sou · GTB366d3 · 2006-01-01 00:00:00 — Det blygsamma målet var att minst två tredjedelar av fäderna i någon utsträckning, vid utgången av , skulle utnyttja föräldrapenning med anledning av barns födelse. Målet uppnåddes ej. Mot bl.a. denna bakgrund föreslogs i propositionen Delad makt – delat ansvar att antalet föräldrapenningdagar delas lika mellan för- äldrarna. En förälder kan emellertid överföra sin rätt till föräldra- penningdagar till den andre föräldern – dock får inte över- låtas. Den första pappamånaden lanserades därmed. föreslogs en sänkning av ersättningsnivån från till . En nivå som alltjämt gäller. Ersättningen för den icke överförbara månaden föreslogs dock fortfarande uppgå till 90 pro- cent. Det vill säga om föräldrarna delar lika på hela föräldraledighe- ten erhåller båda föräldern var sin månad med 90 procents ersätt- ning. I sin motivering till förslaget hänvisar regeringen återigen till den då aktuella löneskillnadsutredningen som, utan att lämna konkret lagförslag, pekade på möjligheten att vid en framtida utbyggnad av föräldraledigheten begränsa möjligheten att överföra dagar till den andre föräldern. Vidare hänvisas till forskning som visar att en tidigt etablerad och nära relation mellan fader och barn är gynnsam, både för fadern och barnet och ger en god grund för den fortsatta relationen. Eftersom det lilla barnets behov av båda föräldrarna inte kan framföras av barnet själv är det, enligt regeringen, rimligt att samhället bidrar med det stöd som behövs för att detta behov ska kunna tillgodoses. En utökad andel av fädernas föräldraledighet bedöms även bidra till att attityderna på arbetsplatserna påverkas i mer jämställd riktning samt öka kvinnors möjlighet att nå jäm- ställdhet med männen på arbetsmarknaden vilket motverkas av att de huvudsakligen har ansvar för den praktiska omsorgen om bar- nen. Det finns en stor tillväxtpotential i att bättre ta till vara kvin- nors kompetens i arbetslivet vilket innebär både en samhällsekono- misk vinst och en kvalitetshöjning i arbetslivet. 1990/91:113. I samband med ändringen av föräldraförsäkringen avsattes medel för information och opinionsbildning om delad föräldraledighet. Information riktades särskilt till blivande och nyblivna fäder. Även åren efter reformens ikraftträdande, , har sådana informationsinsatser genomförts och uppdrag har lämnats till för- säkringskassorna att verka för att fäderna ska ta ut en större del av föräldraledigheten har fortsatt. Föräldraförsäkringen har efter hand förändrats ytterligare. Bland annat har en ny pappamånad införts och tiden för 80 procents ersättning har förlängts med en månad . till- sattes en särskild utredare () med uppgift att bland annat undersöka hur föräldraförsäkringen bättre ska kunna bidra till att barnen får bättre tillgång till båda sina föräldrar. Utredningen ska lämna sitt betänkande . I flera sammanhang i propositionen Delad makt – delat ansvar understryks vikten av att anlägga ett jämställdhetsperspektiv inom alla politik- och samhällsområden och att kvinnors och mäns skilda villkor måste beaktas närhelst analyser görs och åtgärder föreslås. Jämställdhetsfrågorna ska inte bara genomsyra utan också få genomslag på alla områden. Det hänvisas även till att detta arbetssätt etablerats internationellt, under beteckningen (gender) mainstreaming. Året efter, vid i , antogs en deklaration och en handlingsplan för jämställd- hetsarbetet där jämställdhetsintegrering som strategi lyftes fram. Om dessa skillnader i kvinnors och mäns villkor ska kunna syn- liggöras måste tillgänglig statistik vara könsuppdelad och lättill- gänglig. I budgetpropositionen35 la regeringen ett förslag om att jämställdhetsstatistiken klassificeras som officiell statistik, vilket ger den en starkare ställning. Det samlade ansvaret för statistiken ligger hos SCB som även har ansvar för att bevaka att statistikan- svariga myndigheter tillgodoser kravet på uppdelning på kön. Regeringen fattade beslut om allmänna direktiv till samtliga kommittéer och särskilda utredare att redovisa jämställd- hetspolitiska konsekvenser av sina förslag i syfte att synliggöra för- hållanden för kvinnor och män i regeringens beslutsunderlag. 