sou · GTB373d9 · 2006-01-01 00:00:00 — Det är skälet till att teorin om signalering förutsäger att löneutvecklingen för en pappa som tar föräldraledigt påverkas mer negativt än för en mamma som tar föräldraledigt . Män har från början givits en lön som inte kompenserar för arbetsgivarens kostnader för framtida förväntad frånvaro i form av föräldraledighet. Den negativa effekten på lönen för den minoritet män som sedan inte uppträder enligt förväntningarna blir därmed större. En anledning till att mäns signaler uppfattas som värre är om mammors möjlighet att vara föräldralediga ses som en skyldighet under det att pappors möjlighet till att vara föräldralediga ses som en rättighet, någonting som han kan välja att använda eller inte. Min bedömning är att denna syn har stor genomslagskraft. En inte lika säker, men likväl, trolig oönskad effekt är att kvin- nors löner generellt förefaller påverkas negativt av skevheten i hur de flesta mammor och pappor i praktiken fördelar uttaget av en längre föräldraledighet sinsemellan. Detta gäller enbart system där föräldrar (eller mammor) kan vara tjänstlediga för vård av barn (på hel- eller deltid, med eller utan ersättning). Den svenska föräldraförsäkringen är ett exempel på ett sådant system. System där enbart kortare föräldraledigheter tillåts förefaller inte ge några negativa effekter på kvinnors löner (även om möjligheten att vara föräldraledig bara ges till mammor). Denna löneeffekt kan bero på statistisk diskriminering. Denna form av diskriminering baserar sig på följande: i) arbetsgivare är kostnads- eller riskminimerande i sina anställnings- och beford- ringsbeslut, ii) att arbetsgivare kan inta ha fullständig information om den framtida frånvaron för varje enskild individ som denne funderar på att anställa eller befordra. Om dessa två villkor är uppfyllda är det rationellt för arbetsgivaren att utgå från vad som är det vanligaste. Det vanligaste är att kvinnor tar huvudansvaret för barnen då de är små och är alltså mer frånvarande än män från sina arbeten. Om arbetsgivaren ser frånvaro som någonting negativt, vilket är rimligt om frånvaro kostar i form av produktionsstörningar och sökkostnader efter vikarier, kommer en kvinna i fertil ålder auto- matiskt att ses som mer riskabel att anställa eller befordra än en man. Det har ingenting att göra med att arbetsgivare ogillar kvin- nor. Det beror på att arbetsgivare ogillar frånvaro. Om kvinnan ändå anställs eller befordras, trots den förväntat högre framtida frånvaron får hon, enligt teorin om statistisk diskri- minering, en något lägre lön än vad en man med likvärdiga kvali- fikationer fått. Den något lägre lönen sätts för att kompensera för risken för de ökade kostnader för arbetsgivaren som hennes för- väntade högre frånvaro medför. En arbetsgivare kan ha en uppfattning om vad som är högsta acceptabla frånvaro på vissa positioner. En kvinna kan ha samma befordringsmöjligheter som en man med samma kvalifikationer upp till en viss nivå men hon har lägre chanser att befordras till befattningar där förvärvsavbrott leder till markanta negativa kon- sekvenser för arbetsgivaren. Om hon ändå befordras till en sådan position kan den reduktion av hennes lön som arbetsgivaren ser som en rimlig riskpremie arbetsgivaren tar en risk genom denna befordran bli substantiell. Detta skulle därmed kunna vara en av förklaringarna till varför kvinnor på högre positioner ofta tjänar betydligt mindre än män på liknande positioner. Vari ligger då diskrimineringen i att bedöma enskilda individer som om de hade samma egenskaper som den genomsnittliga indi- viden i de kollektiv de tillhör? Arbetsgivaren antas ju vara rationell, alltså varken ha fördomar eller felaktig information om hur den genomsnittliga individen i respektive grupp beter sig. En kvinna i fertil ålder kommer automatiskt att ses som mer riskabel att anställa eller befordra än en man. Detta sker oberoende av hennes faktiska produktivitet. Hon själv kan inte påverka detta. Däri ligger det