sou · GTB320 · 2006-01-01 00:00:00 — Myndigheter eller erkända teleoperatörer i de olika länderna skall enligt artikel 6.2 träffa avtal om vilka taxor som skall tillämpas vid teletrafik mellan dem. I bilaga I till telereglementet anges principer för avräkning mellan myndigheter eller erkända operatörer i olika länder. Enligt artikel 35 i har varje medlemsstat rätt att avbryta internationell telekommunikation till eller från staten, antingen generellt eller beträffande viss trafik. En sådan åtgärd skall anmälas till de andra medlemsstaterna genom ITU:s generalsekreterare. Kompletterande bestämmelser finns i artikel 7.1 i tele- reglementet. I denna artikel upprepas att en medlemsstat som tillämpar sin rätt att avbryta internationell telekommunikation till eller från staten skall informera ITU:s generalsekreterare om detta. I samma artikel anges vidare att medlemsstaten även skall informera generalsekreteraren när den telekommunikation som omfattades av åtgärden återupptagits. Av artikel 7.2 i telereglementet följer att generalsekreteraren på lämpligt sätt skall informera övriga medlemmar om åtgärden. Av bestämmelserna framgår inte om meddelandeskyldighet föreligger när den automatiska teletrafiken till en viss destination avbryts, men det är möjligt att ringa dit med mobiltelefon eller genom ett nummerupplysningsföretag. ITU-T14 har utarbetat flera rekommendationer om hur den internationella teletrafiken skall bedrivas. Dessa rekommendationer är inte formellt bindande för medlemsstaterna, men har i praktiken stor betydelse för den internationella telekommunikationen. Som exempel kan nämnas ITU-T:s rekommendation om internationella E 164-nummerplanen.15 14The Standardization Sector. 15ITU-T, Recommendation E.164 (05/97), The international public telecommunications numbering plan. ITU:s telereglemente tillkom i då den internationella teletrafiken huvudsakligen ombesörjdes av myndigheter eller nationella telemonopol. Reglementet skrevs med utgångspunkt från att priser och andra villkor för samtalstrafiken mellan olika länder bestäms genom avtal mellan myndigheter eller nationellt reglerade monopolföretag i respektive land. Telebranschen har härefter genomgått en omfattande liberalisering, vilket fått till följd att antalet aktörer på den internationella telemarknaden ökat dramatiskt. Frågor som rör priser och andra villkor för samtalstrafiken mellan länder bestäms numera huvudsakligen genom kommersiella avtal mellan operatörer i olika länder. Inte sällan köps rättigheten till telefontrafik till vissa geografiska områden upp av fristående bolag, som ingått avtal med myndigheter eller operatörer i olika länder om telefontrafik till dessa områden. En operatör i har alltså inte egna direktavtal med myndigheter eller operatörer i alla världens länder. Härtill kommer att teletrafiken till ett land ofta kan kopplas via ett annat. Genom denna utveckling har de flesta av de principer som kan utläsas av telereglementet i praktiken fått allt mindre betydelse. Inom ITU har därför tillsatts en arbetsgrupp för översyn av telereglementet. Gruppens uppdrag inkluderar bland annat att lämna rekommendationer om vilka bestämmelser i telereglementet som bör upphävas, bibehållas alternativt intas i andra dokument, såsom konventionen, rekommendationer eller liknande. Arbets- gruppen har fått i uppdrag att senast presentera en slutrapport till . 4.2.2 Modemomkoppling till utlands- eller satellitnummer Innehållstjänster via utlands- eller satellitnummer Modemkapning synes allt oftare ske till utlandsnummer, dvs. nummer som föregås av det internationella prefixet 00 och en nationell landskod. I samband med att användaren besöker en webbplats laddas en dialler ned på datorn. Diallern kopplar bort den uppringda Internet-anslutningen och ringer i stället upp ett nummer i utlandet. Numret innehas av bolaget som tillhandahåller den besökta webbplatsen eller någon som samarbetar med bolaget. Debitering av uppringningen sker enligt den gällande