sou · GTB356d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Pripp har intervjuat femton assyriska och syrianska företagare. Enligt de intervjuade har svenska företagare det lättare än invandrare att vinna omgivningens förtroende. I studien hävdar exempelvis en restaurangägare att södertäljebor med svenskt ursprung mer och mer börjat undvika invandrarägda restauranger. Det är mycket svårare för mig än för en svensk kille att ta en gäst. Jag måste tänka på mer , hur jag ska bete mig. Jag måste tänka på hur jag ska ta emot den här mannen och tänka på att inte göra något fel. (Pripp, 2001:87) De intervjuade använder olika strategier för att vinna förtroende. Några framhåller minutiös toalettstädning för att motverka svens- karnas misstänksamhet. En liknande variant är att vinna förtroende genom att framställa sig just som hedervärd och klanderfri. Språkets betydelse visar sig vara en laddad fråga. Ingen av de intervjuade påstod sig själva ha språksvårigheter: En utbredd uppfattning var dock att de flesta svenskar var känsliga för språkliga misstag och avvikelser, till exempel en stark accent. (Ibid: 92) Några av de intervjuade hänvisar till hur det var att arbeta i och , där den öppna rasismen var mer vanlig, men där det å andra sidan fanns en större förståelse för språkliga variationer. Språket styrde också hur de intervjuade företagarna resonerade när de själva anställde personal. En av de intervjuade berättar att han bara anställde säljare som talade felfritt. Flera av de intervjuade som ägde restauranger hade valt att enbart ha svensk personal. Till deras strategier hörde att lyfta fram intresset för det svenska språ- ket, de betonade också hur viktigt de ansåg det vara med hygien, samt att man skötte sin ekonomi och endast ägnade sig åt lagliga affärer. // Man bemötte med andra ord en tillskriven, negativ annorlunda- het. De hinder som var svårast att påverka strategiskt var enligt de intervjuade bemötanden de fick på grund av att de talade en bruten svenska eller på grund av att de hade ett 'osvenskt' utseende. (Ibid: 172) Pripp uppmärksammar också relationen mellan assyriska och syri- anska företagare å den ena sidan och svenskfödda företagare å den andra. Inte sällan uppstod spänningar: Svenska och finska hårfrisörer vittnade om ansträngda relationer till assyriska och syrianska frisörer. De menade att 'invandrarfrisörerna' tog underpriser och etablerade nya salonger trots att marknaden, enligt deras bedömning, var mättad. // Då blev de assyriska och syrianska frisörerna 'de andra' i de svenska och finländska hårfrisörernas ögon. (Ibid: 175) Enligt Pripp behöver kategoriseringar av människor utifrån ursprung, kön eller ålder i sig inte vara problematiska. uppstår när kategoriseringen länkas till social över- och underord- ning. Även i studien och arbete - Åtta rapporter om hinder och möjligheter för invandrare att få arbete (1997), utgiven av , behandlas invandrares och utlandsföddas möjlighet att starta egna företag. En huvudpoäng i studien är att invandrare/utlandsfödda möter strukturella hinder i mötet med svenska myndigheter och det rådande regelverket: finns vissa strukturella hinder som vi föreslås bör förändras, bland annat bidragssystem och lånesystem uppbyggt utifrån att indivi- den tidigare haft lönearbete. Vi föreslår till exempel att starta eget- bidraget förändras så att grundtryggheten garanteras oavsett vilken försörjning man haft tidigare (, 1997:39) För liknande slutsatser om etnisk diskriminering se blom (1989), (1996), (1992, 1999a, 1999b, 1999c) och (1999). Två offentliga utredningar har särskilt behandlat villkoren för invandrare som startar företag i . Den huvudsakliga utgångs- punkten är dock att förlorar ekonomiskt på att inte bättre underlätta för invandrarföretagare. I På väg mot egenföretagande - Bilaga till Invandrarpolitiska kommitténs slutbetänkande (SOU 1996:55) diskuteras vilka hinder som invandrare som startar företag möter. Tonvikten läggs på interna hinder såsom bristande