sou · GTB366d3 · 2006-01-01 00:00:00 — Myndigheten ska ha en stödjande roll gentemot andra myndigheter och även mot kommuner i deras arbete med jämställdhet. I det stödjande uppdraget ingår att utveckla metoder för jämställdhetsin- tegrering och stödja myndigheter i detta arbete. Behovet av detta stöd understryks bl.a. i regeringens direktiv31 om jämställdhetsin- tegrering i den statliga verksamheten som refererats ovan. har åtagit sig att leva upp till principerna i Pekingplatt- formen och är dessutom juridiskt förbundet32 att följa FN:s kvin- nokonvention (CEDAW). Dessa åtaganden är långtgående och berör såväl statliga myndigheter som kommuner. Myndigheten bör därför bistå berörda myndigheter och kommuner med information och stöd vad gäller dessa åtaganden. Även inom ramen för det regionala utvecklingsarbetet finns ett stort behov av stöd och metodutveckling. Inom samtliga struktur- fondsprogram såväl som inom de regionala tillväxtprogrammen finns krav på jämställdhetsintegrering. De utvärderingar som gjorts av strukturfondsprogrammen och de bedömningar som ITPS och regeringen har gjort av tillväxtprogrammen visar emellertid på bris- ter. Det har varit svårt att på regional nivå få till stånd en syste- matisk jämställdhetsintegrering liksom projekt inom jämställdhets- området bland annat beroende på bristande ämneskunskap bland ansvariga aktörer. Jämställdhetsperspektivet har begränsats till att handla om jämn könsfördelning och särskilda åtgärder för kvinnor. Det behövs en mer strategisk samordning vad gäller inriktningen av projekt, stöd och utbildning till projekt liksom ett bättre tillvara- tagande av erfarenheter. 1979/80:147. Stödet till lokala och regionala resurscenter för kvinnor syftar bl.a. till att bidra till att förbättra kvinnors villkor och förutsättningar inom de regionala utvecklingsprogrammen. Medlen, , fördelas av som även avsätter för bidrag till projekt vid lokala och regionala resurscenter för kvinnor. Enligt årsredovisning har 5,5 års- arbetskrafter och en halv miljon av förvaltningsanslaget använts för detta arbete. Administrationen av detta stöd bör överföras från till den här föreslagna myndigheten som är bättre lämpad att anlägga de jämställdhetspolitiska aspekterna i fördelningsbeslu- ten. Den nya myndigheten kan även ge metodstöd till dessa center och projekt och svara för erfarenhetsutbyte gentemot annat jäm- ställdhetsarbete. Myndighetens kontaktfunktion gentemot de sär- skilt sakkunniga i jämställdhetsfrågor på länsstyrelserna och ansva- ret för de projektmedel som föreslås bli överförda från skapar förutsättningar för en bättre samordning och ett bättre resursutnyttjande av de projektmedel som finns tillgängliga för jämställdhetsarbete. bör användningen av dessa resurser (sammantaget 36 mil- joner kronor) ges en delvis ny inriktning och även kunna användas för att delfinansiera lokala jämställdhetsprojekt av utvecklingska- raktär som syftar till att främja framväxten av en lokal agenda för jämställdhet.33 Det statliga stödet till kvinnors organisering bör, i enlighet med förslaget i betänkandet av utredningen statligt stöd för kvinnors organisering,34 handläggas av myndigheten. I ett remissvar avseende förslaget om stöd till kvinnors organisering stödjer förslaget om en särskild jämställdhetsmyn- dighet och föreslår att denna myndighet utöver handläggningen av det nya statsbidraget skulle kunna övervaka kraven på jämställdhet i folkrörelser och föreningsliv kopplat till övriga statsbidrag. Jäm- ställdhetspolitiska utredningen ställer sig bakom detta förslag. 