sou · GTB310d2 · 2006-01-01 00:00:00 — En analys av auktionssystemets egenskaper utförd av det ansvariga departementet självt anger att auktionen gick bra (, Food and Rural Affairs, 2002). att antalet auktionsdeltagare är stort och att ingen av deltagarna ha någon större marknadsmakt.23 24 3.7Hur ofta skall auktioner hållas? Trots förekomsten av samtidiga ETS marknader kan det ha viss betydelse när, och framför allt hur ofta, auktioner företas. Auktio- nerna kommer ju att gälla (delar av) utsläppsrätterna för hela åtagandeperioder, i första hand nu för perioden . Självklart är att första, eller enda, auktionen för den perioden bör ske sent (med hänsyn till nytillkomna företag) men – med hänsyn till beho- vet av framförhållning – inte alltför sent innan åtagande- perioden börjar. Eftersom terminsmarknader avseende transaktio- ner med utsläppsrätter kan antas redan vara igång senast , så kan det spela en mindre roll exakt när som auk- tionen förläggs. Om den exakta tidsförläggningen bör olika intres- senter kunna höras. När auktionsfrekvensen diskuteras föreslås ofta, särskilt när mäklare tillfrågas, att auktionerna skall ske mycket ofta, ibland t o m . Auktionsexperten anger utan egentlig motivering att auktioner bör ske kvartalsvis. Han menar att detta skulle vara frekvent nog för att företagen skall ha en bra uppfatt- ning om sina behov och att finansieringsfrågan då blir hanterlig. Detta synsätt får anses vara väl lättvindigt, särskilt som det finns ytterligare aspekter på auktionsfrekvensen, som flertalet talar för mindre frekventa auktioner, kanske enbart en auktion per åtagande- period. Återigen spelar förekomsten av handelsmöjligheter en central roll, och sådana finns under åtagandeperiodens gång men, som sagt, även innan. Som också nämnts talar lite för att auktionspris skall 23För en diskussion av ascending-clock auktioner vid förekomst av marknadsmakt, se Sunnevåg, 2001. 24Att frågan om optimal design av auktioner av utsläppsrätter i EU ETS behöver analyseras av experter innan ett slutligt val kan träffas, framgår av analyser där man låter det mer gene- rella fallet av interdependent värdering ersätta specialfallen privat och allmängiltig värdering av varan ifråga. Med interdependent värdering, vilket mycket väl kan anses stämma in på fallet med auktionering av utsläppsrätter, menas att en köpares egen (s.k. privata) infor- mation kan påverka andras värderingar. Då är det inte ens säkert att det i strikt mening existerar någon användbar effektiv auktionsform t.ex. när interdependenta värderingar gäller informationssignaler som inte är eller kan sammanfattas som endimensionella. I andra fall kan den effektiva auktionsformen visa sig var mycket komplicerad och bl.a. kräva att auk- tionen sker i flera omgångar (se Izmalkov, 2004). Ytterst blir det givetvis en fråga om att söka reda ut hur stora effektivitetsförluster som blir följden av ett krav att auktionsförfaran- det skall vara transparent och enkelt. kunna avvika nämnvärt från handelns marknadspris eftersom det gäller en homogen vara. gäller de två marknaderna i ett speciellt avseende faktiskt delvis olika saker och denna skillnad står i centrum för frågan om optimal auktionsfrekvens. Auktioner gäller innehav/hållande av utsläppsrätter medan handel gäller enbart anpassningar i dessa innehav. Om vi formulerar alternativen som en auktion kontra flera auktioner per åtagandeperiod så innebär det första alternativet att man begär att man skall finna aktörer som är villiga att teckna sig för att tills vidare hålla samtliga utsläppsrätter. I fallet då högst av utsläppsrätterna auktioneras ut är detta givetvis ett mer beskedligt krav, men i princip är valet detsamma: en eller flera