sou · GTB380 · 2006-01-01 00:00:00 — Personal anställd för viss säsong, projekt, på vikariat m.m. har varierat mellan ungefär 40 och 110 personer – , med en markant ökning under sommarsäsongerna. UV är fri att ta uppdrag i hela landet. Avdelningen har en regional organisation uppdelad på sex enheter med kontor på lika många platser i landet. Enheterna är lokaliserade till (UV 4 Arbetsordning för RAÄ, dnr 103-789-2005. Bergslagen), (UV Mitt), (UV Syd), (UV Väst) (UV Öst) samt (UV Gal). Därutöver finns ett huvudkontor i (UV Hk). hör även en teknikenhet till avdelningen. Som chef för är riksantikvarien även chef för . Avdelningens övergripande verksamhet leds dock av en avdelnings- chef och en biträdande avdelningschef vid . arbetade fyra personer vid UV Hk, samtliga dessa var tillsvidare- anställda.5 Av dem var två personer stationerade i . I ledningen för respektive regional enhet finns en enhetschef samt en projektchef. Varje enhet har därutöver en personalstruktur med ekonomi- och personalassistenter samt arkeologer. Verksamheten vid enheterna bedrivs relativt självständigt från huvudkontoret. De regionala enheterna verkar inom olika delar av landet men lånar vid behov in personal från varandra. För att stärka det interregionala kunskapsutbytet och bättre kunna utnyttja hela avdelningens kompetens inledde UV införandet av en s.k. nätverksorganisation på olika nivåer och med olika inriktning. UV Bergslagen åtar sig uppdrag i främst och län. hade enheten 22 anställda, varav 15 tillsvidareanställda. UV Mitt arbetar med arkeologiska projekt i , och län samt i vissa län i . Vid denna enhet finns specialistkompetens när det gäller arkeo- botaniska analyser, vedartsanalyser, osteologi och karthistoriska analyser. Enheten har en egen redaktion. UV Mitt hade 57 anställda per , varav 31 tillsvidareanställda. UV Syd har verksamhet huvudsakligen i , och . På enheten finns specialister som utför arkeo- botaniska, arkeogeologiska, litiska och osteologiska analyser. Enheten har egen redaktion. UV Syd hade 36 anställda per , varav 32 personer var tillsvidareanställda. UV Väst verkar i , samt . Avdelningen har även samarbetat med Museum i . Även UV Väst har egen redaktion. arbetade 22 personer vid enheten. Av dessa var 20 tillsvidare- anställda. 5 Uppgifterna angående antalet anställda vid hk samt UV:s olika enheter har vi inhämtat från RAÄ. UV Öst åtar sig uppdrag i främst . Vid enheten finns en redaktion. Antalet anställda vid enheten uppgick till 41 personer , varav 25 anställda tills vidare. UV Gal är ett geoarkeolgiskt laboratiorium, som arbetar med arkeometallurgiska analyser och analyser av stenmaterial samt medverkar i fältundersökningar av främst arkeometallurgiska lämningar. Dessutom utför enheten arkeologiska projekt främst i län. hade enheten 17 anställda varav 10 var tillsvidareanställda. Den inrättade teknikenheten hade 12 personer anställda, varav 11 tillsvidareanställda. Merparten av dessa är stationerade vid de olika regionala enheterna. Teknik- enheten har framför allt till uppgift att förse de regionala enheterna med teknikstöd, utbilda personal i Intrasis (ang. Intrasis se nedan) samt att bedriva teknikutveckling. För verksgemensamma kostnader och vissa tjänster betalar UV en årlig avgift till RAÄ. betalade UV i avgift och för . De verksgemensamma kostnaderna omfattar bl.a. verksledning, styrelse och gemensam kommunikation. Tjänsterna avser i sin tur IT-samordning, ekonomi- och personalhandläggning, kontorsservice, växeltjänster och i begränsad omfattning juridiska tjänster. UV:s personal utgörs företrädesvis av arkeologer. Personer som är arkeologutbildade men som inte är verksamma som projekt- ledare inom avdelningen är anställda som s.k. amanuenser. I RAÄ:s årsredovisning för angavs antalet tillsvidareanställda inom med högre akademisk examen till 32 stycken. UV har en årlig omsättning om och är den enskilt störste uppdragstagaren inom det uppdragsarkeologiska området. UV:s verksamhet är till övervägande