33Se avsnittet om styrningen av jämställdhetspolitiken i detta betänkande. finns ingen struktur för att samla, utveckla och förmedla kun- skaper om jämställdhetspolitik och jämställdhetsintegrering. Den föreslagna myndigheten måste därför svara för denna uppgift. Som bl.a. JämIT35 påpekat finns det ett behov av att samla och sprida erfarenheter av jämställdhetsarbete. Myndigheten bör även tillföras medel för att initiera forskning och utvecklingsarbete samt i sam- verkan med Sekretariatet för genusforskning förmedla forskning av relevans för de jämställdhetspolitiska målen. Jämställdhetsstatistik är av strategisk betydelse för allt jämställd- hetsarbete och myndigheten bör därför utveckla en sådan kompe- tens. Det kan även övervägas om det ansvar som SCB har för jämställdhetsstatistiken bör överföras till myndigheten. I anslutning till detta uppdrag ska myndigheten också svara för informationsverksamhet riktat till allmänheten, statliga myndighe- ter och kommuner. Det finns också en omfattande internationell efterfrågan på information om svensk jämställdhetspolitik som myndigheten kan bidra med att tillgodose. Utredningens förslag: Myndigheten etableras som en själv- ständig myndighet utanför och under det departement som ansvarar för jämställdhetspolitiken. Det är enligt vår bedömning inte lämpligt att inordna den här före- slagna myndigheten inom . Den här föreslagna myndigheten ska ha åtskilliga operativa uppgifter av sådant slag som normalt inte utförs i . Att, som Statskonto- ret föreslår, inrätta en särskild delegation, med begränsade uppgif- ter är som framkommit tidigare, enligt vår bedömning inte tillräckligt för att ens hjälpligt råda bot på de svagheter som den jämställdhetspolitiska organisationen är behäftad med. Delega- tionsformen tillämpas normalt för verksamheter där man bedömer att behovet av en organisering är relativt begränsad i tiden. Så är inte fallet här. Det är frånvaron av en mera permanent organisering som vi uppfattar som en av jämställdhetspolitikens främsta brister. För att åstadkomma en angelägen kontinuitet och långsiktighet i 35 SOU 2001:44. det jämställdhetspolitiska arbetet krävs därför att den traditionella myndighetsformen tillämpas. Som framkommit finns det inte heller förutsättningar att inord- na den föreslagna verksamheten i någon befintlig myndighet, t.ex. JämO, ej heller i den föreslagna men ännu icke etablerade förvaltningspolitiska myndigheten. Myndigheten bör sortera under det departement som har ansvar för de jämställdhetspolitiska frågorna. Det är statministerns och regeringens ansvar att fördela ansvaret i regeringen och organisera arbetet i och vi lämnar ingen rekommendation avseende vilket departement som jämställdhetsfrågorna lämpligast hör hemma i. Jämställdhetsministern och jämställdhetsenheten har varit placerade på en rad olika departement och i Stats- rådsberedningen men det går inte att av historien dra några adek- vata slutsatser om vilken departementstillhörighet som är lämpligast. Utredningen bedömer, med beaktande av de rutiner och krav som är förknippade med att inrätta en ny myndighet36, att myndig- heten kan inleda sin verksamhet som tidigast . Utredningens förslag: Myndigheten bör benämnas Jämställdhets- myndigheten. Myndigheten bör ha ett namn som enkelt och tydligt anger vad det är för en slags organisation och vad dess uppgift är. Namnet bör därför vara: . Utredningens förslag: bör vara ett enrådighetsverk. 36 Myndighet startar, reviderad 2002, 2002. Riktlinjer för Regerings- kansliets arbete med organisations- och strukturförändringar inom staten, 2003. I den förvaltningspolitiska propositionen En förvaltning i medbor- garens tjänst37 redovisades tre grundformer för ledningen av statliga myndigheter. – Myndigheten leds av en chef som inför reg- eringen ensam bär ansvaret för myndighetens verksamhet. Styrelse med begränsat ansvar – Myndigheten leds av en chef med ansvar inför regeringen. beslutar om delårs- rapport, årsredovisning, budgetunderlag m.m. I övrigt fungerar sty- relsen som ett rådgivande organ åt myndigheten. Styrelse med fullt ansvar – Styrelsen är myndighetens högsta led- ning och ansvarar kollektivt inför regeringen för myndighetens verksamhet. Myndighetens chef ansvarar för den löpande verksam- heten efter beslut av styrelsen. Ordförande i styrelsen är normalt en person utanför styrelsen. I Statkontorets rapport38 Myndigheternas ledning och organisation