taxan för samtal till det aktuella landet eller territoriet, som i allmänhet är avlägset och har obetydlig telefontrafik till och från Sverige.16 Taxan är därför ofta hög. har modemkapning också skett till vissa europeiska länder, trots att taxan för uppringning dit är betydligt lägre. Samtalen debiteras på den svenske förvalsoperatörens faktura som vanliga utlandssamtal. Operatören i betalar en eller flera utländska operatörer för framkoppling av samtal och transittrafik enligt gällande avtal för utlandssamtal samt behåller i regel en del av samtalsavgiften själv. De avtal som reglerar ersättningen för utlandssamtal hålls i allmänhet hemliga av konkurrensskäl. Det belopp som betalas för framkopplingen är ibland så högt att den utländske operatören är villig att avstå en del av sin intäkt till någon som har försett sin webbplats med en dialler som är programmerad att ringa upp ett nummer i landet. Att uppringning sker till ett utlandsnummer betyder inte att den webbplats som försetts med den nedladdade diallern finns på en server i det uppringda landet. Servern kan mycket väl finnas i , och inte sällan laddas diallern ned från en webbplats med text på svenska språket. Det är inte heller säkert att samtalet faktiskt kopplas fram till den angivna destinationen. Uppkoppling kan utan användarens vetskap på samma sätt ske till nummer som har avsatts för satellitsystem, vilka ofta debiteras med en mycket hög taxa . Även här sker faktureringen på den svenske förvalsoperatörens teleräkning i enlighet med på förhand fastställda taxor. ITU har tilldelat olika satellitoperatörer en s.k. virtuell landskod, som också föregås av det internationella prefixet 00. Det bör noteras att vissa nummerserier som ITU har avsatt för satellittjänster inte i sin helhet används för satellittrafik. Detta gäller bl.a. nummerserien +88213, som har tilldelats den italienska satellitoperatören Telespazio och endast i viss utsträckning används för Eutelsats satellittjänst EMSAT.17 16Som exempel på länder och territorier som uppringning enligt klagomål från abonnenter har skett till kan nämnas Ascension, , , , , , , , , , , & Principe, och . 17Bundesamt für Sicherheit in der Informationstechnik, Informationen zu Dialern – zu EMSAT-Nummern, . Enligt bör avgifterna för internationell telefontrafik som utgångspunkt sättas någorlunda lika i de två trafikriktningarna, dvs. mellan ursprungsland och destinations- land.18 Som regel går en del av intäkterna till länder eller operatörer över vilka telefontrafiken transiteras.19 är dock inte bindande för medlemsstater eller operatörer, och flera olika principer för fördelning av intäkterna tillämpas. Att utlandsnummer används för att tillhandahålla innehålls- tjänster mot betalning synes svårligen kunna förenas med ITU-T:s rekommendation D.140, som anger att en grundläggande avsikt är att sänka priserna för internationell telefoni och att prissättningen för internationell teletrafik skall vara kostnadsorienterad.20 Med kostnader avses enligt samma rekommendation kostnader för t.ex. investeringar i infrastruktur, drift, underhåll, utveckling och skatter. En utgångspunkt för är alltså att priset för ett vanligt telefonsamtal bör utgöra rimlig ersättning för själva samtalet. Att utnyttja höga taxor för uppringning till vissa destinationer för att tillhandahålla innehållstjänster måste därför anses stå i strid med och synes i första hand syfta till att kringgå nationell reglering av betalteletjänster. kan det antas att den ökande konkurrensen inom internationell telefontrafik kommer att pressa ned de uppenbara överpriser för uppringning till vissa destinationer som förekommer , och att incitamenten att ägna sig åt modemkapning med användning av utlandsnummer därmed kommer att minska. Det kan också hävdas att sådan verksamhet undergräver tilltron till den internationella nummerplanen E.164. Denna fråga har uppmärksammats av CEPT, den europeiska samarbetsorganisa- tionen för tillsynsmyndigheter på post- och teleområdet.21 CEPT har tagit initiativet till en revision av ITU WTSA:s resolution 20, som avser bl.a. allokering och förvaltning av internationella 18ITU-T, Recommendation D.150, for accounting in international telephony, . 