sou · GTB337 · 2006-01-01 00:00:00 — bör enligt utredningen inrättas i form av en stiftelse där chefen och tillsynsrådet utses av justitieministern. Inrättandet av ett nytt register Det har funnits ett register över tolkar och över- sättare, KTV (Kvalitetsregister tolkar och översättare) inom det juridiska och medicinska området. Det nya registret föreslås omfatta alla tolkar och få en central plats i det nya kvalitetsgaranti- systemet. I lagförslaget om rättstolkar och översättare har det fast- slagits att en tolk eller översättare som vill bli upptagen i registret måste uppfylla vissa kvalitetskrav. I rapporten framhåller kommittén att det visserligen ankommer på tolken eller översättaren att bevisa att han uppfyller kompetens- kraven, men att det ingår i ansvarsområde att klargöra vilka krav som ställs för registrering i registret. Kvali- tetsinstitutets uppgift blir därför att ta fram de olika nivåerna. Endast tolkar och översättare som uppfyller kompetenskraven ska tas med i registret. För tolkar och översättare med betyg från god- känd tolkutbildning är det inga problem att komma in i registret. Men för de tolkar och översättare i framför allt språk som i mycket begränsad omfattning används i och där det är svårt att fastställa kunskapsnivån menar att måste söka alternativa metoder samt utveckla test för att bedöma deras kunskapsnivå. Dessa språk förekommer i några utbild- ningar. Registret ska vara frivilligt för tolkar och översättare. Om en tolk eller översättare som vill bli registrerad inte kan visa att han uppfyller registreringskraven ska han inte kunna tas med. ska ändå kunna innehålla uppgifter om tolkar och över- sättare som (ännu) inte uppfyller kraven, speciellt i språk där det är svårt att kontrollera kunskapsnivån. Dock ska man ställa samma registreringskrav på dem i de delmoment som är oberoende av den språkliga kunskapsnivån och krävs av en god tolk eller översättare. Exempel på dessa delkomponenter är: kunskap i nederländska, tolk- eller översättningsförmåga och realiakunskaper om Neder- länderna och det andra landet. Dessa tolkar ska endast kunna för- medlas om en godkänd tolk eller översättare inte finns i detta språk. Rekommendationerna om kompetenskraven för tolkar och över- sättare utgör grunden för kvalitetsgarantin. Kvalitetsgarantin är en dynamisk och ständigt pågående process som ska vara inriktad på önskvärd kvalitet på tolk- och översättartjänsterna. Med hjälp av upprätthållande (definitioner av kompetensnivåer), kontroll (ut- värderingssystem av den kontinuerliga utbildningen) och tillsyn (system för klagomål och kontroll av tolkar) kan man garantera att nivån på kompetenserna som krävs upprätthålls. Förslag till registreringskriterier för Tolkar och översättare: 1.Administrativa kriterier: personuppgifter, lämplighetsintyg (uppförande och beteende), kopia av pass eller ID-handling. 2.Kriterier för tillfällig registrering som tolk a.Tolken ska visa upp intyg på tolkerfarenhet eller godkänd, avslutad tolkutbildning, eller b.Tolk som talar ett sällan förekommande språk där det saknas godkänd utbildning ska visa upp intyg på tolkerfarenhet i språket. Registrering får endast ske efter överläggning med avnämarna. 3.Kriterier för definitiv registrering som tolk a.Tolken har genomgått godkänd tolkutbildning samt har tillräcklig tolkerfarenhet. b.Tolken ska med gott resultat ha genomgått kvalitetstesten. Dessa tester ska omfatta såväl kunskapsprov som prov på praktisk tolkförmåga. Tolken ska även ha tillräcklig tolk- erfarenhet. I är tolkutbildningen förlagd till universiteten och bedrivs både som ordinarie kurs och som distansstudier på deltid. Studi- erna är inriktade på tolkning inom den offentliga sektorn. Utbildningen vid (UiO) består av flera del- kurser på deltid. Den första kursen Tolking i offentlig sektor ges varje hösttermin. Kursen ger en introduktion i tolkens ansvars- område och funktion, förutsättningar för att klara tolksituationen samt praktiska övningar i att behärska olika