörer inom kulturområdet som ofta arbetar gentemot kommuner och landsting, som inte har rätt att dra av moms. De tjänster som tillhandahålls i dessa fall skulle kraftigt fördyras om de belastades med 25 procents moms och efterfrågan på dem skulle minska be- tydligt. Kombinationen av att vidga kretsen momspliktiga och höja momsen skulle slå mycket hårt mot svensk kultur- produktion. Antalet arbetstillfällen för en redan utsatt grupp skulle minska och ersättningarna för kulturarbetare sänkas. Kultur- området bör därför beskattas med en låg momssats i de fall verk- samheten ska vara momspliktig. En reducerad enhetlig kulturmoms bidrar till att främja konst- närligt skapande samt att öka tillgången till kulturella evenemang. Efterfrågan på konstnärliga uttryck ökar med åtföljande ökade skatteintäkter för staten. Genom en sänkning av momsen skulle konstverk och kulturupplevelser bli tillgängliga för en större kund- krets. Man skulle bättre förverkliga flera av målsättningarna med den statliga kulturpolitiken. Den statliga kulturpolitiken har bl.a. som målsättning att tillförsäkra landets medborgare tillgång till ett rikt och varierat kulturliv till rimliga priser. En 6 procentig moms skulle således bättre garantera mångfalden och kvaliteten i kultur- utbudet. Vidare skulle en enhetlig 6-procentig moms stimulera arbets- marknaden för konstnärliga yrkesutövare och förbättra deras eko- nomiska villkor. De resurser som frigörs skulle huvudsakligen gå till konstnärerna, men även till de kunder som inte gör avdrag för moms. Det skulle också öka konstnärers möjlighet till marknads- föring och försäljning. Det ska understrykas att på de områden där den 6 procentiga momsen tillämpas fungerar den som ett effektivt medel för att uppnå de syften som ligger till grund för reglerna. Regeringen framhöll i proposition 1996/97:3, som an- slutit sig till, att skattepolitiska åtgärder kan få oväntade och dras- tiska konsekvenser för konstnärer och att det därför bör vara ett övergripande konstnärspolitiskt mål att rimlig hänsyn tas till konstnärernas speciella förhållanden inom varje politikområde innan man väljer att lösa problemen inom kulturpolitikens ram. Uttalandet ger stöd för att en särskild reducerad momssats tilläm- pas på kulturområdet.