sou · GTB358 · 2006-01-01 00:00:00 — Det finns därför inte någon anledning att ge nämnden några befogenheter att genomföra utredningar eller att kalla parter till förhör på det sätt som föreslås för . Om ett nämndbeslut om att budplikt inte föreligger, eller ett nämndbeslut om dispens från budplikten grundar sig på felaktiga uppgifter är det inget som hindrar att på eget ansvar konstaterar att budplikt föreligger och utfärdar ett föreläg- gande om att vidta rättelse. 5.3.5Finansieringen av verksamhet i anledning av de nya takeover-reglerna verksamhet finansieras via anslag på statsbud- geten och avgifter för prövning av ansökningar och anmälningar. De företag som står under tillsyn av betalar i sin tur en avgift till som i allt väsentligt är pro- portionell mot de kostnader som inspektionen haft för tillsynen över respektive företagskategori. Formerna för den framtida regleringen och tillsynen föreslås få utvidgade arbetsuppgifter i och med genomförandet av Takeover-direktivet i . Merparten av arbetsuppgifterna torde falla på den utökade prövning och tillsyn av marknadsplatserna som utredningen föreslår. Kostnaderna för denna tillsyn bör på sedvanligt sätt täckas genom ökade anslag till inspektionen. De motsvarande ökade avgifterna för de finansiella företagen, torde genom det system som tillämpas för de avgifter som tar ut, därför komma att betalas av de reglerade marknadsplatserna. föreslås vidare få till uppgift att registrera erbjudandehandlingar och att meddela olika beslut. Avgifterna för sådan registrering och sådana beslut bör på samma sätt som gäller för hantering av ansökningsärenden bestämmas så att inspektionens kostnader för denna hantering täcks fullt ut. I den mån enligt utredningens förslag väljer att överlåta viss beslutshantering till något annat organ belastas naturligtvis inte av denna hantering. Slutligen föreslås få rätt att förbjuda take- over-erbjudanden eller att förelägga en budpliktig ägare att göra rättelse. Hanteringen av sådana ärenden torde enligt utredningens uppfattning bli mycket begränsad. Det går därför inte att uppskatta den merkostnad som skulle kunna drabbas av för denna hantering. Om en sådan kostnad uppstår bör den kunna rymmas inom anslag på samma sätt som nuvarande kostnader för marknadsöver- vakning. 6Takeover-direktivets krav på genomförandeåtgärder I förevarande kapitel redovisas utredningens överväganden rörande Takeover-direktivets krav på genomförandeåtgärder i svensk rätt. Direktivets krav i fråga om regleringens form och tillsynen över reglernas efterlevnad har behandlats i kapitel 5. Tonvikten i före- varande kapitel ligger därför på de materiella reglerna. Genomgången av direktivet visar att till- sammans med vissa lagregler i stor utsträckning uppfyller direkti- vets krav. På vissa punkter krävs emellertid ändringar i lag eller NBK-reglerna. Utredningens förslag till lagstiftningsåtgärder redo- visas på sedvanligt sätt i författningsförslaget med tillhörande kommentarer. Utredningen pekar också på vilket slags ändringar som enligt utredningens mening skulle behöva göras i NBK- reglerna för att uppfylla direktivets krav men har inte sett det som sin uppgift att i detalj utforma dessa bestämmelser. NBK har i kontakter med utredningen förklarat sig vara berett att inom den tidsfrist som direktivet medger, dvs. till , göra dessa ändringar i takeover-reglerna. I slutänden ankommer, med utredningens förslag i fråga om formen för och tillsynen över regleringen, det på att se till att marknads- platserna har takeover-regler som uppfyller direktivets krav. I bilaga 4 återges NBK-reglerna i nuvarande form och i bilaga 5 sammanfattas utredningens bedömningar i fråga om nödvändiga ändringar för att anpassa reglerna till direktivet. I direktivets ingress redovisas dels allmänna motiv till direktivet som sådant, dels motiv till de enskilda bestämmelserna i direktivet. Ingressen kan i vissa fall underlätta en tolkning av direktivet men kräver inte i sig några ändringar i de