sou · GTB340d3 · 2006-01-01 00:00:00 — Många konstaterade att de inte tyckte att man skulle ställa några krav eftersom finnarna redan har integrerat sig så pass väl och att minoritetsställningen har uppnåtts. Även nästan helt motsatta åsikter fanns bland svaren. Integraatiota ei pitäisi vaatia, se pitäisi pystyä luomaan. (Man ska inte kräva integration, utan man borde kunna skapa det.) Ruotsalaiset eivät ole käsittäneet integraatiota ollenkaan niin kuin pitäisi, vaan pikemminkin assimilaationa. Suomalaiset ovat sulautuneet väkipakolla. (Svenskarna har inte uppfattat integration som man ska, utan snarare som assimilation. Finländarna har smälts in med våld.) Ytterligare en trend såg man i kraven kunde ställa angående språkfrågan. En minoritet av de äldre informanterna ansåg att man ska kunna språket i det land man bor i och att majoritetsbe- folkningen har rätt att begära detta. Även några av dem som inte ansåg att man kunde ställa språkkunskaper som ett krav ansåg att om man behärskar svenskan underlättar det livet i praktiken. I svaren kunde man inte urskilja några skillnader mellan äldre informanter av olika kön eller från olika geografiska områden. Äldre informanter av båda könen och alla regioner hade liknande idéer kring kraven som och svenskar kan tänkas ställa på sverigefinnarna. För de yngre informanterna var frågan om integration speciellt intressant, med tanke på att alla förutom två har levt hela sitt liv i det mångkulturella land som är . Dessutom är deras erfarenheter väldigt annorlunda jämfört med deras föräldrars gene- ration, som i de flesta fall själva har upplevt invandringen till . Ungdomar har däremot en helt annan syn på integrationen av sverigefinnarna, vilket återspeglas i svaren. Redan vid första frågan om integration var några, speciellt de allra yngsta informanterna, osäkra på innebörden av ordet. Trots intervjuarens försök att hjälpa till och förklara valde ett par infor- manter att inte uttrycka sig om ämnet eller de gav väldigt försiktiga svar. Man måste således ta hänsyn till ungdomarnas brist på kun- skaper om dessa frågor i analysen. Reaktionen är emellertid natur- lig, eftersom de yngre känner sig som en del av det svenska sam- hället, varför begreppet integration till stor del saknar relevans för deras egen del. Däremot måste det betonas att även bland de yngre informanterna fanns det några som var väl insatta i ämnet och aktiva t.ex. inom lokal- eller skolpolitik. Förutom bland de äldre informanterna var det även många yngre informanter, 13 av 22, som diskuterade språkkraven i sina svar. Åsikten som de flesta kom fram till var att kunskaper i det svenska språket är ingenting man definitivt kan begära av eller någon annan folkgrupp i . Däremot sågs språket ofta som en nyckel in i samhället och som en underlättande faktor för integra- tionen. Många tyckte att inlärning av svenska är en principsak och att man borde ta seden dit man kommer. Däremot ansåg de inte att språkkravet ska vara lagstiftat. Att man kan tala svenska borde ses som en möjlighet och rättighet, inte som tvång, enligt många yngre informanters åsikt. En annan idé de presenterade, förutom om språkfrågan, liknade även den de äldre informanternas åsikter. En yngre kvinnlig infor- mant ansåg att svenskar kunde begära att sverigefinnar skulle vara mer synliga. Att man gör sig hörd och påminner om sin existens kunde enligt hennes åsikt även gynna sverigefinnarna och göra dem mer uppskattade i . Många yngre informanter upplevde frågan om majoritetsbefolk- ningens möjliga krav som onödig. De kände att finnarna redan har integrerats i samhället så pass bra att inga flera krav behövde ställas. Enligt deras åsikt var stämningen mellan sverigefinnar och svenskar avslappnad och problemfri. Ur den här synpunkten ser verklighe- ten ut bl.a. så här: Mun mielestä me ollaan nimenomaan juuri RUOTSINsuomalaisia, mikä tarkoittaa, että ollaan siinä ryhmässä mukana. (Jag tycker att vi är just SVERIGEfinnar, vilket betyder att vi redan är en del av