sou · GTB394 · 2006-01-01 00:00:00 — Kunskapsbehovet är främst kopplat till behoven av att lokalisera lämpliga platser för restaurering/återställande av våtmarker och småvatten, samt av metodutveckling för att på lämpligaste sätt gynna den biologiska mångfalden. skall åtgärdsprogram finnas och ha inletts för hotade arter som har behov av riktade åtgärder. (Av fastställt delmål) Kunskap om vilka riktade åtgärder som är nödvändiga för att bevara en hotad art Kunskap om de hotade arternas utbredning och lokalisering Kunskapsbehovet inom ramen för arbetet med åtgärdsprogrammen utgår främst från behoven inom de operativa verksamheterna. Delmålet kommer efter utgången av 2005, under förutsättning att regeringens förslag antas av , att ersättas av delmål 2 om minskad andel hotade arter under det föreslagna miljökvalitetsmå- let Ett rikt växt- och djurliv. Vilken kunskap finns och vem tar fram den? Våtmarksinventeringen är en grund för arbetet med miljökvali- tetsmålet. Inventeringen är i stort sett nationellt täckande. Det är endast myrar i fjällen som inte är inventerade. Våtmarksinventer- ingen genomfördes med en enhetlig grundmetod inom vilken en viss variation mellan olika delar i landet fanns. I de tidiga inventer- Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt ingarna samlades mindre uppgifter om arter in. Generellt har in- venteringen varit inriktad på växter, och andra organismgrupper är eftersatta. genomför en översyn av myrskyddsplanen. En reviderad plan ska vara klar . Inventeringar till stöd för åtgärdsprogrammen för hotade arter Inom ramen för arbetet med åtgärdsprogrammen genomförs olika former av inventeringar och undersökningar kopplade till de speci- fika arterna. Arbetet med åtgärdsprogrammen har Naturvårdsver- ket som huvudman och i de flesta fall är länsstyrelserna utförare. Basinventeringen av Natura 2000 och skyddade områden samt planerad uppföljning av Natura 2000 Basinventeringen har påbörjats och kommer att beröra alla våtmar- ker som är Natura 2000-områden eller som i övrigt är skyddade, främst som naturreservat. Inom ramen för (Nationell inventering av landskapet) byggs en landskapsuppföljning upp som även kommer att beröra våtmar- kerna. I samband med tidigare planerade ökning av torvtäkt för energiän- damål, genomfördes på flera håll särskilda inventeringar av våtmar- kerna. Dessa hade som utgångspunkt behovet av att ge underlag för beslut om lämpliga lokaliseringar och kan i en del fall – trots att de delvis ligger tidsmässigt före våtmarksinventeringen – ha ett bre- dare innehåll än denna. I många län sker särskilda inventeringar av fågellivet på våtmar- kerna. Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt arbetar för att ta fram en arbetsmetod för att följa utvecklingen avseende skogsbilvägar. Metodutveck- lingen ska vara slutförd . Bristerna rör främst att myrar inte har inventerats i fjällen, att det saknas uppföljning av läget för skogsbilvägar över våtmarker och att det i våtmarkinventeringen inte finns tillräcklig information om arter. Kunskapsläget avseende våtmarkerna – trots de redovisade bris- terna – är tillfredställande. Våtmarksinventeringen ger en god grund för det operativa arbetet med miljömålet, trots de brister som redovisats avseende fjällområdet, de mindre våtmarkerna i främst samt artnivån. En utvidgning av våtmarksinven- teringen avseende fjällområdet vore självfallet önskvärd ur ett hel- hetsperspektiv. Hoten mot naturvärdena i fjällmiljöns våtmarker måste dock bedömas som relativt andra områden marginella. Därutöver arbetar med uppdrag om uppföljning av skogsbilvägar. I utredningens webbenkät har behov av vissa kunskapsuppbyg- gande insatser kring våtmarkerna förts fram. i har föreslagit en förtätning av rutnät samt en för- djupning av våtmarksinventeringen avseende insekter. Länsstyrel- sen i län har föreslagit ett omdrev av våtmarksinventer- ingen. Kunskapsläget om den biologiska mångfalden i skogen är i stort sett tillfredställande. Det har förts fram att precisionen i det material som finns, bl.a. avseende frivilliga avsättningar, har brister. Kunskapsmässiga förutsättningar finns för att de styr- medel som finns till förfogande kan nyttjas på ett bra sätt. I den utsträckning det finns behov av ytterligare kunskapsuppbyg- gande insatser, finns dessa dels avseende kännedomen om na- turvärden och klassningar på storskogsbrukets marker dels av- seende kännedomen om enskilda objekt. Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt skaliga inventeringsinsatser i skogslandskapet bör ej genomföras utan resurserna nyttjas lämpligen inom mer eftersatta områden. Genom att utnyttja data från och samt styrmedelsre- laterade data i skogsvårdsorganisationens olika stödsystem ska- pas en god grund för uppföljning av miljökvalitetsmålet Skogens och skogsmarkens värde för biologisk produktion skall skyddas som den biologiska mångfalden bevaras samt kulturmiljövärden och sociala värden värnas. 1.Långsiktigt skydd av skogsmark 4.Åtgärdsprogram för hotade arter (Miljökvalitetsmål och delmål är fastställda av ) Regeringen har gjort följande precisering av vad miljökvalitets- målet bl.a. innebär i ett generationsperspektiv: Skogsmarkens naturgivna produktionsförmåga bevaras. Skogsekosystemets naturliga funktioner och processer upp- rätthålls. Naturlig föryngring används på för metoden lämpliga mar- ker. Skogarnas naturliga hydrologi värnas. Brändernas påverkan på skogarna bibehålls. Skötselkrävande skogar med höga natur- och kulturmiljö- värden vårdas så att värdena bevaras och förstärks. Skogar med hög grad av olikåldrighet och stor variation i trädslagssammansättning värnas. Kulturminnen och kulturmiljöer värnas. Skogens betydelse för naturupplevelser och friluftsliv tas till vara så att den bidrar till god folkhälsa. Hotade arter och naturtyper skyddas. Inhemska växt- och djurarter fortlever under naturliga be- tingelser och i livskraftiga bestånd. Hotade arter har möjlighet att sprida sig till nya lokaler inom sina naturliga utbredningsområden så att livskraftiga populationer säkras. Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt Främmande arter och genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden introduceras inte. Regeringen har i miljömålspropositionen (2004/05:150) bedömt att miljökvalitetsmålet blir svårt att nå inom en generation även med en intensifiering av de insatser som görs. De nuvarande delmå- len föreslås kvarstå i såväl inriktning som omfattning och en inten- sifiering av de insatta åtgärderna krävs enligt regeringen. Uppgifter från uppföljnings- och utvärderingsfasen Utvärdering av om styrmedlen är de rätta för att nå de Uppföljning av styrmedlens effektivitet Objektvis uppföljning i tillräcklig omfattning för att ge underlag för bedömning av om den biologiska mång- falden bevaras Miljökvalitetsmålet för skogen är komplext. Det skall kombinera produktionsmål med mål för den biologiska mångfalden, för kul- turmiljövården samt för skogens sociala värden. Kvaliteten i kun- skapsuppbyggnaden påverkas av kompetensen hos dem som genomför kunskapsuppbyggnaden och vilken grad av kvalitetssäk- ring som metoderna för kunskapsuppbyggnaden innehåller. Skogsmarksarealen är omfattande, den utgör nära nog hälften av totala landareal och förutsättningarna för biologisk mång- fald varierar både i syd-nordlig riktning och i öst-västlig. De stora arealerna gör att de kunskapsuppbyggande insatserna för att lokali- sera skyddsvärda skogar blir omfattande och ställer särskilda krav på inventeringsmetoder. Det finns behov av ytterligare metodut- veckling, särskilt för inventeringar som används i det operativa ar- betet. Ideella bevarandeorganisationer har påpekat att det parallellt med kunskapsuppbyggnaden om skogens biologiska värden pågår skogsavverkningar och skötselåtgärder. Det råder enligt dessa or- Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt ganisationer en osäkerhet om bedömningsgrunderna för var dessa skogsbruksåtgärder genomförs. Det behövs baskunskap i form av biotopkartor för bedömning av omfattningen