sou · GTB396 · 2006-01-01 00:00:00 — Det sistnämnda innebär att FRA därmed skulle få möjlig- heter att inhämta information som är trådburen och inte vara be- gränsade till etermedia. I slutbetänkande (SOU 2005:71) föreslås en överflyttning av ansvar och verksamhet som rör signalskydd från säkerhetskontoret i till en nybildad myndighet för tek- niskt signalskydd som föreslås bygga på FRA. ansvaret för signalskyddet föreslås överföras till Krisberedskaps- myndigheten. Utredningen har i sitt arbete haft kontakt med Försvarets under- rättelsenämnd. Utredningens förslag: MUST och FRA bör åläggas besparingar om 60 respektive i förhållande till ekonomiska nivå. En utredning med uppgift att se över styrnings-, finansierings- samt organisationsformer för underrättelse- och säkerhets- tjänsten bör tillsättas i syfte att åstadkomma effektökningar, effektiviseringar samt kostnadsreduktioner. Skälen för utredningens förslag Utredningen har inte haft möjlighet att utreda verksamheten vid MUST och FRA i detalj. Utredningen kan dock konstatera att un- derrättelsetjänsten har varit prioriterad ekonomiskt, främst inom Försvarsmakten, och att verksamheten därmed utökats på olika sätt. Detta sammanhänger med att såväl MUST och FRA fått en ändrad inriktning genom regeringsbeslut och därtill sammanhäng- ande önskemål från olika avnämare. Den tidigare fokuseringen på underrättelseinhämtning rörande militär verksamhet i en mer strikt mening har därmed minskats väsentligt. Efter att bl.a. ha tagit del av de beslut som styr verksamheten gör utredningen bedömningen att inriktningen blivit allt mer diversifie- rad. Kopplingen mellan vem som beställer underrättelser å ena si- dan och finansieringen av verksamheten å den andra sidan bedömer utredningen vara otillräcklig. Likaså är det oklart vilken värdering av underrättelsernas nytta som görs i relation till kostnaderna för verksamheten. Därmed begränsas förutsättningarna för en ver- kansfull prioritering, både hos beställaren och hos utföraren. Utredningen gör också bedömningen att den inriktning som lämnas till myndigheterna är överlappande och att både MUST och FRA delvis arbetar med likartade frågeområden, om än med olika metoder för inhämtning. Utöver detta kommer att vidgningen av försvarsunderrättelsetjänstens perspektiv från militära till mera allmänna områden, gjort att andra myndigheter har större eller mindre gränsytor gentemot försvarsunderrättelsetjänsten. Sam- mantaget bedömer utredningen att dessa verksamheter omsätter betydande belopp inom flera utgifts- och politikområden. Samord- ningen och avvägningarna mellan olika verksamheter bör enligt ut- redningen kunna förbättras. Den analytiskt inriktade verksamheten (bearbetning) vid bl.a. MUST bör enligt utredningen vidare ses i ett större perspektiv där verksamhet som f.n. bedrivs inom FOI, FHS m.fl. myndigheter inom ramen för utredningar, omvärldsanalys m.m. bör vägas in. Utredningen bedömer mot denna bakgrund att både formerna för inriktningen av underrättelse- och säkerhetstjänsten och orga- niseringen av densamma, behöver utredas. Därmed borde både ef- fekthöjningar, effektiviseringar och kostnadsreduktioner kunna åstadkommas, utöver vad som nämns nedan. Vid sidan av nämnda övergripande frågor anser utredningen att det finns möjligheter att genomföra effektiviseringar av mer konkret natur, inom MUST respektive FRA, samt i relationerna dem emellan. Häri ingår även att prioritera, reducera ambitionerna och/eller ändra finansieringsformerna i vissa verksamheter. Beträffande FRA bör en fortsatt effektivisering av resurserna för signalinhämtning kunna göras. Åtgärder bör härutöver vidtas för att höja effektiviteten och minska driftskostnaderna i den fartygs- och flygburna signalinhämtningen, något som berör både FRA och Försvarsmakten. Resurser i form av mellan myndigheterna gemen- samt användbara signalspaningsoperatörer bör utnyttjas för att möjliggöra effektivitetsökningar, både i den nationella och interna- verksamheten. Inom