sou · GTB3104 · 2006-01-01 00:00:00 — Arrangören ansvarar gentemot resenären för vad denne har rätt att fordra till följd av avtalet.21 Ansvaret gäller även för sådana prestationer som skall fullgöras av någon annan än arrangören. Av förarbetena framgår att fel inte bara föreligger när arrangören bryter mot en uttrycklig bestämmelse i reseavtalet. Arrangörens förpliktelser omfattar också ansvar för att tjänsterna innehåller den kvalitet som resenären har rätt att förvänta sig.22 En resenär får frånträda avtalet om arrangören före avresan förklarar att han inte kommer att kunna fullgöra vad han åtagit sig och avtalsbrottet är av väsentlig betydelse för resenären.23 Om arrangören avser att bryta avtalet, eller om han vill ändra avtalsvillkoren, skall han underrätta resenären och därvid lämna besked om dennes rätt att frånträda avtalet. Resenären skall därefter inom skälig tid meddela arrangören eller återförsäljaren att han vill frånträda avtalet. Gör han inte det, förlorar han rätten att frånträda avtalet. Frånträder resenären avtalet enligt ovan har han rätt till en annan paketresa som är av likvärdig eller högre kvalitet, om arrangören eller åter- försäljaren kan erbjuda detta. Om resenären godtar en sämre ersätt- ningsresa, har han rätt till ersättning för prisskillnaden. Avstår resenären från sin rätt till ersättningsresa, eller kan en sådan resa inte erbjudas, skall han få tillbaka vad han betalat för resan.24 När det gäller ändringar som inträffar efter avresan gäller följan- de. Om de avtalade tjänsterna till en väsentlig del inte kan till- handahållas, skall researrangören ordna lämpliga ersättnings- arrangemang utan extra kostnad för resenären.25 Kan ersättnings- arrangemang inte ordnas eller avvisar resenären på godtagbara grunder sådana arrangemang, skall arrangören, om det är skäligt, utan extra kostnad för resenären tillhandahålla likvärdig transport tillbaka till platsen för avresan eller till någon annan ort som rese- nären godkänner. Resenären kan i denna situation, enligt samma bestämmelse, också vara berättigad till prisavdrag och skadestånd.26 Det offentliga åtagandet beträffande svenskar i utlandet Vid en bedömning av vad som är skäligt avseende rätten till fri hemresa bör hänsyn kunna tas till bland annat hur viktiga de ute- blivna tjänsterna var för resan som helhet, hur mycket som återstår av resan och hur kostsam transporten blir för arrangören. Kan resan sägas ha blivit förstörd för resenären, bör han ha rätt till fri hemtransport.27 Vid andra fel än som nämnts har resenären om han kan visa att felet inte beror på honom rätt till prisavdrag och i vissa fall skadestånd.28 Allmänna villkor för paketresor har med vissa branschförbund i resebranschen – , Rese- och Turismindustrin i (RTS), Föreningen och Nät- verket Svensk Turism – träffat en överenskommelse om allmänna villkor för paketresor. Avtalet har väsentligen samma tillämpnings- område som paketreselagen. Det innehåller bestämmelser om arrangörens ansvar gentemot resenären för vad denne har rätt att fordra av reseavtalet. Det innehåller också bestämmelser om be- talningen av priset för resan, resenärens rätt att avbeställa resan och att överlåta reseavtalet. Vidare finns bestämmelser om arrangörens ändringar före avresan och inställande av resan, arrangörens änd- ringar efter avresan, fel och brister, reklamation och avhjälpande, resenärens ansvar under resan samt tvistlösning. Bestämmelserna i avtalet följer bestämmelserna i lagen om paketresor men är i flera avseenden mer detaljerade. Resenären får enligt punkten 5.2 frånträda ett reseavtal, om arrangören förklarar att han inte kommer att fullgöra vad han åtagit sig och avtalsbrottet är av väsentlig betydelse för resenären. Om arrangören avser att bryta avtalet, eller om han vill ändra avtals- villkoren, skall han underrätta resenären och därvid lämna besked om resenärens rätt att frånträda avtalet. Frånträder resenä- ren avtalet, har han enligt punkten 5.3 rätt till en annan paketresa som är