sou · GTB31 · 2006-01-01 00:00:00 — det finns tydliga skillnader mellan de kanaler som ses av flest tittare. Programinnehållets utveckling över tid En vanlig fråga i debatten om TV:s utveckling är i vilken utsträck- ning svensk television har blivit mer inriktad på underhållning och mindre på informations- och faktaprogram. I figur 5.7 redovisas ett sammanfattande index för den utveckling som skett i förhållandet mellan informationsinriktat program- utbud (nyheter och fakta) och underhållningsinriktat utbud (underhållning, fiktion och, i denna figur, sportprogram). Informationsinriktat och underhållningsinriktat program- utbud i svensk TV 1998-2003 (index ±0 = lika stor andel) Programutbudet i de svenska TV-kanalerna uppvisar en för- hållandevis stor stabilitet. SVT ligger stabilt nära mittpunkten , dvs. utbudet av informations- och underhållningskaraktär är lika stort (om SVT 24:s sändningar räknas in så ökar dock andelen informationsinriktat utbud kraftigt). TV4 ligger mitt emellan SVT och TV3 och Kanal , men sett över perioden har TV4 fjärmat sig från SVT och istället närmat sig TV3, genom att bli mer inriktat på underhållningsprogram. Studiens författare påpekar att resultaten måste tolkas med för- siktighet, men menar att riktningen ändå är tydlig, både vad gäller att TV4 fjärmar sig från SVT och närmar sig TV3 och att TV3 går i riktning mot den utbudsprofil som TV4 har. Den genomgång som presenterats visar att radio- och TV-området har gått från en relativt enkel och förutsägbar monopolsituation till en komplex och mer lättrörlig marknad präglad av hård konkurrens och dramatisk teknisk utveckling där public service-radio och TV endast är en av många aktörer. Ett stort antal aktörer konkurrerar om publikens begränsade tid och uppmärksamhet. Förutom traditionella radio- och TV-företag finns inom området nya medier nu också de stora dagstidningarna, telefon- och dataoperatörer och olika innehållsleverantörer. Alla strävar de efter att få publiken att ägna uppmärksamhet åt just deras medieplattformar. Vår bedöm- ning är att företagen i allmänhetens tjänst den närmaste tioårs- perioden kommer att möta en alltmer komplicerad och krävande konkurrenssituation. har de förändringar som varit ett resultat av tekniska landvinningar på radio- och TV-området framför allt handlat om att publiken har fått ökade valmöjligheter. Både inom radio och TV samt via Internet har information och ett medieutbud gjorts till- gängligt i en omfattning som skådats. Den tekniska utvecklingen har också gjort det möjligt för människor att i ökad utsträckning själva avgöra vad de vill ta del av, när och i vilken form. Interaktivitet mellan publik och sändare har blivit möjlig, även om tekniken är i ett tidigt utvecklingsstadium och användningen är låg. Olika interaktiva tjänster vid sidan av radio- och TV-utbudet kan komma att förändra användningen . Men som tekniken har givit många människor fler valmöjligheter så är det viktigt att konstatera att allt det nya inte är tillgängligt för alla; vare sig tekniken eller tillgången till utbudet är jämnt spritt bland allmänheten. Satellit- och kabel-TV når fort- farande en begränsad del av de svenska hushållen. Även om till- gängligheten kan förväntas öka, både till ett ökat radio och TV- utbud och till Internet och andra nya medier, så är det viktigt att beakta den begränsning i tillgång som sannolikt kommer att finnas kvar . Denna begränsning har traditionellt visat sig hänga samman såväl med människors intresse som med kunskap och resurser. Den fragmenterade medieanvändning som blir en följd av det kraftigt ökade utbudet resulterar i att människor i allt mindre utsträckning kommer att dela samma upplevelser. Allt färre radio- och TV-program kommer att nå riktigt stora publikandelar. också att människor i vissa sociala grupper tenderar att i allt mindre utsträckning än tidigare ta del av nyheter och samhällsinformation när tillgången till ett större programutbud ökar. För public service- verksamheten har utvecklingen bl.a. inneburit att man fått allt svårare att nå den yngre publiken. Genom att publiken sprids på allt fler enskilda radio- och TV- kanaler så sprids också de totala intäkterna på marknaden på allt fler kanaler och tjänster. Detta får konsekvenser för viljan och för- mågan att investera i ny produktion. Public