utrikesrepresentationen bör, utöver den årliga översyn som görs av och Försvarsmakten, en ytterligare prioritering göras av attachéverksamheten. Sidoackreditering samt användande av i stationerade resande attachéer bör utnytt- jas i större utsträckning, inte minst visavi de länder som ingår i EU. Utredningen föreslår att MUST och FRA åläggs besparingar i förhållande till ekonomiska nivå om sammanlagt fördelat på för MUST och för FRA. Till grund för detta ligger även den rationaliseringspotential som utredningen på allmänna grunder bedömer finns i verksamheter som haft en ekonomisk tillväxt av det slag som underrättelsetjänsten, främst MUST, haft. 2.4Mark, anläggningar och lokaler 2.4.1Nuvarande verksamhet och organisation (FortV) anskaffar, äger och förvaltar försva- rets ändamålsfastigheter. Verket bildades bl.a. som en konsekvens av reformen av den statliga lokalförsörjningen och fastighetsförvaltningen. Reformens huvudspår var att renodla och tydliggöra brukarrollen och ägar- och förvaltningsrollen i syfte att öka professionaliteten, kvaliteten och effektiviteten. Det innebär att Försvarsmakten är största hyresgäst. Myndigheten leds av en styrelse som ansvarar för verksamheten. Styrelsen redovisar i verksamhetsinriktningen direktiv och riktlin- jer för verksamheten. Generaldirektören är chef för myndigheten och ansvarar för och leder verksamheten enligt styrelsens direktiv och riktlinjer. Myndighetens verksamhet indelas i följande verksamhetsområ- den: verksamhetsområde lokaler som omfattar investering och för- valtning av öppna objekt, verksamhetsområde fortifikation som omfattar investering, förvaltning och avyttring av anläggningar och verksamhetsområde mark som omfattar skogsförvaltning, nytt- janderättsförvaltning, fastighetsinformation samt anskaffning och försäljning av samtliga öppna fastighetsobjekt. är organiserat i sex operativa avdelningar – fyra fastighetsavdelningar som svarar för förvaltningen av det öppna fastighetsbeståndet, fortifikationsavdelningen som svarar för förvaltningen av befästningsanläggningarna och markavdelningen som svarar för fastighetsförsäljningar, förvaltningen av skogfastig- heterna och fastighetsinformationen – samt fyra stöd- och utveck- lingsenheter. Härtill kommer staber för ekonomi, information m.m. Organisationen omfattar 251 tjänster totalt exklusive fastighets- grupperna (driftsstyrkor). Driftsteknikerna (fastighetsskötarna) återfinns i fastighetsgrupperna. Deras samlade numerär är cirka 550 tjänster. Ekonomiskt utfall –2004 Tabell 2.13 Kostnader 1997–2004 (mnkr, löpande priser) Drift och lokalvård överfördes från Försvarsmakten vilket förklarar ökningen av personalkostnader . Out- sourcing av lokalvården genomfördes , varför personal- kostnader har minskat som övriga driftskostnader ökar. Därutöver genomfördes flera större underhållsinsatser vilket märks i ökningen av ökade driftskostnader. De kostnads- komponenter som ökar mest är värme, el och vatten. ökade kostnaderna för dessa kostnadskomponenter från 394 till , dvs. , trots att konsumtionen minskade . gjordes avslut av investeringar i försvarsanläggningar med , vilket återspeglas i ökningen av av- och nedskrivningar. En sammanställning av utvecklingen av myndighetskostnaden redovisas i tabell 2.14. FortV:s myndighetskostnad 97–04 (mnkr, löpande priser) I myndighetskostnaden ingår personal, utom driftspersonal, och kostnader knutna till dessa (resor, tele m.m.), lokaler, förbruk- ningsmateriel och konsultkostnader. FortV har haft höga pensionskostnader, vilket återspeglas i tabellen. uppgick kostnaderna för pensioner till ca . Syftet har varit att minska kostnaden vilket också har skett. En sammanställning över investeringsutvecklingen visar att om- struktureringen av Försvarsmaktens grundorganisation har resulte- rat i en ökning av investeringarna , framför allt vad avser lokaler. Utgifternas fördelning har förskjutits från ny- byggnation till ombyggnation, då förbandsnedläggningar leder till