19Jfr ITU-T, Recommendation D.155, Guiding principles governing the apportionment of accounting rates in international telephone relations, avsnitt 3. 20ITU-T Recommendation D 140, – Accounting Rate Principles for . 21CEPT Assembly, (04)35-E, agenda item 4, , . nummerresurser.22 En reviderad resolution antogs efter förhandlingar vid i . Resolution 20 ger nu direktören för ITU-TSB23 och dess studiegrupp 2 i uppgift att studera problemen närmare och komma med förslag till åtgärder för att motverka missbruket av landskoder. Det bör dock erinras om att ITU saknar egna sanktions- möjligheter samt att de länder och territorier vars nummer används för modemkapning inte sällan får antas ha begränsad tillsyn över sina nationella operatörer. 22World Telecommunications Standardization Assembly, Procedures for allocating and management of international telecommunications numbering, naming, addressing and identification resources. 5.1.1Bestämmelser om konsumentskydd på teleområdet Den grundläggande rättsakten på telekommuniaktionsområdet är Telekommuikationsgesetz (TKG 2004).1 En övergripande reglering av konsumentskyddet på teleområdet finns i Telekommunikations- Kundenschutzverordnung (TKV),2 som trädde i kraft . I förordningen finns bestämmelser om bl.a. spärrning och fakturering av teletjänster. Abonnenten skall enligt 13 § andra stycket TKV ha möjlighet att genom en taltelefonitjänst inskränka sin tillgång till telenätet genom att spärra olika typer av nummer. Operatörs ansvar för upplåtna betalnummer Av 13 a § TKV följer att en operatör som upplåter ett betalnummer till någon skriftligen skall informera denne om att numret inte får marknadsföras eller tillhandahållas i strid med gällande bestämmelser. Får den som upplåtit ett betalnummer till någon kännedom om att numret trots detta används i strid med gällande regler, skall denne enligt samma stycke vidta lämpliga åtgärder för att förhindra fortsatt överträdelse. I synnerhet skall det aktuella I 2004, nr 29, 1190 . I 1997, 2910, . numret spärras, om fråga är om upprepade och allvarliga över- trädelser samt en uppmaning att vidta rättelse inte följts. Diallers får numera endast användas vid uppringning till betalnummer i en särskild serie, (0)9009-serien. Den tyska post- och telemyndigheten, RegTP,3 har meddelat föreskrifter om tilldel- ning av nummer i denna serie.4. Sådana nummer får endast tilldelas den som särskilt har ansökt till RegTP om detta och dessutom uppfyller vissa krav, bl.a. skall sökanden låta registrera den aktuella diallern. Ett tilldelat nummer i (0)9009-serien får inte överlåtas till tredje man eller annars ställas till tredje mans förfogande. Bestämmelserna om registrering av diallers diskuteras närmare i det följande (avsnitt 5.1.2). Den operatör som erbjuder tillgång till allmänna telenät skall enligt 15 § första stycket TKV fakturera sin abonnent även för uppkopplingar till andra operatörers nättjänster. I teleräkningen skall den andre operatörens namn och kontaktuppgifter jämte avgiftsfritt nummer till kundtjänst anges, liksom i vart fall det belopp som denna debitering sammanlagt uppgår till. Betalning till den fakturerande operatören sker enligt samma stycke med befriande verkan även beträffande belopp som tillkommer de andra operatörer som anges på teleräkningen. För att dessa andra operatörer skall kunna fastställa sina fordringar skall operatören enligt samma stycke tillsända dem relevanta uppgifter om abonnentens telefontrafik. Enligt 15 § tredje stycket TKV skall abonnenten i teleräkningen upplysas om att denne är berättigad att framställa välgrundade invändningar mot en eller flera debiteringar som framgår av räkningen. Framställer abonnenten invändningar mot de debiteringar som framgår av telefonräkningen, åligger