1993/94:100. Även kvinno- och jämställdhetsforskningen lyfts fram som en förutsättning för en aktiv jämställdhetspolitik. Relationer och maktförhållanden mellan kvinnor och män beskrivs ofta som natur- liga och givna. Forskningen har haft stor betydelse för att bryta sådana föreställningar. Särskilda medel avsätts dessutom för att stödja universitet och högskolor som tar initiativ till att utveckla yrkesinriktade jämställdhetskurser. Kurserna skulle kunna ingå som delar i en akademisk utbildning eller vara fristående. En särskild utredare tillkallas för att föreslå åtgärder som främjar kvinno- och jämställdhetsforskning (genusforsk- ning). Utredningsförslag presenterades i betänkandet Viljan att veta och viljan att förstå.37 Regeringen framhåller i propositionen att förslag och beslut inom olika politikområden bör analyseras ur ett jämställdhetspers- pektiv. Med kunskap från bl.a. könsuppdelad statistik och forsk- ning ska konsekvenser för kvinnor respektive män klarläggas. Detta bör ske på såväl central som regional och lokal nivå. Regeringen hänvisar till de arbetsmetoder som tillämpas inom där jämställdhetsenheten, som sorterar under jämställdhetsministern, granskar bl.a. förslag till propositioner och utredningsdirektiv ur jämställdhetssynpunkt. Eftersom alla rege- ringsärenden av betydelse ska beredas med jämställdhetsenheten har enheten en roll som samordnare och pådrivare gentemot övriga departement och politikområden. Det betyder att enheten med- verkar till att det i statliga utredningsdirektiv skrivs in att förslagen skall analyseras och redovisas ur ett jämställdhetsperspektiv, att en analys skall göras av hur ett budgetförslag kan förväntas inverka på kvinnors och mäns levnadsförhållanden eller på flickors och poj- kars fritidsverksamhet, att beslut inte kan fattas förrän en analys utförts som visar om förslagen ger skilda konsekvenser för kvinnor respektive män.38 Den verksamhet som syftade till att analysera förslag och beslut ur ett jämställdhetsperspektiv gavs en framträdande plats i länsex- perternas uppdrag. Med syftet att stimulera jämställdhetsarbetet 1993/94:147, sid 81. även på nivå avsattes särskilda medel för ett utvecklings- program som syftade till att anlägga jämställdhetsperspektiv på alla politikområden i kommunernas verksamhet. tillsatte en programberedning för detta ändamål. Inom beredningen genomfördes projektet vars uppdrag var att utarbeta och pröva metoder för att integrera jämställdhet i kommunala verksam- heter. Inom ramen för JämKom presenterades 3 R-metoden som sedan fått spridning i och internationellt. Det internatio- nella begreppet gender mainstreaming fick här sin första svenska motsvarighet, jämtegrering. etablerades begreppet jäm- ställdhetsintegrering av jämställdhetsenhet. Den metod för jämställdhetsarbete som regeringen förespråkar och även vill införa på regional och nivå utgår således från de former för beredning som förekommer i . Om jämställdhetspolitiken på allvar ska förverkligas inom andra politikområden är det inte heller nog, som kanske antyds i propositionens text som återges ovan, att skriva in några ord om behovet av jämställdhetsperspektiv i olika beslut. Det krävs också en mer djupgående kunskap om de specifika jämställdhetsaspekter som finns inom respektive politikområde. I det fortsatta utvecklingsarbetet i försöker man finna lösningar på bl.a. dessa svårigheter. I olika sammanhang hävdas att strategin jämställdhetsintegrering etablerades i och med propositionen. Detta är en överdrift. Visser- ligen nämns (gender) mainstreaming som begrepp i den internatio- nella diskussionen men någon utveckling av strategins praktiska tillämpning erbjuds inte. Vid åtskilliga tillfällen påtalas i propositio- nen att ett jämställdhetsperspektiv måste anläggas på andra politik- områden. Men