sou · GTB388d2 · 2006-01-01 00:00:00 — 5Vad visste vi tidigare om vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer? I detta kapitel sammanställer vi kunskap som tidigare fanns om vräkningar och hemlöshet bland barnfamiljer. Den bygger på be- fintlig statistik över genomförda vräkningar, departementsprome- utsatta barn, uppgifter från länsstyrelsernas till- syn och från lokala kartläggningar i och . De kommunala undersökningar som vi tagit del av redovisas tillsam- mans med annat material om arbete i kapitel 8. Kapitlet inleds med en beskrivning av vilka kunskaper den officiella statistiken kan ge. 5.1Vräkningsstatistiken är på regionnivå En tillförlitlig, kontinuerligt förd, statistik utgör grunden för att bedöma bl.a. omfattningen av ett problem, utvecklingen och vilka människor som drabbas. Den utgör också en viktig grund för signaler till myndigheterna och omgivningen om behovet av förändringar och förbättringar. Det gäller också problemet med vräkningar och hemlöshet som drabbar barn. för kronofogdemyndigheterna fortlöpande statistik över re- gistrerade och verkställda avhysningsmål dvs. I stati- stiken redovisas antalet registrerade ansökningar om avhysning och antalet verkställda avhysningar. De statistiska uppgifterna regi- streras länsvis för varje kronofogdemyndighet, totalt tio i landet. Samtliga avhysningar, dvs. från bostad såväl som från lokal och parkeringsplatser ingår i statistiken. Det går alltså inte att urskilja hur stor andel av avhysningarna som rör bostad.1 1 I den studie av och som finns i Ekonomiskt utsatta barn visade det sig att av vräkningarna i avsåg annat än vräkning från bostad. Enda möjligheten att separera vräkning från bostad från övriga vräkningar är att manuellt granska den skriftliga dokumentationen i ärendet. Vad visste vi tidigare om vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer? sammanställs uppgifterna vid och jämförelser kan göras . 5.1.1Hur många vräkningar verkställs? Tabell 5.1 Vräkningsutvecklingen kan studeras i nedanstående tabell. Antalet verkställda avhysningar började registreras kontinuerligt hos först . Det finns också statistik för åren 1970–1972. Vi har lagt in 1970 som en jämförelse med den senare utvecklingen. Vad visste vi tidigare om vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer? Socialtjänststatistiken innehåller ingen information om social- tjänstens åtgärder i samband med vräkningar. hade flera regerings- uppdrag om vräkningsärenden.2 Inom ramen för ett regeringsuppdrag till 1993 om hemlöshet och bostadslöshet genomfördes som ett delprojekt en praxisstudie av vräkningsärenden hos hyresvärd, kronofogde och socialtjänst.3 I den studien framkom att tre fjärdedelar av kom- munerna kontaktade samtliga hushåll medan drygt en tiondel bara kontaktade barnfamiljer. Så gott som alla socialnämnder hade ruti- ner för handläggning när meddelande om uppsägning av hyresgäs- ten kom från hyresvärden. Knappt åtta av tio socialnämnder hade upparbetade handläggningsrutiner när meddelande om datum för vräkning kom in från . Slutsatserna i studien var bl.a. att i början av 1990- talet arbetade mer aktivt med vräkningsärenden och att samarbetet med kronofogdemyndigheten utökats jämfört med den studie som genomfördes 1989.4 Barnfamiljer uppmärksammades inte särskilt i någon av dessa studier. I en undersökning i som genomfördes framkom att det fanns barn i av de hushåll som ingick i studien.5 En aktstudie i Göteborg6 av 158 vräkta hushåll visade att av dem hade barn. 5.3Tryggare kan ingen vara? Professor och fil.dr. har som ett led i ofärden, marginaliseringsprocesser bland straffade, vräkta och hemlösa studerat barnfamiljer som vräk- Vräkningshotade hushåll i tre kronofogdedistrikt, , meddelande 3/1984 samt Från hyresskuld till avhysning. Värden, kronofogden, och de vräkta. Vräkningar i – 1994. 1993/94:1, Vräkt i laga ordning. 