ombyggnationer vid befintliga förband för att hantera från andra förband överförda uppgifter. Investeringsvolymerna följer en principiell kurva kopplad till försvarsbeslutcykeln. Volymen är som lägst försvarsbeslutsåret för att vara som högst ett till efter beslutet. Att investeringsvo- lymen ökar då beror främst på att: omstruktureringar är en konsekvens av det senaste försvarsbe- slutet, åtgärdsbehov har ackumulerats i avvaktan på försvarsbeslutet samt införande av ny försvarsmateriel, t.ex. flygplanet och ny stridsvagn . –2007 kommer införandet av ett nytt helikoptersystem i och Malmen påverka investe- ringsvolymen. medförde relativt stor investeringsvolym vilket avviker från principkurvan. Avvikelsen beror främst på tre större faktorer; införande av JAS-systemet, införande av ny strids- vagn samt ombyggnad av ett par större befästningsanläggningar. Diagram 2.1 Investeringar totalt (mnkr, priser) Tabell 2.15 Medeltal anställda inom 1997–2004 Myndigheten har minskat antalet anställda även om man bortser från outsourcingen av lokalvården. Minskningen blir än större om man utgår från den personalvolym som myndigheten hade efter att drift och lokalvård förts från Försvarsmakten till myndigheten, nämligen . De flesta är anställda inom driften. Fortifika- tionsverket var verksamt på 42 verksamhetsställen . har en relativt ojämn åldersstruktur med över 300 anställda i intervallet 55–2004, dvs. Försvarsmaktens fastighetsfunktion består fr.o.m. av en central enhet i högkvarteret som ansvarar för övergripande frågor och leder underlydande enheter. Dessa enheter är tre regio- nala fastighetskontor, inklusive en miljöprövningsenhet i ett av kontoren, för hantering av det öppna beståndet av mark och lokaler och ett rikstäckande anläggningskontor. I fastighetskontorens or- ganisation ingår lokalt placerade garnisons- och anläggningssam- ordnare och driftsstyrkor. Se vidare organisationsschemat i det följande. Figur 2.1 Försvarsmaktens fastighetsorganisation Fastighetskontoren ansvarar för Försvarsmaktens förhyrningar av lokaler och mark, vidareförhyrningar av lokaler, mark och anlägg- ningar samt avveckling av lokaler, mark och anläggningar. Anläggningskontoret har totalansvar för utveckling och anskaff- ning av nya anläggningar och kontroll av befintliga anläggningars krigsduglighet. Härtill kommer anordning av s.k. camper och skyddskonstruktioner, koordination av ammunitionsförvaring m.m. för utlandsstyrkan. Miljöprövningsenheten, som är placerad vid Fastighetskontor Mitt i , svarar för miljöinventeringar, riskklassificering av områden som lämnas, beredning av tillståndsprövningar samt av- veckling av miljöfarliga lämningar. Organisationen omfattar totalt 160 tjänster exklusive driftsstyr- korna. Den direkta kostnaden uppgår till . Beloppen innefattar lön och lönebikostnader, andra direkta personalkostnader, kostnader för kontor och kontorsomkostnader. Vid sidan av den formella lokalförsörjningsorganisation finns ett antal officerare vid förbanden som arbetar med lokalrelaterade frå- De är placerade i stabsbefattningar under garnisons- och för- bandschefer och har lokalfrågor som tillikauppdrag. Myndigheternas gemensamma processer och gränsytor Försvarsmakten och har genomfört flera effektiviseringsåtgärder i fastighetsreformens anda. Exempelvis har fastighetsdriften och lokalvården överförts från Försvarsmakten till och flera omorganisationer av För- svarsmaktens lokalförsörjningsresurser och FortV har ägt rum. har FortV genomfört effektiviseringsåtgär- der som medfört kostnadsreduceringar om ca . Fastighetsreformen har dock inte effektuerats fullt ut . För- svarsmakten utövar inflytande och utför uppgifter utöver vad rol- len som hyresgäst förpliktigar. Det förekommer exempelvis att Försvarsmakten tar fram egna fastighetsinvesteringsplaner inklu- sive ritningar på nya projekt. Det bör även påpekas att Försvars- makten har en relativt stor administrativ funktion för kontroll av och andra hyresvärdar. Flera