och behoven av t.ex. lövskogsbiotoper. Genom skogsägandets struktur, med många olika aktörer som har ansvar för sina egna marker, blir kunskapsuppbyggnaden kom- plicerad och delvis svåröverblickbar. Flera aktörer har framfört att detta är ett problem. Det saknas kunskap om de frivilliga avsätt- ningarna, inklusive metoder för kvalitetsbedömning, och om vilka faktiska åtgärder som vidtas för att skydda dem. Kunskapsbehovet innefattar kunskap om arter, habitat, funktio- ner och processer (dvs. definitionen av biologisk mångfald i skog), om skötsel av skyddade skogar samt om skogsbrukets påverkan på vatten i skogslandskapet. Det behövs även kunskap om hur miljömålsarbetet förankras hos allmänhet och hos dem som på något sätt brukar skogen. Ytterligare 900 000 ha skyddsvärd skogsmark skall undantas från skogsproduktion . (Av fastställt delmål) Hur effektiva för miljömålsuppfyllelsen är de olika beva- Var finns de områden som ska skyddas? Vilka värden finns i områdena och hur ska dessa skötas för att värdena ska bevaras? Uppnås arealmålet och hur fördelar sig arealerna geogra- fiskt och mellan bevarandeformer? Hur har landskapsperspektivet (konnektivitet, fragmente- ring) beaktats i urvalet av skyddade skogar? Kunskapsbehoven för att uppnå delmålet är främst kopplade till det operativa arbetet och uppföljnings- och utvärderingsfasen. Areal- målet ska uppnås genom att skyddsvärd skogsmark undantas från skogsproduktion genom fyra olika skyddsformer. Dessa är naturre- servat, biotopskydd, naturvårdsavtal och frivillig avsättning. För det strategiska arbetet är kunskapen om hur den samlade effekten av skyddsformerna påverkar den biologiska mångfalden väsentlig. Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt För det operativa arbetet, vilket i huvudsak består av att skydda de lokaliserade skogsområden som har de högsta naturvärdena, är kunskapen om inventeringsmetod och kvalitetssäkring avgörande för att de rätta områdena ska skyddas. För de skogar som blivit skyddade genom någon av skyddsfor- merna behövs kunskap om arealernas omfattning, fördelning och förändring, om habitat- och biotopinnehåll och om de funktioner och processer som sker inom dessa områden. Mängden död ved, arealen äldre lövrik skog och gammal skog skall bevaras och förstärkas på följande sätt: Mängden hård död ved skall öka med i hela landet och med avsevärt mer i områden där den biologiska mångfalden är särskilt hotad. Arealen äldre lövrik skog skall öka med . Arealen gammal skog skall öka med . Arealen mark föryngrad med lövskog skall öka. (Av fastställt delmål) Hur beräknas volymer och arealer avseende delmålet så att precisionen i beräkningarna är tillräcklig? Vilket är tillståndet och vilken är ökningen och fördel- ningen av mängden hård död ved, regionalt och natio- nellt (areal och volym)? Hur påverkar skötselformerna uppfyllelsen av delmålet? Uppnås areal- och volymmålet och hur fördelar sig area- lerna och volymerna regionalt och nationellt och i förhål- lande till där den biologiska mångfalden är hotad? Hur påverkas landskapets sammansättning av arealerna med äldre lövrik skog, gammal skog och arealerna för- yngrad med lövskog? Vilken är precisionen i areal- och volymberäkningarna? Kunskapsbehoven för att uppnå delmålet är av olika slag för de olika faserna i miljömålsarbetet. Om delmålet uppnås beror i hu- vudsak på hur skogsskötseln bedrivs. För det operativa arbetet måste kunskap därför finnas dels om olika skötselmetoders påver- Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt kan på delmålet och dels om hur de för delmålet lämpliga skötsel- metoderna kan förankras hos skogsbrukare. För att man ska kunna beskriva tillståndet och förändringen av tillståndet för hård död ved, äldre lövrik skog, gammal skog och arealer föryngrad med lövskog måste precisionen i beräkningarna vara tillräcklig. Det krävs kunskap om hur beräkningarna ska genomföras för att ge önskad precision. Skogsmarken skall brukas på ett sådant sätt att fornlämningar inte skadas och så att skador