kun- skaper i svenska språket, dåliga kunskaper om det svenska sam- hället, otillräcklig utbildning och brist på självförtroende (s. 41). Särskilt det sistnämnda påståendet är ganska häpnadsväckande, eftersom det inte presenteras några som helst belägg för att invand- rare i allmänhet skulle ha sämre självförtroende än personer födda i . Utredningen redovisar också några av de vanligaste externa svårigheterna som möter invandrare i deras egenföre- tagande: Invandrare möter i allmänhet i sitt företagande flera hinder som är unika för dem, t.ex. vid kapitalanskaffning och rådgivningsverksamhet. Många invandrarföretagare har svårt att låna pengar till förmånliga räntor, t.ex. via affärsbanker och kreditinstitut, delvis på grund av brist på information och okunskap om den svenska kreditmarknaden, men också på grund av negativ särbehandling. Sådana barriärer antas även förekomma inom andra områden än kreditmarknaden, t.ex. när det gäller konsult- och rådgivningsverksamhet. (SOU 1996:55, s. 33) Indirekt pekar utredningen på diskriminerande hinder och barriä- rer, bl.a. negativ särbehandling på kreditmarknaden, men endast i en mening talar man explicit om diskriminering: Bland de yttre hindren ingår inte bara hur företagarna själva ser på problem som hindrar utvecklingen av deras verksamhet utan också de olika småföretagsaktörers och myndigheters (externa aktörers) syn på invandrarföretagens utvecklingsvillkor. Det är heller inte ovanligt att invandrare utsätts för diskriminering från allmänheten, leverantörer, kreditinstitutioner och andra marknadsaktörer. (Ibid: 41) En skrift av ett helt annat slag är debattboken (2004), av som arbetat på Skattever- ket som taxeringsrevisor, sektionschef och specialist på rättsenhe- ten. En av huvudteserna i boken är att och tjänstemän inom myndigheten diskriminerar invandrare. I synnerhet, menar , att diskrimineringen riktar sig mot invandrare som dri- ver egna företag. Wokander talar om punktmarkering av invand- rare och att flera projekt bedrivits där udden varit riktad mot invandrare. 6.4.7Det är alltid någon annans fel att diskriminering förekommer Det finns belägg för att en viss form av etnisk diskriminering orsa- kas av och legitimeras av föreställningar om att andra människor har en fördomsfull inställning. De studier som låtit genomföra i ett antal EU-länder och den undersökning med situation testing som DN genomfört visar att etnisk diskriminering, åtminstone i ett första skede vid urvalet av vilka som väljs till anställningsinter- vju, är vanligast inom serviceyrken där det finns en relation mellan arbetsgivare och kund. Ett troligt motiv för att arbetsgivaren dis- kriminerar är att han/hon tror att kunderna har föreställningar som i sin tur är etniskt diskriminerande. Liknande mönster kan finnas på arbetsförmedlingar. En arbets- förmedlare som inte vidareförmedlar arbetssökande till en arbetsgi- vare som hyser etniskt grundade fördomar blir i sig en del av en diskriminerande struktur. Det kan också gälla arbetsgivare som ställer orimligt höga krav på den arbetssökande för att han eller hon ska rekommenderas att söka ett specifikt jobb, exempelvis icke-relevanta krav på perfekt svenska. Även det kan bli en del av den etniska diskrimineringen. har i sitt bidrag Arbetsmarknadens mönster, i antologin folkhemmet (2002) uppmärksammat detta utifrån intervjuer med arbetsgivare. Han hävdar att arbetsförmedlarna underordnar sig inför de krav som arbetsgivarna ställer på arbetskraften. Det i sin tur påverkar relationen mellan arbetsförmedlarna och de arbetssökande. Arbets- förmedlarnas praktik blir därmed styrd av deras upplevda tvång att tillgodose arbetsgivarnas krav. Liknande resultat framkom i Svenska dagbladets (visserligen osystematiska) rundringning till arbetsförmedlingar där 14 av 24 arbetsförmedlingar var beredda att sortera bort invandrare (SVD ) I studien om mångfald (2001) har Refik Sener intervjuat tolv arbetsledare, personalhandläggare och arbetsförmedlare i . De intervjuade