sou · GTB3112 · 2006-01-01 00:00:00 — Det kvittar vem som utför arbetet i fabriken. Varors värde bestäms inte av arbetarnas hudfärg utan av deras faktiska arbete. Å andra sidan har kapitalismen ett nödvändigt behov att skapa social ojämlikhet mellan klasser, men också mellan olika geo- grafiska områden. Genom rasifiering kan denna sociala ojämlikhet legitimeras, organiseras, struktureras och fixeras. 5 I har varit en av de första att använda begreppet i urban- och kultur- geografisk forskning (se , 1997). Du kan plocka svampar hela ditt jävla liv... man inom den brittiska arbetarklassen kan urskilja en rasifierad fraktion. Mycket tyder på en liknande utveckling i den svenska arbetarklassen (, 2002). Framväxten av kulturell rasism (Balibar, 1991), där biologiska kännetecken och kulturell essentialisering ofta smälter samman går därmed utmärkt att fånga med hjälp av rasifieringsbegreppet. Ton- vikten ligger på nya former för rasism, en kulturrasism som inte baseras på hierarkiska antaganden om biologiska raser, utan på essentialistiska föreställningar om kultur som något fast och oför- änderligt kopplat till etnicitet och nation. Vi använder begreppet rasifierande praktiker för att fånga effekterna av beslut baserade på omedvetna institutionaliserade praktiker och/eller vardagsrasism (Essed, 1991). Rasifierande effekter betonar att även om attityder spelar roll för diskriminering spelar dessa huvudsakligen en sekun- där roll. De ska ses som effekter och speglingar av praktiker bland institutionaliserade aktörer (i detta fall fackföreningsrörelsen), i vilka invandrare sorteras, kategoriseras och slutligen fördelas. Den tydligare vardagsrasismen samsas således med institutionella praktiker som underordnar invandrare inom facket, men som ofta är svårare att synliggöra. Genom ett feministiskt perspektiv med tonvikten på intersektio- nalitet (de los , 2005) söker vi därutöver en för- ståelse för hur makt utövas, reproduceras och förändras utifrån interaktionen mellan könsstrukturer, symboler och identiteter och andra sociala relationer som klass, sexualitet och rasifiering. (2000) modell kring intersektionalitet utgår från en makrostrukturell samhällsanalys där sociala relationer av överord- ning och underordning samt av exploatering och förtryck lokalise- ras inom en rad system eller regimer som interagerar, förstärker alternativt försvagar och (åter)skapar varandra. Vår utgångspunkt är att könsförtryck kännetecknas av en form av förtryck som ofta innebär både exploatering och ömsesidighet (som förkroppsligas genom former för politisk solidaritet mellan män och kvinnor utifrån andra sociala relationer än kön). När vi talar om fackföreningsrörelsens hantering av interna intressekonflikter som grundar sig på segmentering och skiktning eller genom rasifiering och/eller feminisering använder vi begreppet inkluderande underordning. Vad som kännetecknat LO:s förhål- lande till invandrad arbetskraft har i huvudsak varit en strategi baserad på inkluderad underordning, där rasifierade arbetare inklu- deras som fackliga medlemmar men i en underordnad position. Du kan plocka svampar hela ditt jävla liv... Detta menar vi är en central förklaring till FAI:s utveckling och dess fokus på att arbeta med att inifrån förändra facket. Vi använder det analytiska begreppet inkluderande underordning för att beskriva vad som enligt vår mening är en av de mest tydliga egenskaper hos den etniska regimen som har utvecklats inom ramen för den svenska nationalstaten. Vi skulle vilja hävda att rasfieringsprocesser i äger rum genom inkluderingspraktiker (som skiljer sig till exempel från det tyska gästarbetarsystemet), och som förkroppsligas genom underordningsteknologier (vi och våra invandrare). För att förstå det svenska fackets förhållande till medlemmar som rasifieras har vi valt ett brett metodologiskt perspektiv. Utgångs- punkten har varit olika former av intervjuer – djupintervjuer med fackligt aktiva invandrare och med fackliga