6Edlund m.fl. 1994 Hem ljuva hem? En undersökning av vräkningar i . Stencil, masskommunikation, . Vad visste vi tidigare om vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer? tes i 2001.7 Det är en av de första studier som sär- skilt uppmärksammat barnens situation i samband med vräkningar. Här återges en sammanfattning av studiens genomförande och re- sultat. Datainsamlingen gjordes inom ramen för tre kompletterande del- studier; en registerstudie, en telefonintervjustudie och några längre samtalsintervjuer. Populationen i undersökningen omfattade vräkta personer i och studien omfattade de 314 hushåll som vräktes . Telefonin- tervjuer genomfördes med 96 personer 18 månader efter vräk- ningen. Bortfallet var mycket stort vilket berodde på att personerna var svåra att nå för en intervju – många saknade både adress och telefon. Telefonintervjuerna kompletterades med längre samtals- intervjuer av fyra barnfamiljer. Tre kvinnor och en man intervjuades. Två av kvinnorna var ensam- stående och hade ett respektive två barn och var ensamma vård- nadshavare. De yngsta barnens ålder var 6–. För de båda kvin- norna var vräkningsorsaken att de legat efter med hyran. När inter- vjun genomfördes, efter vräkningstillfället, var den ena kvin- nan inneboende hos sin mormor i en lägenhet där fyra personer delade sovrum. Den andra hade fått ett s.k. socialt kontrakt. Också den tredje kvinnan vräktes på grund av hyresskuld. Barnen placera- des direkt efter vräkningen hos sin pappa och kvinnan själv var hemlös. När intervjun genomfördes levde hon i ett särboförhål- lande med de två egna och den nye mannens fyra barn. hyresgaranti från socialnämnden hade hon fått eget kontrakt på en trea. Den intervjuade mannen var sammanboende och hade två barn, det yngsta i förskoleåldern. Det formella skälet till vräk- ningen var hyresskuld, men enligt intervjupersonen ville hyresvär- den komma åt hans lägenhet. Familjen hade efter vräkningen flyttat 7 Tryggare kan ingen vara? Vräkning av barnfamiljer: , orsaker och konsekvenser – en studie av och . Studien redovisas i sin helhet i Ekonomiskt utsatta barn (Ds 2004:41). SOU 2005:88 Vad visste vi tidigare om vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer? vid ett flertal tillfällen och bodde i andra hand när intervjun genomfördes. Av telefonintervjuerna framkom att av de vräkta hushållen var barnfamiljer. Det var vanligare att kvinnorna hade barn – nära hälften av dem hade hemmavarande barn medan en tredjedel av männen hade det. Denna skillnad hänger samman med att två tredjedelar av de vräkta hushållen med barn var ensamstå- ende föräldrar och två tredjedelar av dessa var kvinnor. Barnen var ofta små; i drygt hälften av fallen fanns ett yngsta barn i förskoleål- dern, dvs. upp till och med . I hela urvalet hade hälften av de vräkta barn och hade barn som bodde hemma närmast före vräkningen. En tredjedel av kvinnorna bodde tillsammans med barn före vräk- ningen medan av männen gjorde det. Situationen efter vräkningen studerades också och man fann då att de som bodde tillsammans med barn före vräkningen också gjorde det efter. Genom att kombinera intervju- och registerdata gjorde forskarna en skattning av hur många barn som vräks. I intervjuerna framkom en underrapportering av barn i registerdata. När uppgifterna från intervjuerna jämfördes med registerdata visade det sig att 36 perso- ner i intervjuerna uppgav att de hade barn medan registerdata vi- sade att bara 19 hade hemmavarande barn. Genom att beskriva denna underrapportering som förhållandet 36/19 dvs. 1,89 kan den kvoten användas till att skatta det totala antalet hushåll med barn som vräktes . Enligt registeruppgifterna hade 51 hushåll hemmavarande barn och om den siffran multipliceras med 1,89 blir produkten 96. Av de 314 hushåll som vräktes i var 96, eller , barnfamiljer, vilket innebär att cirka 200 barnfamiljer vräktes i län. En femtedel av alla vräkningar i genomförs i . Under förutsättning att resultaten i studien är representativa för hela landet skulle det innebära att ungefär 1 000 barnfamiljer vräks . Om man utgår från att det finns fler än ett barn i dessa hushåll uppskattade Flyghed och att mellan 