den här gruppen.) Även kritik mot själva frågan och den underförstådda meningen bakom den fördes fram. Eihän integraatiota millään päätöksillä saada aikaan. (Man kan inte skapa integration med några beslut.) Den här manliga informanten ansåg även att besluten som tas angående integration endast kan skapa förutsättningarna för ett positivt umgänge och att attityderna är svåra att påverka. Vidare betonade han vikten av att man ger plats för minoriteter i samhäl- let. Därigenom kan minoriteterna känna sig accepterade i och även integreras. Men vi vände även på frågeställningen, och frågade vad infor- manterna ansåg att sverigefinnarna själva kan kräva av sitt samhälle, av . Mitä ruotsinsuomalaiset/suomalaiset Ruotsissa voisivat vaatia, jotta he tulevaisuudessakin olisivat toimiva osa Ruotsin yhteiskuntaa?/Vad tycker du sverigefinnarna ska kunna kräva för att de ska kunna fortsätta vara en fungerande finskspråkig del av det svenska samhället? Beträffande frågan om kraven sverigefinnarna själva kan ställa var svaren lika varierade som i frågan om svenskarnas möjliga krav. Äldre informanter uppfattade frågan på väldigt olika sätt. Vissa betonade krav som en minoritet kan ställa på sig själv, medan en stor majoritet av informanterna riktade sina krav mot majoritets- befolkningen. Ömsesidig förståelse och samarbete var önskemål som hade kommit fram redan i de tidigare svaren. Någon informant efter- strävade lyhördhet och lojalitet från svenskarna mot sin största mi- noritet. En annan ansåg att sverigefinnar behöver en mer jämlik behandling t.ex. på sina arbetsplatser. Även ord som mera respekt och rättvisa användes. Några informanter ansåg även att svenskar borde bekanta sig mer med den finska kulturen och dess detaljer för att bättre kunna förstå sin minoritet. En äldre manlig informant ville betona vikten av minoritetsställningen. Han ansåg att inte har tagit den på allvar eller uppmärksammat den. Vähemmistöä edustava ei ole sama asia kuin pakolainen tai maahanmuuttaja.-- -- Me ollaan tultu tänne ja on rakennettu tätä yhteiskuntaa, meillä pitäisi olla samat oikeudet kuin ruotsalaisillakin. samaistaa meidät mielellään pakolaisiin. (En minoritetsrepresentant är inte samma sak som flykting eller in- vandrare. -- -- Vi har kommit hit och byggt upp det här samhället, vi borde ha samma rättigheter som svenskarna själva. Svensken vill gärna identifiera oss med flyktingar.) En originell vinkling bland svaren var krav som informanter ställde upp för sverigefinnar själva. Enligt en informant var hela gruppen i behov av aktivering, så att minoriteten skulle synas och höras bättre. Han betonade att det även behövs hjälp av majoritets- befolkningen genom att de erbjuder möjligheter att göra minorite- tens röst hörd, men att källan till rösterna borde vara sverigefin- narna själva, som ska föra oväsen. Samma typ av krav ställde en äldre kvinnlig informant som ansåg att samhörigheten och gemen- samhetskänslan borde vara större bland sverigefinnarna. Tanken bakom detta är sannolikt att en mer homogen och enig grupp har lättare att ställa krav än en grupp som inte kan komma överens om sina behov och mål sinsemellan. Ett nästan helt motsatt krav som en kvinnlig informant riktade mot sverigefinnarna själva var större flexibilitet och anpassningsförmåga när det gäller livet i . Som vi kan se är prioriteringarna nästan lika många som antalet informanter. Detta betonade även en äldre kvinnlig informant som ansåg att kraven och behoven är olika och varierar från person till person. De oftast nämnda enskilda kravet som kom fram i svaren var finskspråkig service. Många såg servicemöjligheterna som en gen- tjänst för det arbete finnarna har utfört i . Ett visst rättvisetänkande kunde urskiljas i dessa svar. Informanterna ville framför allt ha sjukvård och äldreomsorg på finska och någon konstaterade också självkritiskt det faktum att minoriteten själv inte har begärt detta tidigare. Förvaltningsområdet sågs som en del av en positiv utveckling som även