diskriminerande i statistisk diskriminering. En be- dömning av individen färgas av hur den grupp som individen tillhör i genomsnitt beter sig. Personen ges inte möjlighet till en helt ofärgad individuell prövning. Inte heller män ges möjligheten till en helt ofärgad individuell prövning men eftersom den genomsnittlige mannen tar en mycket kort föräldraledighet drabbas män betydligt mindre av detta än kvinnor. Att pappors löneutveckling påverkas mer negativt än mammors av en längre föräldraledighet är, enligt min bedömning, också för- enligt med det teorin om statistisk diskriminering förutsäger: Att löneutvecklingen för alla kvinnor redan från början påverkas nega- tivt av att deras framtida frånvaro förväntas vara högre än mäns. Föräldraförsäkringen ingår som en del av den ekonomiska familje- politiken. Målet för denna är att skillnaderna mellan familjer med och utan barn skall minska inom ramen för den generella välfärden. Detta mål är beslutat av . Utöver det finns ett antal i olika sammanhang uttalade syften med föräldraförsäkringen (se exempelvis utredningens direktiv, 2004:44). Ett är att verka för barnets bästa. Ett annat är att verka för en ökad jämställdhet mellan könen. Ett tredje är att ge barnen tillgång till båda sina föräldrar. Ett fjärde är att ge båda föräldrarna möjligheter att på lika villkor kombinera föräldraskap med för- värvsarbete eller studier. Genom medlet offentligfinansierad ersätt- ning kombinerat med lagstadgad rätt till ledighet till föräldrar för vård av sina (små) barn söker man uppnå dessa syften. Det kunskapsunderlag som denna rapport presenterar tyder på att föräldraförsäkringen, som den i praktiken används, har både önskade och oönskade effekter vad gäller jämställdheten på arbets- marknaden. i debatten om föräldraförsäkringen kan vi se en konflikt mellan å ena sidan kvinnors och mäns lika möjligheter på arbets- marknaden, å andra sidan föräldrarnas individuella valfrihet. Det senare innebär i praktiken en fortsatt skev fördelning av uttaget av föräldraledighet. Det kunskapsunderlag som presenteras i denna rapport tyder på att denna konflikt inte bara finns som diskussions- ämne utan att den är reell. Det finns skäl att tro att föräldrarnas individuella valfrihet, såsom den används i praktiken, begränsar de individuella möjlig- heterna på arbetsmarknaden för personer som tillhör kollektivet med den högre frånvarorisken, alltså kvinnor. Kvinnor och män bär – utan att kunna påverka det särskilt mycket genom eget age- rande – den genomsnittliga frånvarorisken för det kollektiv de tillhör. Den fördelning av föräldraledigheten som individuella för- äldrar tycker är bäst påverkar kollektivens genomsnittliga frånvaro- risker. Här har vi ett mycket intressant politiskt problem. Om statistisk diskriminering mellan kvinnor och män förekommer på arbets- marknaden går det inte att säga följande: att enskilda mammor och pappor skall ha stora möjligheter att fördela uttaget sinsemellan av föräldraförsäkringen, att individuella kvinnor skall ha samma möjligheter som indivi- duella män på arbetsmarknaden vad gäller lön och utvecklings- chanser. Åtminstone kan man inte säga detta och göra anspråk på att resonera logiskt. Logiken kräver att ett av dessa två synsätt måste prioriteras högre än det andra. Båda synsätt kan förstås anses vara viktiga – men ett måste ses som viktigare i det fall statistisk diskriminering förekommer eftersom det innebär att synsätten då står i konflikt med varandra. Det är de politiska värderingarna som skall styra den prioriteringen. Ofta framförs hushållets ekonomi som det främsta skälet till den skeva fördelningen av föräldraledigheten. Mamman tjänar mindre än pappan, därför är hon föräldraledig. Men som vi har sett är det ytterligare inkomstbortfall som skulle ske om föräldrapenningen fördelades jämnare endast marginellt i många inkomstskikt, särskilt om hänsyn tas till att de flesta förvärvsarbetande föräldrar också har avtalsersättningar vid föräldraledighet. Att höja