1 500 och 2 000 barns liv påverkas av vräkning . Vad visste vi tidigare om vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer? Vräkningens orsaker och konsekvenser De vräkta hushållen uppvisade en problematisk ekonomisk situ- ation. Ungefär hälften av dem hade socialbidrag under det år de blev vräkta. Huvudskälet till vräkning var vanligen hyresskulder och försenade hyresinbetalningar. Bland de vräkta barnfamiljerna i studien hade två femtedelar bostadsbidrag – en låg andel med hän- syn till att flertalet hade en svag ekonomi. I intervjuerna framkom ofta arbetslöshet och ekonomiska problem som huvudsakliga skäl till vräkningen men familjeproblem och hälsoproblem uppgavs också. För många handlade det om en kombination av händelser och förhållanden som ledde fram till vräkningen. Det var ungefär lika vanligt att barnfamiljerna bodde kvar i lä- genheten då vräkningen verkställdes som att de själva tömde lägen- heten. En majoritet av barnfamiljerna – – hade kontakt med i samband med vräkningen. I fyra fall av fem var inte närvarande vid vräkningen, men i de fall familjerna fortfarande bodde kvar i lägenheten var i regel social- tjänsten på plats vid verkställigheten. I intervjuerna uppgav de familjer som inte kontaktat socialtjäns- ten att skälet till det var dels rädslan att bli av med barnen, dels känslan av att behöva vända ut och in på sig inför socialsekretera- ren. Det visade sig att framförallt barnfamiljer från början hade förväntningar om att få hjälp från . När förvänt- ningarna inte uppfylldes kände man sig sviken av och blev negativt inställd. I några fall ansåg den intervjuade att social- tjänsten ställde för höga krav på att släkt och vänner skulle ställa upp och hjälpa till. Det var vanligast att familjerna fick hjälp till boende på vandrar- hem eller hotell i samband med avhysningen. När föräldrar hade gemensam vårdnad var det relativt vanligt att barnen fick bo hos den andra föräldern och att inte alls hjälpte till med boendet för den vräkta föräldern. Boendesituationen löste sig på olika sätt och inget barn var utan bostad efter vräkningen, men många hade fortfarande en svag koppling till bostadsmarknaden. Resultaten i studien visade att barnen påverkades påtagligt av vräkningen. Den ofrivilliga flytten, som i sig torde vara traumatisk för de flesta barn, ledde ofta till byte av skola och därmed kamrat- krets. I några fall påverkades hushållssammansättningen, bohaget magasinerades och barnen blev av med en del av sina saker. Det var svårt att ta hem kamrater när man bodde hos bekanta och släk- Vad visste vi tidigare om vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer? En del av barnen kände skam för att de inte hade en egen bostad och att de inte kunde ta hem kamrater. Vräkningen skapade i vissa fall oro hos barnen. Liksom tidigare studier bekräftade den här studien att de vräkta hushållen hade en problematisk ekonomisk situation före vräk- ningen. Efter vräkningen var situationen än svårare eftersom boen- deproblem tillkommit. Två tredjedelar av de vräkta barnfamiljerna uppgav att de efter vräkningen hade svårigheter att klara löpande utgifter för mat, hyra och räkningar. Marginalerna för oförutsedda utgifter var små. Gruppen kunde karaktäriseras som ytterst resurs- svag vilket gjorde att deras möjligheter att själva lösa sin boende- situation var ytterst begränsade. I flera av intervjuerna blev det tydligt att familjerna kände sig maktlösa och att de hade svårt att se hur situationen skulle lösa sig. Forskarna konstaterade att det är uppenbart att ändringarna i so- cialtjänstlagen som genomfördes bl.a. för att stärka barnets rätt i lagen inte fått något större genomslag. Barnets bästa tycks inte sättas i främsta rummet i hantering av vräk- ningsärenden. Det skedde inte någon minskning i andelen barnfa- miljer som blev vräkta , vilket måste betraktas som uppseendeväckande. Därför måste, anser forskarna, kritiken mot bli hård, i synnerhet som det i flera fall handlar om tillfälliga och relativt små hyresskulder. De flesta av barnfamil- jerna som ingick i undersökningen hade hyresskulder som under- steg , ett belopp som är lägre än vad en genomsnittlig vräkning kostar. 