kan påverka majoriteten, när de får en möjlighet att tydligare se hur en minoritet lever bland dem. Ett konkret krav från en manlig informant var rösträtt efter till- räckligt i oavsett nationalitet. Många informanter betonade att de inte hade några svårigheter med att leva med sina svenska medmänniskor, men att vissa servi- ceformer skulle kunna göra livet något lättare. En och en annan framhävde sina bra kontakter med svenska grannar, arbetskamrater, vänner, osv. och konstaterade att de för det mesta har känt sig accepterade i . Kritiken riktades således inte mot den vanlige svensken utan oftast mot beslutsfattare. En kvinnlig informant kritiserade de lokala beslutsfattarna i sin egen kommun och ansåg att sverigefinnarna har blivit bättre behandlade i flera andra kom- muner. En åsikt, som sammanfattar många informanters tankar, kom ur en äldre manlig informants mun: Ruotsin pitäisi olla kuuliaisempi ja ymmärtäväisempi ja ymmärtää se, että me olemme erilaisia. borde vara mer lyhört och mer förstående och begripa det faktum att vi är olika. Yngre informanter hade betydligt lättare att uttrycka minoritetens krav mot svenskarna än tvärtom. Över en tredjedel av dem konstaterade att det mest uppenbara kravet sverigefinnarna kunde ställa var att få mer och bättre finskspråkig service. Tillsammans med sjukvård och äldreomsorg, vilka inte berör unga på samma sätt som äldre informanter i undersökningen, betonades skolor, utbild- ning och finskspråkiga media samt kulturstödjande aktiviteter. En viktig faktor för en kvinnlig informant var att man skulle sprida information om finskans minoritetsställning bättre i t.ex. skolorna, eftersom det är få unga som är medvetna om den. Vid sidan av kraven på finskspråkig service föreslogs även ett an- nat väldigt konkret krav. För att fungera bättre i det svenska sam- hället och känna sig hemma ska sverigefinnar med brister i språk- kunskaper få en bättre möjlighet att lära sig svenska, tyckte några informanter. Den idealiska lösningen är kurser i svenska, men några kvinnliga informanter poängterade att för många äldre sverigefin- nar är det , utbildningen borde ha funnits när de kom till landet. Vad som däremot kunde hjälpa dem vore stöd för finsk- språkiga aktiviteter samt en möjlighet att lära sig svenska tillsam- mans med sina landsmän. Om jag själv kom hit som en invandrare skulle jag vilja lära mig språket så fort som möjligt, komma in i samhället så fort som möjligt. Även mer abstrakta krav ställdes. Enligt en manlig informant borde svenskar stödja sverigefinnar när dessa försöker upprätthålla sina traditioner och föra dem vidare. Den finska kulturen – eller någon annan främmande kultur – borde inte ses som ett hot mot den svenska. Finnarna ska känna sig behöriga i . -- -- Det ska vara ömsesidig respekt. Några av kraven riktades mot sverigefinnarna själva. I likhet med sina äldre motparter betonade några unga kvinnor vikten av att leva ett aktivt liv i . Att man hörs och syns kommer sig inte av sig självt utan man måste aktivt eftersträva synlighet och lyssnare för sin sak. En yngre kvinna från en central Mälardalskommun kri- tiserade finländarnas envisa vilja att försöka klara sig själva även om hjälp kanske finns tillgänglig. Enligt henne löper man då större risk att bli åsidosatt i samhället. En annan kvinna ansåg att finnarna borde vara stoltare över sitt ursprung och språk och använda fins- kan i alla sammanhang där det var möjligt. Samma typ av synlighetskrav ställdes även på majoritetsbefolk- ningen. Speciellt enligt yngre kvinnliga informanter var det viktigt att sverigefinnarna skulle få möjligheter att höras och synas. Vi finns här! konstaterade en yngre kvinna, som även jämförde fin- landssvenskarnas synlighet i det finska samhället med sverigefin- nars. Även mindre fördomar, mer tolerans för olikheter och mindre rädsla för det som är främmande behövs enligt en informant. Efter- som den sverigefinska befolkningen och dess språk redan fått mi- noritetsstatus och på det sättet är en fungerande del av samhället, borde man även få en möjlighet att påverka samhällets utveckling ur ett sverigefinskt perspektiv. Miten onnistuneena sinä pidät Ruotsin suomalaisia koskevaa integraatiopolitiikkaa?