på övriga kända värdefulla kulturlämningar är försumbara . (Av fastställt delmål) Delmålet berör inte direkt biologisk mångfald och värderas därför inte i detta sammanhang. skall åtgärdsprogram finnas och ha inletts för hotade arter som har behov av riktade åtgärder. (Av fastställt delmål) Kunskap om vilka riktade åtgärder som är nödvändiga för att bevara en hotad art Kunskap om de hotade arternas utbredning och lokalise- Åtgärdsprogrammens effekt på de hotade arter som har Kunskapsbehovet inom ramen för arbetet med åtgärdsprogrammen utgår främst från behoven inom de operativa verksamheterna. Delmålet kommer efter utgången av 2005, under förutsättning att regeringens förslag antas av , att ersättas av delmål 2 om minskad andel hotade arter under det föreslagna miljökvalitetsmå- let Ett rikt växt- och djurliv. Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt Vilken kunskap finns och vem tar fram den? Kunskapsuppbyggnaden sker i stor utsträckning inom ramen för skogsvårdsorganisationens och skogsföretagens löpande arbete. I vissa delar, t.ex. och , så finns väl utvecklade kvalitetssäk- ringsrutiner. I andra delar bygger kunskapsuppbyggnaden på be- dömningar som görs inom respektive organisationer. har framfört att det måste skiljas mellan strate- giska och operativa inventeringar som skiljer sig åt avseende an- vändningsområde och krav på uppläggning och genomförande. Strategiska inventeringar är i utredningens terminologi sådana som främst svarar upp mot behov inom den uppföljande fasen av mil- jömålsarbetet, t.ex. , och polytax. Dessa utmärks av glesa stickprov med metodiska mätningar på små ytor/områden. Resul- taten är baserade på statistisk analys, och är genom detta inte ome- delbart användbara i ett löpande arbete, t.ex. för avgränsning av skyddsvärda områden eller val av åtgärder. Operativa inventeringar svarar upp mot behov inom den operativa fasen, t.ex. sumpskogs- inventeringen eller nyckelbiotopsinventeringen. Inventeringsty- perna kan inte ersätta varandra. I och med att de inventeringar som svarar mot operativ verksamhet i större utsträckning bygger på be- dömningar, blir kompetensen hos dem som utför inventeringarna avgörande för kvaliteten. Inventeringar för att identifiera och beskriva värdefulla områden Nyckelbiotopsinventeringen har pågått . Åren 1993– 1998 inventerades främst nyckelbiotoper på småskogsbrukets mar- ker av skogsvårdsorganisationen. Stor- och mellanskogsbruket fick ansvar för att inventera sina marker, som skogsvårdsorganisationen ansvarade för tillsyn i arbetet. genomfördes en kompletterande inventering för att öka kvaliteten i materialet. För ytterligare detaljer se kapitel 4. Åren 1990–1998 genomfördes sumpskogsinventeringen med skogsvårdsorganisationen som huvudman. Inventeringen genom- fördes i två steg: initialt med fjärranalys och tolkning av infraröda flygbilder, följt av fältinventering av ett mindre urval objekt som bedömdes som särskilt intressanta. För ytterligare detaljer se kapi- tel 4. Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt Det statliga skogsinnehavet om totalt pro- duktiv skogsmark inventerades 2003–2004. var huvudman för insatsen som utfördes av länsstyrelserna. Inventer- ingen genomfördes med stöd av fjärranalys och omfattande fältar- bete. 1 000 områden om totalt 375 000 ha produktiv skogsmark med höga naturvärden har bedömts ha så höga värden att de skulle kunna vara aktuella som naturreservat. För ytterligare detaljer se kapitel 4. Riksinventeringen av skog () är ett rikstäckande övervaknings- program för skog och mark i . I ingår den tidigare riks- skogstaxeringen och markinventeringen (ståndortskarteringen). Syftet är att genom en stickprovsundersökning i ett fast nät lång- siktigt och kontinuerligt följa och beskriva förändringarna i det svenska skogslandskapet. Även (Nationell inventering av landskapet i ), som ingår i miljöövervak- ning, följer förändringar i skog och mark. För ytterligare detaljer se kapitel 4. Som en uppföljning av återväxt och miljöpåverkan efter