sou · GTB340d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Denna möjlighet stärker och utvecklar barns möjligheter att lära sig finska och för det enskilda barnet innebär det något mycket positivt. Förskolans betydelse för barns utveckling av modersmålet och den kulturella identiteten har behandlats i avsnitt 7. Om en lagstadgad rätt till förskola helt eller delvis på finska införs, förbättras sverigefinska barns möjligheter att tillägna sig modersmålet och en aktiv tvåspråkighet. Den nega- tiva utveckling som pågår på utbildningssidan kan därmed motver- kas. kan en förstärkt ställning av finska språket i försko- lan stödja föräldrars strävanden att få till stånd tvåspråkig under- visning även i skolorna. Genom en lagstadgad rätt till finsk förskola lägger man således grunden för det fortsatta arbetet med att stärka barns språkutveckling. Nuvarande regelverk ger även möjligheter till att få äldreomsorg helt eller delvis på finska inom förvaltningsområdet. Tanken är att äldre skall få åldras med värdighet och att de skall kunna bli för- stådda och kunna uttrycka sig på sitt eget språk. Äldreomsorg som bedrivs på finska ger enskilda möjligheter att åldras i en miljö där Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och deras kulturella tillhörighet och traditioner beaktas och få känna samhörighet. Många äldre tappar även senare inlärda språk och en- dast modersmålet består. Ytterst handlar det således om att ge människor livskvalité i livets slutskede. Genom att införa en lag- stadgad rätt till finskspråkig äldreomsorg stärks den enskilde indi- videns möjligheter att få sådan service. I sammanhanget finns det anledning att nämna att Socialstyrel- sen har kartlagt hur äldreomsorg på finska kan organiseras.2 konstaterade att många av dem som tar del av finskspråkig äldreomsorg värdesätter den högt. En del brukare an- ger att finskspråkig äldreomsorg varit avgörande för att de ska ac- ceptera stödinsatser. Möjligheten till finskspråkig omsorg har även haft stor betydelse för de anhöriga. noterar att me- dan en väl fungerande äldreomsorg ofta förmår avlasta anhöriga, gör den inte självklart det för anhöriga till äldre finländare. Pressen på dessa anhöriga kvarstår fram till dess de vet att den närstående har möjligheten att göra sig förstådd och kan ge uttryck för sin vilja. Rörande vikten att uppmärksamma språkbe- hov i samband med demens skriver : Personer med ett annat modersmål än svenska tappar ofta det svenska språket vid demenssjukdom. Samma sak gäller också vid andra sjuk- domar som t.ex. stroke. Det gör att förutsättningarna att få äldreom- sorg snabbt och oväntat kan förändras. En annan konsekvens är att den äldre också kan förlora förmågan att kommunicera med sina barn som inte självklart kan finska. En demenssjuk äldre finländare riskerar att hamna i en dubbel utsatt situation i ordinärt eller särskilt boende om insatserna inte ges av finskspråkig personal. Därför behöver de- menssjuka äldre finländare ägnas speciell uppmärksamhet av landsting och kommuner. konstaterade även att flera av de exempel på verk- samheter och lösningar som bedrivits har genom förts utan större kostnader. I flera fall har finskspråkig personal redan funnits. Lös- ningen har bestått i att organisera verksamheten så att obefintlig finsktalande personal arbetar där äldre finsktalande finns. När mer- kostnader har uppkommit har de ofta bedömts vara av temporär karaktär. Vidare framkom det i kartläggning att arbetet med äldre finsktalande kan för många anställda utgöra en speciell och meningsfull nisch som ger finsktalande personal ett mervärde i deras arbete. undviks ohållbara arbetssituatio- ner för övrig personal där svårigheten att kommunicera hindrar det 2 : Äldreomsorg för finsktalande, 2001 Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och samspel mellan brukare och personal som behövs för att bedriva bra äldreomsorg. Insikten av detta är enligt en vik- tig del i diskussionen om framtidens personalförsörjning. I en