situationer. UiO avgör vilka språk det ska undervisas i beroende på de sökande och vilka resurser som står till buds. Utbildningen riktar sig till nybörjare och till redan verksamma tolkar inom den offentliga sektorn. Efter genomgången grundkurs finns två påbyggnadskurser, Tolking i helsevesenet, Tolking i politi og rettsvesen som bägge är på 10 stu- diepoäng. Dessa ges varje vårtermin. Därefter har studenterna möjlighet att gå ytterligare fördjupningskurser, t.ex. i psykiatri, rättsväsen och även näringsliv. Utöver dessa finns en praktikkurs varje hösttermin. För att gå utbildningen ställs som förkunskapskrav att man har mycket goda kunskaper i norska och det aktuella tolkspråket och generell kompetens för studier vid . Alla som söker måste dessutom genomgå ToSPoT-testet (avsnitt 8.4.2) och ett muntligt prov. På initiativ av Utlendingsdirektoratet (UDI) genomförs en 2- årig försöksverksamhet med distansutbildning av tolkar i offentlig sektor av fyra utbildningsanordnare (Universiteten i och Berg- en samt högskolorna i Sør-Trøndelag och Telemark). Projektet ska utbilda 500 tolkar i 25 språk –2005. testas pedagogiska och organisatoriska aspekter av en nätbaserad distans- utbildning. Utbildningen är på sammanlagt 30 studiepoäng och motsvarar en termins heltidsstudier fördelat på två terminer. Vid i ges två tolkkurser, vardera är på 15 studiepoäng. Kurserna är inriktade på att täcka behoven av speciellt efterfrågade språk inom asylprocessen som swahili, kirundi, uiguriska, lingala, , tigrinja, thai, kantonesiska, manda- rin, tamil, hebreiska, pashto, punjabi, urdu m.fl. Förkunskapskraven är goda språkkunskaper i norska (mot- svarande gymnasienivå). Kunskaperna i det andra språket testas. Den första kursen är en teoretisk delkurs och är språkoberoende vilket medför att inga språktest kommer att genomföras innan kursstarten. Den teoretiska kursen tar upp tolkning ur ett språkvetenskapligt och kommunikationsvetenskapligt perspektiv. Vidare studeras tolk- etik med utgångspunkt i UDIs tolketiska riktlinjer. Den tredje delen av kursen handlar om tolkteknik. Den andra kursen är inriktad på norsk terminologi och och går igenom terminologi inom hälso- och sjukvård, medicin, juridik och arbetsliv. Kursen behandlar de områden som auktorisations- provet i omfattar. Tolkspråken varierar från kurstillfälle till kurstillfälle. Inför denna kurs testas språkkunskaperna, bl.a. genom ToSPoT-testet. Vid bägge distanskurserna finns inplanerade helgsamlingar. Kurserna är kostnadsfria men man tar ut en viss avgift för helg- samlingarna. Statsauktorisationsprov för tolkar inrättades 1997. Till skillnad från den danska och svenska högskoleutbildningen leder inte genom- gången godkänd norsk universitetsutbildning fram till auktorisa- tion. Man menar att grundutbildningen på 30 studiepoäng ger en god grund men att den inte är tillräcklig. För att bli auktoriserad måste man genomgå auktorisationsprov som i princip är upp- byggda på samma sätt som de svenska. Universitet i ansvarar för auktorisationsproven som hålls . Ansvarig myndighet är det norska Kommunal- og regionaldepartementet. har 80 personer auktoriserats i 16 språk. Det norska tvåspråkighetstestet ToSPoT är ett verktyg som bl.a. UDI använder för att kunna bedöma tolkkandidatens tvåspråkliga kunskap. Det ger inte något godkännande av tolk, utan är ute- slutande en del i en rekryteringsprocess. Testet togs fram av UDI i samband med att UDI skulle överta asylintervjuerna från polisen och man stod inför ett reellt problem med kvalitets- säkringen av tolkningen. Testet utvärderar provtagarens kunskaper såväl i norska som i tolkspråket och är uppbyggt som ett stickprovstest på kandidatens ordförråd. Det är mycket viktigt att ha ett stort ordförråd på de språk man tolkar mellan, och ett stort ordförråd är avhängigt de erfarenheter man har från olika områden och ens livserfarenheter. Det är omöjligt att konstruera ett test som kontrollerar en sökandes hela ordförråd. Därför konstruerades ToSPoT som ett