sou · GTB34d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Metoden har varit inriktad på, och framgångsrik i, att minimera störningar i radio- kommunikationen. Denna centraliserade beslutsmodell ställer emellertid mycket stora krav på den myndighet som fattar besluten att välja rätt tjänster, tekniker och användare. I och med att efter- frågan på spektrum har ökat mycket kraftigt under har också risken ökat för att besluten leder till inef- fektiva allokeringar och tilldelningar. I och med teknik- och marknadsutvecklingen har även en rad nya tjänster uppstått som ställer delvis nya krav på spektrumfördelningen. Frekvensutrymmet används i allt högre grad för telefoni och datakommunikation. För sådana tjänster varierar nyttjandet av frekvenserna mellan olika tidpunkter väsentligt mer än för traditionella tjänster som t.ex. radio- och TV- utsändningar. Ett annat viktigt drag i utvecklingen är att det ständigt tillkom- mer nya tjänster och produkter som är beroende av tillgång till spektrum. Många av dem är helt oprövade och deras marknadspo- tential, om och när de når full spridning, är okänd. Dessa faktorer gör att det är nära nog omöjligt för en central myndighet att besluta om allokering och tilldelning, så att spektrumfördelningen blir samhällsekonomiskt effektiv, dvs. så att det begränsade spekt- rumutrymmet genererar det största ekonomiska värdet. För andra begränsade resurser som kräver någon form av exklu- sivitet i användningen – exempelvis tillgången till mark, skog eller fiskerättigheter – har det gradvis uppstått system med äganderätter som kan köpas och säljas på en marknad. Fördelarna med att använda en marknadsmekanism, snarare än planekonomiska princi- per för att fördela rättigheterna, är uppenbara. Till exempel har användarna själva bättre tillgång än en central myndighet till rele- vant information om värdet av deras användning. Omfördelningen av rättigheter går dessutom snabbare om de överförs direkt från den som innehar dem till den som vill köpa dem, än om en central myndighet först ska dra in rättigheten och sedan fördela ut den till en ny användare. En marknad innebär också att det finns incita- ment för en innehavare av en rättighet att sälja den till en annan aktör som värderar den högre, vilket gynnar effektiviteten i användningen. Internationellt pågår nu en utveckling emot en mer marknads- orienterad styrning av radiospektrum. I , , , och har man infört relativt långtgående reformer för att överföra beslut om allokering och tilldelning till marknadens aktörer (m.fl. 2004). Även i Sve- rige utvecklas regelverket mot att bli mer marknadsorienterat; i och med EkomL får PTS exempelvis använda auktioner för att tilldela radiotillstånd. Även överlåtelser av radiotillstånd är tillåtna, under förutsättning att PTS godkänner överlåtelsen. Det är dock fortfa- rande svårt att ändra tillstånden till att gälla annan användning, så allokeringen är fortfarande hårt styrd. I praktiken har också mycket få överlåtelser av radiotillstånd ägt rum sedan lagen trädde i kraft. Det är med andra ord långt kvar till en fungerande marknad för spektrum eller radiotillstånd. Enligt utredningens bedömning bör regeringen tillsätta en sär- skild utredning som får till uppgift att lämna förslag om hur , nationellt och internationellt, skulle kunna arbeta för att uppnå en effektivare spektrumanvändning i ekonomisk mening genom en mer marknadsstyrd spektrumfördelning.