ombudsmän samt inter- vjuer med fokusgrupper. Huvudmaterial för detta kapitel har ut- gjorts av intervjuer med 27 personer. De flesta av våra informanter var personer aktiva i . Trots stora variationer gällande nationa- litet, etnisk identitet och kön, kännetecknas stora delar av den grupp som valt det svenska facket som en form (av flera) för sitt samhällsengagemang, av betydande erfarenheter från fackligt och/eller politisk arbete i sina ursprungsländer. Detta gäller inte enbart för de FAI-medlemmar som kommit till som poli- tiska flyktingar, utan också i hög grad för arbetskraftsinvandrare med bakgrund i , och . Ytterli- gare en gemensam nämnare är erfarenheter av organisering som hämtar sin inspiration från en modernistisk världsbild i vilken be- grepp som rättvisa och jämlikhet ständigt är närvarande. Vi har använt oss av kvalitativa interventioner med tonvikten på aktörers kunskap, analyser och reflektioner över deras fackliga praktik. Vår text saknar till en viss del den närhet till människor som ett etnografiskt perspektiv erbjuder men vi har valt att med- vetet fokusera på informanter i egenskap av aktörer med en gemen- sam position inom en viss organisation. Variationer och heteroge- nitet bland dessa aktörer har vi inte fångat i termer av individuella livsöden, utan i termer av hur deras gemensamma position skapar ramen för deras interpellation i egenskap av svartskallar, och också skapar en arena genom vilken en rad olika världsbilder och politiska positioner kan utvecklas. Vi har bestämt att inte enbart Du kan plocka svampar hela ditt jävla liv... anonymisera våra informanter som är en vedertagen praxis inom samhällsvetenskap, utan har systematisk exkluderat den empiri som presenterar individuella livshistorier. Dessa skulle ha skapat en när- het till informanterna och en mer påtaglig förståelse. Men FAI:s aktivister är lätta att identifiera både för att de är offentliga och för att de är få och att skydda deras identitet har för oss varit första prioritering. Det finns ett antal kritiska metodologiska frågor, som är ut- gångspunkter för en intervention i den samhällsvetenskapliga forskningen, ur ett feministiskt, antirasistiskt och postkolonialt perspektiv (Gunaratnam, 2003). Hur skapas kategorier? Vilka interaktionsmönster mellan kategorier tas för givet? På vilka sätt och på vilka grunder legitimeras jämförelser dem emellan? Hur ställs frågorna, till vem ställer man dem, och vem ställer dem? How a researcher thinks about race/ethnicity influences the design of their project, the kind of data they and the analysis they conduct (Gillborn, 1998: 63). Den metodologiska utveckling inom kritisk etnografi, black cultural studies och postkolonial teori har inte enbart ifrågasatt och kritisk granskat den (o)kunskap som historiskt har grundats i etnocentriska och androcentriska berättelser om världen.6 Forskare inom dessa områden har dessutom fördjupat och expanderat insikten om de komplexa processer av maktutövning och motstånd som material- insamling, tolkning och det vetenskapliga författarskapet innebär. De har vidare ifrågasatt en vetenskaplig tradition grundad på att vi stu- derar dem från en position där vi är utanför deras värld, och lyft fram en förståelse av hur vi och dem är högst interrelaterade inte enbart genom fältarbetet utan också genom politisk och ekonomiska förhållanden i en globaliserad värld. 6 För en vidare diskussion av metodologiska debatter relevanta för vår studie, se Kleinman (1991) och Gillborn (1998). Du kan plocka svampar hela ditt jävla liv... Nationstillhörighet och facklig exkludering Svenska facket och invandrarna Att ständigt uppfattas som avvikande är ett genomgående tema i informanternas berättelser. Trots att läsaren i kapitlet kommer att förses med rikliga illustrationer på hur dessa processer äger rum, vill vi redan inledningsvis lyfta fram tre citat som speglar dessa: det känns, det är som om man måste lära sig de kommer alltid att märka att man är där. som om