föreslås att mellanformen styrelse med begränsat ansvar avvecklas. Statskontoret pekar på att denna form skapar osäkerhet och för- virring om styrelsens roll och ansvar. Frågan om myndigheternas ledningsformer har dessutom behandlats i tre stora utredningar . Samtliga har avrått från denna ledningsform, som även kallats lekmannastyrelse.39 Vi delar denna bedömning och finner det olämpligt att Jäm- ställdhetsmyndighetens ledningsfunktion blir oklar. med begränsat ansvar är därför inte lämplig. Även ledningsformen där styrelsen har fullt ansvar förefaller inte tillämpbar. Denna sty- relseform rekommenderas för myndigheter som arbetar under affärsliknande förhållanden eller som har stort finansiellt självstän- digt ansvar. Den passar även myndigheter där politisk direktstyr- ning anses mindre lämplig såsom forsknings- eller kulturmyndighe- ter. Den här föreslagna har således inte uppgifter som är lämpliga för denna ledningsform. ska i första hand vara regeringens red- skap att genomföra jämställdhetspolitiken och dess chef bör därför direkt och ensam bära ansvar för verksamheten inför regeringen. Ledningsformen bör således vara ett så kallat enrådighetsverk. Denna form skapar goda förutsättningar för att och regeringens politiska beslut snabbt ska kunna genomföras. 1997/98:136. 39Ibid sid. 63. I Statskontorets rapport om myndigheternas ledning och organi- sation påpekas att till enrådighetsverkens förtjänster hör att ansva- ret är tydligt knutet till en person. Regeringen kan lättare styra ett enrådighetsverk direkt och tydligt, än en myndighet med styrelse. En annan fördel, som redovisas i rapporten, är att beslut kan genomföras utan fördröjning vilket är alltmer angeläget med de ökade krav på styrning och samordning som medlemskapet i EU ställer på regeringen. En svaghet är dock, enligt Statskontoret, att ansvaret samlas hos en person som kan visa sig vara en dålig utnämning.40 Denna risk torde dock föreligga även om lednings- formen med en ansvarig styrelse väljs. bör ha ett rådgivande organ kopplat till sig med företrädare för politikområden som är av central bety- delse för genomförandet av jämställdhetspolitiken. Myndighetens chef är ordförande i rådet och regeringen föreslås förordna rådets övriga ledamöter. Det bör stå myndigheten fritt att inrätta andra rådgivande organ till stöd för verksamheten. Utredningens förslag: lokaliseras till . Den här föreslagna jämställdhetsmyndigheten är att betrakta som ett redskap för regeringen att mera kraftfullt genomföra de jäm- ställdhetspolitiska målen. Myndigheten ska tillföras uppgifter som utförs i anslutning till jämställdhetsenheten i och det ligger ett värde i att skapa förutsättningar för en fortsatt nära koppling mellan och det aktiva jämställd- hetsarbetet. Myndigheten kan i detta avseende betraktas som en stabsmyndighet åt regeringen. har således behov av närhet till i förs- ta hand det departement som har ansvar för de jämställdhetspoli- tiska frågorna. Men eftersom alla departement inom sina respektive politikområden har ansvar för jämställdhetsintegrering behöver myndigheten också nära kontakter med andra departement. Det stöd som JämStöd – Utredningen om stöd för jämställdhetsintegre- 40 Ibid sid. 32 och sid. 68. ring i staten41 – lämnar och andra centrala myndigheter avses således få ansvar för och detta uppdrag kan knappast utföras från någon ort utanför . Detsamma gäller uppdraget att följa myndigheternas jämställdhetspolitiska insatser. För en lokalisering till talar även den omständigheten att de flesta frivilligorganisationer som är engagerade i de jämställd- hetspolitiska frågorna är lokaliserade till huvudstaden. Konsekvenser för JämO och Jämställdhetsenheten Det här framlagda förslaget om att inrätta en jämställdhetsmyndig- het innebär att JämO kan renodla sin roll och fokusera på diskrimi- neringsfrågor. Som framkommer på annan plats i detta betänkande är arbetet för jämställda löner och kampen mot lönediskriminering av fundamental betydelse för