det enligt 16 § första stycket TKV operatören att styrka de ifrågasatta debiteringarna med 3Regulierungsbehörde für Telekommunikation und Post. 4Verfügung 38/2003, Regeln für die Zuteilung von (0)9009er-Rufnummern für über Anwählsprogramme erreichbare Premium Rate-Dienste, särskilt punkterna 4 och 6. detaljerade uppgifter om telefontrafiken och utföra en teknisk undersökning. Uppgifter om telefontrafiken skall tillsändas abonnenten utan särskild begäran om detta, medan resultaten av den tekniska undersökningen skall tillsändas abonnenten endast om denne begär det. Av 16 § andra stycket TKV följer att operatörens bevisskyldighet enligt första stycket under vissa speciella förhållanden inte skall gälla. Det åligger enligt 16 § tredje stycket TKV operatören att styrka att den tillhandahållna nätanslutningen fungerar tekniskt och att debiteringen av telefontrafiken sker korrekt. Visar den tekniska undersökningen att brister finns som kan ha påverkat debiteringen, skall det presumeras att debiteringen är oriktig. Skulle det finnas befogad anledning att anta att debiteringen påverkats av manipula- tioner i det allmänna telenätet av tredje man, äger operatören över huvud taget inte rätt till ersättning av abonnenten för dessa belopp. Skall fordringen enligt föregående stycke presumeras vara oriktig, skall debiteringen i allmänhet uppskattas på grundval av den genomsnittliga debiteringen under de sex föregående debiteringsperioderna. Abonnenten skall alltid ha möjlighet att föra bevisning om att ingen uppringning alls har skett . Detta följer av 17 § TKV. Spärrning vid överskridande av kreditgräns Abonnenten har enligt 18 § TKV rätt att till operatören anmäla att anslutningen endast får tas i anspråk till ett visst belopp. Det åligger operatören att säkerställa att detta belopp inte överskrids utan att abonnenten först uttryckligen har samtyckt till detta. Operatören har enligt 19 § första stycket TKV rätt att vid bristande betalning helt eller delvis stänga av abonnentens anslutning, om vissa i bestämmelsen angivna förutsättningar är uppfyllda. Avstängningen skall enligt 17 § fjärde stycket upphävas, om abonnenten framställer välgrundade invändningar mot debiterade belopp samt betalar det genomsnittsbelopp som nämns i 17 § TKV eller träffar överenskommelse med operatören om uppskov. 5.1.2Särskild reglering av betalnummer och diallers Den tyska förbundsdagen antog en lag om åtgärder mot missbruk av betalnummer (Gesetz zur Bekämpfung des Missbrauchs von 0190er-/0900er-Mehrwertdiensteruf- nummern, MWD-Gesetz). Lagen innebar i huvudsak att tre nya paragrafer, 43 a, 43 b och 43 c §§, fördes in i den tyska tele- kommunikationslagen (TKG 1996).5 Bestämmelserna trädde i kraft . Kompletterande föreskrifter har meddelats av RegTP. TKG 1996 upphävdes per och ersattes med en ny lag med samma namn (TKG 2004). Av övergångsbestämmelserna till TKG 2004 framgår att 43 a och 43 b §§ TKG 1996 skall fortsätta gälla till dess att en förordning som reglerar samma frågor har trätt i kraft.6 Detta har ännu inte skett. Den tyska har föreslagit att bestämmelser om bl.a. diallers i stället skall föras in i TKG 2004.7 Med betalnummer avses sådana nummer i det tyska nätet som ingår i serierna 0190 och 0900. Serien 0190 kommer att upphöra per . Offentlighet och databas för betalnummer Enligt 43 a § första stycket TKG 1996 har allmänheten rätt att från tillsynsmyndigheten få ut uppgifter om namn och kontaktadress till näringsidkare som tillhandahåller innehållstjänster genom betalnummer i 0190-serien. har i sin tur rätt att få ut sådana uppgifter av de operatörer som förser innehålls- leverantörer med sådana nummer. Enligt 43 a § andra stycket skall alla betalnummer i 0900-serien registreras i en databas hos tillsynsmyndigheten. 5Telekommunikationsgesetz, av (BGBI. I 1996, 1120). 6TKG 2004, 152 § första stycket. 