5.4Länsstyrelsernas granskningar av kommunernas arbete Vi har frågat länsstyrelserna efter bedömningar, utvecklingsarbete, tillsynsrapporter eller goda exempel på hur kommunerna arbetar med frågor som rör vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer. Det är bara i som genomfört en granskning av barnperspektivet i vräkningsärenden. i gjorde 2001 en studie om hemlöshet bland barnfamiljer. Det framkom att framförallt i fanns det barn som bodde på hotell eller liknande medan det i andra kommuner var vanligt att barnfamiljer efter vräkningen bodde kvar i sitt hem med ett andrahandskontrakt. Vad visste vi tidigare om vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer? I har arbetat med barnperspektivet mera allmänt. Sex kommuner (, , , , och ) har i samverkan tagit fram en handlingsplan: Att se barnet vid handläggning av ekonomiskt bistånd. Vid hyresskulder och avhysningar där barn är berörda framhålls i handlingsplanen vikten av ett aktivt förhållningssätt. Socialsekreterare från dessa kommuner har deltagit i gemensamma utbildningsdagar. Övriga länsstyrelser rapporterade om granskningar av barnper- spektivet i socialbidragsärenden som inte är helt aktuella eller gav exempel på kommuner som arbetar aktivt med vräkningsärenden och/eller har riktlinjer för handläggning av ekonomiskt bistånd som inkluderar uppgifter om hur hyresskulder ska hanteras. hade i samband med verksamhetstillsyn av olika slag iakttagit att är alltför passiv i vräkningsärenden. Informationen från hyresvärden tas emot, familjen kontaktas per brev och om familjen inte själv tar kontakt med hän- der inget förrän vräkningen äger rum och är närva- rande. Det är svårt att i dokumentationen se eller spåra hur hänsyn tagits till barnperspektivet och konsekvenserna för barn. Länssty- relsen ser allvarligt på detta och ser det som ett tecken på att so- cialtjänsten inte har ett medvetet barnperspektiv för ögonen och brister i helhetssyn. organiseras ofta på ett sätt som försvårar samarbete och helhetssyn inom den egna organisationen. En annan länsstyrelse förde fram att det i större kommuner är vanligt att ärenden om vräkning handhas av särskilda ekonomi- handläggare och att det inte alltid sker en koppling till övriga delar av vilket gör att bedömningen av familjens helhets- situation blir lidande. I mindre kommuner där det ofta är samma handläggare för såväl ärenden om ekonomiskt bistånd som om vård och behandling finns en naturlig helhetssyn. Barn får, enligt läns- styrelsen, inte lämnas utan tak över huvudet i den akuta situatio- nen, vilket inte heller inträffar. Det kan dock i mindre akuta situa- tioner vara svårt att få ett övergångsboende då hyresvärdar inte gärna accepterar ökända hyresgäster, även om står som förstahandshyresgäst. Vad visste vi tidigare om vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer? i granskade 2002 samtliga social- nämnders, stadsdelsnämnders och kommundelsnämnders riktlinjer och rutiner vid avhysningsärenden8 för att ta reda på om kommu- nerna beaktade barnperspektivet vid avhysningar. tog del av alla avhysningsprotokoll från kronofogdemyndigheten i för och begärde att få ta del av alla nämnders riktlinjer för avhysningsärenden. Ungefär hälften av länets socialnämnder (motsvarande) hade sådana riktlinjer. Rutiner för arbetet med avhysningsärenden fanns hos av nämnderna. Eftersom protokollen hos inte inne- håller uppgifter om barn i den avhystes hushåll valde ut 21 protokoll där kvinnor hade vräkts och granskade socialnämn- dernas dokumentation i dessa ärenden. I 14 av de 21 ärendena fanns det barn/umgängesbarn vid avhysningen. konstaterade att kommunernas rutiner vid avhys- ningsärenden i hög grad varierade. fann anledning att i sin rapport påpeka att socialnämnden ska bekräfta mottagandet av en underrättelse från kronofogdemyndigheten om avhysning och meddela vem som handlägger ärendet i enlighet med 5 kap 4 § so- cialtjänstförordningen9. En del nämnder skickar enbart ett informa- tionsbrev till hyresgästen, medan andra har ett mer aktivt förhåll- ningssätt och tar personliga kontakter via telefon eller hembesök. Flera av stadsdelsnämnderna i har anställt boendesekre- terare för kontakter med enskilda som resterar med hyra eller som riskerar avhysning. En stadsdelsnämnd (Centrum i ) har tagit fram en checklista för att sätta barnets bästa i främsta rummet i samband med beslutsfattande. 