avverk- ningar genomförs den s.k. polytaxen. Syftet med denna är att, med grund i jämställda miljö- och produktionsmål, bedöma miljöhänsyn och återväxtresultat. Polytaxen genomförs på två nivåer: dels nationellt och dels lokalt. Nationellt inventeras ca 500 slumpmässigt utvalda objekt . Dessa objekt besöks dels före avverkning, dels med intervaller efter avverkning. Lokalt in- venteras 4 000–5 000 objekt i form av en förenklad inven- tering som endast sker efter avverkning. Polytaxen bygger på en bedömning som utförs av erfarna skogsinventerare. Skogsvårdsor- ganisationen är ansvarig för polytaxen som genomförs på både pri- vat och offentligt ägd mark. Inom ramen för arbetet med åtgärdsprogram för hotade arter genomförs olika former av inventeringar och undersökningar kopplade till de specifika arterna. Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt har som huvudman och i de flesta fall är länssty- relserna utförare. I samband med inrättandet av naturreservat ska särskilda inven- teringar genomföras. Dessa ska ligga till grund för formuleringen av uppföljningsbara mål och val av lämpliga skötselmetoder. Även när s.k. gröna skogsbruksplaner upprättas, genomförs kartlägg- ningar och inventeringar för att visa på vilka värden som finns inom det område som ska planläggas. Kunskapsbehovet är relativt välförsett genom de kunskapsuppbyg- gande insatser som gjorts och som pågår. För miljökvalitetsmålet återstår det att till vissa delar utveckla och klargöra innebörden. Enligt behövs grundläg- gande kunskap om skogarnas naturliga hydrologi, brändernas påverkan på skogarna, skogar med hög grad av olikåldrighet och stor variation i träd- slagssammansättningen, skogsekosystemets naturliga funktioner och processer. Kunskapsuppbyggnaden har för detta ett längre tidsperspektiv än vad som gäller för kunskapsuppbyggnaden kring delmålen. I viss utsträckning behövs forskning, t.ex. om arter och om funktioner och processer. För att förbättra kunskapsläget för delmål 1 har stora insatser gjorts. har genomfört nyckelbiotopsinventer- ingen och sumpskogsinventeringen. Värdefulla skogar på statens mark har inventerats och det har även genomförts en inventering av urskogsartade skogar på all skogsmark. För uppföljning och utvär- dering på nationell nivå ger viktigt underlag. Kunskapsläget vad gäller lokalisering och identifiering av de skyddsvärda skogarna är inte heltäckande. För att effektivt kunna lokalisera återstående skogar behöver befintliga inventeringsmeto- der utvecklas och förutsättningar skapas för att kunna tillämpa även andra verktyg i inventeringsarbetet som exempelvis fjärrana- lys. Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt Det behövs enligt kunskap om de skyddade om- rådenas arealer, förändring av arealer, habitat- och biotopinnehåll samt om funktioner och processer som kan förekomma. Ett särskilt problem utgör de frivilliga avsättningarna vars lokali- sering till stora delar är okänd. Flera aktörer lyfter fram att natur- värdena i storskogsbrukets frivilliga avsättningar ännu inte är kva- litetssäkrade. För att de mest skötselkrävande biotopernas naturvärden ska be- varas behöver skötselmetoderna utvecklas. har som ansvarig miljömålsmyndighet framfört att det råder en osäkerhet om det biologiska innehållet, dvs. vilka arter som förekommer, i de områden som ingår i nyckelbiotops- och sumpskogsinventeringarna. Inventeringarna har främst varit inriktade på biotoper och habitat. Enligt finns be- hov av fördjupade inventeringar. Detta behov kan jämställas med behoven inom formellt skyddade områden, som avses täckas genom basinventeringen. Vidare har lyfts fram att kunskapen om den påverkan som skogsbruket har på akvatiska system, och då sär- skilt den biologiska mångfalden i dessa, är svag. I utredningens webbenkät har framkommit behov av vissa kun- skapsuppbyggande insatser. SLU menar att metoder för uppfölj- ning av bränder och skogsmark bör utarbetas. Flera uppgiftsläm- nare har efterlyst information om storskogsbrukets frivilliga av- sättningar. i