del kommuner i Stockholms- och finns möjligheter att få äldreomsorg på finska. Denna möjlighet bör, enligt min mening, tillkomma alla sverigefinnar i regionen. Behovet av sådan samhällsservice på finska kommer att öka i betydande omfattning , när det stora antalet sverigefinnar blir gamla. Det finns anledning för kommunerna att ta tag i denna fråga redan innan de stora grupperna av sverigefinnar behöver denna hjälp. Genom att redan nu bygga upp ett fungerande system kommer kommunerna att vara bättre rustade för framtiden. De rättigheter nuvarande minoritetsspråkslagstiftning ger till att använda finska i kontakter med förvaltningsmyndigheter och dom- stolar bör även gälla i det utvidgade förvaltningsområdet. Enligt nuvarande lydelse skall förvaltningsmyndigheter även i övrigt sträva efter att bemöta enskilda på minoritetsspråket. Förutom det som jag anser skall ingå i de rättigheter som skall tillgodoses inom förvaltningsområdet för finska, vill jag även lyfta fram några andra områden där sverigefinnarna uttryckt att det är viktigt att det finns finskspråkig service och finskspråkig verksam- het. Jag notera att sverigefinnarna även vill ha och har behov av finsk- språkig hälso- och sjukvård. Detta är särskilt påtagligt bland de äldre sverigefinnarna. Detta faller dock utanför de möjligheter som nuvarande lagstiftning om rätt att använda finska ger möjlig- heter till. Enligt min uppfattning är det viktigt att landstingen or- ganiserar sin verksamhet på ett sådant sätt att det finns tillgång till finskspråkig personal i möjligaste mån. Det är särskilt viktigt att det finns finskspråkig personal på vårdcentralerna och inom akut- vården. En enskild som behöver samhällets stöd i form av hemsjukvård möter personal som är anställd av kommunen och även personal som är anställd av landstingen. Ambitionen bör vara att enskilda vårdtagare blir bemötta på det egna språket både inom äldreomsor- gen och hemsjukvården. De undersökningar utredningen gjort och de synpunkter som kommit fram visar även att sverigefinnarna anser att finskspråkig kultur är viktig. Kultur på det egna modersmålet är viktigt för alla åldrar. Enligt min mening är det särskilt viktigt att barn och ung- domar ges goda möjligheter till kulturupplevelser på det egna mo- Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och Det stärker deras språkutveckling och deras minoritets- identitet. Något som också gynnar barns och ungdomars språkut- veckling är möjligheten att låna böcker på det egna modersmålet. Ett bra sätt för kommunerna att stödja de nationella minoriteternas språk är således biblioteksverksamhet. En mycket stor majoritet, , av dem som besvarat utredningens enkät ansåg att det är viktigt att det finns finskspråkig litteratur på . Kommu- nerna bör således i sin kulturverksamhet beakta de nationella mino- riteternas särskilda behov. 11.5Åtgärder för att underlätta genomförandet av en utvidgning För att underlätta genomförandet av utvidgningen bör en styr- grupp under ledning av med nationellt ansvar för minoritetsfrågorna tillsättas. Det finns anledning att lämna förslag till hur en utvidgning av för- valtningsområdet för finska skulle kunna underlättas. Erfarenhe- terna från talar för att samordning mellan kommu- nerna varit positivt för genomförandet. Om de nya kommunerna, som skall ingå i förvaltningsområdena, får ett organiserat stöd i sitt arbete med reformen kan måluppfyllelsen och effektiviteten i ge- nomförandet förväntas bli hög. Mot bakgrund av detta förslår jag att med nationellt ansvar för minoritetsfrågorna ges uppdraget att i samråd med berörda kommuner i Stockholms- och utser en styrgrupp som kan samordna genomfö- randet. I styrgruppen bör lämpligen ingå bl.a. företrädare för länsstyrel- sen, representanter för ett antal kommuner, representanter för större myndigheter som också är berörda, företrädare för minori- tetsorganisationer samt företrädare för organisationen och landsting. Det är viktigt att både stora och små kommuner finns representerade i styrgruppen, eftersom kommu- nerna i allmänhet kan ha olika förutsättningar för genomförandet. Kommuner där man aktivt arbetar med minoritetssprå- kig samhällsservice bör också finnas med så att man tar tillvara gjorda erfarenheter. Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och Samordning av arbetet kan ske på många olika områden. I det följande lämnas förslag på några områden där gemensamma koor- dinerade åtgärder förefaller vara lämpliga i ett initialt läge: Uppbyggnad av nätverk för att effektivisera arbetet. Genom att identifiera ansvariga kontaktpersoner kan man skapa nätverk som samarbetar på olika nivåer. I sådana nätverk bör represen- tanter i olika kommunala förvaltningar, kommunala besluts- fattare, företrädare för nationella minoriteter och lokala mino- ritets organisationer anges. Förteckningarna av kontaktperso- ner bör finnas lättillgängliga för personer som arbetar med ge- nomförandet av utvidgningen. Samordning av och utarbetande av metoder för att kartlägga sverigefinnarnas behov i respektive ny kommun i förvaltnings- området. Samordning av vissa upphandlingar, om sådana behöver göras. Samordning av framtagande av gemensamt informationsmate- rial och olika typer av mallar som kan anpassas till lokala behov. En gemensam webbplats bör tas fram för att sprida kunskap till kommuner och andra intressenter. Genom att lägga ut framta- get material och mallar så att de finns lättillgängliga kan kom- munerna arbeta med frågorna lokalt. kan kommu- nerna, som inte ingår i styrgruppen, hålla sig uppdaterade i ar- betets fortskridande. Identifiering av vilka översättningar som behöver göras och samordning av detta arbete. Undersöka behovet av en gemensam tolk/översättningsfunk- tion för regionen. Detta bör ske i samarbete med statliga myn- digheter och domstolar. Undersöka behovet av rekryteringar och eventuellt i samarbete med Länsarbetsnämnderna genomföra samordnade rekryte- ringar eller vidta kompetenshöjande insatser. Samordning av genomförandet av utbildningsinsatser. I plane- ring och genomförande av utbildningsinsatserna bör man lämpligen även involvera universitet och högskolor i regionen som anordnar utbildningar rörande nationella mino- riteter och t.ex. språkkompetenshöjande kurser till olika yrkeskategorier. Även språknämnderna bör involveras i denna planering. Undersöka om det finns behov att på andra sätt samordna kommunernas arbete för att uppfylla lagens krav. Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och Det är angeläget att med nationellt ansvar för mino- ritetsfrågorna snabbt kommer i gång med sitt arbete och bygger upp en verksamhet som kan stödja kommunerna i det minoritets- politiska arbetet och genomförandet. Det är även viktigt att samarbetet mellan kommunerna och framför allt fortsätter även efter det att den initiala genomförandefasen är över. Behovet av arbete inom olika nätverk är t.ex. lämpligt för att sprida kunskaper om lösningar som funge- rar väl och samordna olika typer av kompetenshöjande insatser. 12Varför är det finska språket viktigt för ? I detta avslutande avsnitt vill jag höja blicken och reflektera något över det finska språkets betydelse för som nation. De svenska och finska språken har levt sida vid sida och i kulturell symbios på båda sidor om . Under hela den tid som varit en nation och ända , har den östra nationshalvan (som sedemera blev ) och den finskspråkiga befolkningen utgjort en viktig del av det svenska ri- ket. De starka kopplingarna har bestått även efter 1809. Få länder i världen har haft, och har alltjämt, en sådan nära och fredlig gemensam historia och intressegemenskap. och har som nationer ett gemensamt historiskt och kulturellt arv. Både det svenska och det finska samhället bygger på en gemen- sam värdegrund och en gemensam rättslig, religiös och förvalt- ningsmässig tradition. Internationellt har de båda länderna ofta dri- vit en gemensam linje i viktiga frågor. har det funnits flöden av människor åt båda hållen över och