undersökningar, bl.a. Utredningen om regeringens informa- tion till avseende försvarets fastigheter och anläggningar (RIFA), har visat att försvarets lokaler har låg utnyttjandegrad och att möjligheter föreligger att skapa ett mer effektivt lokalutnytt- jande genom att bl.a. utbilda fler soldater per kvadratmeter skolsal och logement, m.m. Försvarsmakten har cirka 490 upplåtelseavtal med Fortifikations- verket. Härtill kommer ett antal hyresavtal med andra fastighets- ägare som Specialfastigheter, Vasallen, Kasernen, m.fl., samt cirka 10 000 arrendekontrakt med privata fastighetsägare. För- svarsmakten har dessutom ett eget internt hyressystem. Myndig- heten fördelar preliminärhyra och kostnads- redovisningar och övriga hyresvärdars hyror på cirka 600 försvars- Syftet är bl.a. att göra verksamhets- ansvariga chefer medvetna om vad lokalerna kostar. Teknisk förvaltning och drift av lokaler och anläggningar Försvarsmakten och besitter båda resurser för fortifikatoriskt utvecklingsarbete. identifierar underhållsbehov, upprättar underhållsplaner samt svarar för ge- nomförande av drift och underhåll av fastigheterna och löpande anpassningar. Genomförandet sker inom årsvis fastställda ekono- miska ramar. Försvarsmaktens stödjer genom att föra dialog om underhållsfrågor i samband med budgetberedningen. Syftet är bl.a. till att säkerställa att underhåll av byggnader som ska förändras inte kommer till stånd. Försvarsmakten har ett operativt ansvar för den tekniska för- valtningen av arrenderade markområden. Det innebär bl.a. kon- traktering av entreprenörer för drift, underhåll, snöplogning m.m. av vägar och planer. har driftsresurser, totalt cirka 550 personer, organisatoriskt placerade i de regionala fastighetsavdelningarna och i fortifikationsavdelningen. Försvarsmakten har kvar delar av sin gamla driftsorganisation, totalt cirka trettio personer, för skötsel av fortifikatoriska anläggningar, vägar m.m. Försvarsmakten dispone- rar ett stort bestånd av entreprenadmaskiner lämpade för fastig- hets- och vägdrift. Exempel på sådana är lastbilar, traktorgrävare, traktorer, terrängfordon utan militär specialutrustning, annan ut- rustning för vägdrift m.m. och Försvarsmaktens har två separata rikstäckande system för driftslarm. och Försvarsmaktens IT-stöd inom lokal- försörjningsområdet är delvis integrerade. Myndigheterna arbetar med olika applikationer av det gemensamt utvecklade informa- tionssystemet FASIT/EBW. Försvarsmakten utför behovsanalyser, upprättar fysiska garnisons- planer och tar fram förslag till ny-, till- och ombyggnader i samver- Försvarsmakten driver i vissa fall projekten längre än vad hyresgäster brukar göra. Exempelvis tar Försvarsmakten fram skisser, tidplaner och budget samt deltar ak- tivt i byggskedet och sitter inte sällan med på byggmöten. Fortifi- kationsverket arbetar parallellt med Försvarsmakten från och med att lokalprogrammen är fastlagda och tar därefter successivt över ansvaret. svarar ensam för framtagning av sy- stem- och bygghandlingar, upphandling av entreprenader och styr- ning av dessa. Försvarsmakten och bestämmer gemensamt en gång hur stora belopp som ska allokeras till fastighets- ägarinvesteringar. svarar därefter ensamt för identifiering av behov, prioriteringar och planering och genomfö- rande av valda åtgärder. Genomförandet sker inom årsvis fastställda ekonomiska ramar. Utredningens förslag: Försvarsmaktens och Fortifikationsver- kets roller som hyresgäst respektive hyresvärd renodlas i syfte att effektivisera de gemensamma processerna och skapa förut- sättningar för rationaliseringar om ca . Skälen för utredningens förslag Det har gått den statliga fastghetsreformen. Ut- redningen kan konstatera att staten har ett antal aktörer inom fas- tighetsförvaltningsområdet, som , Fortifika- tionsverket, Specialfastigheter, Vasallen, och Akade- miska hus. har bestånd av fastig- heter, anläggningar och mark minskat . Utredningen an- ser därför att det finns skäl att utvärdera verksamhet