nationella reglerna. Takeover-direktivets krav på genomförandeåtgärder I artikeln regleras direktivets tillämpningsområde. Enligt punkten 1 skall direktivet tillämpas på medlemsstaternas lagar och andra författningar samt uppförandekoder och andra arrangemang, inklu- sive arrangemang som fastställs av organisationer som officiellt bemyndigats att reglera marknaderna (), som avser uppköpser- bjudanden av värdepapper i bolag som lyder under lagstiftning i medlemsstaterna, om alla dessa värdepapper eller några av dem är upptagna till handel på en reglerad marknad i den mening som avses i rådets direktiv /22/EEG i en eller flera medlemsstater. Med uppköpserbjudanden avses enligt artikel 2.1a ett offentligt erbjudande (från någon annan än målbolaget självt) till innehavare av värdepapper i ett bolag om att förvärva alla eller en del av dessa värdepapper, obligatoriskt eller frivilligt, som följer på eller syftar till förvärv av kontrollen över målbolaget i enlighet med landets lagstiftning. Med värdepapper avses enligt artikel 2.1e överlåtbara värdepapper som medför rösträtt i ett bolag. Beträffande inne- börden av begreppet reglerad marknad hänvisas till det s.k. Investeringstjänstedirektivet 93/22/EEG, vilket emellertid har ersatts av och rådets direktiv /39/EG om marknader för finansiella instrument (MIFID). Enligt artikel 4.14 i det direktivet är en reglerad marknad ett multilateralt system som drivs och/eller leds av en marknadsplatsoperatör, vilket sammanför eller möjliggör sammanförandet av flera köp- och sälj- intressen i finansiella instrument från tredje man, inom systemet i enlighet med dess icke skönsmässiga regler, så att det leder till avslut i finansiella instrument upptagna till handel enligt dess regler och/eller system samt är auktoriserat och är löpande verksamt och drivs i enlighet med bestämmelserna i avdelning III [i direktivet]. När det gäller uppköpsreglernas geografiska tillämpningsområde bör noteras att direktivet inte är tillämpligt endast i det fallet mål- bolagets aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad i den medlemsstat under vars lagstiftning bolaget i bolagsrättsligt hän- seende lyder utan också om aktierna är upptagna till handel på en reglerad marknad i en annan medlemsstat. Bestämmelsen måste läsas tillsammans med artikel 4.2, som reglerar frågan om tillämp- liga regler vid uppköpserbjudanden. Takeover-direktivets krav på genomförandeåtgärder I punkten 2 undantas från direktivets tillämpningsområde upp- köpserbjudanden avseende värdepapper utgivna av ett särskilt slags värdepappersfonder i bolagsform (jfr exempelvis den franska bolagsformen Sicav). I punkten 3 undantas vidare från tillämpningsområdet uppköps- erbjudanden avseende värdepapper emitterade av medlemsstaternas centralbanker. De svenska uppköpsreglerna skall tillämpas då en svensk eller utländsk, fysisk eller juridisk, person offentligt erbjuder aktieägare i ett svenskt aktiebolag vars aktier är noterade vid en svensk börs eller auktoriserad marknadsplats att på generellt angivna villkor överlåta aktier till budgivaren. I regelverket finns också regler om skyldighet att i vissa fall lämna ett offentligt uppköpserbjudande. Vissa delar av de svenska uppköpsreglerna skall också tillämpas då någon offentligt erbjuder aktieägare i ett utländskt bolag vars aktier är noterade vid en svensk börs eller auktoriserad marknads- plats att på generellt angivna villkor överlåta aktier till budgivaren. Vad som i reglerna sägs om aktier gäller i tillämpliga delar också vissa andra finansiella instrument än aktier, om inte annat före- skrivs. Punkten 1 innebär för svenskt vidkommande att direktivet skall tillämpas på offentliga uppköpserbjudanden avseende aktier i svenska aktiebolag med aktier som är föremål för handel på börs eller auktoriserad marknadsplats. De svenska takeover-reglerna uppfyller direktivets krav såvitt gäller uppköpserbjudanden avse- ende svenska aktiebolag vars aktier är noterade vid en svensk marknadsplats. De