att du skulle vara som om skulle vara en annan planet. Du vet också hur det känns att sitta på möte och uppleva att folket undrar vilka konstiga saker jag kommer att säga den här gången. Den svenska fackföreningsrörelsen kan inte förklaras och förstås utan hänsynstagande till symboliska uttrycksmedel som myter, riter, historieberättande, språk och metaforer, uttrycksmedel som används för att konstruera etnicitet inom organisationerna. På samma sätt som genusforskare, med syfte att fånga en viss typ av maktasymmetri, ofta beskriver organisationer som manliga, mas- kulina eller patriarkala, det vill säga talar om organisationer i termer av mansdominerade kulturer, syftar vår belysning av en viss (rasifi- erad) maktordning, till att namnge organisationer som monokultu- rella, etnocentriska och i en del fall till och med rasistiska. Även det feministiska begreppet könsmärkning av positioner, som är ett försök att klarlägga hur somliga positioner förknippas med ett visst kön, är relevant för studien. Genom informanternas redogörelser för organisationernas strukturer och uppbyggnad med avseende på kategorin ras/etni- citet, samt kategorins relevans som en grund för förståelse av status, karriärmöjligheter och auktoritet, växer bilden av en rasifierad facklig hierarki fram. Mot den bakgrunden kan infor- manternas röster tolkas som en sammanhängande berättelse om en specifik rasformation eller etnisk regim: den svenska. Inom denna är en specifik grupp, svartskallarna – de Andra, underordnade. Det gäller inom alla demokratiska instanser och politiska processer (men också i samhället i övrigt). Men deras röster kan också tolkas som bärare av en berättelse om motstånd samt sökandet efter en kollektiv handling med syfte att ifrågasätta organisationernas rasifi- erade premisser. Du kan plocka svampar hela ditt jävla liv... Här följer ett utdrag från ett samtal mellan två nätverksmed- lemmar. Samtalet ägde rum vid kaffebordet efter ett fackligt möte. –Tänk om jag skulle komma upp i LO:s ledning? –Tror du att det är möjligt? –Jag vet inte. Men tänk på och de fick ju en kvinnlig ordförande jag menar, vad är det som säger att det inte kan gå för invandrarna att komma in i LO-ledningen? –Jag ska säga dig en sak inte som det ser ut . Även om den inledande repliken mest var tänkt som en lustighet, fanns det - och vi hoppas att läsaren fortfarande kan höra det – ett utforskande och trevande tonfall i frågan. Men som en följd av att det ifrågasättande svaret trots allt förmedlar en smula hopp, kom- mer emellertid samtalet att utvecklas mot en allvarligare riktning. Märk väl hur förhoppningen, men tänk på, konstrueras i nästa mening: genom en jämförelse med en annan underordnad grupp, kvinnor. Denna jämförelse, eller rättare sagt identifikation, uppre- pas ideligen i vårt material. Den avslutande repliken går dock rakt på sak; den är avslutande. Efter repliken, som också är ett konstate- rande, var det slutdiskuterat. Samtliga av FAI:s medlemmar vet hur det ser ut inom facket. Vi skulle till och med kunna säga att nät- verkets huvudsakliga projekt utgörs av att informera de svenska förtroendevalda om situationen. Jag tror inte du förstår jag har blivit vald, jag har suttit på en rad poster, och jag har fått stöd. Men vi tillhör inte dem här hur ska jag förklara för dig vi och dem jag tillhör inte vi. Nationens och nationalismens uppkomst har inom mer marxistiskt influerade modernistiska sociologiska och historiska perspektiv kopplats till kapitalismens framväxt generellt och till dess inbryt- ning i mer specifikt. Tonvikten i författarskapet hos teoretiker som tar sin utgångspunkt i dessa perspektiv (, 2000; Hobsbawm, 1990) ligger i att försöka förstå hur statsapparat och byråkrati kan skapa och förmedla nationella ideologier om till- hörighet och gränser. Konstruktionen av den svenska nationen har på ett kritiskt sätt granskats inom en rad discipliner. Exempelvis har etnologer studerat vad de själva har definierat som