anser genomgående att etnisk diskriminering är ett stort problem på arbetsmarknaden. hävdar de att den direkta diskrimineringen ofta ersatts av en indi- rekt diskriminering som just bygger på att arbetsgivarna anser sig vara icke-diskriminerande men enligt dem själva tvingas ta hänsyn till en fördomsfull omgivning när urvalet ska göras för anställ- ningar. I enskilda samtal med arbetsförmedlarna tar arbetsgivarna numera öppet avstånd från etnisk diskriminering men hänvisar till 'grabbarna på golvet' eller till 'kundernas reaktion', när de motiverar ett avslag till en meriterande sökande med utländsk bakgrund. Även en del irrele- vanta språkkrav som 'felfri svenska., flytande svenska' och krav på 'svensk social kompetens' används i vissa fall i diskriminerande syfte. (Sener, 2001:126) Ett likartat fenomen, skildrat i flera studier, är att skylla diskrimi- neringen på dem som drabbas. Sådana föreställningar dissekeras bland annat i artikeln Employers and anti-Discrimination Measures in Europe: Good Practice and Bad , av (1999): Blaming the victim is very common in public discourse and in the lite- rature on the origins of racism. Discriminatory practises are often rationalised or legitimated by the perpetrators, and a common device is to explain it away in terms of character of those who are discriminated against. There are different versions of 'blaming' the victim' syndrome. One is to see the major problem to lie within a lack of education, qua- lifications, language or experience on the part of migrant workers. The other is to emphasise the factor of 'cultural difference' to explain pat- terns of inequality. (Wrench, 1999:236) I en enkätstudie som undersöker svenskars uppfattning om diskri- minering (TCO, 2004) framkommer följande resultat: tror att det förekommer etnisk diskriminering i arbets- livet tror att orsaken är motvilja mot annan etnisk bakgrund tror att orsaken är främlingsfientlighet Värt att notera är att TCO valt att separera motvilja mot annan et- nisk bakgrund från främlingsfientlighet. Det är högst tvivelaktigt om det utgör någon skillnad. För en diskussion om förskönande omskrivningar, se de los och (2002). 6.5Metodproblem eller fel utgångspunkt? Vi kan konstatera att den forskning som bedrivits i för att undersöka förekomsten av etnisk diskriminering i princip har följt fem olika vägar: (a) statistiska analyser, till exempel över skillna- derna i arbetsmarknadssituationen för utlandsfödda jämfört med svenskfödda, (b) kvalitativ forskning, exempelvis intervjustudier eller fältarbete i form av deltagande observation och analyser av text och tal, (c) individuella fallstudier, så kallad offerrapportering, invandr- ares egna erfarenheter av diskriminering, (d) attitydstudier, exem- pelvis, majoritetsbefolkningens inställning till invandrare och invandring samt till rasistiska och främlingsfientliga påståenden, (e) korrelationsstudier, där resultaten från statistik och resultat från attitydstudier jämförs. Den forskning som bedrivits om invandrares situation på arbetsmarknaden och i arbetslivet har främst varit kvantitativt inriktad och främst beskrivit skillnader på arbetsmarknaden och i arbetslivet. Denna forskning har sällan haft teorier om (strukturell) diskriminering som utgångspunkt, utan snarare betraktat diskrimi- nering som en möjlig restpost. Man har menat att det finns meto- dologiska svårigheter med att empiriskt belägga diskriminering. Det betyder att det som blir över när andra faktorer som kan förklara arbetsmarknadssituation i bästa fall har tolkats som utslag av diskriminering, men alltför ofta som utslag av kulturella egen- skaper eller brister i form av utbildning, språk etc. Det är upplysande att jämföra de vetenskapliga belägg som fors- kare presenterar för att påvisa etnisk diskriminering i arbetslivet jämfört med de belägg som presenteras för att påvisa diskrimine- ring av kvinnor i arbetslivet. När det gäller etnisk diskriminering anses det ofta inte räcka med att påvisa oförklarade