auktioner innebär att hålla stora eller mindre mängder utsläpps- rätter. Den naturliga lösningen för behovet att finansiera innehav av stora värden som kan hållas är att använda sig av bankgarantier eller lån på kapitalmarknaden. fram till utsläppsrätterna skall användas eller säljas vidare drar de bara ränte- kostnader. I alternativsituationen då bara lite åt gången auktioneras ut håller staten resten av dessa rätter. Om staten inte vill beakta att deras innehav av sådana utsläppsrätter drar några räntekostnader, så kan en engångsauktion alternativt handla om att fastställa priser som förfaller till betalning först när företagen vill disponera sina utsläppsrätter. På ett eller annat sätt behöver alltså stora inköp av utsläppsrätter vid ett auktionstillfälle inte innebära några cash flow belastningar för de köpande företagen. Att en enda auktion saluför och därmed tvingar fram spekula- tionsköp av utsläppsrätter för en så som gör att osäkerheten om efterfrågan och priser på lite får en större roll. Hur detta slår är inte enkelt att avgöra. Om viljan att hålla utsläppsrätter i denna omfattning är liten kan priset vid en enda auktion bli lägre än de diskonterade priserna från ett flertal auktioner (och motsvarande handelspriser), allt annat lika. Detta skulle bl.a. innebära att värdet av effektiv skatteväxling blir mindre i enauktionsfallet. I princip kan också andra faktorer spela in i valet mellan en och flera auktioner (Mandell, 2004) men deras betydelse, t.ex. vad gäller kartellrisker och transaktionskostnader, uteblir sannolikt när som här förutsätts själva den utsläppsrättsmarknad som finns är effektiv. Vad gäller transaktionskostnaderna kan de möjligen tänkas bli lägre vad gäller auktionerna vid enbart en stor auktion, istället för flera mindre. Men därtill kommer att transaktionerna på utsläppsrättsmarknaden kan väntas bli fler efter en enauktions- allokering än efter återkommande auktioner där en större del av auktionsvolymen kan komma att styras av säkrare prognoser över väntade utsläpp. En betydande roll spelar frågan hur ofta de tillståndsskyldiga företagen skall dokumentera innehav av utsläppsrätter och hur ofta de skall avräkna ett tillräckligt sådant innehav. Effektivitetsskäl talar som redan nämnts för att avräkning sker först efter åtagande- periodens slut. Tätare avräkningsperioder minskar systemets närflexibilitet genom att tillståndsskyldiga företag då inte kan välja att köpa relativt få utsläppsrätter i tidiga delar av åtagande- perioden och låna från dess senare delar. Detta är en av effektivi- tetsförlusterna – vid sidan av den minskade konjunktur- och extremväderkänsligheten – av att ha vad som i realiteten blir korta, t.ex. årslånga, åtagandeperioder. När EU nu tycks ha stannat för att ha avräkningar en gång (EU-direktivet, Artikel 12.3), så kan det kanske ändras med tiden om erfarenheten visar att några fördelar med täta avräkningar inte finns. För att undvika att en sådan förändring i praktiken omöjliggörs skulle det kunna under- lätta om, eller kanske t o m krävas att, man kungör att valet av avräkning en gång enbart gäller tills vidare. Med tanke på att starka skäl tycks saknas för att välja en auktion per åtagandeperiod, ter det sig naturligt att så länge avräkning skall ske en gång också ha en auktion . Fler auktioner än så torde öka kostnaderna för dem som vill använda mäklarhjälp eller annan assistans vid auktionstillfällena.25 Däremot kan det vara värdefullt att inledningsvis skapa förutsättningar för inlärning och erfarenhet genom att ha fler än en auktion (Mandell, 2004). 