del inriktad på uppdragsarkeologi. Enligt uppgift från RAÄ avser ungefär 80–av verksamheten arkeologiska uppdrag i anledning av länsstyrelsebeslut enligt 2 kap. KML. Avdelningen åtar sig även andra typer av uppdrag t.ex. uppdrag hänförliga till miljö- konsekvensbeskrivningar. Sådana uppdrag erhåller UV efter anbud eller direktupphandling, vilket gäller för sedvanliga konsultupp- drag, och således inte genom beslut av någon länsstyrelse. UV bedriver egna forskningsprojekt och har även deltagit i forskningsgrävningar, där en universitetsinstitution har fått tillstånd till den arkeologiska undersökningen. UV har en omfattande publicering av olika produkter. För avdelningen gäller en publiceringsstrategi, som innebär att resultaten från stora arkeologiska undersökningar avrapporteras i två etapper. Således redovisas undersökningens dokumentation i en s.k. Daff (Dokumentation av fältarbetsfasen). Denna följs senare av en vetenskaplig artikel eller monografi, vilka ingår i UV:s skriftserie. Resultaten från den arkeologiska uppdragsverksamheten i övrigt redovisas i rapporter. UV:s skriftserie omfattade drygt 60 böcker. Dessutom har UV gett ut en rad populärvetenskapliga publikationer, vilka är ett led i att göra de arkeologiska resultaten tillgängliga för en bredare krets. UV:s rapportframställning sker digitalt. De nyare rapporterna, såväl Daffar som övriga rapporter, kan laddas ner gratis via RAÄ:s/UV:s hemsida. Publikationer ur skriftserien kan bl.a beställas på nätet eller via RAÄ:s kundtjänst. UV har bedrivit IT-utveckling i egen regi. Syftet med detta arbete har främst varit att stödja avdelningens fältarkeologiska verksamhet på olika sätt. UV har således utvecklat ett arkeologiskt dokumentationssystemet för fältbruk, det s.k. Intrasis (Intra-site information system). Systemet används på samtliga UV:s undersökningar och av alla arkeologer på avdelningen. säljer RAÄ systemet till andra institutioner. Som skäl för att sprida Intrasis har UV i verksamhetsanalysen för hänvisat till reglerings- brevets krav på förebildlighet, att systemet bidragit till nya positiva kontakter och samarbeten samt att finansieringen av vidareut- vecklingen kan spridas på flera intressenter. Systemet används förutom av UV av ett tjugotal institutioner i . UV har även som ambition att exportera Intrasis. UV verkar även internationellt. Härvid kan nämnas samarbete med SIDA. Den internationella verksamheten varierar stort mellan UV:s olika regionkontor. Som vi angav i föregående kapitel har tillsyn över kulturminnesvården i länet (1 kap. 2 § andra stycket KML). Av 3 § förordningen (2002:864) med länsstyrelseinstruktion framgår att bl.a. har uppgifter i fråga om kulturmiljön. Läns- styrelserna fattar förvaltningsbeslut i de angelägenheter som anges i KML. Till länsstyrelsernas uppgifter hör således att handlägga och fatta beslut i ärenden om ingrepp i fasta fornlämningar och därmed sammanhängande frågor, bl.a. frågor om arkeologiska undersök- ningar. I beslut om en sådan undersökning skall den aktuella besluta vem som skall utföra undersökningen samt beakta att den skall vara av vetenskapligt god kvalitet och genomföras till en kostnad som inte är högre än vad som är motiverat med hänsyn till omständigheterna. Länsstyrelserna be- stämmer således undersökningarnas innehåll, ambitionsnivå och omfattning. Det talas därför i vissa sammanhang om att läns- styrelserna är beställare av uppdragsarkeologi, se t.ex. direktiven för utredningen. Det förhållandet att är tillsyns- myndighet för kulturminnesvården i länet innebär bl.a. att myndigheten skall följa och utöva tillsyn över den arkeologiska uppdragsverksamheten i länet. Länsstyrelserna skall således se till att en undersökning genomförs enligt gällande beslut. Uppdragsarkeologiärenden handläggs vid länsstyrelsernas kulturmiljöfunktioner under ledning av länsantikvarier eller mot- svarande. I kap. 5 redogör vi närmare för de bestämmelser som reglerar länsstyrelsernas uppgifter inom uppdragsarkeologin samt för läns- styrelsernas tillämpning av dessa. 