service-TV står fort- farande för två tredjedelar av investeringarna i svensk produktion av TV, trots att dess andel av branschens totala intäkter endast är en tredjedel. För radio är SR:s andel av produktionen sannolikt ännu högre. Public service-företagens andel av branschens totala intäkter kommer med stor sannolikhet att fortsätta att minska. Endast ett begränsat antal kommersiella radio- och TV-kanaler har ambitionen att erbjuda breda nyhets- och samhälls- program. Nya radio- och TV-kanaler kan förväntas investera mycket blygsamt i ny produktion. Betal-TV-företag, som i liksom i andra länder, t.ex. , tar en allt större del av intäkterna på TV-marknaden, investerar mycket lite i egen produktion. Trots av explosionsartad tillväxt i programutbud och fram- växt av nya medieformer så är fortfarande traditionell radio och TV, tillsammans med dagspressen, med stor marginal de enskilt mest använda massmedierna i samhället. Att tekniska förutsätt- ningar för ett enormt utbud skapas innebär inte automatiskt att en efterfrågan på dessa tjänster uppstår i samma omfattning. Vi vet att människors medievanor, liksom vanor i allmänhet, föränd- ras långsamt och följer vissa bestämda mönster. Ett sådant mönster är människors benägenhet att även i en situation av ökade val- möjligheter ägna en betydande del av sin tid åt ett fåtal stora medier som man upplever präglas av kvalitet och som erbjuder ett rikt utbud på det egna språket. Den traditionella radio- och TV-kanalen kommer sannolikt att fylla ett behov för den stora publiken inom överskådlig tid, men den kommer att kompletteras med nya aktörer och nya tjänster som blir möjliga med ny teknik. Det som kan förväntas ske den närmaste tioårsperioden är att utvecklingen mot ett ökat medieutbud fortsätter. Allt fler kommer också att få möjlighet att ta del av detta utbud. Dels är det digitali- seringen av de traditionella etermedierna som kommer att öka utbudet och leda till att tillgången ökar. Dels är det nya kommuni- kationsvägar och plattformar som erbjuder hög överförings- kapacitet som kommer att spridas till allt fler. Även om medievanor förändras långsamt så kommer en fortsatt spridning av Internet- anslutning och andra tekniska landvinningar, tillsammans med ett kraftigt ökat medieutbud, att förändra medielandskapet. Allt fler människor kommer att ha möjlighet att själva påverka sin medie- konsumtion efter eget behag. Den tekniska utvecklingen kommer också att kunna fortsätta bidra till förbättrad tillgång till informa- tion och programutbud för människor med olika funktionshinder. En sådan utveckling är emellertid bara möjlig om alla kan få till- gång till och dra nytta av den nya tekniken. Vi kan se framväxten av digitala klyftor mellan människor. Detsamma gäller i andra länder. Spridningsgraden av både digital-TV och Internet är mycket olika i olika åldersskikt och i socio-ekonomiska grupper. I takt med att den allra senaste tekniken utvecklas finns en risk att klyftorna vidgas ytterligare. I inledningen av detta kapitel ställde vi frågan om den roll medier spelar i det demokratiska samhället kan antas ha förändrats eller komma att förändras i ljuset av den utveckling som sker på medie- området. Ett svar på den frågan är att mediernas roll visserligen förändras ständigt i takt med teknisk utveckling och förändrade medievanor, men sammantaget ger utvecklingen en relativt stabil bild av massmediernas fortsatt mycket stora betydelse i människors vardag och därmed också av de uppgifter som medierna kan sägas ha i det demokratiska samhället. Utvecklingen rymmer också inom sig ett antal orosmoment, t.ex. att den tekniska utvecklingen endast tycks nå en begränsad del av allmänheten och att det kraftigt ökade utbudet kan leda till att färre människor tar del av ett kvalificerat medieinnehåll . Men det finns också möjligheter att utvecklingen kan komma att gå mot ökade valmöjligheter och ett större inflytande för enskilda mediekonsumenter. Detta kan möjligen i förlängningen vara ett av stegen mot ett ökat deltagande bland medborgare i det offentliga samtalet. För att en sådan utveckling ska bli möjlig krävs dock att det samlade programutbudet görs tillgängligt för så många männi- skor som möjligt och att det programutbud som sänds i stor utsträckning upplevs som relevant av hela allmänheten.