och organisation i relation till övriga aktörer i den stat- liga fastighetsförvaltningen. Gränsytan mellan Försvarsmakten och samt deras gemensamma processer skall stödja några övergripande eko- nomiska och kvalitativa mål. Utredningen anser att dessa bör vara att: Fastigheterna ska ha hög utnyttjande- och fyllnadsgrad. Under- visnings- och verkstadslokaler, logement etc. ska helst utnyttjas året runt och så optimalt som möjligt. Så är inte fallet . Mer effektivt lokalutnyttjande har väsentlig ekonomisk betydelse efter- som det dämpar framtida investeringsbehov och möjliggör att out- nyttjade byggnader avskiljs och säljs. Försvarsmakten bör ansvara för att lokalerna utnyttjas på bästa sätt. Det är Försvarsmaktens främsta uppgift inom lokalförsörj- ningsområdet. Försvarsmaktens resurser måste organiseras och di- mensioneras så att ökad effektivitet nås. ansvarar för det tekniska planeringsarbetet, som bl.a. syftar till att hålla nere drift- och underhållskostnaderna. Försvarets förändring har varit stor . Det har bl.a. medfört att byggnader och anläggningars ekonomiska livslängder blivit kortare än deras tekniska och bokföringsmässiga livslängder. Därför är det viktigt att nya byggnader och anlägg- ningar i stor utsträckning är användbara för flera funktioner och ombyggnadsbara. Det minskar risken för att de ska bli obsoleta och ger grund för att bibehålla ordinära avskrivningstider. JAS-hanga- rerna på flottiljerna i och på och kasernom- byggnaderna i är sentida exempel på projekt som inte uppfyller dessa kriterier. Försvarsmakten och bör gemensamt an- svara för att nytillkomna byggnader fyller dessa kriterier. För- svarsmakten genom att lokalprogrammen är genomtänkta och sva- rar mot långsiktiga behov, och genom pro- duktions- och vidmakthållandeprocessen. Försvarsmakten och har i sitt gemensamma arbete visat att en renodlad ansvarsfördelning kan leda till effektivi- seringar och rationaliseringar. Renodlingen bör ske enligt följande: Försvarsmakten bör svara för lokalernas, anläggningarnas och markområdenas utnyttjande. Lokalerna bör utnyttjas så effektivt som möjligt genom aktiv planering och löpande anpassningar. bör svara för drift och underhåll av fastig- heterna och för genomförande av de anpassningar som initieras av Försvarsmakten. Underhållsstandarden bestäms i dialog med För- svarsmakten. Försvarsmakten bör svara för behovsanalys och framtagning av lokal- och anläggningsprogram för ny-, till- och ombyggnader. bör svara för utvecklingen av programmen till byggnads- och anläggningsplaner, och att hålla i projektering, upphandling och genomförande. Utvärderingar av genomförda projekt bör göras gemensamt. bör svara för initiering, planering och ge- nomförande av alla tekniska fastighetsinvesteringar som syftar till att effektivisera fastigheternas drift och underhåll. Arbetet bör ut- föras i samråd med Försvarsmakten. bör svara för det fortifikatoriska utveck- lingsarbetet. Försvarsmaktens resurser för ändamålet bör föras över till . Försvarsmaktens arbetsenheter för anläggnings- och vägdrift överförs till och verket bör överta de entre- prenadmaskiner för vägdrift m.m. som Försvarsmakten disponerar och inte längre har behov av. och Försvarsmaktens driftslarm bör sam- ordnas. Driftsansvaret bör åläggas Försvarsmakten. bör biträda Försvarsmakten avseende in- hyrning av lokaler och mark från andra fastighetsägare som Speci- alfastigheter, Vasallen, Kasernen, m.fl. bör även svara för all hyresadministration inklusive alla de brukar- uppdelningar, sammanställningar, uppföljningar och prognoser som Försvarsmakten behöver. Ovanstående förslag till ny ansvarsfördelning mellan myndighe- terna och renodling av rollerna innebär att Försvarsmaktens nuva- rande fastighetsorganisation kan avvecklas och ersättas med garni- sonsplacerade lokalsamordnare. Försvarsmakten kommer efter genomförandet av senaste för- svarsbeslutet att vara lokaliserad till tjugoen garnisonsorter mot dagens trettio. På varje sådan plats