3.3Länsmuseer och kommunala museer Som tidigare angetts följer av förordningen (1988:1188) om kultur- minnen m.m. att länsstyrelserna vid sin tillsyn över kulturminnes- vården i länet skall samverka med kulturminnesvårdande organ inom länet, särskilt länsmuseerna och motsvarande museer (2 §). Länsstyrelserna tillsammans med nämnda museer bildar således kulturmiljövårdens regionala organisation. Flertalet länsmuseer är självständiga juridiska personer. De har skilda organisationsformer. Bland länsmuseerna är stiftelseformen Vanligtvis ingår landsting, kommun och någon kulturhistorisk förening (hembygds- eller fornminnes- förening) bland stiftarna. Exempelvis och är stiftelser. Det finns länsmuseer som drivs som aktiebolag, härvid kan nämnas . Länsmuseer och kommunala museer är remissinstans för länsstyrelser och kommuner i kulturmiljöfrågor. Utöver annan verksamhet bedriver med något enstaka undantag samtliga länsmuseer även arkeologisk uppdragsverksamhet i egen regi. Även vissa kommunala museer har sådan verksamhet. Vanligen administreras den arkeologiska uppdragsverksamheten inom museernas avdelning för kulturmiljövård eller motsvarande. Museernas engagemang i arkeologisk undersökningsverksamhet varierar högst väsentligt mellan olika museer bl.a. beroende på det enskilda museets verksamhetsinriktning och efterfrågan på arkeologiska tjänster inom museets geografiska verksamhets- område. För den arkeologiska uppdragsverksamheten har flertalet museer uppdragsfinansierad personal som är tillsvidareanställd. För verksamheten anställer museerna därutöver personal för viss säsong, visst projekt osv. Som vi redovisat i kap. 2 är regionala museer berättigade till statsbidrag för kulturmiljöarbetet om de också får bidrag från eller någon annan huvudman. Statsbidraget skall stödja museerna i deras uppgift att samla in, bearbeta och förmedla kunskap om bl.a. regionens kulturarv. Bidraget skall ge museerna möjlighet att ta det ansvar för kulturmiljöarbetet som vilar på dem. Vid sidan av UV samt länsmuseer och vissa kommunala museer bedriver även enskilda arkeologiföretag undersökningsverksamhet. Den privata undersökningsverksamheten började byggas upp . Undersökare i privat regi har olika organisationsformer, bl.a. finns det aktiebolag, enskilda firmor och stiftelser. Antalet privata undersökare är begränsat även om det har ökat då ett anbudsförfarande infördes i den uppdrags- arkeologiska verksamheten. –2004 tilldelades knappt tio olika privata undersökare uppdrag enligt 2 kap. KML. Flertalet av dessa undersökare var en- eller tvåmansföretag. Enligt RAÄ:s rapport 2003 och 2004. om den uppdragsarkeologiska verksamheten och handläggning av ärenden enligt 2 kap. 11–14 §§ KML hade tre privata undersökare dessa år en årlig omsättning i fråga om arkeologiska undersökningar enligt 2 kap. KML som översteg . Dessa undersökare var Archaeologica Upsaliensis (SAU), samt kulturlandskap och arkeologi. SAU är en näringsidkande stiftelse som utför arkeologiska konsultarbeten, utredningar och undersökningar. SAU bildades av personal från vid och har sedan starten utfört arkeologiska uppdrag, framförallt i . SAU har omkring 15 personer fast anställda. Personalen består företrädesvis av arkeologer. Därutöver finns även en administratör och en systemansvarig. SAU har även personal anställd i olika typer av visstidsanställningar. hade SAU således ett 30-tal anställda. Enligt uppgift från SAU omsätter stiftelsen numera ungefär 20–. är en registrerad bifirma till NORN ICS. grundades och har kontorslokaler i . hade företaget omkring 80 anställda och en årlig omsättning på . Efterfrågan på arkeologiska undersökningar sjönk drastiskt . Detta fick stor betydelse för samtliga aktiva undersökare. För del sjönk omsättningen till några och företaget fick säga upp större delen av personalen. har drygt 10 tillsvidare- anställda. Dessa är med något undantag arkeologer. Företaget har även projektanställd