svenska reglerna är inte tillämpliga på uppköpserbjudanden avseende svenska aktiebolag vars aktier inte är noterade vid en svensk marknadsplats men vid en eller flera utländska marknads- platser, oberoende av om dessa är belägna inom EU (EES) eller inte. På denna punkt måste reglerna ändras. Av artikel 4.2 följer emellertid att svenska regler i ett sådant fall skall tillämpas endast Takeover-direktivets krav på genomförandeåtgärder såvitt avser information till de anställda och bolagsrättsliga frågor, särskilt frågor om vid vilken nivå budplikt utlöses och undantag från budplikt samt i fråga om målbolagets agerande under bud- perioden. De svenska takeover-reglerna är i vissa delar tillämpliga också då någon offentligt erbjuder aktieägare i ett utländskt bolag vars aktier är noterade vid en svensk börs eller auktoriserad marknadsplats att på generellt angivna villkor överlåta aktier till budgivaren. Även på denna punkt måste reglerna ändras. I korthet skall enligt direktivet, när det gäller målbolag med säte i en annan medlemsstat, svenska regler tillämpas endast i de fall bolagets aktier inte är upptagna till handel på en reglerad marknad i den medlemsstaten. Vidare skall i ett sådant fall svenska regler tillämpas endast såvitt avser frågor om vederlaget i erbjudandet och förfarandet vid erbjudandet, särskilt informationen om budgivarens beslut att lämna ett erbjudande, innehållet i erbjudandehandlingen och offentliggörandet av erbjudandet. Det i punkten 2 upptagna undantaget för en särskild typ av värdepappersfonder i bolagsform saknar intresse för svenskt vid- kommande. Den åsyftade typen av fonder är inte tillåten i . Även punkten 3 saknar intresse för svenskt vidkommande efter- som inte är ett aktiebolag. I artikeln definieras vissa i direktivet använda begrepp och uttryck, nämligen uppköpserbjudande, målbolag, budgivare, personer som handlar i samförstånd, värdepapper, budintressenter och röststarka värdepapper. Begreppet uppköpserbjudande (eller erbjudande) definieras i direktivet som ett offentligt erbjudande (från någon annan än mål- bolaget självt) till innehavare av värdepapper i ett bolag om att för- värva alla eller en del av dessa värdepapper, obligatoriskt eller fri- villigt, som följer på eller syftar till förvärv av kontrollen över mål- bolaget i enlighet med landets lagstiftning. Begreppet målbolag definieras som det bolag vars värdepapper är föremål för ett erbjudande. Takeover-direktivets krav på genomförandeåtgärder Begreppet budgivare definieras som varje fysisk eller juridisk person enligt offentligrättslig eller privaträttslig lagstiftning som lämnar ett erbjudande. I direktivet jämställs på flera ställen personer som handlar i samförstånd med en budgivare med budgivaren själv. På motsva- rande sätt jämställs i vissa fall personer som handlar i samförstånd med målbolaget med målbolaget självt. I direktivet definieras sålunda personer som handlar i samförstånd som fysiska eller juri- diska personer som samarbetar med budgivaren eller målbolaget på grundval av ett uttryckligt, eller underförstått, muntligt eller skriftligt avtal som syftar antingen till att uppnå kontroll över mål- bolaget, eller till att försvåra ett framgångsrikt genomförande av erbjudandet. Begreppet värdepapper definieras i direktivet som överlåtbara värdepapper som medför rösträtt i ett bolag. I direktivet används på vissa ställen begreppet budintressenter, varmed avses budgivaren, ledamöterna av budgivarens styrelse om budgivaren är ett bolag, målbolaget, innehavare av värdepapper i målbolaget och ledamöterna av målbolagets styrelse, eller personer som handlar i samförstånd med sådana intressenter. Begreppet röststarka värdepapper definieras i direktivet som värdepapper som ingår i ett slag för sig och som ger rätt till mer än en röst. I punkten 2 slås fast att personer som kontrolleras av annan person i den mening som avses i artikel 87 i och rådets direktiv /34/EG av om upptagande av värdepapper till officiell notering och om uppgifter som skall offentliggöras beträffande sådana värdepapper, skall betraktas som personer som handlar i samförstånd med den senare personen och med varandra. Enligt den artikeln skall med ägarkontrollerat företag avses ett företag där en fysisk eller juridisk person a.innehar en majoritet av de röster som tillkommer aktieägarna, b.har rätt att utse eller avsätta en majoritet av befattningshavarna i förvaltnings-, lednings- och kontrollorganen och är aktieägare i företaget, eller c.