7Ministerium für Wirtschaft und Arbeit, pressmeddelande , Neues Telekommunikationsgesetz stärkt Verbraucherrechte, se vidare Entwurf eines Gesetzes zur Änderung telekommunikationsrechtlicher Vorschriften. skall göras tillgänglig på Internet och innehålla uppgifter om innehållsleverantörens namn och kontaktadress. Vid marknadsföring av innehållstjänster som tillhandahålls genom nummer i 0190- och 0900-serierna samt är riktad till konsumenter, skall tillsammans med betalnumret alltid anges den totala kostnaden för tjänsten, beräknad eller per samtal. Detta följer av 43 b § första stycket TKG 1996. Enligt 43 b § andra stycket skall innehållsleverantören lämna konsumenten sådan prisinformation även i anslutning till att tjänsten tas i anspråk. Om priset ändras medan tjänsten utnyttjas, skall det nya priset anges innan det börjar gälla. Prisinformationen måste ha lämnats minst innan debitering påbörjas. Skyldigheten att lämna prisinformation gäller också om vidarekoppling sker till betalnummer. Av samma stycke framgår att rätt till betalning för innehålls- tjänsten förutsätter att prisinformation har lämnas i enlighet med andra stycket. Av 43 b tredje stycket TKG 1996 följer att priset för en tjänst som tillhandahålls via ett betalnummer i allmänhet får uppgå till högst . Debitering får göras i intervall om högst . Priset för tjänster som debiteras per samtal får i allmänhet uppgå till högst . Högre priser än de angivna får enligt samma stycke endast tas ut om kunden aktivt legitimerar sig gentemot innehållsleverantören innan tjänsten tas i anspråk, i enlighet med föreskrifter som meddelas av tillsynsmyndigheten. Föreskrifter om ett sådant legitimeringsförfarande har meddelats av RegTP.8 Av dessa föreskrifter framgår bl.a. följande. Skyldigheten att tillse att legitimeringsförfarandet uppfyller kraven åligger som huvudregel operatören, när fråga är om tjänster som tillhandahålls på en webbplats. Bestäms priset för tjänsten däremot 8 Verfügung Nr. 36/2003, MWD-Gesetz; Hier: Legitimationsverfahren gemäß § 43 b Abs. 3 S. 4 und Abs. 4 S. 2 TKG. av innehållsleverantören är det denne som bär motsvarande ansvar. Legitimering måste ske vid varje uppringning genom att en fyrsiffrig säkerhetskod anges. Detta gäller oavsett om fråga är om vanlig uppringning med telefon eller tillträde till en webbplats som har knutits till ett betalnummer. Abonnenten måste skriftligen begära att få tillgång till en säkerhetskod, vilken därefter skall tillsändas abonnenten på ett säkert sätt. Det åligger den ansvarige näringsidkaren att bevara sådan dokumentation som styrker att uppkoppling förekommit och genom användning av korrekt kod. Automatiskt avbrytande av tjänsten Uppkopplingen till betalnummer som debiteras per tidsenhet skall enligt 43 b § fjärde stycket TKG 1996 automatiskt avbrytas av innehållsleverantören när har förflutit. Även i detta fall kan debiteringen fortsätta, om abonnenten identifierar sig i förhållande till innehållsleverantören. För sådan identifiering tillämpas de i föregående avsnitt nämnda föreskrifterna. Identifiering med säkerhetskod behöver inte ske genast när tjänsten tas i anspråk, utan det är tillräckligt att detta sker när den börjar gå mot sitt slut. Uppringningsprogram (diallers) får enligt 43 b § femte stycket TKG 1996 användas i samband med att en innehållstjänst tillhandahålls via ett betalnummer endast om dels diallern är registrerad hos tillsynsmyndigheten när den tas i bruk, dels gällande bestämmelser om minimikrav för tjänsten är uppfyllda, och dels innehållsleverantören har gett in en skriftlig försäkran till tillsynsmyndigheten om att lagstridig användning av diallern är utesluten. Ändringar av en registrerad dialler medför att registrering skall ske på nytt. bemyndigas i samma stycke att meddela närmare föreskrifter beträffande registreringsförfarandet och den skriftliga försäkran som skall lämnas in. Sådana föreskrifter har meddelats av RegTP.9 gällande föreskrifter trädde i kraft och ersatte därmed tidigare föreskrifter i samma fråga.10 Registrerings- skyldighet för diallers gäller . Skyldigheten att registrera en