25 Behovet av sådan assistans torde bli betydligt mindre och därför mindre kostsamt om ETS marknaderna görs smidiga och mer likvida genom att etablera en enda, eventuellt ständigt öppen, elektronisk spotmarknad. Ausubel, L., 2002. Implications of Auction Theory for New Issues Markets, Brookings-Wharton Papers on : 2002, 313–343 Bohm, P., 1994. Government Revenue Implications of Carbon Taxes and Tradable Carbon Permits: Efficiency Aspects, paper presented at 50th Congress, , MA, 22–25, 1994 Bohm, P., 1997. Environmental Taxation and the Double Dividend: Fact or Fallacy?, ur Ecotaxation (ed. T. ORiordan) , Earthscan Bohm, P., 1998, Issues and Efficient Climate Change Policy, ur The , (utgivare . Shibata och T. Ihori), Springer, Bohm, P., 2002. Comparing Permit Allocation Options: the , Working Papers in Economics 2002:11, , Bohm, P., 2003. Experimental Evaluation of , kap. 10 ur Handbook of Environmental Economics (utg. K.G. Mäler och J. ), , Bohm, P. and F. Convery, 2003. Allocating Allowances in , Policy Briefs, , Bovenberg, L. och R. de Mooij, 1994. Environmental levies and distorsionary taxation, , 84,4, 1085–1089 Burtraw, D., K. Palmer, R. Bharvirkar and A. , 2001. The Effect of Allowance Allocation on the Cost of , Discussion Paper 01–30, Resources for the Future, , D.C. Cason, T., 1995. An Experimental Investigation of the Seller Incentives in Auction, , 85, 905–922 Cason, T. och C. Plott, 1996. Mechanism: A Laboratory Evaluation, , 30, 133–160 Cramton, P. and S. , 2002. Tradable Carbon Permit Auctions: How and Why to Auction Not to Grandfather, Energy Policy, 30, 333–345 EU, 2003. Directive 2003/87/ of 13 October 2003, establishing a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community, , C., S. , and M. Toman, 1998. to Regulate U.S. Greenhouse Gas Emissions: An Overview of Policy Design and Implementation Issues, Discussion paper 98–40, Resources for the Future, D.C. Goulder, L., 1994. Environmental taxation and the double dividend: a readers guide, NBER Working Paper #4896, , , , And D. Radov, 2002. Evaluation of Alternative Initial Allocaation Mechanisms in a Scheme, , Prepared for DG Environment, European Commission, comm/environment/climat/allocation.htm Izmalkov, S., 2004. Ascending Price Efficient Auction, Nota di Lavoro 91.2004, Fondazione , /Feem/default.htm Joskow, P., R. Schmalensee and E. Bailey, 1998. The Market for Sulfur Dioxide Emissions, , 88:4, 669–685 , S., 2000. and , i , S. ), : for Industrialized Countries, , Cheltenham , S., 2003. Allocating Risks in a , Working Paper, in , Kruger, J. and W. Pizer, 2004. Directive: Opportunities and Potential Pitfalls, Discussion Paper 04–24, Resources for the Future, , D.C. Kort version i Environment, , 46:8, 8–23 Mandell, S., 2004. The Choice of Multiple or Single Auctions in , Climate Policy, forthcoming , M. and J. Shogren, 2003. Implementing the Efficient Auction: Initial Results from the Lab, Discussion Paper 03–63, Resources for the Future, , D.C. Milgrom, P., 2004. Putting Auction to Work, , , I., L. Goulder, D. Burtraw, and R. , 1999. The Cost- Effectiveness of for Environmental Protection in a Second-Best Setting, , , , 3, 329–360 , I., 2003. Fiscal Internactions and the Case for Carbon Taxes over Grandfathered Permits, Discussion Paper 03–46, Resources for the Future, , D.C. Pearce, D., 1991. The Role of Carbon Taxes in Adjusting to Global , 101, 938–948 Radov, D. och P. Klevnäs, 2004. Review of the first and second years of the Scheme, , Prepared for , Food and Rural Affairs, , Sunnevåg, K., 2001. Auction design for the allocation of emission permits, #1054, , Food and Rural Affairs, 2002. Scheme: Auction Analysis and Progress Report, October /environment/ climatechange/trading/ Combating Climate Change – Study on a global system of tradeable carbon emission entitlements, United Nations,