jämställdhetspolitiken och i detta arbete har JämO en central roll. De uppgifter som belastar JämO till följd av att det är den enda myndigheten inom det jäm- ställdhetspolitiska fältet får en naturlig hemvist i den nya myndig- heten. Som tidigare redovisats har JämO uppmärksammat detta problem bl.a. i årsredovisningen för och framhållit att myn- digheten belastas med betydande arbetsinsatser utanför området för dess kärnverksamhet. En avlastning av detta slag är angelägen oberoende av vilken ställning JämO kommer att få till följd av det utredningsuppdrag som arbetar med. Vi gör bedömningen att JämO bäst kan främja jämställdhetsarbetet som en självständig myndighet och att en samordning av samtliga diskrimineringsombudsmän, vilket övervägs av , därför skulle innebära en försvagning. Även för Jämställdhetsenheten i innebär för- slaget en behövlig renodling av arbetsuppgifterna. Det särskilda anslaget, 24:2 Särskilda jämställdhetsåtgärder inom utgiftsområde 14 förs över till den nya myndigheten vilket medför att bered- ningen av dessa beslut inte i fortsättningen behöver belasta enhe- tens handläggningsresurser. Med tanke på att förslaget till finansie- ring av myndigheten, som redovisas nedan, även innebär att Jäm- ställdhetsenheten förlorar resurser för jämställdhetsarbete som ut- förs i anslutning till enheten, är det angeläget att enheten kompen- 41 N 2005:02. Ökade resurser behövs för att enheten kraftfullare ska kunna utföra den centrala och omfattande uppgiften som granskare av jämställdhetsaspekten i beredningen av regeringsbeslut rörande övriga politikområden. Det är utredningens bedömning att det arbete med jämställdhetsintegrering i som rege- ringen fattat beslut om också kräver att större resurser tillförs Jäm- ställdhetsenheten. Den här föreslagna finansieringen, som delvis är en följd av de organisationsförändringar som tidigare redovisats, torde mer än väl täcka kostnaderna för att etablera den nya myndigheten. Den sam- ordning och utveckling av de jämställdhetspolitiska insatserna som den föreslagna organisationen innebär bedöms även leda till effek- tivitetsvinster och ett mer rationellt utnyttjande av de statliga med- len. Anslaget 24:2 Särskilda jämställdhetsåtgärder inom utgiftsområde 14 Arbetsliv uppgick till som dispo- neras av regeringen. För har förts till utgiftsområde 1 anslaget 90:5 m.m. för att stödja jämställdhetsarbete som utförs i anslut- ning till jämställdhetsenheten i . Arbetet omfattar bl.a. ett projekt om åtgärder mot handel med kvinnor. Detta arbete är exempel på det slags arbete som naturligen bör utföras av en myndighet utanför och dessa medel föreslås därför föras över till myndighetens förvaltningsanslag. Resterande medel som omfattar för stöd till organisationer som arbetar med projekt som främjar jämställdhet mellan kvinnor och män förs också över till myndigheten att använda för stöd till utvecklingsprojekt och forskning. Anslaget 22:3 Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader omfattar omkring fyra och för . Av dessa medel får AMS använda för projektverksamhet som syftar till att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden. Dessa medel har använts till en rad angelägna projekt men de har enbart haft begränsad påverkan på den könsuppdelade arbetsmarknaden. AMS bör ges i uppdrag att fortsätta detta arbete inom ramen för sina övriga arbetsmarknads- politiska resurser och den kompetens inom detta område som utvecklats inom AMS kan därigenom tas till vara i ett större sam- manhang. De särskilda medlen torde bättre främja den samlade jämställdhetspolitiken om de tillförs jämställdhetsmyndigheten som förvaltningsmedel. I den föreslagna myndighetens uppgifter ligger att ge stöd åt stat- liga myndigheter bl.a. i deras arbete med jämställdhetsintegrering. I budgeten har fyra miljoner anslagits i anslag 24:3 Delega- tion för stöd till jämställdhetsintegrering för att finansiera stöd till statsförvaltningens arbete med jämställdhetsintegrering. Medlen finansierar