har angivit ett behov av uppgifter om jätteträd. i län har lyft fram behov av en lövträdsinventering. Kunskapsläget om den biologiska mångfalden i odlingslandska- pet är i stort sett tillfredställande. Kunskapsmässiga förutsätt- ningar finns för att de styrmedel som finns till förfogande ska kunna nyttjas på ett effektivt sätt. I den utsträckning det finns behov av ytterligare insatser, finns dessa behov främst på den regionala eller lokala nivån som ett led i ett operativt arbete. Genom vissa kompletteringar av , som styrme- delsrelaterade data i olika system utnyttjas i högre utsträckning, ges en god grund för uppföljning av miljö- målet. Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt Miljökvalitetsmålet Ett rikt odlingslandskap Odlingslandskapets och jordbruksmarkens värde för biologisk produktion och livsmedelsproduktion skall skyddas som den biologiska mångfalden och kulturmiljövärdena bevaras och stärks. 4.Växt- och husdjursgenetiska resurser 5.Åtgärdsprogram för hotade arter 6.Kulturhistoriskt värdefulla ekonomibyggnader (Miljökvalitetsmål och delmål är fastställda av ) Regeringen har gjort följande precisering av vad miljökvalitets- målet bl.a. innebär i ett generationsperspektiv: Åkermarken har ett välbalanserat näringstillstånd, bra mark- struktur och mullhalt samt så låg föroreningshalt att eko- systemens funktioner och människors hälsa inte hotas. Odlingslandskapet brukas på sådant sätt att negativa miljö- effekter minimeras och den biologiska mångfalden gynnas. Jorden brukas på ett sådant sätt att markens långsiktiga pro- duktionsförmåga upprätthålls. Odlingslandskapet är öppet och variationsrikt med bety- dande inslag av småbiotoper och vattenmiljöer. Biologiska och kulturhistoriska värden i odlingslandskapet som uppkommit genom lång, traditionsenlig skötsel bevaras eller förbättras. Odlingslandskapets byggnader och bebyggelsemiljöer med särskilda värden bevaras och utvecklas. Hotade arter och naturtyper samt kulturmiljöer skyddas och bevaras. Odlingslandskapets icke-domesticerade växt- och djurarter har sina livsmiljöer och spridningsvägar säkerställda. Den genetiska variationen hos domesticerade djur och väx- ter bevaras. Kulturväxter bevaras så långt möjligt på sina hi- storiska platser. Främmande arter och genetiskt modifierade organismer som kan hota den biologiska mångfalden introduceras inte. Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt Regeringen har i miljömålspropositionen (2004/05:150) bedömt att det med dagens åtgärder är möjligt att inom en generation nå den del av miljökvalitetsmålet som gäller åkermarkens tillstånd och långsiktiga produktionsförmåga. Ytterligare åtgärder kommer att krävas för att målet i övrigt skall nås. För att miljökvalitetsmålet skall kunna nås krävs att nästa landsbygdsprogram för perioden –2013 fortsatt innehåller relevanta åtgärder avseende omfatt- ning och inriktning. Regeringen har för avsikt att återkomma till med en skrivelse innehållande en strategi för kommande landsbygdsprogram. Uppgifter från uppföljnings- och utvärderingsfasen Kunskap om metoder för bevarande och hållbart nytt- Utvärdering av om styrmedlen är de rätta för att nå de Uppföljning av styrmedlens effektivitet Objektvis uppföljning i tillräcklig omfattning för att ge underlag för bedömning av om den biologiska mångfal- den bevaras Det behövs kunskap för att omsätta miljökvalitetsmålet till opera- tiva åtgärder. Målet samt preciseringarna beskriver odlingslandska- pets mångformighet och vikten av att den näringsverksamhet som bedrivs sker på en hållbar grund. skall samtliga ängs- och betesmarker bevaras och skötas på ett sätt som bevarar deras värden. Arealen hävdad ängs- mark skall utökas med minst 5 000 ha och arealen hävdad betes- mark av de mest hotade typerna skall utökas med minst 13 000 ha . (Av regeringen föreslagen förändring av delmålet) Kunskap för miljökvalitetsmålen specifikt SOU 2005:94 Vilka ängs- och betesmarker finns? Var finns de? Precisering av objektvisa värden i ängs- och betesmarker