inrättas, om behov finns, en till två lokalsamordningstjänster. Lokalsamordnarnas uppgifter är att svara för lokalernas och anläggningarnas utnyttjande och vara För- svarsmaktens lokala företrädare i förvaltnings-, drifts- och under- hållsfrågor mot . Fastighetsbeståndets omfatt- ning och karaktär efter försvarsbeslutet fordrar, enligt Försvars- maktens bedömning, cirka fyrtiofem lokalsamordnare totalt. De ersätter såväl de sextio formella lokal- och anläggningssamordnarna i dagens lokalförsörjningsorganisation som de förbandsplacerade informella lokalsamordnarna. Lokalsamordnarna underställs lokalförsörjningsgruppen. Det följer dagens befälsstruktur i Försvarsmakten. Situationen kan dock snart komma att förändras. Garnisonschefernas ansvar och befogenheter är nämligen föremål för översyn med inriktning att ge nämnda chefer starkare ställning. Om översynen resulterar i beslut som innebär att garnisonscheferna kan åläggas ansvar för lokalsam- ordningen på sina respektive orter bör lokalsamordnarna placeras under dem. Försvarsmaktens organisation reduceras totalt sett med cirka hundra tjänster varav ett tiotal – bl.a. fortifikatörer och miljösam- ordnare – överförs till . regionala och lokala organisation för för- valtning av lokaler och anläggningar bör omorganiseras och reduce- ras genom en fortsatt översyn av administrativa resurser och admi- nistrativ struktur. Vidare överförs enligt ovan tio till femton tjäns- ter från Försvarsmakten till verket. har be- dömt att organisationen kan reduceras med cirka trettio tjänster. Härtill kommer besparingar i driftsorganisationen efter det att den samordnats med Försvarsmaktens driftsstyrkor. Försvarsmakten har tidigare motiverat sin interna fastighetsor- ganisation med att det är en resurs för insyn och kontroll av Forti- fikationsverkets prestationer. Utredningen anser att Försvarsmak- ten och bör hitta andra former för att stärka Försvarsmaktens insyn och kontroll av verk- samhet, former som följer av ett förändrat arbetssätt. Utredningen bedömer att förslagen ger en årlig sänkning av kostnaderna, relativt , med ca . Det är något mer än vad myndigheterna redovisat i sin rapport. Utredningen anser att det, utöver vad myndigheterna har redovisat, finns möjlighet att ytterligare effektivisera processen. Det gäller framför allt antalet lokalsamordnare i Försvarsmakten och den på högkvarteret place- rade personalen. Det bör i sin tur leda till ytterligare rationaliser- ingspotential i . Utredningen bedömer att ca av kostnadsminskningen uppkommer inom Försvarsmaktens anslag och inom For- tifikationsverket. Det senare kommer att inneböra en hyressänk- ning för Försvarsmakten. fattade beslut om att och Vapenfristyrelsen skulle läggas ner och att en ny myndighet, , skulle överta deras ansvarsområden från . I samband med detta övergick också ansvaret för redovisning av krigsplacerad civilpliktig personal och sjukvårdsper- sonal från länsstyrelserna, och Socialsty- relsen till Totalförsvarets pliktverk1. är, enligt förordningen (1995:648) med instruktion för , en central förvaltningsmyndighet som skall svara för att myndigheter och andra som har beman- ningsansvar inom totalförsvaret får stöd och service i frågor avse- ende bemanning med totalförsvarspliktiga som skrivs in för värn- plikt eller civilplikt. Stöd och service skall även lämnas till beman- ningsansvariga i fråga om totalförsvarspliktigas tjänstgöring och om redovisning av annan personal inom totalförsvaret. skall mönstra, skriva in och krigsplacera totalförsvarspliktiga enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt. Därutöver får inom sakområdet åta sig att utföra uppdrag åt myndigheter, kommuner och landsting samt åt enskilda. För sådana uppdrag får verket ta ut avgift. Avgiftens storlek be- stäms av verket. ledning är tillsammans med sina centrala stabsen- heter lokaliserad till . De centrala stabsenheterna är plane- ringsstaben, ekonomistaben, personalstaben, IT-staben och infor- mationsstaben.