ersättningen i föräldraförsäkringen utan att införa en utökad kvotering eller en individualisering riskerar att kosta resurser utan att det önskade syftet, en markant mindre ojämn fördelning i uttaget, nås. Ger man extra resurser för att nå ett syfte och syftet inte nås är resurserna felaktigt, i bemärkelsen ineffektivt, använda. I relation till vad man vill åstadkomma har man i sådana fall inte använt skattepengarna på bästa möjliga sätt. Att huvudsakligen försöka motverka negativa effekter på arbets- marknaden av ett genomsnittligt skevt uttag av föräldraledighet genom att förstärka LAS samt antidiskrimineringslagar för gravida kvinnor och föräldralediga personer är inte den mest effektiva åtgärden. Då ökar risken, ur arbetsgivarnas ögon, med att anställa kvinnor istället för män. De kvinnor som väl blir anställda får en säkrare position men risken finns att det blir svårare för kvinnor att bli anställda. Den stora majoriteten av arbetstagare och arbetssökande möter arbetsgivare som – av ekonomiskt helt rationella skäl – ogillar från- varo. Arbetsgivare kan förvisso ha andra orsaker, som fördomar mot att anställa kvinnor, och dölja dessa bakom ett rationellt resonemang om statistisk diskriminering men faktum kvarstår: De flesta arbetsgivare föredrar att de anställda är närvarande på jobbet, inte frånvarande. Det går inte att i grunden ändra på detta genom lagstiftning eller kollektivavtal. En effektivare väg att ändra på sakernas tillstånd är att skapa regler i föräldraförsäkringen som sprider frånvaroriskerna mer jämnt mellan kvinnor och män. Att ytterligare kvotera för- äldraledigheten eller att, i likhet med övriga socialförsäkringar, se den som individuell innebär att införa en restriktion för att mildra effekten av en annan restriktion, statistisk diskriminering, som påverkar kvinnor negativt. Jag anser att man kan göra en jämförelse mellan övergången från sambeskattning till särbeskattning, alltså till en individuell beskatt- ning av arbetsinkomst som skedde 1971. Före dess sågs gifta pars inkomster i princip som en och samma inkomst. Det betydde att hushållet inte förlorade på om paret valde att låta mannen spe- cialisera sig på att bli duktig på att tjäna pengar, som var hans komparativa fördel, och låta kvinnan specialisera sig på att bli duktig på hemarbete, vilket var hennes komparativa fördel. I dagens system beskattas ett hushåll med en sådan arbetsför- delning eller ett hushåll med en deltidsarbetande kvinna och en heltidsarbetande högavlönad man mer än om båda har heltidsjobb med genomsnittliga löner. Det står förstås hushållen fritt att välja vilken arbetsfördelning de vill men den traditionella, där man och kvinna inte ses som individer utan som komplement, kostar dem mer i skatt. Detta anses inte vara någon upprörande orättvisa. Någon stark politisk rörelse som vill tillbaka till tiden finns inte. Tankesättet att arbetsinkomsten är individuell har slagit igenom. fördelas kostnader för vård och omsorg av nästa generation (reproduktion av arbetskraften med ett krassare uttryck) mycket ojämnt över arbetsmarknadens olika sektorer. Kvinnodominerade verksamheten får ta den absolut största delen av kostnaderna i form av produktionsbortfall, sökkostnader för att hitta vikarier, och så vidare. Manligt dominerade verksamheter slipper undan dessa kost- nader betydligt lindrigare. Många kvinnor med små barn jobbar deltid. Antingen är de anställda på deltid eller också använder de sig av rätten att gå ner i arbetstid så länge de har barn . Deltidsanställningar är legio i kvinnodominerade verksamheter; kanske till och med en huvudregel för anställning i många verksamheter? Enligt senaste undersökning av levnadsnivåförhållanden är det nästan fyra gånger fler kvinnor än män (171 000 respektive 46 000) som anger att ett skäl till att de arbetar deltid är att det är svårt att få heltidsarbete. Likaså är det vanligare med tidsbegränsade anställningar i kvinnodominerade verksamheter. Frekvent frånvaro blir mindre kostsam om