8Barnperspektivet i avhysningsärenden. i , Socialenheten. Vad visste vi tidigare om vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer? Kritik mot passiva socialnämnder framförde kritik över att nämnderna, trots vetskap om barnens situation, inte medverkat till trygga boenden för bar- nen. Bland de 14 ärenden med barn som den granskat fanns flera med uppenbara brister. Nämnderna måste, enligt , skaffa sig en bättre beredskap för att möta barnfamiljer som riske- rar att bli vräkta. följer –2006 upp hur socialnämnderna arbetar med barnperspektivet i ärenden om ekonomiskt bistånd bl.a. med fokus på vräkningsärenden. I rapporten i långvarigt ekonomiskt bistånd och vid avhysningsärenden10 redovisas granskningen av 14 kommuner/kommundelar. Läns- styrelsen fann att barnperspektivet i högre grad fanns med 2004 jämfört med i ärenden om långvarigt ekonomiskt bistånd och i avhysningsärenden. Hos flera nämnder pågick bra, strukturerat arbete, medan det fanns behov av utveckling hos några. I sex kommuner fann man sammanlagt 29 avhysningsärenden vilka granskades. Få nämnder hade riktlinjer för avhysningar av barnfamiljer men det fanns en genomgående strävan i handlägg- ningen att undvika avhysningar. Flertalet hyresskulder hade bevil- jats utifrån ett barnperspektiv. bedömde att hade varit aktiv med olika insatser för att förhindra vräkning bland annat genom att be- vilja hyresskulder i stor omfattning. ansåg att hembe- sök alltid ska göras i dessa ärenden och att det är lämpligt med samarbete med barn- och familjenhet. Nämnderna borde ha system för hur samarbetet mellan olika enheter ska ske. Helhetssynen som är en av grundprinciperna i socialtjänstlagen innebär med nödvän- dighet samarbete mellan handläggare i ekonomiskt bistånd och handläggare vid andra enheter inom . 10 i , rapport 2005:31. Vad visste vi tidigare om vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer? 5.5Kommunala undersökningar om hemlöshet Vi har både i våra kontakter med kommuner och i vår enkät frågat efter dokumentation om hemlöshet bland barnfamiljer av betydelse för vårt utredningsuppdrag. Av den information vi fått del av på det sättet drar vi slutsatsen att bara ett fåtal kommuner har genomfört undersökningar om hemlöshet och dokumenterat sitt arbete i en rapport. har genomfört regelbundna kartläggningar av hemlösheten i kommunen och rapporterat till kommunfullmäktige. sker kartläggning och rap- portering en gång med som mätdatum. I hemlös- hetsrapporten framgår bl.a. att det är brist på lägenheter och hård konkurrens på bostadsmarknaden, att fastig- hetsägare ställer höga krav på hyresgäster och att samtliga stadsde- lar har särskild personal och ibland särskild organisation för bostadssociala frågor. Vid kartläggningen fanns det 785 barn i bostadslösa hushåll. Av dessa bodde 721 i andra hand tillsammans med sin vårdnadshavare medan ett fåtal bodde med sin vårdnadshavare på Kriscentrum eller kvinnojour, på hotell eller i s.k. fritidshus. Ett barn som bodde tillfälligt med sin familj i stadsdelens utredningsboende rapporteras som ambulerande. i genomförde 2004 en kart- läggning av familjer som saknar fast bostad och som hade kontakt med stadsdelsförvaltningarnas olika enheter . Barnfamiljerna definierades som: Familjer eller ensamstående med hemmavarande barn som saknar egen eller förhyrd bostad och som inte bor i något stadigvarande andra- hands- eller inneboendeförhållande och därför är hänvisad till tillfälliga boendealternativ. Dessutom familjer eller ensamstående med barn som vistas på institutioner, familjehem eller annan vårdinrättning och inte har någon ordnad bostad vid utskrivningen. Från stadsdelsförvaltningarna inkom uppgifter om 188 hushåll som saknade fast bostad och som till följd av detta bodde i olika tillfälliga bostäder. Av totalt 231 inrapporterade föräldrar med ansvar för 327 hemmavarande barn bodde huvuddelen i jourlägenheter 11Tjänsteutlåtande KS-SDF-2004-00681 och KS-SDF-2004-00682. 