eliminationstest, en effektiv utgallring av de tolkar som inte har tillräckliga kvalifikationer. Testet kan givetvis inte garantera att den som får ett tillfredsställande resultat på testet även fungerar till- fredsställande som tolk. Målet är att kontrollera om den sökandes grundläggande ordförråd på norska och tolkspråket är tillfreds- ställande. ToSPoT är ett skriftligt test. Någon muntligt prov görs inte. Det finns indikationer på att det finns ett samband mellan resultatet av det skriftliga ordspråkstestet och tolkförmågan. ToSPoT testar både översättning av termer i löpande text (kontext) och enskilda ord. ToSPoT utarbetades ursprungligen i femtio språk. Det består av två deluppgifter, A som är en översätt- ning från norska till tolkspråket och B som översätter till norska. A består oftast av en juridisk text på 300–500 ord med ett femtiotal understrukna ord och begrepp som ska översättas med den bety- delse de har i kontexten. De femtio ord som har valts ut är mer vardagliga än vad textens huvudtema indikerar, är vardagsspråkliga uttryck, idiomatiska och mer terminologiinriktade ord. I uppgift B testar man mest substantiv och substantivfraser. Det är ett enkelt ordlistetest där man ska översätta enskilda ord från tolkspråket till norska. Närmare hälften av de valda orden är fack- språkliga, men av den karaktären att en lekman ska kunna förstå begreppet. Termerna och orden kommer från det centrala förvalt- ningsområdet och hälso- och sjukvårdsområdet. De tolkar som saknar dokumenterad tolkkompetens måste genomföra ToSPoT-testet för att få uppdrag som tolk vid asyl- intervjuerna. Testet är första ledet i rekryteringsprocessen och de tolkar som inte klarar testet går inte vidare i UDI:s program som består av följande komponenter: 3.Introduktionsseminarium om tolketik. 4.Introduktionsseminarium riktat till handläggare om tolkens an- svarsområden. 5.Uppföljningsseminarium för såväl tolkar som handläggare/asyl- intervjuare. 6.Ett skriftligt utvärderingsschema som såväl tolk som hand- läggare/intervjuare ska fylla i efter varje intervju. 7.Inspelning av asylintervjuerna. ToSPoT har använts i . Enligt UDIs utvärderings- rapport (Tospråklig sjekk for potensielle tolker (ToSPoT). En evalueringsrapport, UDI 2003) testades 535 blivande och redan yrkesverksamma tolkar mellan . För att klara testet skulle tolken ha rätt. Av de 535 testade tolkarna fick underkänt, dvs. 323 tolkar klarade inte tvåspråkighetstestet. Testresultatet visade dessutom att tidigare erfarenhet som tolk inte var en garanti för att tolken hade ett elementärt kärnordförråd i de två språken. Resultatet var ännu mera nedslående för de tolkar som menade att de kunde tolka på mer än ett språk, av dem fick underkänt i testet på deras modersmål och av dem underkändes i testet på det tredje språket. För de 83 tolkar som var verksamma inom rättsväsendet, dvs. tolkar som redan tolkade vid domstolen eller polismyndigheten var situationen direkt bekymmersam, av dem uppfyllde inte miniminivån för godkänt. Resultaten från det norska tvåspråkighetstestet är ur rättsäker- hetssynpunkt alarmerande. Testet har emellertid visat sig effektivt som eliminationsinstrument. En ny utvärderingsrapport om perioden –2004 är under utarbetande och kommer att publiceras . har ett tolkregister för domstolarna. Det är upprättat för att säkerställa att tolkarna har tillräckliga kvalifikationer för att tolka i domstolen. Registret förs av byrett och ansvarig myndighet är Domstolsadministrationen. Registret är ingen tolkförmedling, utan en förteckning som domstolen kan använda sig av kostnadsfritt när de söker efter en tolk. För att få tolka i domstolarna i ska man finnas med i registret. Tolkar som inte kan hänföras till någon av nedanstående fem kvalifikationskategorier kan inte räkna med att få uppdrag inom domstolen. 