arbetsgivaren har en reservarmé av vikarier att kalla in eller flytta om till de positioner där vakanser uppstår. Min bedömning är att dessa förhållanden till stor del kan ses som ojämnt fördelade kostnader för vård och omsorg av nästa genera- tion. Vill vi använda skattepengar till att en lång föräldraledighet skall ses som plåster på såren för dessa arbetsförhållanden eller vill vi förbättra arbetsvillkoren och höja lönen i dessa verksam- heter? Men det kanske går på tvärs mot barnets bästa om föräldrarnas möjligheter att välja en skev fördelning av föräldraledigheten be- gränsas? Papporna kanske inte tar ut alla sina dagar och om mam- morna inte kan ta ut den förkortas den tid som barnet kan ha någon förälder hemma? Det beror på våra politiska värderingar hur vi ser på värdet av en jämnare fördelning av uttaget kontra risken för en viss nettominskning (i alla fall i början) av antalet uttagna dagar. Såsom denna rapport visar verkar effekten av den första pappa- månaden vara en marginell minskning () av det totala antalet uttagna dagar med föräldrapenning. minskade andelen pappor som inte tog någon dag med föräldrapenning kraf- tigt, från . Andelen pappor som tog cirka en månad med föräldrapenning ökade kraftigt, från . Så det var många fler barn som fick mer tid hemma med sin pappa efter den första pappamånadens införande än före. Sammantaget, är det så dåligt? Den andra pappamånaden innebar en utökning av den totala föräldraledigheten , från 450 . Effekten av den andra pappamånaden förefaller, så vitt vi kan se, vara en ytterligare minskning av skevheten i uttaget och en viss netto- ökning av antalet uttagna dagar. I rapporten förs en diskussion om hur vi uppfattar vår identitet och hur denna drivkraft påverkar vårt beteende, kanske till och med mer än ekonomiska drivkrafter. Det ingår i en mammas identitet att vara hemma med barnet den största delen av tiden. Annars känner hon sig inte som en bra mamma. Det är inte lika viktigt för en pappas identitet som en bra pappa att vara hemma länge med barnet när det är litet. Det är viktigare för identiteten som pappa att vara familjeförsörjare. Detta ligger i linje med ett könsbundet skyldighets- och rättighetstänkande. Mammor har en skyldighet att ta föräldraledigt. Pappor har en rättighet att ta föräldraledigt, en rättighet som ibland är svår att utnyttja Såsom denna rapport visar verkar den framtida löneutvecklingen för pappor som tar en längre föräldraledighet påverkas mer negativt än för mammor som är föräldralediga . Det verkar alltså vara kostsamt för dessa få fäder, kostsamt kanske inte bara i pengar utan även i identitetstermer, att bryta mönstren. Dessa effekter uppstår givet hur den vanliga, alltså skeva, fördelningen av föräldraledighet mellan mammor och pappor sett ut . En ekonom skulle uttrycka det som att detta är partiella effekter, givet nuvarande jämviktstillstånd. Om majoriteten av föräldrarna däremot ändrar sitt beteende i riktning mot ett mindre ojämnt uttag av föräldraledighet hamnar man ett nytt jämviktstillstånd. Då blir analysen annorlunda. Systemförändringar, exempelvis (mer än marginella) ändringar i regler för uttag av föräldraledighet, kan leda till att ett annat jäm- viktstillstånd uppnås, ett tillstånd som inte kan uppnås av att ett mindre antal individer ändrar sitt beteende. En ekonom skulle uttrycka det som en jämviktseffekt. I ett annat jämviktstillstånd, där fördelningen av föräldraledighet är betydligt mindre skev, kan exempelvis ett uttag av en längre föräldraledighet få andra effekter för män än de som rapporteras i denna studie. Likaså kan eventuella effekter på löne- och karriärutveckling för kvinnor bli annorlunda om det inte längre finns rationella skäl att se kvinnor som högriskprojekt att anställa och befordra, i jämförelse med män. framförs argumentet att man inte skall förändra arbets- marknaden med hjälp av föräldraförsäkringen. Men som vi sett har föräldraförsäkringen sannolikt redan gjort det. Då blir frågan är dessa förändringar