dialler och att tillse att gällande bestämmelserna för sådana diallers efterlevs åligger enligt dessa föreskrifter den som tillhandahåller innehållstjänster med dialler via ett betalnummer, dvs. innehållsleverantören (avsnitt A I). Föreskrifterna anger även vilka uppgifter som en ansökan om registrering av en dialler skall innehålla (avsnitt A II). Uppgifter skall lämnas om själva diallern, bl.a. dess beteckning och digitala fingeravtryck (s.k. hashvärde) samt uppgift om vilken version det är fråga om och en beskrivning av diallerns funktion, särskilt hur den påverkar inställningar på mottagarens dator. Vidare skall URL- adressen till den webbplats från vilken diallern kan laddas ned anges, liksom den innehållstjänst som uppringning med diallern avser. Uppgifter skall vidare lämnas som möjliggör identifiering av innehållsleverantören, inklusive aktuella kontaktuppgifter. Inne- hållsleverantören skall slutligen ge in en skriftlig och av en behörig person undertecknad försäkran om att gällande bestämmelser kommer att följas. Enligt 142 § första stycket 3 TKG 2004 har tillsynsmyndigheten rätt att ta ut en avgift för behandling av ansökningar om registrering av diallers. Avgiften skall enligt 142 § andra stycket bestämmas så att myndighetens kostnader för förfar- andet täcks. Någon avgift har ännu inte fastställts. Bestämmelsen om avgiftsskyldighet tillkom med anledning av det mycket stora antalet ansökningar om registrering av diallers som inkom till RegTP sedan registreringsskyldighet infördes. hade 1 400 ansökningar om registrering av runt 3,5 miljoner diallers inkommit. hade runt 968 000 diallers registrerats. 9Verfügung 54/2003, § 43b Abs. 5 und Abs. 10Verfügung 49/2003. Webbplats med förteckning över registrerade diallers Samtliga uppgifter som har lämnats av innehållsleverantören i detta registreringsförfarande skall enligt nämnda föreskrifter (54/2003) vara offentliga och finnas tillgängliga på RegTP:s webbplats. RegTP öppnade en offentlig webbplats, som möjliggör sökning av registrerade diallers.11 Genom denna tjänst kan abonnenten själv ta reda på om en dialler är registrerad. På webbplatsen kan abonnenten också få uppgift om innehållsleverantörens namn och kontaktadress. I nämnda föreskrifter (54/2003) anges utförligt vilka förut- sättningar som måste vara uppfyllda för att samtycke till nedladd- ning och andra åtgärder som avser en dialler skall anses ha lämnats (avsnitt B I). Först och främst måste användaren aktivt ange en teckenföljd, t.ex. genom att skriva ett ord med användning av tangentbordet. Det skall inte vara tillräckligt för samtycke att användaren med hjälp av musen klickar på en eller flera knappar på skärmen, även om flera knappar med olika alternativ anges. Den information på skärmen som samtycket grundas på skall ges på tyska språket. Informationen måste vidare vara lättillgänglig samt skall i sin helhet vara läsbar och möjlig att skriva ut. Den nämnda teckenföljden skall anges i ett särskilt fönster på skärmen, som lätt skall kunna stängas ned utan att uppkoppling sker eller att fönstret öppnas igen. Prisinformation skall anges i mitten av ett särskilt informationsfönster. Samtyckesförklaringen eller prisinformationen får inte vara dold bland andra uppgifter samt skall vara tydligt läsbar i förhållande till bakgrundens teckensnitt och färg. Slutligen får samtyckesförklaringen och prisinformationen inte anges i ett teckensnitt som är mindre än tio punkter och som är mindre än det största teckensnitt som används i fönstret för samtycke. 11 RegTP, , pressmeddelande . RegTP:s webbplats är . Förutsättningar för installation eller aktivering av en dialler I samma föreskrifter (54/2003) anges vidare vilka krav som måste vara uppfyllda för att en dialler skall kunna installeras eller aktiveras (avsnitt B II och III). Det grundläggande kravet för att en dialler skall kunna laddas ned är att användaren uttryckligen har samtyckt till detta i enlighet med de krav som anges i föregående avsnitt.