1.Statsauktoriserade tolkar/översättare med tolkutbildning från högskola 4.Tolkutbildade (från högskola/universitet) 5.Tolkar som genomgått ToSPot-Testet (UDI) med tillfreds- ställande resultat. Domstolsadministrationen i arrangerar i samarbete med tingrett olika kvällsseminarier för tolkar och det är även de som tillsammans med UDI anordnar ToSPoT-testerna. Registret visar även de tolkar som inte klarat ToSPoT-testen men dessa tolkar anlitas inte. De som tolkar i språk där det saknas test blir inte registrerade. Det finns inget formellt regelverk kring registret eller för i vilken turordning tolk ska tillkallas. Alla domstolar använder inte registret. En del har egna listor, några anlitar tolkförmedlingar. beslutade Kommunal- og regionaldepartementet att det skulle upprättas ett nationellt tolkregister (NTREG). Ansvaret för registret delegerades till Integreringsavdelningen vid UDI. UDI har tagit på sig ansvaret som systemägare och för driften av registret för perioden –2006. Därefter ska registret utvärderas. Syftet med registret är att skapa en samlad översikt över de personer som anses kompetenta att tolka inom offentlig myndig- hetsutövning inom hela landet. Öka tillgången på kvalificerade tolkar över hela landet. Öka tolkens möjligheter att få uppdrag och stanna i yrket. Ge insyn i vilken kompetens den enskilde tolken besitter. Registret ska inte fungera som tolkförmedling. Det är inte myndig- heternas uppgift att involvera sig i tolkförmedling. Däremot ska registret ge insyn i de olika tolkarnas kompetens. Personer som tas in i registret ska rangordnas i förhållande till kvalifikationer inom ett visst tolkspråk. Minimikraven för att bli uppförd i det nationella registret är något högre än i domstolsregistret. NTREG ska inte bara vara ett hjälpmedel för att finna en kompetent tolk utan även vara en del i en generell strategi för kvalitetssäkringen av tolkning inom den offentliga sektorn. Det ska även ses som ett medel för att stimulera personer som vill arbeta som tolk för att kvalificera sig på bästa möjliga sätt för tolkuppdrag. Det nationella registret är än så länge skilt från domstols- registret. Hela frågan om tolk och översättning i det norska rättsväsendet har behandlats i en utredning, Retten til tolk utgiven av Justis- og politidepartementet. Utredningen fokuserar på rätts- säkerheten för den enskilda individen och diskuterar ingående vilka krav man ska ställa på tolkarna, användningen av tolk i rätten och behovet av tolkning. I utredningen diskuteras även regelverket för över tolkar. Diploma in Interpreting. Handbook (rev. DS A 1974:9 Auktorisation av tolkar och översättare Ds H 1982:2 Att godkänna tolkar och auktorisera översättare – en utvärdering Ds U 1982:10 Reformerad tolkutbildning. Betänkande av en särskild utredare Ds A 1984:11 Tolk- och översättarservice i utveckling. Rapport från en arbetsgrupp inom . (2004) Vägledning för auktoriserade tolkar, Kammar- kollegiet from the Commission (2003), Procedural Safeguards for Suspects and Defendants in Criminal Proceedings throughout union. (från kommissionen om rätts- garantier för misstänkta och tilltalade i brottmål i EU) (1999) Tillgång till tolk – en samhällsservice, : 2 Kammarkollegiets tolkföreskrifter, KAMFS 2004:1 Niska, (1998) Testing community interpreters: a theory, a model and a plea for research. Ny instans- och processordning i utlännings- och medborgarskaps- ärenden. Oweini, (1995) Nomader, ur Världen i . En interna- tionell antologi, En bok för alla 1995 Praktisch en effectief (2005) Rapport van de Commissie Kwaliteit- seisen Tolken en Vertalers. Rapport till nederländska Justitie- departementet 1984/85:132 om tolk- och översättarutbildning m.m. Prop.1985/86:80 om en ny förvaltningslag 1990/91:82 Om folkbildning Prop, 1997/98:115 Folkbildning 2004/05:80 Forskning för ett bättre liv Rett til tolk. Tolking og oversettelse i norsk straffeprosess, Justis- og Politidepartementet, , 2005 SFS 1942:740 Rättegångsbalk (1942:740) SFS 1971:291 Förvaltningsprocesslag (1971:291) SFS 1982:763 Hälso- och sjukvårdslag (1982:763) SFS 1986:223 Förvaltningslag (1986:223) SFS 1985:613 Förordning 1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare SFS 1998:204 Personuppgiftslag (1998:204) SFS 1999:1175 Lag (1999:1175) om rätt att använda samiska hos förvaltningsmyndigheter och domstolar SFS 1999:1176 Lag (1999:1176) om rätt att använda finska och meänkieli hos förvaltningsdomstolar och domstolar SFS 1999:1395 Studiestödslag (1999:1395) SFS 2000:655 Studiestödsförordning (2000:655) SFS 2001:453 Socialtjänstlag (2001:453) SOU 1972:83 2 Tolkservice. SOU 1997:76, Invandrare i vård och omsorg – en fråga om bemötande av äldre. Rapport till utredningen om bemötande av äldre SOU 2004:15, Tolkförmedling - kvalitet registrering tillsyn SÖ 1982:93 Nordisk språkkonvention SÖ 1996:21 Nordisk konvention om socialt bistånd och sociala tjänster Statskontoret (2002) Ny organisation för tolk och översättarutbild- ning, Statskontoret 2002:11 TÖI, (2003) Budgetunderlag , stencil TÖI, (2004a) Verksamhetsberättelse , stencil. TÖI, (2004b) Planeringsunderlag för , stencil TÖI, (1995) Måldokument för Tolk- och översättarinstitutets forsk- ning och utvecklingsarbete UDI (2003) Tospråklig sjekk for potensielle tolker (ToSPoT). En evalueringsrapport, , , 2003 van der Vlis, (2003) Implementing a model: The Dutch Experience, ur Hertog, (ed.) Aequalitas Equal Access to across Language and Culture in the EU. Grotius project 2001/GRP/015. Beslut vid regeringssammanträde . En utredare skall se över frågan om hur ett ökat behov av kvalifi- cerade kontakttolkar inom bl.a. rättsväsendet kan tillgodoses framför allt i ljuset av en förestående ny instans- och process- ordning för utlänningsärenden. Utredaren skall pröva i vilken utsträckning behoven kan mötas genom dels fortbildning och auktorisation av befintliga tolkar, dels nyrekrytering och utbildning av nya tolkar. Utredaren skall belysa hur ett ökat antal tolkar skall kunna utbildas, hur utbildningen kan förändras för att säkerställa högt ställda kvalitetskrav och om nya former för utbildningen kan behöva utvecklas. Möjligheten att införa någon form av för- kunskapskrav och dokumentation av deltagarnas kunskaper skall prövas. Utredaren skall vidare överväga hur en utbildning i små tolkspråk skall kunna bedrivas mot bakgrund av nuvarande svårig- heter att få tillräckligt kvalificerade lärare för utbildningen och kvalificerade examinatorer för en auktorisering. Utredaren skall lämna förslag till författningsändringar som utredningen kan ge anledning till. Kontakttolkutbildning har bedrivits på folkhögskola . /75 fick ansvaret för ett särskilt anslag för bidrag till kontakttolkutbildning avsett att täcka folk- högskolornas merkostnader samt deltagarnas kostnader för resor, inackordering och inkomstbortfall. I samband med att skulle läggas ner tog regeringen upp frågan om kontakttolkutbildningen i propositionen om folkbildningen (prop. 1990/91:82, s. 34). Föredragande stats- rådet ansåg att vid , , som redan ansvarade för tolkutbildningen på hög- skolenivå och dessutom hade vissa uppgifter i fråga om utbildning av kontakttolkar, borde få ett övergripande ansvar också för kontakttolkutbildningen. Detta reglerades senare i förordningen (1991:976) om statsbidrag till kontakttolkutbildningen. Statskontoret lämnade i sin rapport organisation för tolk- och översättarutbildning (2002:11) förslag till former för det statliga ansvaret för tolk- och översättarutbildningen i och redo- visade alternativa organisatoriska lösningar för Tolk- och över- sättarinstitutets ansvarsområden. Utbildningen av kontakttolkar sker vid folkhögskolor och studieförbund och omfattar bl.a. social- och försäkringstolkning, sjukvårdstolkning, arbetsmarknadstolkning, juridikens grunder för tolkning samt rättstolkning. TÖI fördelar statsbidrag till utbild- ningarna. För har anvisats för ändamålet. anordnades tolkutbildning av elva folkhög- skolor och elva studieförbundsavdelningar och omfattade över 80 olika språk. Frågor om auktorisation av tolkar prövas av Kammarkollegiet enligt förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Auktorisation sker oftast inte i samband med utbild- ningen. Den kan ske erfarenhet av att arbeta som tolk. förekommer auktorisation i 34 språk. Det fanns 2003 cirka 5 000 aktiva tolkar i , varav 825 var auktoriserade. 