likvärdig eller av högre kvalitet om arrangören eller åter- försäljaren kan erbjuda detta. Om resenären godtar en sämre ersättningsresa, har han rätt till ersättning för prisskillnaden. Om resenären avstår från sin rätt till ersättningsresa, eller om en sådan resa inte kan erbjudas, skall han få tillbaka vad han betalat enligt avtalet. Det offentliga åtagandet beträffande svenskar i utlandet I avtalet finns en bestämmelse som är av särskilt intresse i detta sammanhang. Punkten 5.6 reglerar arrangörens och resenärens rätt att frånträda reseavtalet vid ingripande händelser med mera. Där sägs att såväl arrangören som resenären har rätt att frånträda ett reseavtal även efter det att detta blivit bindande, under förut- sättning att det på eller i närheten av resmålet eller utefter den planerade färdvägen inträffar katastrof, krigshandling, generalstrejk eller annan ingripande händelse som väsentligen påverkar resans genomförande eller förhållandena på resmålet då resan skall genomföras. I bestämmelsen sägs vidare att för att ut- reda om händelsen är av sådan allvarlig karaktär som ovan angivits skall sakkunniga svenska eller internationella myndigheter råd- frågas. I praktiken är det som står för sakkun- skapen när det gäller uttalanden angående krigshandling och gene- ralstrejk. Vid jordskalv torde det vara skaper vid , vid kärnkraftsolyckor Statens kärn- kraftsinspektion eller i och vid epidemier i som får anses vara sak- kunniga myndigheter i . Bestämmelserna i avtalet innebär att en resenär kan kräva pengarna tillbaka för en resa om UD eller annan sakkunnig myndighet avråder från resor till det aktuella resmålet. Innan UD går ut med en formell avrådan från resor till ett visst område bereds frågan inom departementet i samråd med den berörda utlands- myndigheten. Om UD avråder från resor, informeras researran- görerna skriftligen, och sådan information läggs också ut på UD:s hemsida. Enligt punkten 6.1 i avtalet skall arrangören ordna lämpliga ersättningsarrangemang utan extra kostnad för resenären om efter avresan en väsentlig del av de avtalade tjänsterna inte kan tillhanda- hållas. Kan ersättningsarrangemang inte anordnas eller avvisar rese- nären på godtagbara grunder sådana arrangemang, skall arrangören, om det är skäligt, utan extra kostnad för resenären tillhandahålla likvärdig transport tillbaka till platsen för avresan eller till annan ort som resenären godkänner. En resenär har vidare i vissa fall rätt till prisavdrag och skadestånd. Det offentliga åtagandet beträffande svenskar i utlandet Efter riktade reseföretagen anspråk mot staten avseende kostnader för bland annat extra flygbesättningar, evakueringshotell, medicin och egen personal. Reseföretagen hävdade att de efter katastrofen hade sagt upp reseavtalen med resenärerna och att de hade gjort återbetalningar till dem – något som de ansåg sig ha rätt att göra enligt paketreselagen – varefter de inte längre hade några ekonomiska förpliktelser mot resenärerna. Detta skulle enligt reseföretagen innebära att staten borde stå för hemtransporterna och därmed bli ersättningsskyldig gentemot reseföretagen. Regeringen uppdrog med anledning av dessa ersättningsanspråk till Kammarkollegiet att genomföra en analys av huruvida det kunde finnas skäl för staten att svara för vissa evakueringskostna- der med mera. Kammarkollegiets slutsatser blev att staten inte har något författningsreglerat ansvar för att bekosta hemresor för svenskar som vistas i ett katastrofområde. Någon möjlighet för reseföretagen att häva reseavtalet fanns inte. Paketreselagens be- stämmelser är tvingande. Ett reseföretag kan inte genom att häva reseavtalet kringgå lagens bestämmelser. Kammarkollegiet summe- rade sin bedömning med att det primärt har ålegat reseföretagen att se till att resenärerna utan extra kostnad för dem transporterades hem. Kammarkollegiet fann det dock skäligt att staten skulle er- sätta en del av de merkostnader som drabbat reseföretagen i samband med att de evakuerat och tagit