de svenska och finska kulturerna har kommit att berika varandra på olika sätt. Finska språket har varit och är närvarande i på samma sätt som det svenska språket har haft sin naturliga roll i det finska samhället. De båda språken har genom historien varit sammanlänkade och utgör på många sätt varandras spegelbilder. Den svenska minoriteten i har haft lagstadgat skydd för sitt språk. I har det lagstadgade rätten att få använda det finska språket i offentliga sammanhang kommit först och begränsats geo- grafiskt till fem kommuner i . Finländare har sökt sig till bl.a. för att skaffa sig utbild- ning, arbete och skydd undan krigets fasor. Särskilt under 1900- talet har finländarna varit med och byggt upp den svenska välfär- den. Åtminstone en halv miljon människor i har finskt påbrå. Den finskspråkiga gruppen utgör den största gruppen i det Varför är det finska språket viktigt för ? svenska samhället som har ett annat modersmål än svenska. Genom beslut har sverigefinnarna fått ett er- kännande och status som nationell minoritet. Genom an- slutning till minoritetskonventioner har mar- kerat betydelsen av mänskliga rättigheter och de nationella mino- riteternas och deras språks värde som en del av det svenska kultur- arvet. Det finska språkets ställning och fortlevnad har betydelse för hundratusentals människor i . Det finska språket har bety- delse för deras kulturella och språkliga identitet. Finskan utgör alltjämt ett levande språk i . Det finska språket har även betydelse för på ytterligare ett plan. En stark finsk kulturell och språklig närvaro i ut- gör en konkurrensmässig fördel och en tillgång för i ett ekonomiskt sammanhang. och ekonomier är starkt sammanflätade och ländernas näringsliv har allt mer syste- matiskt närmat sig varandra. De båda länderna är mycket viktiga handelspartners i en allt mer internationell och global handel. Detta kan illustreras med handelsstatistik från och Kommerskolle- gium. Värdet av export till uppgick till , vilket motsvarade av den totala svenska exporten. Exporten till ökade från föregående år. Varför är det finska språket viktigt för ? export till de tio största exportländerna Importen från motsvarade , dvs. av den totala svenska importen. Den procentuella värdeförändringen i importen från hade 2003 ökat jämfört med importen från föregående år.1 1 : utrikeshandel med varor och tjänster samt direktinvester- ingar, rapport , s 13, tabell 6 Varför är det finska språket viktigt för ? import från de största tio importländerna Av följande tabell framgår de utländska direktinvesteringstillgång- arna i . I tabellen anges de sex länder med de största till- gångarna. utmärker sig som näst största investerare och med . Endast andel av di- rektinvesteringstillgångarna var större. Varför är det finska språket viktigt för ? Direktinvesteringstillgångar i , sex största länderna Belg./Luxem. Antalet fusioner mellan svenska och finska storföretag har också ökat. En stark finsk språklig och kulturell närvaro i medför att det blir lättare och mer attraktivt för finska företag att utlokalisera sin personal till . Utlandstjänstgöring blir allt vanligare i storföretagen. Det blir lättare att placera finsk personal i om det finns förskolor och skolor och annan service att få på det egna modersmålet i . Vissa kommuner i har medvetet satsat på offentlig finskspråkig service för att bli mer at- traktiva för finska investeringar. kommun har valt att profilera sig genom en hög servicegrad på finskspråkiga tjänster. Kommunalrådet uppger att man gör det för att bli mer konkurrenskraftiga och för att man värnar om den finsksprå- kiga befolkningen i kommunen. Genom att främja det finska språkets ställning i befästs det nära förhållandet mellan länderna. underlättar det det fortsatta nära samarbetet. Det finns således ett historiskt, kultu- rellt, humanitärt och ekonomiskt intresse att ha en stark finsksprå- kig närvaro i . Förutsättningarna för finska språkets fortlev- nad i borde vara goda, om det svenska samhället väljer att ta till vara de språkliga resurser som finns och aktivt främjar det finska språkets utveckling så att den språkliga återväxten tryggas. 