/Hur lyckad tycker du att integra- tionspolitik har varit beträffande sverigefinnarna? I sista frågan som handlade direkt om sverigefinnarnas integration i tillfrågades informanterna om hur lyckad de ansåg att integrationspolitik hade varit för sverigefinnarna. På en skala från ett till sju fick informanterna avge ett betyg åt den svenska integrationspolitiken. Genomsnittsbetygen för integrationspolitik beträffande sverigefinnarna var förvånansvärt lika för både äldre kvinnor och män (Tabell 22). I båda grupperna blev genomsnittsbetyget något under medel, alltså 3,5. Variationen var ytterst liten. Gemensamt för kvinnor och män var även att det högre extremvärdet i skalan (7) användes sparsamt, däremot graderades integrations- politik något oftare som 1. hamnade betygen vid tre eller fyra. En av de äldre kvinnorna ville inte ge något betyg alls. I verk- ligheten kunde betygssnittet ha blivit ännu lite lägre i den manliga gruppen eftersom en informant ironiskt konstaterade på följande sätt: Tabell 22 Inställning till hur lyckad man anser den svenska integrationspolitiken vara, äldre och yngre No annetaan seiska. jo ensimmäisessä sukupolvessa kieli häviää, niin silloinhan sitä on onnistuttu aika hyvin. -- -- Ovat onnistuneet liiankin hyvin, suomalaiset ovat kadottaneet identiteettinsä. (Nå, jag ger den en sjua. Om språket försvinner redan i första gene- rationen, då har man lyckats ganska bra. -- -- De har lyckats för bra, finländarna har tappat sin identitet.) Många andra delade hans åsikt, även om de inte valde att uttrycka sig lika starkt. Speciellt några äldre män ansåg att integra- tionspolitiken snarare har varit en assimilationspolitik och innebu- rit mer eller mindre stark försvenskning. Enligt denna syn har det alltför ofta förväntats att sverigefinnarna skulle smälta in i majori- tetsbefolkningen, vilket enligt några kvinnliga informanter redan har uppnåtts, dock med positivare inställning. En annan informant tyckte att integrationspolitiken fortfarande var invandrarpolitik. Hans åsikt var att finländarna var mer välkomna i när de gynnade samhället och att nu när folkhems- byggarna kommer i pensionsåldern ses de lätt som en last för sam- hället. Anledningen till att de flesta betygen hamnade i mitten var för många bristen på verkliga åtgärder angående finnarna. Några upp- levde att finnarna som grupp har fått jämförelsevis lite stöd och hjälp att integrera sig när man granskar senare invandrargrupper. Finnarna har fått klara sig själva verkade vara intrycket hos många. Någon kritiserade beslutsfattarnas tröghet och ovilja att föra saker vidare som kunde förbättra den finska minoritetens ställning. En annan synpunkt från en kvinnlig informant (som be- tygsatte med 4 på skalan) var att förhållningssätt även kan tolkas som en ärebetygelse i den meningen att majoritetsbefolk- ningen inte har upplevt att finnarna behöver daltas med, utan de har varit starka nog att klara sig själva. Detta är en dock en syn- punkt mot vilken de flesta informanterna hade en motsatt åsikt. Har gett betyget 3 på skalan 1 (mest negativt) till 7 (mest posi- tivt): 33 Fem yngre avstod från att svara på denna fråga. Aika huonoa se on ollut, sillä suomalaisten on itse ollut kannettava vastuu paljosta ja hoidettava asioita ilman apua. Ei voi sanoa olevansa täysin tyytyväinen. (Ganska dåligt har det varit, eftersom finnarna själva har fått ta ansvaret för allting och tagit hand om saker och ting utan hjälp. Man kan inte säga att man är helt nöjd.) Har gett betyget 2 på skalan 1 (mest negativt) till 7 (mest positivt): Ihmettelen sitä, ettei esimerkiksi tässä kieliasiassa ole tämän pidemmälle päästy, vaikka me suomalaiset ollaan oltu täällä näin kauan. (Jag undrar t.ex. över att varför har man inte kommit längre i den här språkfrågan, även