hem svenska resenärer.29 Regeringen fattade beslut i enlighet med Kammarkollegiets förslag den 12 maj 2005.30 Reseförsäkringar är i inte obligatoriska, utan det är upp till varje resenär att bestämma om han eller hon vill ha en sådan försäkring. Har resenären en hemförsäkring, ingår normalt en reseförsäkring i denna. Därutöver kan resenärer försäkra sig genom en särskild reseförsäkring eller en reseförsäkring som kompletterar hemförsäkringen. Ett visst reseförsäkringsskydd ingår också i många bankanknutna betalkort. Villkoren för de reseförsäkringar som finns på marknaden varierar mellan olika försäkringsbolag. Det offentliga åtagandet beträffande svenskar i utlandet Resenärer som planerar att ägna sig åt särskild riskfylld verk- samhet som bergsklättring har möjlighet att teckna en särskild försäkring, eftersom olycksfall och skador i sådan verksamhet normalt inte omfattas av reseförsäkringar. De flesta försäkringsbolag har en klausul om force majeure, som normalt sett innebär att försäkringen inte gäller vid krig eller krigsliknande politiska oroligheter eller på grund av lagbud, myndighets åtgärd eller stridsåtgärd i arbetslivet. Försäkrings- förbundet31 meddelade genom ett pressmeddelande den 28 decem- ber 2004 följande: Det reseskydd som ingår i de svenska för- säkringsbolagens hemförsäkringar omfattar skador till följd av naturkatastrofer såsom den nu inträffade i . Detta är just den typ av katastrofskydd som försäkringen är ägnad att omfatta. Reseförsäkringar som ingår i hemförsäkringen De flesta hemförsäkringar har ett reseskydd som gäller . Skall resenären vara borta , måste han eller hon tilläggs- försäkra sig. Vårdkostnader vid akut skada eller olycka, akut tandvård, hemtransport av skadad eller avliden, eller anhörigs resa till svårt sjuk eller avliden, ingår i alla hemförsäkringars reseskydd. Försäkringsbolagen erbjuder ofta sina hemförsäkringskunder en reseförsäkring som kompletterar skyddet i hemförsäkringen. Många av dem innehåller ett självriskskydd som kan ersätta själv- risken vid skada eller olycksfall. I de särskilda reseförsäkringarna ingår alltid vård i samband med olycka. I nästan alla ingår även vård vid akut sjukdom. Hem- transport av skadad eller avliden ingår alltid. Anhörigs resa till en svårt skadad/sjuk eller avliden person ingår också i nästan alla särskilda reseförsäkringar. För att snabbt kunna ge hjälp och service åt försäkringstagare som skadas eller blir sjuka utomlands har försäkringsbolagen skapat Det offentliga åtagandet beträffande svenskar i utlandet internationella samarbetsorgan, så kallade larmcentraler, som dygnet runt kan ta emot anmälningar och kontakta det försäkrings- bolag som den skadade eller sjuke är försäkrad i. Larmcentralerna bistår på skilda sätt en stor mängd svenska resenärer. Därtill svarar försäkringsbolagen med hjälp av larmcentralerna för hemtransport av omkring 800 svenskar som avlider utomlands. Det finns flera larmcentraler i . Några av de största på marknaden är SOS-International a/s, Euro-alarm a/s och Nordic Assistance. SOS-International (SOS) i ägs tillsammans av de flesta stora försäkringsbolagen i , , och . SOS kan hjälpa nödställda försäkringstagare om dygnet året om i hela världen. Genom SOS arrangeras sjuk- transporter hem, anhörigs resa till skadad eller sjuk person utom- lands, hjälp med kontanter till personer som blivit av med ägodelar i samband med katastrofer, andra olyckor eller genom brott, hemtransport av avliden med mera. SOS har tillgång till läkare med olika specialiteter och med kunskaper i många språk. De kan agera först när en försäkrings- tagare reser utanför sitt hemlands gränser, och deras ansvar upphör först när de till exempel lämnar en sjuk person till vård i hemlandet. Det är alltid läkare med specialistkompetens som tar ställning till frågor om hemtransporter av sjuka och skadade. Bland de anställda i SOS finns också personer med andra yrkesmässiga bakgrunder så som lärare, reseledare, krispsykologer etcetera. SOS ger även