är aktieägare och på grund av avtal med andra aktieägare i före- taget ensam disponerar en majoritet av rösterna. Takeover-direktivets krav på genomförandeåtgärder De svenska uppköpsreglerna definierar vissa men inte alla de begrepp och uttryck som definieras i direktivet. Definitionerna av- viker på några punkter från direktivets definitioner, se nedan. I de svenska takeover-reglerna avses med ett offentligt uppköps- erbjudande att en svensk eller utländsk, fysisk eller juridisk, person offentligt erbjuder aktieägare i ett svenskt aktiebolag vars aktier är noterade vid en svensk börs eller auktoriserad marknadsplats att på generellt angivna villkor överlåta aktier till budgivaren. Den svenska definitionen är inte begränsad till att avse erbjudanden som följer på eller syftar till förvärv av kontroll över målbolaget. Direktivet hindrar inte att de nationella takeover-reglerna ges ett vidare tillämpningsområde än vad direktivet kräver och utred- ningen ser inte skäl att begränsa de svenska reglernas tillämpnings- område till att omfatta endast kontrollrelaterade erbjudanden. Direktivets definition av begreppet uppköpserbjudande bör därför inte föranleda någon ändring i de svenska reglerna. Begreppet målbolag används på samma sätt i de svenska take- over-reglerna som i direktivet. Definitionen av målbolag kräver därför inte någon ändring i de svenska reglerna. Även begreppet budgivare används på samma sätt i de svenska takeover-reglerna som i direktivet. Definitionen av budgivare kräver därför inte någon ändring i de svenska reglerna. På samma sätt som i direktivet jämställs på flera ställen i de svenska takeover-reglerna personer som handlar i samförstånd med en budgivare med budgivaren själv. I den svenska regleringen talas i sammanhanget inte om agerande i samförstånd utan om närstå- ende, något som emellertid inte innebär någon skillnad i sak. Såväl direktivbestämmelsen som den svenska regleringen har sin förebild i den brittiska regleringen och närmare bestämt dess regler om acting in concert. Den svenska regleringen innehåller inte några bestämmelser som jämställer personer som handlar i samförstånd med målbolaget med målbolaget självt. I direktivet definieras personer som handlar i samförstånd som fysiska eller juridiska personer som samarbetar med budgivaren eller målbolaget på grundval av ett uttryckligt, eller underförstått, Takeover-direktivets krav på genomförandeåtgärder muntligt eller skriftligt avtal som syftar antingen till att uppnå kontroll över målbolaget, eller till att försvåra ett framgångsrikt genomförande av erbjudandet. Genom punkten 2 klargörs, enkelt uttryckt, att bolag i samma koncern skall anses handla i samför- stånd. Till kretsen närstående räknas enligt de svenska reglerna: a.företag inom samma koncern som budgivaren, b.make, registrerad partner eller sambo till budgivaren, c.omyndigt barn till budgivaren som står under budgivarens vårdnad, d.någon med vilken budgivaren träffat en överenskommelse om att genom ett samordnat utövande av rösträtten inta en lång- siktigt gemensam hållning i fråga om målbolagets förvaltning, eller e.någon som på grund av avtal eller av annat skäl samverkar med budgivaren i de avseenden som reglerna behandlar. Enligt utredningens bedömning skulle direktivets krav tillgodoses om i listan infördes en ny punkt som tog sikte på någon som sam- arbetar med budgivaren på grundval av ett uttryckligt, eller under- förstått, muntligt eller skriftligt avtal som syftar till att uppnå