försvensk- ning av (, et al. I sina studier har de lyft fram olika former för nationskonstruktion samt beskrivit hur den offici- ella nationalismens relativt misslyckade monarkisymboler med kraft kom att återskapas nationalnaturromantik, Du kan plocka svampar hela ditt jävla liv... för att sedermera, som symboler för nationen, förvandlas och expanderas av, samt genom, den socialdemokratiska ideologiska konstruktionen av folkhemmet (, 1987; , 2001). Ett av nationsforskningens mest angelägna tema utgörs av analy- ser av länken mellan nationen och nationalistiska ideologier respe- ktive rasism. (1991) gör, genom att koppla nationalism till positivt inkluderande och historiskt specifika kollektiv, skillnad mellan nationalism och rasism. antagande har blivit ifrågasatt av forskare som hävdar att det inte blott är i extremfall, likt apartheids och Nazityskland, som nationalistiska ideologier syftar till att exkludera den . I stället menar kritikerna att just rasism är en central och vardaglig egenskap hos nationalism (Billig, 1995; Balibar, 1991). Statements about the nation are invariably also statements about race (Gilroy, 1987: 56f). Frågan om tillhörighet, förkroppsligad genom konstruktioner av det nationella, kulturella eller etniska, är avgörande för att förstå den fackliga underordningen av invandrare. I vardagen kopplas tan- kar om tillhörighet till svenskhet, ett odefinierbart och för invandrare till synes ouppnåbart stadium. Ur informanternas per- spektiv framstår dock deras rätt till nationell tillhörighet och svenskhet, med tanke på den enorma energi och det tidskrävande arbete som de lagt ner, som något välförtjänt: Egentligen är jag mer riktig svensk än vad de är. För vi kom hit och kämpade för varenda bit, vi fick ingenting gratis här. Allt som jag fått är för att jag har stått upp och kämpat i evigheter, för det som för svenskar är naturliga och självklara platser. Och sen säger de att vi inte tillhör Våra informanter översätter direkt deras icke-tillhörighet med den svenska nationen, till deras invandrarskap. Och det är mycket som tyder på att denna översättning är riktig: att vara invandrare, det vill säga icke-svensk, är inget gångbart kapital inom den svenska fack- föreningsrörelsen. I nära anslutning till tankar om facket som en svensk organi- sation, befinner sig föreställningar om kulturarv och förhandsrätt till organisationen. Här återfinns den kanske mest självklara for- men för motstånd från de svenska förtroendevaldas sida, ett mot- Du kan plocka svampar hela ditt jävla liv... stånd som kommer till uttryck genom deras övertygelse om att de äger organisationen. Men kan man äga en organisation? Om det inte var för att de flesta informanterna återkom till detta när rätten till tillhörighet diskuterades, skulle vi aldrig ha valt att lyfta fram och formulera frågan på det viset. Vi behöver inte sitta på kursgården och betala . Och sa han LO bjuder, det här bjuder LO på. Men var kommer LO:s pen- gar ifrån? [] Det är mina och mina jobbkompisars, det är vi som betalar. LO bjuder, sa han! Ytterligare ett sätt att från de svenska förtroendevaldas sida mar- kera äganderätten till organisationen, är genom betoningen av det historiska arvet, något som återkommer i samtalen. Historiska kunskaper är centrala i ett demokratiskt samhälle hävdas det i det offentliga svenska samtalet. Men vad som uppfattas som histo- riska kunskaper är ofta en selektiv konstruktion av historia som förhandlas och återskapas i efter aktörernas position (Connerton, 1989). Dessutom skapas arbetarrörelsens historia utifrån nationell tillhörighet, där föreställningar om blodsband blir såväl en markör över aktörernas koppling till historien som en pri- vilegierad kunskapsposition i sig själv. På så sätt skapas rasifierade grupper både som ahistoriska och inkapabla att nå kunskapen om svensk (arbetarrörelses) historia. Många informanter menar att svenska förtroendevalda uppfattar sig själva som havande ett själv- klart företräde till