personal. Av RAÄ:s ovan nämnda rapport framgår att bolagets beräknade omsättning avseende uppdrag enligt 2 kap. KML uppgick till och . kulturlandskap och arkeologi har kontorslokaler i . Företaget startades och har numera tre fast anställda, vilka samtliga är arkeologer. Vid behov anställer företaget personal , för visst projekt osv. Enligt RAÄ:s uppföljningsrapport avseende uppgick företagets omsättning dessa år i fråga om undersökningar enligt 2 kap. KML till 2–2,. Det är på grund av att exploatörer vill utföra arbetsföretag som uppdragsarkeologiska undersökningar kommer till stånd. I normalfallet är det också exploatörerna som står kostnaderna för undersökningarna. är deras roll inom det uppdrags- arkeologiska systemet i praktiken tämligen underordnad. De som vill utföra ett arbetsföretag och därmed exploatera mark kan vara statliga myndigheter, kommuner, privata företag, privat- personer osv. Exploatörerna är således ingen homogen grupp och en beskrivning av exploatörerna som kollektiv kan aldrig bli heltäckande. Det som bör framhållas är dock att exploatörerna agerar utifrån helt skilda förutsättningar i fråga om t.ex. ekonomiska förhållanden, kunskaper om uppdragsarkeologi och möjligheter att i ett uppdragsarkeologiärende hävda sina intressen i förhållande till bl.a. länsstyrelser och undersökare. En privatperson som exempelvis vill bygga ett bostadshus i ett fornlämningsrikt område kan tvingas avstå från att utföra arbetsföretaget till följd av att arkeologikostnaderna blir för omfattande eller drabbas av kostnader som för den enskilde är mycket kännbara. Som vi redovisat i kap. 2.3 har dock en exploatör, som inte är ett statligt, landstingskommunalt eller kommunalt organ, möjlighet att – i mån av tillgång på medel – få statsbidrag enligt förordningen (1993:379) om bidrag till kulturmiljövård för bl.a. vissa arkeologiska undersökningar. Staten, genom främst och , är den ojäm- förligt största exploatören. Vi har inte kunnat få fram uppgifter om hur de totala arkeologikostnaderna har fördelat sig på olika exploatörer. Enligt uppgifter vi inhämtat från RAÄ stod statliga exploatörer för av de totala arkeologikostnaderna , medan kommunerna stod för av kostnaderna. var då relativt få beslut enligt 2 kap. KML avsåg större infrastruktursatsningar. med omfattande sådana satsningar är de statliga exploatörernas andel av de totala kostnaderna betydligt högre. Enligt RAÄ är det sannolikt att deras andel under sådana år motsvarar av de totala kostnaderna för uppdragsarkeologi. Universiteten och högskolorna har stor betydelse för den upp- dragsarkeologiska verksamheten genom att ansvara för grund- och forskarutbildning på området samt bedriva vetenskaplig forskning. För arkeologer omfattar kandidatexamen 120 poäng och skall innehålla minst 60 poäng i huvudämnet arkeologi. För magister- examen krävs 160 poäng med minst 80 poäng i arkeologi. Huvudämnet kombineras med andra kulturvetenskapliga ämnen eller med natur- eller samhällsvetenskapliga ämnen. Grundutbildning i arkeologi ges vid universiteten i , , , , och vid samt vid högskolorna på , i och vid . Förutom ger de nämnda universiteten även forskarutbildning i arkeologi. håller enstaka kurser i ämnet. har deltagit i undersöknings- verksamhet. Det har dock endast skett i mindre omfattning. Det ingår i högskolans uppgift att samverka med det omgivande samhället och att informera om sin verksamhet.6 Denna samverkan skall ge effekt på olika delar av högskolans verksamhet. I myndigheten () ingår () och Kungl. Enligt 1 § förordningen (1997:1172) med instruktion för har SHMM till uppgift att bevara och förmedla kulturarvet samt ge perspektiv på samhällsutvecklingen och samtiden. Myndigheten skall bl.a. verka för ett ökat intresse för och en ökad kunskap om äldre tiders historia och kultur i . Av 2 § nämnda förordning framgår att SHMM särskilt skall vårda, förteckna, vetenskapligt bearbeta och genom nyförvärv berika de samlingar som har anförtrotts myndigheten, förvalta och vårda