skillnader vid inträdet till arbetslivet etc. mellan svenskfödda och utlandsfödda. Ofta ställs krav på att själva diskrimineringsprocessen också ska blottläggas. Huvuddelen av den forskning som slår fast att diskri- minering förekommer mot kvinnor bygger dock uteslutande på att påvisa att kvinnor oftare blir utestängda från attraktiva arbeten, att kvinnor i genomsnitt får lägre lön etc., det vill säga, i det ena fallet (etnicitet) kritiseras en form av bevisföring, som i andra fall godtas (när det gäller kön). Ett typiskt citat som beskriver ansatsen inom genusforskningen – och där beläggen för könsdiskriminering består i skillnader i utfallet för kvinnor respektive män – återfinns i stu- dien Det ordnar sig. Teorier om organisation och kön, av med flera (2001): Ett mönster som framkom // var att majoriteten av kvinnorna, i relation till sin partner, var underordnade i arbetslivets hierarki. Andelen kvinnor med makar som hade en ledande position var större än andelen kvinnor som själva hade en ledande position. // Trots att de utbildningsmässigt i relation till många andra kvinnor och män var högt värderade och hade hög status i arbetslivet, såg deras hemsitua- tion inte annorlunda ut än för andra grupper av kvinnor. (mfl, 2001: 89) Medan strukturell diskriminering på grund av kön godtas som för- för kvinnors underordning på arbetsmarknaden, förklaras den underordning som utrikes födda kvinnor och män och deras barns generation, av påstådda brister hos dem själva och inte av samhälleliga processer av över- och underordning. Det är också påfallande att terminologin för att beskriva könsdiskriminering ofta skiljer sig från de uttryck som används för att beskriva etnisk dis- kriminering. Ett centralt begreppspar i samhälleliga teorier om kön är makt kontra maktlöshet, däremot är det betydligt mer ovanligt att diskriminering utifrån etnicitet beskrivs i termer av makt och maktlöshet. Det underförstådda budskapet har varit att invandrare och deras sämre situation på arbetsmarknaden beror på brister och egenskaper hos dem själva och inte på ojämlika maktförhållanden. har denna kvantitativa forskning refererat till den teoretiska eller kvalitativa forskningens mer djuplodande förklaringar om över- och underordning och en (svensk) normativ indelning av människor i vi och dom. Tyvärr har dessa utgångspunkter gjort att det gått trögt med kunskapsinhämtningen. Få svar har kunnat ges på frågan hur och varför arbetsmarknaden och arbetslivet ser ut som det gör. Detta har också gjort att underlaget för att skapa medvetenhet om den strukturella diskrimineringens utbredning och för att formulera åtgärder har varit tunt. Det är dock positivt att allt fler forskare har börjat teoretisera och analysera (främst med kvalitativa metoder) frågor om ojämlika maktförhållanden mellan majoritet och minoritet som förklaring till marginalisering, exkludering och diskriminering (de los , 2001; de los , , 2002). Forskning som undersöker diskriminering i direkta verklighets- liknande situationer kan ha en stor betydelse för att övertyga den allmänna opinionen om att diskriminering förekommer. Därför skulle metoden situation testing – där likvärdiga sökande, men med olika etnisk bakgrund, söker samma jobb – vara ett värdefullt komplement i dagens forskning. Anslagsbeviljande instanser har, med hänvisning till snäva tolk- ningar av forskningsetiska principer, i praktiken länge förbjudit användning av situation testing som forskningsmetod i . () har inom EU-området initierat flera studier med hjälp av situation testing. Testerna har utförts i tre steg: (1) telefonsamtal till arbetsgivaren (där vissa blir avförda direkt, exempelvis med motiveringen att jobbet redan är tillsatt) (2) de sökande får möjlighet att presentera sina meriter (då vissa får svaret att arbetsgivaren söker personer med andra kvalifi- kationer, andra blir kallade till intervju) och (3) anställningsinter- vjuer (då vissa erbjuds en anställning). har erbjudit svenska universitet