om vi har varit här så .) Några informanter ansåg att ankomsten av andra invandrar- och flyktinggrupper har förändrat situationen för finnarna. På samma sätt som några jämförde de förmåner som nutida invandrare får med det nästan icke-existerande stödet som finnarna fick, ansåg några att p.g.a. trycket från andra, mer synliga grupper har glömt sina . En viss självkritik kunde höras i kommentarer som vi är för snälla och tysta, vi säger inte ifrån. inställ- ning mot har fått mer positiva inslag efter det att invandrare från bl.a. har kommit. Två informanter påpekade att svenskarnas inställning mot har mjuknat i samma takt som invandrare från mer främmande kulturer strömmat in i landet. Ytterligare några äldre informanter ansåg att integrationen, om den nu har blivit av, har blivit verklighet på grund av finnarnas vilja att anpassa sig och fungera i samhället. Det enda konkreta som de flesta säger sig ha fått i är arbete. Som man kunde ana redan från svaren på de tidigare frågorna, var de yngre informanternas syn på integrationspolitik något annorlunda. Genomsnittsbetyg på skalan från ett till sju var för yngre män 4 och yngre kvinnor 4,5. Dock måste det påpekas att fem informanter, en man och fyra kvinnor avstod från att svara på frågan eller gradera integrationspolitiken. Ett intressant drag i de yngres svar var att de var koncentrerade till skalans mittparti. Av ytterligheterna användes endast 1 två gånger i den manliga gruppen, som ingen av informan- terna ville ge integrationspolitiken en sjua. Koncentrationen kring de neutrala siffrorna i mitten kan antas vara resultat av informan- ternas knapphändiga kunskaper. Med andra ord: är man lite osäker är det säkraste att välja en trygg siffra. Man kan också tolka det som att man i denna situation inte ville avge extremt kritiska om- dömen. Även det faktumet måste poängteras att siffrorna på skalan betyder olika saker för olika människor. Till exempel en fyra kunde framkalla följande kommentarer: Hyvin kai se on mennyt. (Jag antar att det har gott bra.) Jag tycker inte det har varit så bra, andra invandrare har behandlats bättre än oss . Hos de yngre männen kunde man tillsammans med medelbetygen hitta två stycken som hade givit integrationspolitiken det sämsta betyget (1) samt två som givit det näst högsta (6). Man kritiserade bl.a. det svenska beslutsfattandet och oviljan att hjälpa finnarna. En av kritikerna konstaterade att enligt hans uppfattning har finnarna skapat sin integration själva. Det är lyckat, men det är inte svenskarnas förtjänst (SSYM18). Den andre kritiske unge mannen berättade om sin besvikelse när han i kontakt med svensk lokalpolitik har upplevt att man inte tagit några hänsyn till minori- tets- eller invandrargrupperna. De mer positiva åsikterna kring integrationen hade sitt ursprung i exempel från det näraliggande egna livet. De positiva båda unga männen upplevde att deras familjer hade integrerats bra i och att den största delen av finländarna ändå har lyckats komma in i samhället om man jämförde dem med senare invandrargrupper. Suomalaiset ovat integroituneet hyvin, mutta se on ollut pitkä prosessi. Suomalaiset on maahanmuuttajina uranuurtajia, jotka ovat auranneet tietä monelle muulle ryhmälle. (Finnarna har integrerats bra, men det har varit en lång process. Som invandrare är banbrytare som har röjt vägen för många andra grupper.) En kvinnlig informant ville inte ge någon betyg åt integ- rationspolitik eftersom hon kände att integrationen som trots allt har uppnåtts har varit sverigefinnarnas egen förtjänst. Liknande åsikter fanns även hos en annan kvinnlig informant som ansåg att finländarna har klarat sig bra själva och att kunde ha ansträngt sig mer för minoritetsgruppen. Många yngre informanter jämförde situationen med sina uppfattningar om den äldre generationens upplevelser. Slutsatsen i flera fall var att samhällets inställning mot sverigefinnar har förändrats . Informan- terna var dock i många fall osäkra på om förändringarna var resultat av