detta är i sig inte jämställdhetsintegrering. Och hel- ler ingenting nytt. Inom jämställdhetspolitiken har man begynnelse påpekat behovet av, och än mer problematiken med, att påverka andra politikområden. Det är ett ganska trivialt påpekande att arbetsmarknadspolitiken och familjepolitiken, för att ta två exempel, måste ha en jämställdhetsaspekt. Var ska jämställd- hetspolitiken ta gestalt om inte i människors vardag? Svårigheterna, som jämställdhetspolitiken brottats med, ligger i att hitta de lämpli- gaste och effektivaste formerna. Jämställdhetsintegreringens innebörd tydliggjordes senare bl.a. i den definition som utformade: Gender mainstrea- ming is the (re)organisation, improvement, development and of policy processes, so that a gender equality perspective is incorporated in all policies at all levels and at all stages, by the actors normally involved in policy-making. Genom Amsterdamfördraget som trädde i kraft kommer jämställdhetsintegrering till uttryck även i EU. Enligt fördraget ska gemenskapen införliva ett jämställdhetsperspektiv i all verksamhet. I någon mån har det varit ett dilemma i det praktiska jämställd- hetsarbetet i att fastställa ansvarsfördelningen. Om alla har ansvar för jämställdhet ligger risken nära att ingen i praktiken tar ansvar. Om exempelvis har ans- var för jämställdheten i socialförsäkringarna så har ju jämställdhets- enheten i någon utsträckning avsvurit sig det inflytande som den formella ställningen i ger. Det är heller inte okomplicerat att ange vad ansvar för jämställdhetsintegrering inne- bär. Man kan analysera en fråga, med stöd av könsuppdelad statis- tik, genusforskning och gediget analysera konsekvenser för kvin- nor respektive män, och likafullt komma fram till olika bedöm- ningar av vilket beslut som bäst gynnar jämställdhetspolitiken. Alla politikområden har också andra plikter än att beakta jämställdhets- aspekten. Man är skyldig att bevaka ekonomiska aspekter, regional- politiska aspekter, miljökonsekvenser etc. Dessa aspekter måste i det slutliga avgörandet vägas emot varandra och det är inte en själv- klarhet att jämställdhetsintresset då erhåller tillräcklig tyngd även om det de facto, och kanske välvilligt, har beaktats. Det var således inte oväntat att regeringen bedömde det som vik- tigt att mera genomtänkt utveckla metoder för jämställdhetsinteg- rering i , och även annorstädes. tillsatte regeringen en arbetsgrupp med namnet Arbetsgruppen för metodut- veckling i jämställdhetsarbetet.39 Gruppen bestod av representanter från såväl offentlig som privat sektor. Statssekreteraren för jäm- ställdhetsfrågor var gruppens ordförande. Uppdraget var att föreslå åtgärder för utbildning och information om jämställdhetsfrågor, utveckling av metoder samt åtgärder som stärker jämställdhetsin- tegreringen. Arbetsgruppen presenterade sina slutsatser och erfarenheter i två publikationer. publicerades boken jämt – att integrera jämställdhet i verksamheten som innehåller ett urval meto- der och modeller för jämställdhetsintegrering. Här presenterades även erfarenheterna av de metodutvecklingsprojekt arbetsgruppen initierat och modeller och metoder för jämställdhetsintegrering. 39 Dnr A97/3466/JÄM Efter initiativ från arbetsgruppen gav regeringen verket (RRV) ett uppdrag att granska regeringens styrning på jäm- ställdhetsområdet. Uppdraget avrapporterades i rapporten ställdhet – hur styr regeringen?40 RRV:s kartläggning visade att under hade ca hälften av myndigheterna någon form av återrapporteringskrav beträffande jämställdhet i sin verksamhet och att de typer av krav som ställs på myndigheterna beträffande jäm- ställdhet kan delas in i tre kategorier: organisatoriska och verksam- hetsmässiga krav samt krav på könsuppdelad statistik. RRV drog slutsatsen att det råder brister i konsekvens och systematik i rege- ringens jämställdhetspolitiska styrning av myndigheterna. RRV föreslår därför bl.a. att regeringen bör ta principiell ställ- ning till vilka myndigheter som ska ha jämställdhetsuppdrag, att