att delta i undersökningarna, men från svensk sida har svaret blivit nej, både från Socialvetenskapliga forskningsrå- det och från regeringen. I praktiken har det alltså varit förbjudet att genomföra undersökningar med en metod som gör att förekoms- ten av diskriminering vid rekrytering är svårt att förneka. SOU 2005:56 Arbetsmarknaden och arbetslivet information om det svenska avböjandet se (2004a). Dock har regeringen gett i uppdrag att undersöka möjligheterna att genomföra en studie om förekomsten av etnisk och religiös diskriminering på den svenska arbetsmarknaden med hjälp av metoden situation testing. Integra- tionsverket har inlett ett samarbete med och en rapport kom- mer att publiceras . I discrimination against migrant wor- kers in the labour market. A comparative study of four European countries, av (2000) redovisas de centrala re- sultaten för ett antal EU-länder. Sammantaget visar att vart tredje jobb var stängt för utlandsfödda/minoriteter. Endast i detaljer fanns skillnader mellan de olika länderna. Resultaten från undersökningarna i flera länder tyder på att den etniska diskrimineringen var störst inom servicesektorn: As far as the different sectors of the labour market are concerned, the occurrence of discrimination was most widespread in the hotel and catering branch of the service sector, followed by, in declining order, industry and the remainder of the service sector. (bid: 87) Sammantaget påvisade ILO-undersökningarna en omfattande etnisk diskriminering på flera nivåer i de undersökta länderna: (a) Invandrare och etniska minoriteter blev avvisade redan när de sökte arbeten. (b) De som kom med i ansökningsproceduren blev dis- kriminerade; av invandrarna krävdes större kvalifikationer än av andra för att få jobben. Enligt de studier som initierades av var diskriminering van- ligare inom sektorer där det finns en direkt kontakt med kunder eller klienter. Studierna ger inget svar på varför dessa skillnader i omfattning av diskriminering existerar. En förklaring skulle kunna vara att ägare till butiker och restauranger tror – välgrundat eller inte – att vissa av deras presumtiva kunder har rasistiska åsikter och skulle stötas bort ifall de anställer alltför många personer som uppfattas som invandrare. En mindre smickrande tolkning är att företagarna skyller på kunderna för att dölja sin egen rasism. Stämmer denna bild finns skäl att frukta en ökad etnisk diskrimine- ring i arbetslivet. Successivt sker nämligen en omstrukturering av näringslivet, så att servicejobben ökar på bekostnad av industrijob- ben. Även påtalar att denna förändring av näringslivsstruktu- ren kan komma att skapa en ökad etnisk diskriminering. I har metoden situation testing (enligt kriterier) bara använts en gång. Det var som anställde fyra studenter som uppgav likvärdiga meriter och sökte jobb. Det som skulle undersökas var diskriminering av unga män med arabiska och muslimska namn. Studenterna ringde och sökte 371 jobb. I 36 fall valdes testper- sonerna med utländsk bakgrund bort. I fem fall valdes de etniska svenskarna bort, medan testpersonerna med utländsk bakgrund uppmanades av arbetsgivarna att söka jobben. Dessa fall räknades bort, i enlighet med metod. I av fallen uppmana- des de etniska svenskarna att söka jobben, medan de sökande med utländsk bakgrund inte fick samma uppmaning, trots att de hade samma formella meriter. Skillnaderna mellan olika branscher var dock stor. Inom skolan var diskrimineringen , men inom restaurang . Precis som i fallet med ILO-undersökning- arna visade sig omfattningen av diskrimineringen vara störst inom servicenäringen. DN genomförde dock bara det första steget av undersökningen, nämligen att ringa och fråga om det var idé att skicka in en ansökan om jobbet. Det är möjligt att utfallet blivit ett annat om tidningen drivit undersökningen vidare till nästa steg och låtit testpersonerna delta i anställningsintervjuer för att se vilka som blev erbjudna ett arbete. Det kan exempelvis vara så att