uteslutande till det bättre? Om inte, vilket verkar vara fallet, hur värderar vi de önskvärda konsekvenserna jämfört med de oönskade? Ett jämnare fördelat uttag av föräldraförsäkringen är inget undermedel för att komma åt osakligt grundade löneskillnader mellan könen. Andra diskrimineringsformer, exempelvis värde- diskriminering, kan ligga bakom dessa skillnader. Men så länge som arbetsgivare ogillar frånvaro och inte kan ha komplett information om individuella kvinnor och mäns framtida frånvaro på grund av vård av barn, så länge riskerar kvinnor i fertil ålder automatiskt att ses som mer riskabla än män att anställa eller befordra, givet att nuvarande fördelning i uttag av föräldraledighet inte förändras. , G. och Roman, C., 1997, Hemmet, barnen och makten. För- handlingar om arbete och pengar i familjen. Rapport till Utred- ningen om fördelningen av ekonomisk makt och ekonomiska resurser mellan kvinnor och män, SOU 1997:139. Akerlof, G. A. och Kranton, R. E., 2000, Economics and Identity, , Vol. CXV, No. 3, s. 715 753. , J. W., , A., och Vroman, S. B., 2003, Is There a Glass Ceiling in ? 1, s. 145 177. , J. W., , P-A., , M. och Vroman, S. B., 1997, Kvinnors och mäns löner – förvärvsavbrottens betydelse, i , I. och Wadensjö, E. ), Kvinnors och mäns löner – varför så olika?, Rapport till Utredningen om fördelningen av ekonomisk makt och ekonomiska resurser mellan kvinnor och män, SOU 1997:136. , J. W., , P-A., , M. och Vroman, S. B., 1999, Career Interruptions and Subsequent Earnings: A Re- examination , , Vol. XXXIV, No. 2, s. 294 311. B. och , H., 2005, Lika eller inte – om kvinnor och män i lönestatistiken, Rapport, Svenskt Närings- liv, . Angrist, J. D. och Krueger, A. B., (2000), Empirical Strategies in Labor Economics, i Ashenfelter, O. C. och Card, D. Handbook of Labor Economics, 3A. , Amster- dam. Arai, M. och Thoursie, A., 1997, Individ- och yrkesskillnader mellan kvinnor och män: Hur påverkar de lönen?, i , I. och Wadensjö, E. ), Kvinnors och mäns löner – varför så olika?, Rapport till Utredningen om fördelningen av ekonomisk makt och ekonomiska resurser mellan kvinnor och män, SOU 1997:136. Arrow, K., 1972, Models of job discrimination, i , A. ), Racial discrimination in economic life. Arrow, K., 1973, The theory of discrimination, i Ashenfelter, O. C. och Rees, A. ), Discrimination in labor markets. Prince- ton University Press, . Arrow, K., 1976, Economic Dimensions of Occupational Segre- gation: Comment 1. Signs, in Culture and Society 1, s. 233-237. Batljan, I., , S., Örnhall , och , M., 2004, Föräldrapenning, pappornas uttag av dagar, fakta och analys, rapport, , . S., 1957, The Economics of Discrimination, 2:a upplagan (reviderad 1971). S., 1965, A Theory of the Allocation of Time, , LXXV (), s. 493 517. S., 1985, Human Capital, Effort and the Sexual Division of Labor, , Vol. 3, s. 33 58. S., 1991, A Treatise on the Family. Bekkengen, L., 2002, Man får välja – om föräldraskap och föräldra- ledighet i arbetsliv och familjeliv. , S., 2004, Flexibel föräldrapenning – hur mammor och pappor använder föräldraförsäkringen och hur länge de är lediga, RFV analyserar 2004:14, , . Bergstrom, T., 1998, A Survey of Theories of the Family, i Rosenzweig och Stark O. (red.) Handbook och Population and Family Economics, Vol. , A., , P-A., , B. och Wadensjö, E., 2000, Arbetsmarknaden, 2:a upplagan. , K., 1997, Familj, makt och ekonomiska resurser den nya familjeekonomin, i , G och , I. ), Familj, makt och jämställdhet, Rapport till Utredningen om fördel- ningen av ekonomisk makt och ekonomiska resurser mellan kvinnor och män, SOU 1997:138. , M. och Duvander, A-Z., 2004, Ingen annan på jobbet har ju varit pappaledig ... Papporna, deras arbetsplatser och deras pappaledighetsuttag, i , M., Gähler, M. och Nermo, M. ), Familj och arbete – vardagsliv i förändring. Delander, L., 1978, Studier kring den arbetsförmedlande verk- samheten, i Arbetsmarknadspolitik i förändring, SOU 1978:60. Duvander, A-Z., Ferrarini, T. och , S., 