172 av dessa 825 var auktoriserade rättstolkar. Enligt uppgift från Kammarkollegiet är det mycket svårt att finna kvalificerade examinatorer i små tolkspråk. Det råder brist på tolkar med tillfredsställande kompetens, speciellt i små tolkspråk. Det är också mycket svårt att få kompe- tenta lärare för tolkutbildning i sådana språk. I Tolkförmedlings- utredningens betänkande Tolkförmedling (SOU 2004:15) konstate- ras att det kan bero på bl.a. att möjligheterna att försörja sig som tolk är dåliga, att tolkyrket kan betraktas som ett genomgångsyrke och att det är en hög avgång av yrkesverksamma tolkar. Incita- menten att genomgå auktorisation är svaga på grund av dålig efterfrågan på auktoriserade tolkar; de är dyrare att anlita än icke auktoriserade. Utredningen rekommenderade att regeringen låter utreda möjligheten att införa någon form av förkunskapskrav, aktiv studievägledning och examination i kontakttolkutbildningen. I samband med en sådan utredning borde, enligt utredaren, dimensioneringen, innehållet och studietidens längd ses över. Avsaknaden av inträdeskrav och examination eller betyg över genomgången utbildning medför dels en osäkerhet i kvalitets- säkringen av utbildningen, dels att tolkarnas kunskaper inte dokumenteras på ett tillfredsställande sätt. Avsaknaden av krav på formella förkunskaper kan också leda till att en del deltagare efter genomgången kurs ännu inte är beredda att arbeta som tolkar. En parlamentarisk kommitté, Kommittén om ny instans- och processordning i utlänningsärenden, NIPU, lade fram ett betänkande med förslag till en ny instans- och process- ordning i utlänningsärenden (SOU 1999:16). Regeringen beslutade, med utgångspunkt i NIPU:s betänkande, om lag- rådsremiss i vilken föreslogs att överprövningen av utlännings- ärenden skulle föras över från till allmänna förvaltningsdomstolar, att tvåpartsprocess skulle införas samt att möjlighet till muntlig förhandling i enlighet med förvaltnings- processlagens bestämmelser skulle införas. Lagrådet avstyrkte regeringens förslag . Regeringen avser att återkomma till med ett nytt förslag till hur beslut skall kunna över- klagas till domstol. Enbart denna reform kan medföra ett ökat behov av kvalificerade tolkar i över 100 språk varav många är små. Invandringen till samt den stora inströmningen av asylsökande till ställer i sig krav på kvalificerad tolkning, bl.a. i rättsväsendet i övrigt samt inom sjukvården. En utredare skall se över frågan om hur ett ökat behov av kvalifi- cerade kontakttolkar inom bl.a. rättsväsendet kan tillgodoses, framför allt i ljuset av en förestående ny instans- och process- ordning för utlänningsärenden. Utredaren skall pröva i vilken utsträckning behoven kan mötas genom dels fortbildning och auktorisation av befintliga tolkar, dels nyrekrytering och utbildning av nya tolkar. Utredaren skall belysa hur ett ökat antal tolkar skall kunna utbildas, hur utbildningen kan förändras för att säkerställa högt ställda kvalitetskrav och om nya former för utbildningen kan behöva utvecklas. Möjligheten att införa någon form av för- kunskapskrav och dokumentation av deltagarnas kunskaper skall prövas. Utredaren skall vidare överväga hur en utbildning i små tolkspråk skall kunna bedrivas mot bakgrund av nuvarande svårig- heter att få tillräckligt kvalificerade lärare för utbildningen och kvalificerade examinatorer för en auktorisering. Utredaren skall lämna förslag till författningsändringar som utredningen kan ge anledning till. Kostnadsberäkningar och andra konsekvensbeskrivningar skall göras enligt bestämmelserna i kommittéförordningen (1998:1474). Utredaren skall i sitt arbete samråda med , Dom- stolsverket, , , , och . Utredaren skall redovisa sitt uppdrag . Tilläggsdirektiv till utredningen om kontakttolkar (U 2004:05) Beslut vid regeringssammanträde .