en bra svensk integrationspolitik eller en naturlig följd av utvecklingen. Enligt många har sverigefinnarna etablerat sin plats i samhället och blivit en självklar del av . jäm- fördes sverigefinnarna med andra invandrargrupper och slutsatsen även bland flera yngre informanter var att situationen har föränd- rats genom deras ankomst. På liknande sätt som äldre informanter kritiserade några av de yngre det faktum att man satsat mycket intensivare mot senare invandrargrupper i integrationsplaneringen och att sverigefinnarna ofta har lämnats utanför. Sammanfattningsvis kan det konstateras att de yngre informan- ternas syn på integrationspolitik i princip är något mer po- sitiv än de äldre informanternas. Kritiska röster kunde höras även i den yngre gruppen och bakom dessa fanns det ofta ungdomar som upplevt otillfredsställdhet antingen genom sina föräldrar eller ge- nom sina egna erfarenheter. Man bör dock påminna om att det bland de yngre informanterna fanns flera som rapporterade en viss osäkerhet om integrationspolitikens betydelse och omfattning. Ett sammanfattande betyg för den svenska integrationspoliti- ken ur informanternas synvinkel tycks vara . Därvid skiljer sig inte generationerna åt. Man har inte kunnat eller velat beskriva positiva effekter av den förda politiken. En allmän upp- fattning tycks vara, att det som blivit bra i integrationen, har man själv stått för. Ett flertal anger också som en orsak att senare an- lända invandrare hade fått överta de mest negativa attityderna till invandrare. På det hela taget verkar man som grupp ändå uppfatta sig som en naturlig och accepterad del av samhället, mycket som ett resultat av egna ansträngningar. 7.Sammanfattning av resultaten och tankarna hos informanterna 7.1.Informanterna och deras bakgrund I studien har 45 sverigefinnar, som tillhör två åldersspann, intervju- ats med hjälp av en semistrukturerad enkät som också spelades in på digital bandspelare (enkäten återfinns i Bilaga 2a–c i denna rap- port). Syftet har varit att ge en djupare och mer detaljerad bild av vad vanliga sverigefinnar kan ha för åsikter och önskemål om bl.a. servicefunktioner och myndighetskontakter på finska, respektive om en sådan särställning för finskan som ett utvidgat förvaltnings- område skulle kunna medföra. De 45 personerna representerar kategorierna äldre – yngre, kvin- nor – män, och fyra av huvudutredningen i förväg valda typer av kommuner eller bostadsorter i Stockholms- och Mälardalsregio- nen: (valda stadsdelar), kommuner i i övrigt, centrala övriga kommuner (, , ), samt övriga mindre kommuner. Urvalet av kommunerna (förutom de tre stora i kategorin Mälar- dalens centrala) och stadsdelarna i gjordes slump- mässigt. Informanterna skulle vara finskkunniga, dvs. de skulle hypotetiskt vara berörda av frågor som har med utvidgningen av det finska förvaltningsområdet till regionen att göra. De har kontaktats genom en typ av indirekt s.k. snöbollsmetod. De äldre informanterna, som vi kallat 55+, är mellan 46–och de består med ett undantag av personer som själva utvandrat i vuxen ålder från , de flesta . De har vanligtvis kort utbildning, typiskt med 6–7-årig folkskola som grund, och med normalt endast språkkurser och andra kortare fortbildningar som tillägg i . De flesta är pensionerade, varav en del sjukpensionerade. De har till största delen varit eller är verk- samma inom yrkesområden såsom produktion, vård/omsorg och som facklärda arbetare. De motsvarar en ganska stereotypisk bild av finska invandrare under de tidiga årtiondena efter 1950-talets mitt, då den nordiska arbetsmarknaden öppnades och pass-/visum- tvången avskaffades. De härstammar dock inte lika massivt från norra , som en sådan schablonbild av finska invandrare förutsätter, utan en ganska god spridning över stora delar av återfinns bland de äldres födelseorter. De äldre är 23 till antalet. De yngre är samtliga utom två födda i , och en stor majo- ritet av dem är födda inom det aktuella Stockholms- och Mälar- dalsområdet.