aktuella reseråd om vilka länder som man av säkerhetsskäl bör undvika att resa till. Euro-alarm är försäkringsbolaget larmcentral. Även den finns i . Den är till för resenärer med försäkring i Europeiska i något av de nordiska länderna. Euro-alarm bedriver verksamhet och arbetar på liknande sätt som SOS. Nordic Assistance är ett relativt nytt försäkringsföretag som har dygnet runt-öppna larmcentraler i såväl som Köpen- hamn. Även Nordic Assistance har verksamhet liknande den SOS har. Det offentliga åtagandet beträffande svenskar i utlandet 2.3.3Förhållanden i andra länder32 I finns en offentligt finansierad resesjukförsäkring som täcker kostnader som uppstår för den som insjuknar utomlands och för hemtransport av sjuka. Försäkringen innehåller begräns- ningar som har att göra med vart resan går, hur länge den skall vara och om den som reser är turist, anställd eller studerar. Genom försäkringen får man ersättning för allmän läkarvård och av läkare ordinerad medicin, kostnader för sjukhusvistelse som ordinerats av läkare och behandling inklusive operationer. Även hemtransport ingår om den är ordinerad av läkare. I och har de flesta reseförsäkring. I kan Folketrygden täcka utgifter för sjukhusvistelse vid akut sjukdom eller om man råker ut för en olycka utomlands. Däremot täcks inte sjuktransport hem. I är reseförsäkringar inte lika vanliga som i . Priserna för hemförsäkringar är höga. Bara ett fåtal italienare har sådana försäkringar. Många banker och försäkringsbolag erbjuder – gratis eller till mycket förmånliga priser – speciella reseförsäkringar i samband med öppnade av konto eller tecknande av bilförsäkring. Den legala grunden för det konsulära biståndet till svenskar utom- lands finns i flera olika lagar och författningar samt i internationella konventioner. Den internationella rätten ger staterna viss rätt att på diplomatisk väg ingripa för att skydda sina medborgares intressen utomlands (jus protectionis). Denna rättighet återspeglas i Wien- konventionen om diplomatiska förbindelser33 och i Wienkonven- tionen om konsulära förbindelser34. Där fastslås att de konsulära uppgifterna kan innebära bland annat utfärdande av pass, hjälp och bistånd. Förvaltningslagen ålägger alla myndigheter, inklusive ut- landsmyndigheterna, att aktivt ge sådan service till allmänheten att det underlättar för den enskilde att ha med myndigheten att göra. Detta kan innebära upplysningar och råd i ärenden som rör myn- dighetens ansvarsområde. Utlandsmyndigheterna har också genom förordningen med instruktion för utrikesrepresentationen en all- män skyldighet att ta till vara intressen och svenska med- borgares rätt och bästa i enlighet med lag eller annan författning. Det offentliga åtagandet beträffande svenskar i utlandet Enligt förvaltningslagen35 skall svenska myndigheter ge allmän- heten service på sådant sätt att det blir lättare för de enskilda att ha med myndigheterna att göra. Myndigheterna skall lämna upplys- ningar, vägledning, råd och annan sådan hjälp i frågor som rör myndighetens verksamhetsområde. Hjälpen skall lämnas i den om- fattning som är lämplig med hänsyn till frågans art, den enskildes behov av hjälp och myndighetens verksamhet.36 Myndigheterna skall vidare ta emot besök och telefonsamtal från enskilda. Om särskilda tider för detta är bestämda, skall allmänheten underrättas om dem på lämpligt sätt. Myndigheterna skall också se till att det är möjligt för enskilda att kontakta dem med hjälp av telefax och elektronisk post och att svar lämnas på samma sätt.37 Be- stämmelserna gäller för utlandsmyndigheterna vid kontakter med både svenska och utländska medborgare. Förvaltningslagen ger dock inte grund för mera direkta hjälpåtgärder såsom transporter etcetera. Förordning med instruktion för utrikesrepresentationen I förordningen med instruktion för utrikesrepresentationen38 (IFUR) finns bestämmelser om utlandsmyndigheternas skyldighet att hjälpa svenska medborgare i utlandet. Utrikesrepresentationen utgörs dels av