den svenska arbetarrörelsens historia. Ägandet av de svenska arbetarnas historiska kamp blir därvid ett instrument för exkludering och marginalisering: De säger inte bara vår organisation, utan också vår historia. När de inte gillar vad jag säger, så kommer detta med att jag inte kan deras historia. Men det är inte sant, jag har läst mycket och går på kurser. Vet du vad jag säger när de säger så? Jag säger att deras fack- pampar ljuger om deras historia Vi vill lära oss om arbetarnas rättigheter, inte bli skickade till utbildningar om så här gör vi i . I intervjuutdragen återspeglas ett behov av att, från våra informan- ters sida, markera att de inte är okunniga. Denna självrepresenta- tion riktas inte mot oss som forskare, utan mot de svenska för- troendevalda som så ofta påpekar att FAI:s aktivister har bristande kunskaper beträffande och den svenska fackföreningsrörel- sens historia. Men våra informanter har läst på mycket och går på kurser. De vet att kunskap om det svenska är ett krav som ställs Du kan plocka svampar hela ditt jävla liv... på dem som av överordnade inte antas tillhöra nationen. Värt att notera är också att den så kallade andra generationen, trots utbild- ning i svensk skola, inkluderas i gruppen. Svenskhet, antagandet om tillhörighet till nationen, skapas i facklig praktik som en central gräns mellan vi och dem, en gräns som är omöjlig att överskrida och som ständigt flyttas fram till ett rum som per definition är ouppnåbar för grupper som rasifi- eras. Har man accepterat att invandrarna saknar någonting som svenskar har, är det frågan om att identifiera och namnge detta. heter det kompetens. Som tidigare beskrivits finns det en tydlig koppling mellan tankar om svenskhet och de för invandrare till synes ouppnåbara egenskaper som ryms i begreppet. Kompetens- begreppets utbredning och genomslag kan exemplifieras genom en aktuell svensk debatt med ursprung i nationalekonomi inom vilken man försöker förklara invandrarnas växande utanförskap genom ord som brister i Sverigespecifik kompetens, kulturell distans och låg social kompetens (2001). Även om dessa i hög grad ideologiska antaganden har ifrågasatts i en rad vetenskapliga analyser, har begreppet social kompetens kommit att etablera sig inom det offentliga samtalet. Inte minst gäller det socialpolitiska åtgärder som riktar sig mot invandrare på arbetsmarknaden och inom utbildningssektorn. Svårigheterna med att definiera kompetensbegreppet (förutom som ett svepskäl för diskriminering) säger mycket om begreppets roll för maktutövning och exkluderingsprocesser. För vad som är kompetens definieras alltid i relation till gruppen som är bärare av samhällsprivilegier. Det är nämligen inte specifika och till synes objektivt mätbara egenskaper som skapar en viss aktör som kom- petent, utan det är i stället aktörernas position som länkas till dessa odefinierbara egenskaper (, 1986). Underordnade grupper kan därför, per definition, inte vara kompetenta. En liknade exklu- deringsmekanism baserad på diskursen om kompetens (ability) förekommer i och Les Backs (1995) studie om rasismens roll i brittisk politik. Du kan plocka svampar hela ditt jävla liv... I likhet med dessa studier menar en del informanter att social kompetens används av den härskande gruppen som ett ideologiskt verktyg med syfte att exkludera invandrare och legitimera rasism. men det som jag är lite rädd för med denna debatt om integration, är att vi kommer att bli jävligt bra och socialt kompetenta. Vi kommer ja heja, heja över hela jävla , men vi kommer fortfarande att vara arbetslösa. Social kompetens det är ett elegant sätt att sparka oss Informanter påpekar också att talet om social kompetens syftar till att skapa en specifik typ av invandrare, en som inte bara accep- terar förtryck utan dessutom aktivt legitimerar sin egen underord- ning och aktivt arbetar för att osynliggöra den: Social kompetens betyder att jag ska smajla , acceptera all skit och aldrig komma fram till