verksförordningen bör ses över och utökas med preciseringar när det gäller jämställdhet samt att större vikt bör läggas vid jämställd- hetsfrågorna vid den årliga dialogen mellan myndigheter och depar- tement. Slutrapporten från arbetsgruppen för metodutveckling i jäm- ställdhetsarbetet, Ändrad ordning – strategisk utveckling för jäm- ställdhet 41 presenterades 2001 och behandlar strategin jämställd- hetsintegrering. Arbetsgruppen pekar på svagheter i tillämpningen av jämställdhetsintegrering i , bland annat utifrån granskning. brister i styrningen av de jämställdhetspolitiska frågorna. Det sak- nas exempelvis en förordning som tydliggör att jämställdhetsin- tegrering ska tillämpas, avsaknad av utbildning om hur man tillämpar jämställdhetsintegre- ring för politiker och tjänstemän i , avsaknad av utprovade analysmetoder för jämställdhet i , avsaknad av tillräckligt stöd för tjänstemän på departementen. Som en följd av dessa förslag beslutade regeringen att tillsätta en Styrgrupp för jämställdhetsintegrering i Regeringskans- liet med uppdrag att utarbeta förslag till en plan för genomförande av jämställdhetsintegrering.42 Planen ska behandla styrningen av de jämställdhetspolitiska frågorna, utbildningar för politiker och tjäns- 40RRV (2000). 42Beslut N 2002/11370/JÄM. temän i , utprovning av analysmetoder samt for- mer för stöd och samordning på departementen. Regeringen fastställde, efter förslag från styrgruppen, en plan för genomförande av jämställdhetsintegrering i . Planen som gäller fram till och med har som övergripande mål att skapa bästa möjliga förutsättningar för att jämställdhet ska genomsyra hela regeringens politik. Jämställdhets- perspektivet ska integreras i alla beslutsprocesser och samtliga tjänstemän i ska ha kunskaper om de centrala jämställdhetspolitiska frågeställningarna inom respektive politik- område. Samtliga departement har utsett en eller två jämställdhets- samordnare som har ansvar för att koordinera och driva på arbetet med jämställdhetsintegrering inom respektive departement. Inom ramen för planen har ett omfattande utbildningsprogram genom- förts i för statsråd och övriga politiker, chefer och tjänstemän. Parallellt med dessa ansträngningar har det inom Regeringskans- liet inletts ett arbete med att bättre integrera jämställdhetsperspek- tivet i den statliga budgetprocessen. Behovet av en sådan integre- ring påtalades redan i den tidigare propositionen om jämställdhets- politiken.43 redovisas till vissa uppgif- ter om fördelningen av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män i en bilaga till budgetpropositionen. Målet med detta utvecklingsarbete är att synliggöra kön i den statliga budgetprocessen och statsbudgeten, så att regeringens jäm- ställdhetspolitik på ett strukturerat och tydligt sätt kommer till uttryck i form av mål inom alla politikområden. Avsikten är att därmed skapa bättre förutsättningar för genomförande av de jäm- ställdhetspolitiska målen, samt uppföljning och utvärdering av erhållna resultat. Även i andra länder har man uppmärksammat statsbudgetens betydelse i jämställdhetsarbetet. tog till exempel fram en bilaga till statsbudgeten kallad Womens Budget. Till- vägagångssätt, metodik och omfattning har sedan utvecklats vidare genom konkret arbete i ett 40-tal länder runt om i världen, varav många utvecklingsländer. Flera internationella organisationer som , the Commonwealth, EU, , och olika FN-organ inlett arbete med gender budgeting. 