utlandsmyndigheterna, dels av bland annat honorär- konsulaten.39 Med utlandsmyndigheter avses bland annat ambassa- der och konsulat.40 Utlandsmyndigheterna har en allmän skyldighet att ta till vara intressen och svenska medborgares rätt och bästa enligt närmare föreskrifter i lag eller annan författning.41 Ut- landsmyndigheterna skall därutöver i skälig omfattning lämna svenska medborgare hjälp och bistånd vid behov samt bevaka och skydda deras intressen.42 Vad som menas med skälig omfattning får avgöras från fall till fall.43 Med svenska medborgare likställs svenska juridiska personer, dvs. företag och organisationer med flera. Flyktingar och statslösa som är bosatta i har också rätt att få hjälp. I IFUR finns också särskilda bestämmelser om vad utlands- myndigheterna skall göra i krissituationer. Om en naturkatastrof eller någon svår olycka inträffat inom verksamhetsområdet, skall beskickningen eller konsulatet genast undersöka om någon svensk Det offentliga åtagandet beträffande svenskar i utlandet medborgare avlidit eller skadats eller om någon svensk egendom skadats. Den skall också underrätta UD.44 Utlandsmyndigheterna är skyldiga att vidta åtgärder inte bara på grund av bestämmelser i författningar eller enligt instruktioner eller på framställning av enskilda. De är också skyldiga att på eget initiativ gripa in.45 föreskrifter om utlandsmyndigheternas beredskap Varje utlandsmyndighet har ansvar för att hålla beredskap för egen del och för att bistå svenska medborgare med skydd, evakuering och andra åtgärder som kan behöva vidtas på grund av krigsfara, inre oroligheter, naturkatastrofer och därmed jämförliga om- ständigheter i stationeringslandet eller dess närhet.46 Föreskrifterna behandlar också beredskapsplaneringen och ut- landsmyndighetens åtgärder i krissituationer. Utlandsmyndig- hetens beredskapsansvar omfattar bland annat upprättande av och löpande översyn av en beredskapsplan.47 I beredskapsplanen skall bland annat ingå arbetsfördelning för utsänd personal avseende beredskapsfrågor vid grundberedskap.48 chef är ansvarig för beredskapsplane- ringen. Chefens direktiv och beslut i beredskapsfrågor är bindande för myndighetens personal.49 Det konsulära ekonomiska biståndet ingår som en del i det vidare begreppet konsulärt bistånd som behandlats ovan. Inom ramen för konsulärt bistånd återfinns även sådant faktiskt handlande av personalen vid ambassaden som kommer den enskilde till del i form av råd och vägledning samt olika tjänster såsom förmedling av pengar från Sverige.50 Det ekonomiska biståndet är ett lån från staten som betalas ut endast om inga andra möjligheter finns i en nödsituation. I första hand skall utlandsmyndigheterna bistå nödställda genom hjälp till självhjälp. Lagen om konsulärt ekono- miskt bistånd antogs av en enig riksdag 2003. Det offentliga åtagandet beträffande svenskar i utlandet Lagen om konsulärt ekonomiskt bistånd m.m. I lagen om konsulärt ekonomiskt bistånd51 finns bland annat be- stämmelser om allmänt ekonomiskt bistånd som kan avse tillfälligt ekonomiskt bistånd till svenskar i akuta nödsituationer utomlands. Lagen om konsulärt ekonomiskt bistånd trädde i kraft . Den ersatte då lagen om ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet52 med mera. lag var den första lagen i om konsulärt ekonomiskt bistånd. Som framgår av förarbetena till den nya lagen hade lag inte moderniserats eller anpassats till nya förhållanden på ett mera genomgripande sätt.53 I direktiven till kommittén pekade regeringen på att den ökade internationaliseringen och migrationen hade lett till att antalet svenskar som tillfälligt eller befann sig utomlands hade ökat avsevärt jämfört med förhållandena vid den gamla lagens tillkomst.54 Vidare konsta- terades att resandet till vad som tidigare hade uppfattats som udda resmål hade ökat och att detta innebar att kraven och förvänt- ningarna på bistånd och andra former av service från svenska ut- landsmyndigheter hade ökat. Sammantaget ansåg man att en över- syn av lagen