någonting det är inte brytningen som är viktig utan att vi kan komma fram med budskapet, att vi kan kommunicera. Frågan om kompetens är emellertid inte alltid enkel. Ordet används av olika aktörer med olika tolkningar. Tolkningar skiljer sig åt, dels i vad kompetens anses vara, och dels i synen på vem som kan anses vara kompetent. I kampen om representation och delta- gande är kompetensbegreppet en av de kategorier genom vilka olika aktörer kan artikulera sina projekt. –Vad innebär detta? [kompetens, vår anmärkning] –Det innebär att vi måste förändra oss själva för att komma in i det svenska samhället, annars glömmer de oss det är det enda sättet, vi har inget annat alternativ. Svenskar kommer inte att säga ni måste vara med. Vi måste anpassa oss. För dem spelar det inte så stor roll vad vi gör. Vi är, vi är ett problem för dem. De vill inte se de positiva delarna. De kräver kompetens för invandrare, men inte alla svenskar har samma kompetens. I samtalsutdraget vänder sig informanten mot en osynlig, men ändå så närvarande, kamrat, någon som får representera den växande gruppen av invandrare som ifrågasätter kravet på att visa kompe- tens som förutsättning för deltagande. Observera att kamraten inte fanns i själva rummet och att intervjufrågan syftade till att dis- kutera kompetens. Trots det riktas svaret huvudsakligen mot den interna debatten inom den panetniska gemenskapen. Det ska även noteras hur informanten tolkar den överordnade gruppens världs- bild, som en som innefattar synen på invandrare som ett problem Du kan plocka svampar hela ditt jävla liv... och som förnekar invandrares kompetens. Av störst intresse är emellertid avslutningen. Här synliggörs den ständiga kritiken som finns hos rasifierade grupper och som riktas mot fackets systema- tiska förnekelse av invandrares kvalifikationer. Parallellt med för- nekandet löper anspråk om påvisbar kunskap och kompetens, ett krav som enbart riktas mot dem som står utanför. En annan infor- mant sammanfattar en liknande kritik av kompetensbristdiskursen i följande ordalag: Vi har ett handikapp, vi vet att vi inte är födda i detta land. Informanterna använder sig av en rad olika tillvägagångssätt för att handskas med exkluderingsstrategier med grund i kompetensdis- kurser. Ett tillvägagångssätt utgår ifrån att förnekandet av invand- rarnas kompetens kan och borde ifrågasättas genom utbildning och information. Genom att öka och påvisa invandrarnas kompetens ska kompetensbrist avlägsnas från den långa listan med ratio- nella argument som förklarar deras underordning och exkludering. Vi måste få svenskar att förstå genom att göra bra och visa resultat, visa att vi är lika kompetenta språket spelar inte så stor roll utan kunskap om hur man bedriver frågor hur du gör, vilka resultat du når. Strategin som ryms i detta tillvägagångssätt ställer höga krav på de få rasifierade förtroendevalda som befinner sig inom organisatio- nerna. De får inte misslyckas. För medan misslyckanden bland individerna som tillhör grupper i maktpositioner förklaras och tol- kas genom individualisering och psykologisering, förklaras miss- lyckanden bland individer som tillhör underordnade grupper genom en förstärkning av ideologiska argument för exkludering. Detta sker genom antaganden om hela gruppens (ofta kulturella) egenskaper. Som följd måste den underordnade gruppen, under ett systematiskt motstånd som riktas mot dess närvaro, visa resultat. kommer alla resultat att mätas och värderas av och utifrån gruppen som är . De flesta informanter menade att kompetens i stället skapas och legitimeras av och genom vissa kanaler och instanser som förblir stängda för deras grupp. Detta för oss vidare till nästa tillväga- gångssätt. I stället för att betona vad kompetens är, hur man skaffar den eller vem som besitter kompetens, innebär detta tillvägagångs- sätt en kritisk och relevant fokusering på platsen där egenskapen förvaltas: de fackliga kurserna. Du kan plocka svampar hela ditt jävla liv...