13 Konsekvenser av förslagen 13.1Minoritetspolitiken – ett politiskt reformområde Syftet med de förslag som lämnas i detta delbetänkande är dels att förbättra den nuvarande implementeringen av åta- ganden enligt konventioner rörande minoriteter, dels att utvidga förvaltningsområdet för finska språket så att finska språkets ställning stärks. Implementeringen av åtaganden rörande nationella minoriteter är ett reformbehov som inte bör ställas mot övriga berättigade behov i samhället. Omfattningen av de merkostnader som kommer att uppstå är svåra att bedöma. Detta gäller särskilt i kommuner i det utvid- gade förvaltningsområdet i och , eftersom merkostnaderna bl.a. kommer att vara beroende på efterfrågan på service på finska. Riktade statsbidrag bör under en 4-årig introduktionsfas utgå till kommuner och landsting för de merkostnader som förväntas tillkomma med anledning av förslagen i detta betänkande. En bedömning av de förväntade kostnaderna under introduktions- fasen får bl.a. göras på grundval av de merkostnader nuvarande förvaltningområde föranlett. En utvärdering av genomförandet och bedömning av det fortsatta behovet av insatser därefter, skall ske senast efter ikraftträdandet av föreslagen lag- stiftning. Behovet av ytterligare reforminsatser får bedömas på grundval av den kommande utvärderingen. Utvecklingen av minoritetspolitiken är en fortlöpande process där insatser för att stärka och skydda de nationella minoriteternas ställning skall ingå som en naturlig del i samhällets åtagande Det handlar således om grundläggande medborgerliga rättigheter som som stat åtagits sig att genomföra i enlighet med konventioner rörande mi- noriteterna. De åtgärder vidtagit med anledning av ratificering av Europarådskonventionerna har inte varit tillräckliga och ytterliga reforminsatser kommer att krävas för att uppfylla åta- gandena rörande de nationella minoriteterna. På samma sätt som alla offentliga organ i sin verksamhet har att beakta rättigheter som baseras på t.ex. eller andra konventioner för mänskliga rättigheter, skall även minoritetsrättigheter beaktas. För sådant utgår i allmänhet inga särskilda statsmedel, däremot före- kommer olika typer av satsningar för att göra myndigheter m.fl. medvetna om olika rättighetsregelverk. De förslag som lämnas i detta betänkande kan ses som en förstärkt introduktionsfas där syftet är att genomföra ytterligare åtgärder som krävs för att upp- fylla åtagandena enligt minoritetskonventionerna samt en förstärk- ning av minoritetsskyddet genom att bl.a. utvidga förvaltningsom- rådet för finska språket. Efter en fullföljd förstärkt introduktionsfas torde de kostnader som kvarstår i flertalet fall kunna täckas genom omfördelningar av medel inom de offentliga organens verksamhet. På be- dömer jag således att behovet av särskilda bidrag, främst till be- rörda kommuner, kommer att avta. Att beakta de nationella mino- riteternas behov skall vara en del av det allmännas uppdrag. För att förverkliga utredningens förslag under ett introduk- tionsfas uppstår dock tillkommande kostnader för kommunala och statliga förvaltningsmyndigheter och domstolar. Erfarenheter från de nuvarande förvaltningsområdena visar att det tagit tid innan kommunerna kommit i gång med verksamheten. Mot bakgrund av detta uppskattar jag den kommande introduktionsfasen till . Det är den tid som behövs för att göra lagstiftningens rättigheter och skyldigheter kända i alla led samt att få i gång arbetet. Med det föreslagna förstärkta statliga ansvarstagandet i form av tillsyn och stödinsatser bör stora framsteg kunna göras . Finansie- ringen under detta introduktionsskede skall därför i huvudsak be- traktas som en extra reforminsats med särskilt finansieringsbehov. Introduktionsfasen innefattar administrativa konse- kvenser såsom kartläggning av personalens språkkunskaper, om- läggning