12Johansson K-O. Rapport om barnfamiljer i som saknar fast bostad. Dnr 402–632/2004. Vad visste vi tidigare om vräkning och hemlöshet bland barnfamiljer? (), tillfälligt inneboende/föräldrar/släkt () samt på hotell (). Av enkätsvaren framkom att vräkning från lägenheter, separation och skilsmässa samt inflyttade till stadsdelen var de vanli- gaste orsakerna till att barnfamiljer blivit bostadslösa. Av de redo- visade hushållen hade drygt en fjärdedel blivit bostadslösa efter en vräkning. Majoriteten av dessa hushåll hade vräkts p.g.a. hyresskuld eller obetald hyra, andra skäl var hyresskuld och störande uppträ- dande eller störande uppträdande, missbruk och misshandel. Barnfamiljerna hade vid mättillfället saknat egen bostad mellan och som längst . Samtliga av de redovisade barnfamiljerna som saknade egen bo- stad var föremål för insatser i olika former. av barnfamiljerna fick försörjningsstöd kombinerat med andra insatser i form av bl.a. medverkan i olika öppenvårdsverksamheter, boende i jour- och träningslägenheter, jobbpooler, SFI-utbildning, stöd av kontaktpersoner, familjeterapeuter och psykologer samt dessutom särskilda insatser för barnen vid stadsdelsförvaltningarnas barn- och ungdomsenheter. Utöver dessa insatser tillkom hjälp med bostadsanskaffning. Hälften av stadsdelsförvaltningarna hade avdelat särskilda resur- ser för att förhindra hemlöshet genom vräkningar etc. 6 Fyra nya undersökningar Uppgifterna om antalet vräkta barn som bl.a. återges i direktiven till utredningen bygger på skattningar. Därför ville vi söka kunskap om problemet och dess omfattning genom att direkt fråga kom- munerna om deras arbete med vräkningar när barn är berörda. So- cialtjänsten förväntades känna till de barnfamiljer som vräkts, i synnerhet de med stadigvarande boende barn. En enkät skickades till med ett antal frågor om barn som vräkts eller be- rörts av vräkning . mag. har samman- ställt och bearbetat materialet. På utredningens uppdrag har gjort en undersökning riktad till tre kronofogdedistrikt (av tio) om samtliga vräkningsärenden /. Dokumentationen i vräkningsärenden har i undersökningen utökats med uppgifter om aktuell kommun, hushållssammansättning, antalet barn och hyresskuldens storlek. Professor , fick utredningens uppdrag att genom- föra en studie av hyresvärdarnas, och kronofogdens praxis när det gäller vräkningar i Sverige.1 Det är en replik på den studie som Flyghed gjorde 1994 på uppdrag.2 När vi i fortsättningen skriver om studien benämner vi den Flygheds praxisstudie. genomförde en kartläggning av hemlösa i . Vi har haft möjlighet att ta del av en del råtabel- ler med resultatet som är relevanta för vårt uppdrag. Vi tar här med vissa preliminära uppgifter om hemlösa föräldrar som helt eller delvis lever tillsammans med sitt/sina barn. om kartläggningen presenteras . 1Flyghed J. Avhysningspraxis hos socialtjänst, hyresvärdar och kronofogdar 1995–2005 med särskilt fokus på barnfamiljer. Bilaga 1 till utredningen. Värden, kronofogden, och de vräkta. Vräkningar i – 1994. De fyra undersökningarna kan läsas så att vår enkät till kommu- nerna tillsammans med skatteverkets undersökning anger en mini- minivå på omfattningen av vräkningsproblematiken i en del fall kompletterat med kommentarer från berörda kommuner och kro- nofogdar. Vår enkät till kommunerna ger också viss ny kunskap om hur vräkningsproblematiken och insatser ser ut i olika kommuner i landet. Flygheds praxisstudie beskriver hur de olika aktörerna, , kronofogden och värden arbetar med och samverkar kring vräkningsärenden jämfört .