de fornfynd som RAÄ beslutar att tillföra myndigheten, hålla samlingarna tillgängliga för allmänheten samt driva och stödja utställningsverksamhet och annan förmedlande verksamhet och 6 Se prop. 1996/97:1, bet. 1996/97:UbU1, rskr. 1996/97:100 samt Regleringsbrev för avseende gemensamma bestämmelser för universitet och högskolor m.m. lämna information, råd och annan hjälp till regionala och lokala museer inom sitt ansvarsområde. SHM:s verksamhetsområde inom myndigheten är bl.a. historia, byggd på det arkeologiska materialet (10 § angivna förordning). SHM är inom sitt verksamhetsområde ansvars- museum för bl.a. arkeologi (13 §). Som ansvarsmuseum skall SHM särskilt verka för lämplig samordning av museiväsendet, framför allt mellan museer på central och regional nivå, bistå musei- verksamhet, särskilt på regional nivå, och verka för en utveckling av kontakterna mellan museiväsendet och omvärlden (14 §). I årsredovisningen redovisar SHM sina insatser för att fullgöra ansvarsmuseirollen. På regeringens uppdrag genomför SHMM i samråd med och de övriga ansvars- museerna en översyn av ansvarsmuseirollen. Myndigheten hade 56 tillsvidareanställda. Därtill kom 46 personer som hade olika visstidsanställningar.7 SHM förvaltar uppskattningsvis omkring 20 miljoner enskilda föremål, varav huvuddelen är arkeologiskt material som härrör från uppdrags- arkeologisk verksamhet. till antalet enskilda föremål i samlingarna torde SHM därmed vara ett av norra största museer. Även om vissa förbättringar skett har SHM eftersläpningar när det gäller arbetet med accession av föremål till samlingarna vid museet (accedera = arbetet med att registrera och beskriva förvärvade museiföremål). Av SHMM:s årsredovisning för framgår att det vid utgången av detta år återstod ungefär 650 äldre accessionsärenden att handlägga. Även huvuddelen av detta fyndmaterial kommer enligt SHMM från uppdragsarkeologiska undersökningar. driftsatte SHM ett digitalt föremålsinformations- system. Systemet hanterar museets samlingar ur flera aspekter, bl.a. i fråga om dokumentation, konservering samt in- och utlån. Systemet innebär en ökad tillgänglighet till SHM:s samlingar. 7 SHMM; Årsredovisning 2004. 4Riksantikvarieämbetets myndighetsroll inom uppdragsarkeologin Våra överväganden: En förutsättning för att den uppdrags- arkeologiska verksamheten skall ge bästa resultat på effektivaste sätt är att berörda parter har klara roller och ansvarsuppgifter. () har överinseende över kultur- miljövården i landet. Myndigheten har därmed en rad myndig- hetsuppgifter med avseende på den uppdragsarkeologiska verksamheten. Utredningsarbetet visar att RAÄ:s agerande i dess myndig- hetsroll uppvisar vissa brister. Frågan om RAÄ:s framtida uppgifter och roll inom uppdrags- arkeologin behandlas i kap. 9. I detta kapitel beskriver vi (RAÄ:s) nuvarande myndighetsfunktion inom i första hand den uppdrags- arkeologiska verksamheten. Vi har koncentrerat oss på sådana funktioner som vi anser är av särskilt intresse när RAÄ:s framtida roll inom uppdragsarkeologin skall avgöras. Som vi har angett i kap. 3 är RAÄ:s verksamhet indelad i följande verksamhetsgrenar; myndighetsarbete, kunskapsuppbyggnad, arkeologisk uppdrags- verksamhet, vård och publikarbete. Vi går i detta kapitel inte i sak in på den arkeologiska undersökningsverksamhet som myndig- heten bedriver inom avdelningen för arkeologiska undersökningar, UV. Vår redogörelse omfattar inte heller de uppgifter inom det uppdragsarkeologiska systemet som faller under verksamhets- grenarna vård (t.ex. konservering eller vård av kulturminnen och kulturföremål) och publikarbete. Som redovisats i kap. 3 anges i 1 § förordningen (1997:1171) med instruktion för RAÄ att myndigheten är central förvaltnings- myndighet för frågor om kulturmiljön och kulturarvet. Kultur- miljön kan beskrivas som det samlade uttrycket för människans materiella och immateriella påverkan på den omgivande miljön. I princip avses den miljö, som har formats av människor genom