f.n. den särskilde utredare42 med uppgift att stödja arbe- tet med jämställdhetsintegrering i den statliga verksamheten. När den nya myndigheten inrättas övertar den ansvaret för detta arbete och motsvarande summa tillförs myndigheten. I Statskontorets analys, som anförts tidigare, framhölls att efter- som kravet på jämställdhetsintegrering avser alla myndigheter är stödet för denna verksamhet att betrakta som en förvaltningspoli- tisk uppgift som skulle kunna tillföras den nya förvaltningspoli- tiska myndighet som håller på att utformas. Den särskilda utredare som haft i uppdrag att närmare precisera den nya myndighetens uppgifter föreslog emellertid att regeringen borde avvakta Jäm- ställdhetspolitiska utredningens förslag i detta avseende. uppgift att stödja de statliga myndig- heternas jämställdhetsarbete är mycket omfattande och den kan sannolikt bidra till att öka effektiviteten i myndigheternas verk- samhet. Om inte utför denna uppgift 42 Dir. 2005:7. måste någon annan myndighet få detta uppdrag. Eftersom detta stöd är att betrakta som en förvaltningspolitisk uppgift, i den meningen att stödet avser hela den statliga förvaltningen, bör för- valtningspolitiska medel tillföras den nya myndigheten. Därför bör överföras från politikområdet (PO 1) Effektiv statsförvaltning. Medel till resurscenter och projektmedel I regleringsbrevet för avseende anslaget 33:1 Allmänna regionalpolitiska åtgärder under utgiftsområde 19 Regional utveck- ling, anslagspost 22 finns upptaget dels, till bas- finansiering av lokala och regionala resurscenter, dels för bidrag till projekt. Dessa medel disponeras av men föreslås bli överförda till . Även medel för handläggningen av dessa medel, , tillförs myndigheten från . Stöd till kvinnors organisering I betänkandet Kvinnors organisering,43 från utredningen om statligt stöd till kvinnors organisering, beräknas kostnaden för handlägg- ning av stödet till . Regeringen kommer att fatta beslut om en proposition med anledning av betänkandet. Hur kostnaderna för administrationen ska finansieras är ännu inte avgjort men medlen bör således föras till Jämställd- hetsmyndigheten när denna bildas. 43 SOU 2004:59. Sammanställning av förslag till finansiering av myndigheten Arbetsmarknadspolitik (Brytmedel) Delegationen för stöd till jämställdhetsintegrering Handläggning av stöd till kvinnoorganisationer Stöd till kvinnors organisering Direktiv 2004:166 Regeringens stabsstöd. Direktiv 2005:7 Jämställdhetsintegrering i den statliga verksamheten. Ds 2001:64 Ändrad ordning – strategisk utveckling för jämställdhet. Ds 2003:61 på museer. Myndighet startar, reviderad 2002, Ekono- mistyrningsverket 2002. Riktlinjer för arbete med organisations- och strukturförändringar inom staten, Finansdepar- tementet 2003. , (2005) Jämställdhetsarbete och genusforskning. Kartläggning av utbytet mellan praktik och forskning. Nationella sekretariatet för genusforskning, PM . Regeringens proposition 1979/80:147 Om godkännande av konvention om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor. Regeringens proposition 1993/94:100 Budgetproposition, Bilaga 8. Regeringens proposition 1993/94:147 om jämställdhetspolitiken, Delad makt – delat ansvar. Regeringens proposition 1997/98:136 En förvaltning i medborga- rens tjänst. Regeringens skrivelse 2002/03:140 Jämt och ständigt – Regeringens jämställdhetspolitik med handlingsplan för mandatperioden. SCB CBM 2004:1, SCB. SOU 2001:44 Jämställdhet – transporter och IT. SOU 2004:59 Kvinnors organisering. SOU 2004:117 Nytt nationellt – ombildning av RKC. SOU 2004:121 Slag i luften – en utredning om myndigheter, mans- våld och makt. SOU 2005:32 Regeringens stabsmyndigheter. Statskontoret Myndigheternas ledning och organisation, Statskontoret 2004:9. Statskontoret En effektivare jämställdhetspolitik, Statskontoret 2005:1. fjärde kvinnokonferens, den 4–. Ny serie II:51. Utvecklingen av jämställdhetspolitiken sedan propositionen Delad makt – delat ansvar Delad makt – delat ansvar Den senaste