2005, Swedish parental leave and gender equality, Arbetsrapport 2005:11, , . I., , R. och Friebel, G., 2004, Sharing responsi- bility? Short- and long-term effects of Sweden´s Daddy- month reform, Working Paper 3/2004, , , . , J., , R. och Friebel, G., 2005, Parental Leave A Policy Evaluation of the Swedish , , 1617, (), . , Y., 2005, Den som passar bäst gör mest. En reformerad föräldraförsäkring kärlek, omvårdnad, trygghet, , M., 2004, Formal On-the-job training. A Gender- Typed Experience and Wage-Related Advantage?, , Vol. 20, No. 1, s. 79 94. Ferrarini, T., 2003, Parental Leave Institutions in Eighteen Post-War Welfare States. – Dissertations Series 58. , universitet, . Folbre, N., 1994, Who pays for the kids? Gender and the structure of constraint. , A. och Wennemo, I., 2004, Mellan princip och praktik. En rapport om föräldraförsäkringen, LO, . , 2005, Föräldrapenning att mäta hälften var, Statistik 2005:1, , . le Grand, C., 1991, Explaining the Male-Female Wage Gap: and Solidarity Wage Bargaining in , Acta Sociologica, Vol. 34, s. 261 278. le Grand, C., 1997, Kön, lön och yrke – yrkessegregering och lönediskriminering mot kvinnor i i , I. och Wadensjö, E. ), Kvinnors och mäns löner – varför så olika?, Rapport till Utredningen om fördelningen av ekonomisk makt och ekonomiska resurser mellan kvinnor och män, SOU 1997:136, , . , L och , H., 2004, Kvinnor och mäns karriär- vägar på den svenska arbetsmarknaden, i , Å. Den könsuppdelade arbetsmarknaden, SOU 2004:43. L. och , P., 2000, Programs and Policies Pro- moting Women´s Economic Equality and Men´s Sharing of Child Care in , i , L. L., , P. och , G. ), Organizational Change and . International Perspectives of Fathers and Mothers at the Workplace. , Inc., . , C., 2004, in Women´s Work. Female Diversity and the Polarisation of Women´s Employment, 2:a upplagan. Contemporary Issues in Public Policy, Press, . , B., 1955, Finanpolitikens ekonomiska teori, SOU 1955:25. , Y., 2001, – om det stabilas föränderliga former. HTF, 2001, Är arbetslivet barntillåtet?, En gallupundersökning bland HTF-medlemmar 19 . P., 1994, The Economics of Gender. Blackwell Publishers, . , A-C., 2003, Arbetslöshet och barnafödande, Demografiska rapporter 2003:6, , . , F., Pylkkänen, E. och Valck, L., 2003, En jämställd föräldraförsäkring?, Bilaga 12 till , SOU 2003:36. , J. O. och Mills, C., 2001, The sooner the better? Parental leave duration and women´s accupational career i , J. O. och Mills, C. (red.) Life-course change in modern . JämO, 2000, Löneutfyllnad vid föräldraledighet, Jämställdhets- ombudsmannen, . JämO, 2001, Problem i arbetslivet i samband med graviditet och föräldraskap. JämOs erfarenheter 2001, Jämställd- hetsombudsmannen, . Kaul, H., 1991, Who cares? Gender Inequality and Care Leave in the Nordic Countries, Acta Sociologica, vol. 34, s. 115 125. , R., 2002, Göra pappa med barn. Lazear, E. P. och Rosen, E., 1990, Male-female wage differentials in job ladders, , vol. 13, no. 3, s. 426 471. , J., 1972, The simple mathematics of information, job search and prejudice, i , A. ), Racial discri- mination in economic life. Mincer, J. Y., 1958, Investment in Human Capital and Personal Income Distribution, , Vol. 6, No. 4, s. 281 302. Mincer, J. Y., 1962, On-the-Job Training: Costs, Returns and Some Implications, , Vol. 50, No. 5, Part 2, S50 S79. Mincer, J. Y., 1974, Schooling, Experience and Earnings. Mincer, J. Y. och Polachek, S. W., 1974, Family investments in human capital: Earnings of women, , Vol. 82, s. 576 608. Nermo, M., 1999, Structured by Gender. – Dissertation Series No. , A., 2003, Deltidsarbete och deltidsarbetslöshet en upp- följning av (Utredningen angående arbets- löshetsersättning och deltidsarbete, SOU 1999:27). Arbetslivs- rapport nr 2003:19, , . , A., 2004, Parental leave, public child care and the dual- earner/dual-career model in , Discussion Paper, , . (Finns på disspapSWE04.pdf.) , H. och , J., 2002, Spelade pappamånaden någon roll? RFV analyserar 2002:14, , .