1987/88:105. Kvinnors hälsa uppmärksammas tämligen sparsamt i propositionen. De höga ohälsotalen och den stora skillnaden mellan kvinnors och mäns sjukskrivningar hade ännu inte visat sig. Regeringen pekar likafullt på behovet av att öka kunskaperna om de faktorer som skiljer kvinnors och mäns hälsa. Det saknas fortfarande ett köns- perspektiv i forskning och statistik om hälsofrågor. har inlett ett program om kvinnors hälsa och nya medel förs till studie om kvinnors hälsa ur ett livscykelperspektiv. Jämställdhetsperspektivet i bör lyftas fram mer i den grundläggande läkarutbildningen och vissa medel sätts därför av för att vidareutveckla kurser om kvinnors hälsa. En särskild utredning tillsätts dessutom för att belysa hur kvinnor och män bemöts inom hälso- och sjukvården. tillsatte regeringen en särskild utredare med uppgift att kartlägga fritidsverksamheten för kvinnor och män samt analy- sera fördelningen av de offentliga resurserna ur ett jämställdhets- perspektiv. Utredningen lämnade sitt betänkande Fritid i föränd- ring – om kön och fördelning av fritidsresurser44 . Männens roll i jämställdhetsarbetet har uppmärksammats . Den s.k. Idégruppen för mansrollsfrågor arbe- tade med opinionsbildning då den ersattes av Arbetsgruppen om papporna, barnen och arbetslivet. Denna pappa- grupp avlämnade sin slutrapport i december 1994.45 Projektmedel fördelades till projekt som syftade att öka andelen män inom skola och barnomsorg, att öka mäns uttag av föräldrapenning och att stödja män som arbetar mot våld. inleddes projektet och jämställdhetsarbete med uppgift att svara på frågor om var- för män inte tar vara på möjligheten att vara föräldraledig, varför män inte vill delta i dialogen kring mäns våld mot kvinnor, varför inte fler män söker sig till yrken som domineras av kvinnor och frågor av liknande karaktär. avslutades projektet och jämställdhet med rapporten man ha jämställdhet? som redovisar tankar och idéer och förslag på vad politiken kan göra för att män i ökad utsträckning ska kunna engageras för jämställdhet. Regeringen har arbetat med att lyfta upp frågan om män och jämställdhet i det internationella samarbetet. Denna översiktliga genomgång av insatser som genomförts sedan den senaste propositionen antogs av omfattar åtskilliga aktiviteter men är inte fullständig. Flera verksamheter beskrivs i sitt sammanhang i andra delar av detta betänkande. Detta gäller t.ex. det omfattande, och prioriterade, arbe- tet med kvinnofrid liksom insatserna för att öka kvinnors represen- tation, insatser inom utbildningspolitiken och social- och familje- politiken. Mer aktuella och pågående insatser inom olika politik- områden redovisas i regeringens senaste jämställdhetspolitiska skri- velse Jämt och ständigt.46 2002/03:140. Regeringens proposition 1987/88:105 Jämställdhetspolitiken inför 90- talet. Regeringens proposition 1990/91:113 En ny jämställdhetslag m.m. Regeringens proposition 1993/94:100Budgetproposition. Regeringens proposition 1993/94:147 om jämställdhetspolitiken, Delad makt – delat ansvar. Regeringens proposition 1994/95:100 Budgetproposition. Regeringens proposition 2002/03:56 Redovisning av könsfördelningen i företagsledningar. Regeringens skrivelse 1996/97:41 Jämställdhetspolitiken. Regeringens skrivelse 1999/2000:24 Jämställdhetspolitiken inför 2000- talet. Regeringens skrivelse 2002/03:140 Jämt och ständigt – Regeringens jäm- ställdhetspolitik med handlingsplan för mandatperioden. (2000) rapport 2000:17. Ds 1998:49 Jämställdhetsmärkning – konsumentmakt för ett jämställt samhälle. Ds 2001:37 Tillsynsansvar över jämställdhetslagen. Ds 2001:64 Ändrad ordning – strategisk utveckling för jämställdhet. SOU 1990:4 Demokrati och Makt i . Löneskillnader och lönediskriminering – Om kvinnor och män på arbetsmarknaden. SOU 1994:3 Mäns föreställningar om kvinnor och chefskap. SOU 1995:110 Viljan att veta och viljan att förstå. SOU 1996:3 Fritid i förändring – om kön och fördelning av fritidsre- surser. Ty makten är din myten om det rationella arbetslivet och det jämställda . SOU 1999:91 En översyn av jämställdhetslagen SOU 2001:9 Reglerna kring och inställningen till frågor om frivillig jämställdhetsmärkning. Märk – värdig jämställdhet. SOU 2003:16 Mansdominans i förändring. SCB (1992a) Man är chef: en studie av kvinnor och män i ledande ställning i privat och offentlig sektor. SCB (1992b) I tid och otid: En undersökning om kvinnors och mäns tidsanvändning 1990/1991. SCB (1997) Kvinnor och män på toppen – Fakta om antal och lön 1995. Insatser och