utfallet för skolan beror på att det formella regelverket försvårar att perso- ner utestängs från anställningsintervjuer på grund av utländsk bak- grund. Det är däremot mer osäkert om regelverket förhindrar att etnisk diskriminering förekommer när personerna ska väljas ut för anställning. Detta ger dock DN-undersökningen inte något svar på. DN gjorde en extrapolering (det vill säga man drog ut resultaten med hjälp av andra undersökningar) utifrån resultaten i de fem ILO-studierna som genomförts. Enligt resultaten i ILOs under- sökningar tillkommer av diskriminering i pro- cessens senare steg. Vart femte jobb i skulle alltså vara stängt för en person med utländsk bakgrund, om diskrimineringen under hela anställningsproceduren skulle studeras. Ett intressant resultat av DN:s undersökning är att arbetsgivare med utländsk bakgrund var lika benägna att diskriminera som arbetsgivare med svensk bakgrund. Detta kan tolkas som att nor- men om vem som är önskvärd och mest anställningsbar är mycket utbredd. När det gäller restauranger fanns också en annan Restauranger i områden där man kan förvänta sig en rela- tivt rik kundkrets diskriminerade oftare än andra.8 När DN ringde och frågade varför de hade avvisat personer med utländsk bakgrund förklarades det med hänvisning till olika tillfäl- ligheter, t.ex. att personerna råkat ringa vid ett olämpligt tillfälle etc. Mycket av forskningen om de utrikes föddas svårigheter att komma in på arbetsmarknaden och generellt sämre arbetsmark- nadssituation har varit inriktad på att studera de arbetssökande. Man har utgått från egenskaper som anses avvika från svenska nor- mer bl.a. med avseende på religiösa sedvänjor, patriarkal kvinnosyn, auktoritär syn på ledarskap och kulturella egenskaper. Andra utgångspunkter har varit brister i svenskkunskaper, utbildning, svenskt humankapital, avsaknad av social kompetens och okun- skap om svenska koder, en uppsättning av brister som ingått i det som (2001) sammanfattat i begreppet kompetensbrist- diskursen. De antaganden och hypoteser forskningen har utgått ifrån har dels bestått av att de utlandsfödda har för lite av de egenskaper som behövs för att komma in på arbetsmarknaden, dels att de har för mycket av andra, ofta kulturellt definierade, egenskaper. finns emellertid ett samlat forskningsresultat som visar att denna typ av antaganden oftast bygger på felaktiga och icke verifierade grunder. Det har kunnat beläggas att de varken kan förklara de skillnader som finns när det gäller möjligheten att komma in på arbetsmark- naden eller skillnader i villkor för dem som fått ett arbete. Den samlade översikten av forskningen på detta område visar att resultaten av undersökningar med olika syften, utgångspunkter och metoder i viss utsträckning stödjer varandra, medan de i andra fall kunnat korrigera och avfärda förklaringar som utgått från egenska- per eller brister hos de etniska grupperna. Ett typiskt exempel är hänvisningar till brister i utbildning eller svenskt humankapital, som i empiriska studier inte visat sig hålla som förklaring för de invandrade gruppernas sämre arbetsmarknadsläge. 8 Den som vill läsa DN:s artiklar i sin helhet rekommenderas: /utestangda DN:s studie finns vidare beskriven i konferensrapporten to Labour Market Discrimination, , konferensrapport, , 2004. av vistelsetid som avgörande faktor har kunnat modifieras. Forsk- ningen har genom att kontrollera för dessa och liknande faktorer kunnat peka ut den strukturella diskrimineringen som avgörande för exkluderingen vid inträdet till arbetsmarknaden och för invand- rares underordning i arbetslivet. Särskilt starka är beläggen för att invandrare födda i länderna utanför västvärlden oberoende av utbildning och vistelsetid i högre utsträckning än andra grupper drabbas av exkludering och diskriminering. Sammantaget visar forskningen att det finns en etnisk hierarki så att vissa grupper är mera andra än andra andra. Bland annat används namnet i detta sammanhang som en åtskiljande markör.