av rutiner, personalrekryteringar, kompetensutvecklingar, system för tolknings- och översättningsresurser. Introduktionsfa- sen inkluderar även etablering av samordning, tillsyn och nationell produktion av informationsmaterial m.m. Konsekvenser och kost- nader enligt nedan uppskattas för denna tidsrymd. Jag anser att en utvärdering skall göras i slutskedet av introduk- tionsfasen för att avgöra hur långt genomförandet har kommit och om ytterligare reforminsatser kan anses vara motiverade. Utvärde- ringen bör göras efter det att förflutit efter ikraftträdandet. Erfarenheterna från visar att det kan ta tid innan kommunerna funnit lämpliga arbetsformer och innan de lokala mi- noritetspolitiska behoven är klarlagda. Det har även tagit tid att få systemet att fungera så pass väl att de nationella minoriteterna verkligen kan nyttja de rättigheter som minoritetsspråklagarna skall garantera. bör det även finnas möjligheter att bedöma hur stor efterfrågan på tjänster kan tänkas bli . Efterfrå- gan i har, i vart fall delvis, varit låg därför att förvalt- ningsmyndigheterna inte kunnat erbjuda den service som lagen av- sett. En utvärdering i introduktionsfasens slutskede får därmed ut- visa hur stora fortlöpande merkostnader som kan kvarstå därefter. Min bedömning är dock att de fortsatta kostnaderna därefter torde bli betydligt mindre. 13.2Konsekvenser för kommunala och statliga förvaltningsmyndigheter och domstolar inom förvaltningsområdena De största konsekvenserna uppstår inom skolans, förskolans och äldreomsorgens områden. Att upprätthålla en finskspråkig myn- dighetsservice till enskilda bedöms i vart fall initialt få begränsad omfattning, med beaktande av erfarenheterna från nuvarande för- valtningsområden. Kommunerna kommer att behöva bygga upp kunskap lokalt rö- rande de nationella minoriteternas behov av skydd och stöd och det minoritetspolitiska regelverket. Riktade och aktiva informationsin- satser till egen personal och till berörda minoriteter kräver resurser och initialt engagemang. Därtill tillkommer sannolikt en del ut- bildningsinsatser. Den grundläggande omdaningen handlar sanno- likt om mentala förändringsprocesser, dvs. medvetandegörande och ett synliggörande av de minoritetspolitiska frågorna bland besluts- fattare, tjänstemän, allmänheten och även bland de nationella mino- Vidare kommer kommunerna att behöva kartlägga perso- nalens språkkunskaper och förmodligen även omorganisera verk- samheten så att personal med kunskaper i finska kan användas inom den finskspråkiga servicen. Kostnadsbilden påverkas även av kommunernas egna ambitioner; myndighetsservicen kan utsträckas till att omfatta blanketter, for- mulär, skyltning, allmän information, tele- fonväxlar, webbsidor m.m. på finska. Kunskaper i finska språket kan göras meriterande och bli lönegrundande etc. Möjligheterna till samverkan mellan kommuner bör tas till vara för informations- och utbildningsåtgärder. Resurser för tolkning och översättning bör i möjligaste mån samutnyttjas. Genom att med natio- nellt ansvar ges i uppdrag att bistå kommunerna genom samord- ning av olika insatser kan kostnaderna för respektive kommun hål- las nere. Kommunerna blir skyldiga att på begäran erbjuda förskoleverk- samhet samt äldreomsorg helt eller delvis på finska. Omfattningen av verksamheten i respektive kommun kan dock variera. Kommu- nerna ges möjlighet att själv välja hur verksamheten ska utformas. Dessa två verksamhetsområden svarar för av fördelade kommunbidrag i de nuvarande förvaltningsområdena, enligt de uppgifter kommunerna i har lämnat till läns- styrelsen. För förskolans del kommer omfattningen att bero på antalet barn som önskar finskspråkig förskola och tillgång på språkkunnig personal. Verksamheten kan bedrivas i särskilda grupper eller på t.ex. tvåspråkiga daghemsavdelningar. Ca en tredjedel av kommu- nerna i Stockholms- och uppger att de redan anordnar finskspråkig förskoleverksamhet och uppger att det finns finskspråkig personal inom barnomsorgen.