tiderna. Kulturarvet i sin tur kan sägas utgöras av de traditioner och värden som vi medvetet eller omedvetet övertar från tidigare generationer.1 För RAÄ:s verksamhet, liksom självfallet även för läns- styrelsernas arbete på området, är målen för kulturpolitiken samt målen för arbetet för kulturmiljön av central betydelse. För kulturpolitiken gäller följande mål2 : att värna yttrandefriheten och skapa reella förutsättningar för alla att använda den, att verka för att alla får möjlighet till delaktighet i kulturlivet och till kulturupplevelser samt till eget skapande, att främja kulturell mångfald, konstnärlig förnyelse och kvalitet och därigenom motverka kommersialismens negativa verkningar, att ge kulturen förutsättningar att vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft i samhället, att bevara och bruka kulturarvet, att främja bildningssträvandena samt att främja internationellt kulturutbyte och möten mellan olika kulturer inom landet. Målen för arbetet för kulturmiljön har formulerats på följande sätt3: ett försvarat och bevarat kulturarv, ett hållbart samhälle med goda och stimulerande miljöer och med kulturmiljöarbetet som en drivande kraft i omställningen, allas förståelse, delaktighet och ansvarstagande för den egna kulturmiljön samt nationell och internationell solidaritet och respekt inför olika gruppers kulturarv. 1998/99:114 s. 21. 1996/97:3, bet.1996/97:KrU1, rskr. 1996/97:129. 1998/99:114, bet. 1999/2000 KrU7, rskr. 1999/2000:196. Som central myndighet skall RAÄ verka för att målen för verksamheten inom kulturmiljöområdet uppnås.4 RAÄ har flera myndighetsuppgifter med avseende på den uppdragsarkeologiska verksamheten. Som tidigare angetts har RAÄ ett överinseende över kulturminnesvården i landet, vilket avser såväl tillämpningen av lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. (KML) som den arkeologiska uppdragsverksamheten. Detta innebär att RAÄ har ett övergripande ansvar för tillsyn över och uppföljning av denna verksamhet. För att RAÄ effektivt skall kunna utöva sitt överinseende har myndigheten givits rätt att överklaga beslut som domstol eller annan myndighet har fattat enligt KML. Av förordningen (1988:1188) om kulturminnen m.m. (KMF) framgår att RAÄ har rätt att meddela föreskrifter om verkställighet av 2 kap. 10–13 §§ KML, dvs. om förfarandet vid ingrepp i fast fornlämning. Som central tillsynsmyndighet skall RAÄ vidare biträda bl. a. länsstyrelserna i frågor som rör det regionala kulturmiljöarbetet. RAÄ har även att leda och delta i arbetet med att bygga upp kunskapen om kulturmiljöområdet, bedriva informations- och rådgivningsverksamhet samt främja utbildning inom verksamhetsområdet. Myndigheten skall vidare verka för att resultat från forsknings-, utvecklings- och undersökningsverksamhet utnyttjas inom kulturvården.5 Som vi angav tidigare skall RAÄ som central myndighet arbeta för att målen för verksamheten inom kulturmiljöområdet uppnås. I de senaste årens regleringsbrev för RAÄ har regeringen i fråga om verksamhetsgrenen myndighetsarbete angett att de nämnda målen i ökande grad skall beaktas inom olika samhällsområden. RAÄ:s verksamhet skall därför bl.a. syfta till att stärka kulturarvets och kulturmiljöns ställning i den regionala och lokala utvecklingen samt till att kulturarvet och miljöns kulturvärden skall tas till vara inom olika samhällssektorer. Som led i detta arbete driver RAÄ bl.a. olika samarbetsprojekt med andra samhällsinstitutioner samt medverkar vid konferenser, seminarier och utbildningar som anordnas inom skilda samhällssektorer. Inom bl.a. infrastruktur- området deltar RAÄ således i flera utvecklingsprojekt, som syftar till att olika kulturmiljöfrågor behandlas på ett tidigt stadium och på ett tydligt sätt i olika beslutsunderlag och beslutsprocesser. RAÄ driver flera projekt med . Av intresse för den uppdragsarkeologiska verksamheten är bl.a. projektet i 4Regleringsbrev för avseende RAÄ. 5Jfr 2 § förordningen (1997:1171) med instruktion för RAÄ.