propositionen om jämställdhetspolitiken lämnades till för , . Propositionen är undertecknad av statsminister och , den senare var då socialminister och jämställdhetsminister. Propo- sitionen behandlades av . Valrörelsen inför valet var då redan i full gång och jämställdhetsfrågorna hade inför detta val fått en ovanligt stor betydelse vilket inte minst var en följd av Stödstrumpornas uppmärksammade arbete. Även om regeringen därefter har lämnat ett antal skrivelser om jämställdhetspolitiken till , samt lämnat en proposition om ändring av jämställdhetslagen, torde det vara ovanligt att ett politikområde inte behandlas i en proposition. Denna proposition har därför haft stort inflytande . En bidragande orsak till att inga propositioner lämnats kan mycket väl antas vara att propositionen Delad makt – delat ansvar1 på många sätt är genomtänkt, radikal och framåtsyftande. De socialdemokratiska regeringar som, efter valet , efterträtt den borgerliga regeringen har fullföljt den inriktning som anges i propositionen och tämligen samvetsgrant genomfört de förslag som framförts. Det kan även påpekas att propositionen bygger vidare på den femåriga handlingsplan som presenterades i den tidigare propositionen Jämställdhetspolitiken inför 90-talet2 som lades fram av den socialdemokratiska regeringen. Det har således funnits en påfallande kontinuitet över regerings- skiftena i den jämställdhetspolitiska utvecklingen. 1993/94:147. 1987/88:105. I propositionen behandlas huvudsakligen följande områden: Ökad kvinnorepresentation i beslutande församlingar Fördelning av ekonomisk makt Länsexperter för jämställdhet samt Denna proposition har således i hög grad präglat den svenska jäm- ställdhetspolitiken . Det finns därför anledning att återknyta till de resonemang, slutsatser och förslag som presen- teras i propositionen. I det följande redovisas översiktligt innehållet i propositionen och den utveckling som därefter skett inom de områden som särskilt lyfts fram. Inledningsvis anges att det övergripande målet för jämställdhetspo- litiken ska ligga fast, nämligen: att kvinnor och män ska ha samma rättigheter, skyldigheter och möjligheter inom alla väsentliga områ- den i livet. Det övergripande målet bryts ner i lite mer konkreta delmål: En jämn fördelning av makt och inflytande mellan kvinnor och män. Samma möjligheter för kvinnor och män till ekonomiskt obe- roende. Lika villkor och förutsättningar för kvinnor och män i fråga om företagande, arbete, anställnings- och andra arbetsvillkor samt utvecklingsmöjligheter i arbetet. Lika tillgång för flickor och pojkar, kvinnor och män, till utbildning och samma möjligheter att utveckla personliga ambitioner, intressen och talanger. Samma ansvar för kvinnor och män för arbetet med hem och barn. Frihet från sexualiserat (könsrelaterat) våld. Regeringen konstaterar att en jämställdhetspolitik som ska leda till att dessa mål uppnås inte kan formas isolerad från andra politikom- råden. Den måste tvärtom bygga på att statsmakterna genom åtgär- der på olika samhällsområden underlättar och stöder utvecklingen mot jämställdhet. För att uppnå ett jämställt samhälle måste således ett jämställd- hetsperspektiv läggas på alla politikområden. Jämställdhetsarbetet måste bedrivas inom varje politikområde och insatser huvudsakli- gen göras inom ramen för berörda organs ordinarie verksamhet. Även speciella satsningar behövs emellertid för att driva på utveck- lingen i önskad riktning. Insikten att jämställdhetspolitiken måste förverkligas och vinna utrymme inom andra politikområden var inte ny. Det var emellertid först efter denna proposition som formerna och metoderna för jämställdhetsintegrering mera systematiskt utveck- lades. Året därpå, vid i , etablerades denna strategi (gender mainstreaming) även i det inter- nationella samarbetet. I ett inledande avsnitt om makt och inflytande redovisas den teore- tiska utgångspunkt som enligt propositionen fortsättningsvis bör prägla det jämställdhetspolitiska arbetet.