kontroll över målbolaget. Enligt direktivet skall närståendebegreppet i sin helhet också göras tillämplig på ageranden inte bara på budgivarsidan utan också på målbolagssidan. Emellertid finns i artikel 9, som reglerar mål- bolagets ageranden i s.k. försvarssyfte, inte någon referens till när- ståendebegreppet. Enligt utredningens mening kräver direktivet därför inte några åtgärder från medlemsstaternas sida i det hänse- endet. Begreppet värdepapper används inte i de svenska takeover- reglerna. I direktivet definieras begreppet som överlåtbara värde- papper som medför rösträtt i ett bolag. I praktiken åsyftas därmed i första hand aktier. I ett svenskt aktiebolag är aktier den enda typ av värdepapper som medför rösträtt i bolaget och de svenska take- over-reglerna är fullt ut tillämpliga på takeover-erbjudanden avse- ende aktier. Vad som i reglerna sägs om aktier gäller dessutom i tillämpliga delar vissa andra finansiella instrument än aktier, om inte annat föreskrivs. Direktivets definition av begreppet värde- papper kräver därför inte någon ändring i de svenska takeover- reglerna. Takeover-direktivets krav på genomförandeåtgärder Det i direktivet använda begreppet budintressenter saknar mot- svarighet i de svenska takeover-reglerna. Enligt utredningens mening finns det inte något behov av att införa begreppet i de svenska reglerna. Begreppet röststarka värdepapper definieras i direktivet som värdepapper som ingår i ett slag för sig och som ger rätt till mer än en röst. Begreppet avser vad som i brukar kallas röststarka aktier, dvs. aktier av ett slag som har högre röstvärde än aktier av ett annat slag i samma bolag (jfr 3 kap. 1 § aktiebolagslagen, 1975:1385). Det kräver inte någon ändring i svenska regler. Artikel 3 Allmänna principer Med förebild i de brittiska takeover-reglerna anges i punkten 1 vissa allmänna principer, som skall följas vid genomförandet av direktivet. Principerna är följande: a.Alla innehavare av värdepapper av samma slag i ett målbolag skall behandlas lika, och om en person förvärvar kontrollen över ett bolag skall övriga värdepappersinnehavare skyddas. b.Innehavarna av värdepapper i ett målbolag skall ges tillräcklig tid och information för att kunna fatta ett välgrundat beslut om erbjudandet. När målbolagets styrelse ger värdepappersinne- havarna råd skall den ge sina synpunkter på hur ett genom- förande av erbjudandet kommer att påverka sysselsättningen, anställningsvillkor och placeringen av bolagets verksamhet. c.Målbolagets styrelse skall handla med beaktande av de intressen som bolaget i sin helhet har och får inte förvägra värde- pappersinnehavarna möjligheten att ta ställning till erbjudandet. d.Marknaderna för värdepapperen i målbolaget, bolaget som lämnar erbjudandet eller något annat bolag som berörs av erbjudandet får inte otillbörligen påverkas, så att kursen på värdepapperen stiger eller faller på ett konstlat sätt och mark- nadernas normala funktionssätt snedvrids. e.En budgivare får tillkännage ett erbjudande först efter att ha säkerställt att kontant vederlag, om sådant erbjuds, till fullo kan erläggas och först efter att ha vidtagit alla rimliga åtgärder för att säkerställa erläggandet av varje annat slag av vederlag. Takeover-direktivets krav på genomförandeåtgärder f.Ett erbjudande avseende värdepapperen i ett målbolag får inte hindra bolaget från att bedriva sin verksamhet än vad som är skäligt. Av punkten 2 framgår att direktivet är ett s.k. minimidirektiv, dvs. att medlemsstaterna får införa ytterligare villkor och strängare regler än de som finns i direktivet. I likhet med de brittiska takeover-reglerna inleds de svenska reglerna med vissa s.k. grundprinciper som de enskilda reglerna vilar på, nämligen respekt för aktiemarknaden, likabehandling av målbolagets aktieägare, skyndsamhet i hanteringen, enkelhet och tydlighet i informationsgivningen, samt respekt för målbolagets aktieägares beslutanderätt. Principerna bör, enligt NBK, tjäna som vägledning i situationer där