statistik gällande mäns våld mot kvinnor Regeringens insatser efter Kvinnofridsreformen I denna bilaga ges en översikt av regeringens insatser efter Kvinno- fridsreformen uppdelat efter vilket departement eller enhet inom som har arbetat med den: , , jämställdhetsenhet och . Avslutade utredningar tas inte upp om de lett till proposition. Redovisningen är inte fullständig, utan syf- tet är att ge en kortfattad översikt med källor som visar den stora omfattningen av regeringens insatser på området efter Kvinnofrids- reformen. Bland arbete på området efter Kvinnofrids- reformen kan, förutom en rad uppdrag till berörda myndigheter, nämnas: Propositionen Stöd till brottsoffer (prop. 2000/01:79) ledde till att lagen om målsägandebiträde ändrades (SFS 2001:230) så att det är möjligt att få ett målsägandebiträde även i mål som inte faller under , som vid könsstympning och överträdelse av besöksförbud. Propositionen Ytterligare åtgärder för att motverka våld i nära relationer (prop. 2002/03:70) ledde till att lagen om besöks- förbud skärptes (SFS 2003:484). Besöksförbud kan nu avse den gemensamma bostaden och större geografiska områden . BRÅ fick i uppdrag att utvärdera tillämpningen av besöksförbudslagstiftningen . Rikspolis- styrelsen och Riksåklagaren fick i uppdrag att ta fram riktlinjer och rutiner för polisens arbete med ärenden om besöksförbud. Propositionen Straffansvaret för människohandel (prop. 2001/02:124) ledde bl.a. till att det nya brottet människohandel för sexuella ändamål infördes (SFS 2002:436). Propositionen Ett utvidgat straffansvar för människohandel 2004/04:111) ledde till att straffansvaret utvidgades till att omfatta bl.a. människohandel som sker inom (SFS 2004:406). öronmärktes för polisens arbete mot människohandel –2006. Propositionen En ny sexualbrottslagstiftning (prop. 2004/05:45, se även faktablad Ju 05.07 2005) ledde fram till en rad lagänd- ringar 2005 (SFS 2005:90). Bland annat ska fler gärningar bedö- mas som våldtäkt genom att kravet på tvång sattes lägre och de allvarligaste fallen av sexuellt utnyttjande arbetades in i våld- täktsbestämmelsen. Särskilda bestämmelser infördes för sexual- brott mot barn. Sexköpslagen inarbetades i och gäller även den som nyttjar en sexuell tjänst som någon annan betalar för. Nationell handlingsplan mot våld i nära relationer (SOU 2002:71). En rad åtgärder för att öka skyddet för våldsutsatta kvinnor föreslogs, liksom att en nationell handlingsplan och en nationell samordnare skulle tillsättas. integrationsenhet har genomfört ett större åtgärdsprogram för att motverka så kallat hedersrelaterat våld (för en sammanställning se faktablad Ju 04.17, 2004). Åtgärderna är huvudsakligen inriktade på förebyggande arbete och ett bättre skydd för individen. Insatserna riktas främst mot flickor och unga kvinnor, men även mot pojkar och unga män liksom ungdomar som hotas pga. sin sexuella läggning. För perioden –2007 avsätter regeringen för skyddat boende och andra insatser för ungdomar som riske- rar att utsättas för så kallat hedersrelaterat våld. Myndigheter har fått i uppdrag att sprida kunskap och förbättra situationen för familjer med hederstänkande samt avsatt projektmedel för att frivilligorganisationer ska kunna arbeta förebyggande. Nät- verket Terrafem har fått medel till att inrätta och driva en sär- skild jourtelefon på ett tjugotal språk till stöd för flickor och unga kvinnor som riskerar att utsättas för hedersrelaterat våld. Propositionen Åtgärder mot barnäktenskap och tvångsäktenskap 2003/04:48) ledde till att en åldersgräns infördes för alla som vill vigas inför svensk vigselförrättare. I lagen för- tydligades också att barnäktenskap och tvångsäktenskap som ingåtts i annat land inte accepteras i . En särskild utredare tillsattes 2004 som ser över frågor som rör sexualbrottsoffer (PM ), hur benägenheten att anmäla sexuella övergrepp kan öka och hur påfrestningarna på målsäganden i dessa mål kan minska. Propositionen Ett utvidgat skydd mot könsdiskriminering (prop.