var motiverad. I betänkandet till den nya lagen diskuterades frågan om på vilket sätt en reglering skulle ske.55 Det sades bland annat att en detalj- reglerad lagstiftning skulle ge rättssäkerhet och förutsägbarhet men ringa utrymme för flexibilitet och hänsyn till omständigheterna i varje enskilt ärende. Ett system utan lagregler skulle ge utrymme för individuella lösningar men skulle kunna riskera att bli god- tyckligt och påverkat av tillfälliga stämningar och opinioner. Kommittén stannade för att möjligheten att uppfylla lagens syfte bäst gynnades av ett utrymme för flexibilitet vid tillämpningen, eftersom den snabba förändringen av rörligheten över gränserna och risken för nya oförutsedda biståndskonsulära problem gör det nödvändigt att kunna anpassa lagens tillämpning efter nya om- ständigheter. Den nya lagen innebar inga genomgripande förändringar i för- hållande till den gamla, och den har liksom den gamla karaktären av en ramlag som inte detaljreglerar rätten till konsulärt bistånd. Svenska beskickningar och karriärkonsulat lämnar, enligt vad som föreskrivs i lagen, ekonomiskt bistånd till enskilda utom- lands.56 Huvudregeln är dock att utlandsmyndigheten först in- hämtar yttrande från . Det offentliga åtagandet beträffande svenskar i utlandet När det gäller frågan om vem som kan få konsulärt ekonomiskt bistånd är en första förutsättning enligt huvudregeln att den en- skilde måste vara svensk medborgare som är bosatt i eller flykting/statslös person som är bosatt i Enligt 4 § andra stycket skall ekonomiskt bistånd även lämnas till andra i bosatta utlänningar än statslösa/flyktingar, om det finns särskilda skäl. Särskilda skäl kan till exempel vara att personen har fått permanent uppehållstillstånd i på grund av nära anknytning till en svensk medborgare. Hänsyn bör även tas till hur personen varit bosatt i . Bistånd bör i dessa fall kunna lämnas när sökanden befinner sig på resa tillsammans med den svenska medborgare till vilken han eller hon har nära anknytning och nödsituationen gäller dem båda eller hela familjen och det skulle vara oskäligt att inte ge bistånd.58 I den grundläggande bestämmelsen sägs att en enskild person som råkat i nöd eller i en annan svårighet i utlandet och därför be- höver ekonomisk hjälp har rätt till konsulärt ekonomiskt bistånd om behovet inte kan tillgodoses på annat sätt och det är skäligt att bistånd lämnas. Bistånd skall i så fall lämnas med skäligt belopp för nödvändiga kostnader. Bistånd kan enligt särskilda föreskrifter även lämnas för en avliden person.59 För att rätt till ekonomiskt bistånd enligt bestämmelsen skall föreligga måste sökanden således ha råkat i nöd eller annan svårig- het. Det måste röra sig om en allvarlig belägenhet som kan bero på sjukdom, olycksfall, brott eller annan liknande omständighet av akut natur. I grundförutsättningen råkat i nöd eller annan svårighet kan i princip sägas ligga ett krav på att det inträffade skall vara både oförutsett och inte självförvållat. Ett föreliggande behov av ekonomisk hjälp skall ha sin direkta orsak i nödsituationen.60 Bistånd bör enligt förarbetena undantagsvis kunna ges för resa till (repatriering) i synnerligen ömmande fall för en ut- flyttad, om inte vård går att få på annat sätt i vistelselandet, sjuk- domen är livshotande och ingen annan hjälp går att få mot sjuk- domen. En sådan situation bör i princip inte kunna uppkomma vid bosättning i ett land inom EU/EES-området eller , efter- som principen om likabehandling gäller där. I dessa länder bör utlandsmyndigheterna i stället om så krävs bistå svenska med- borgare att hävda sin rätt till sjukvård på samma villkor som landets egna medborgare.61 Rätten till konsulärt ekonomiskt bistånd förutsätter vidare att behovet inte kan tillgodoses på annat sätt, varmed i första hand Det offentliga åtagandet beträffande svenskar i utlandet avses den hjälpsökandes egna resurser, ofta i förening med utlands- myndighetens råd och upplysningar eller förmedling av kontakter eller pengar.