reglerna inte ger något besked eller där dessa i det enskilda fallet inte visar sig vara ändamålsenliga. De i direktivet upptagna allmänna principerna behöver inte uttryckligen återges i medlemsstaternas reglering; de skall följas vid genomförandet av direktivet. Principerna kan i viss mån också tjäna som vägledning vid tolkning av de enskilda direktivbestäm- melserna. De principer som kommer till uttryck i de svenska takeover- reglerna ligger väl i linje men är inte identiska med direktivets principer. Vid ett genomförande av direktivet skulle de svenska principerna kunna behållas oförändrade; direktivet kräver, som påpekats ovan, inte att principerna återges i regleringen. De svenska principerna skulle också i vissa hänseenden kunna anpassas till direktivets principer. Ytterligare en annan möjlighet är att ersätta de nuvarande principerna med direktivets principer. Enligt utred- ningens mening talar flera skäl för den senare lösningen. Takeover-direktivets krav på genomförandeåtgärder första tydliggörs därigenom viljan och intentionen att låta direkti- vets syften genomsyra inte bara utformningen utan också tolk- ningen av den svenska regleringen. För det andra finns på ett par punkter behov av att i regleringen kunna hänvisa till de grundläg- gande principerna så som de kommer till uttryck i direktivet. Enligt utredningens mening bör därför de principer som finns i den nuva- rande svenska takeover-regleringen ersättas av de i direktivet upp- tagna allmänna principerna. Artikel 4 och tillämplig lag I artikeln regleras dels medlemsstaternas skyldighet att utse en eller flera myndigheter att utöva tillsyn över uppköpserbjudanden, dels frågan om vilken myndighet som skall vara behörig att utöva sådan tillsyn vid erbjudanden som berör målbolag med värdepapper som är upptagna till handel på utländska marknader samt vilken med- lemsstats regler som tillsynsmyndigheten i sådana fall skall tillämpa. I punkten 1 åläggs medlemsstaterna att utse en eller flera myndigheter som skall vara behöriga att utöva tillsyn över upp- köpserbjudanden. De utsedda myndigheterna skall vara antingen offentliga myndigheter eller sammanslutningar eller privata organ som godkänts i nationell lagstiftning eller av offentliga myndig- heter som enligt nationell lagstiftning uttryckligen har bemyndi- gats till detta. Myndigheterna skall utföra sina uppgifter på ett opartiskt sätt och oberoende av alla budintressenter. I punkterna 2 a) – c) regleras vilken myndighet som skall vara behörig att utöva tillsyn över ett erbjudande för det fall mål- bolagets aktier är upptagna till handel på marknadsplatser i flera medlemsstater. Om målbolagets värdepapper är upptagna till handel på en regle- rad marknad i den medlemsstat där bolaget har sitt säte, skall enligt punkten a) den behöriga tillsynsmyndigheten vara myndigheten i den medlemsstaten. [Exempel: svenskt målbolag med aktier note- rade i – svensk myndighet behörig] Om målbolagets värdepapper inte är upptagna till handel på en reglerad marknad i den medlemsstat där bolaget har sitt säte, skall enligt punkten b) första stycket den behöriga tillsynsmyndigheten Takeover-direktivets krav på genomförandeåtgärder vara myndigheten i den medlemsstat där värdepapperen är upp- tagna till handel. [Exempel: svenskt målbolag med aktier noterade endast i – brittisk myndighet behörig]. Om målbolagets värdepapper är upptagna till handel på reglerade marknader i mer än en medlemsstat, skall enligt punkten b) andra stycket den behöriga tillsynsmyndigheten vara myndigheten i den medlemsstat där värdepapperen först upptogs till handel. [Exempel: svenskt målbolag med aktier noterade, inte i , men i och – brittisk eller tysk myndighet behö- rig, beroende på var aktien först upptogs till handel]. Av direktivets systematik framgår att bestämmelsen, trots ordalagen, är avsedd att träffa endast de fall då målbolagets aktier är upptagna till handel uteslutande på andra marknadsplatser än i den medlemsstat där bolaget har sitt säte.