sou · GTB312 · 2006-01-01 00:00:00 — Den kräver till exempel varken eluttag eller batterier – på en öde ö är femtio roma- ner i en handdator knappast att föredra framför två traditionella tryckta böcker. Dessutom uppfattar de flesta läsare att det är bekvämare för ögonen att läsa en tryckt boksida än på skärm. Än så länge är nöjes- läsning för de allra flesta inte kopplat till tangenter och skärm utan till att vända blad, göra hundöron och råka få en chokladfläck på sidan 32. Men samti- digt är det ju inte utan att det är praktiskt med in- byggd belysning och ordförklaringar bara ett klick bort Digitalisering – hot eller möjlighet? Den tryckta boken låter sig inte utmanövreras av nya tekniska uppfinningar i första taget och det kommer att dröja innan den blir omodern. Gutenbergför- mågan kallar litteratursociologen bokens förmåga att anpassa sig till förändringar i 1 Artikeln bygger på resonemang och termer från min doktorsav- handling Hyperworks: On Digital Literature and , Skrifter utgivna av vid Littera- turvetenskapliga institutionen i 48 Diss, univer- sitet (, 2004). medielandskapet och anamma nya teknologier för egna syften.2 Bokens hantering av den digitala revolu- tionen är ett ypperligt exempel där datorn och Internet tjänar produktion, distribution och konsumtion av böcker med fenomen som desktop publishing, print-on-demand, nätbokhandlar, e-post- listor, biblioteksdatabaser och chatgrupper. Ett annat tecken på att boken står stadigt när de digitala vin- darna blåser är pocketbokens uppsving som varit en frisk fläkt på bokmarknaden . Digitala medier har många fördelar, bland annat när det gäller sökbarhet, lagringskapacitet och till- gänglighet. Litteraturbanken är namnet på ett nytt elektroniskt arkiv för centrala verk i svensk litteratur och humaniora som beräknas öppnas och är ett samarbete mellan , och Språkbanken i Göteborg.3 Tanken med Litterturbanken är att gratis tillhanda- hålla digitala versioner av svenska klassiker som vis- serligen kan skrivas ut, men som i första hand syftar till att göra de skönlitterära verken sökbara. Ett be- släktat projekt på internationell nivå är sökmotorn Googles planer på att, i samarbete med ledande ame- rikanska universitetsbibliotek, digitalisera miljontals låneböcker i sin helhet och göra det möjligt att söka i dem över Internet. En het fråga var om de nya me- dierna och den digitala tekniken skulle komma att undergräva den traditionella bokens existens och i slutänden leda till bokens död. är diskussionen inte längre lika aktuell och kanske grundar det sig i två huvudsakliga insikter: för det första finns det som tyder på att den traditionella boken kom- mer att dö och, för det andra, om boken skulle för- 2Johan , Den sista boken i Tänkta världar (Samlingsvolym: och grottmannen & Den sista boken), W & W-pocket (, 2004). 3En utförlig presentation av Litteraturbanken finns i den kom- mande årgången av Samlaren (). flyttas till en perifer position på medielandskapets rand är det för att den mer eller mindre har spelat ut sin roll. Om boken dör är det ju faktiskt för att bok- läsarna själva har valt det genom att föredra andra medier för lagring och presentation av texter och verk. Men det är trots allt troligt att den traditionella bokens roll kommer att förändras i takt med nya tek- niska framsteg (mer läsvänliga skärmar till exempel) och allteftersom läsarna som vant sig vid eller helt enkelt vuxit upp med datorer och Internet, blir allt fler. Något som kan tolkas som ett tecken på detta är det faktum att facklitteraturläsaren i allt större ut- sträckning söker sig till Internet och elektroniska publikationsformer. Mycket av det material som tidi- gare bara återfanns i tryckta publikationer finns tillgängligt i elektronisk form, vilket har avspeglat sig i en viss nedgång i läsningen av facklitteratur i tryckta böcker och tidskrifter. Navigering – en eller flera vägar Oavsett vilken medieversion av och äppelträd som kommer att vara förhärs- kande (om någon) bland framtida läsare, kommer verkets struktur att vara densamma. , pocket, inbunden, digital online-version, eller e-bok spelar ingen roll; romanen börjar med orden badar mor och landar i meningen Mor ben är till jord igen och månen går sin rund som alltid bland himlens stjärnor. Mellan dessa första och sista ord löper en sträng, eller sekvens, av tecken som lä- saren förväntas följa från början till slut och som ser likadan ut för alla läsare från gång till gång. Denna organisationsprincip kallas monosekventiell struktur och syftar på att det finns en väg genom verket som läsaren är tänkt att följa. Deckarförfattaren är för- modligen smärtsamt medveten om att många läsare inte kan låta bli att tjuvläsa det sista kapitlet, men hennes intention är icke desto mindre att läsarna ska låta sig ledas av henne genom berättelsen. ringen i monosekventiella verk är med andra ord gan- ska okomplicerad och kommer att så förbli. Den monosekventiella strukturen kommer att fungera som den gör oberoende av hur den lagras och pre- senteras i morgondagens medielandskap. Den monosekventiella strukturen är alltså föga spännande ur utvecklingssynpunkt eftersom den av förklarliga skäl lämnar relativt lite utrymme för mediestrukturella experiment och förändringar. Märk väl att det som här avses inte är själva innehållet och de sätt varpå det kan tolkas och förstås, utan hur ver- ket är organiserat strukturellt sett. Mer intressant att fundera över är istället framtidens multisekventiella verk, så kallade hypertexter eller hyperverk. Hyper- verk karaktäriseras av att läsaren ständigt ställs inför val och därmed skapar sin egen väg genom verket, vilket kan få till följd att läsare endast i undantagsfall, om någonsin, möter samma sekvens av tecken. Det kan handla om att välja vilket ord man ska klicka på, vilken tangent man ska trycka på eller om man ska läsa en fotnot. Termen hyperverk betecknar en mängd olika typer av verk där den minsta gemensamma nämnaren alltså är multisekventialitet. En textkritisk utgåva med fotnoter, en dagstidning, en hyperroman och ett datorspel är alla exempel på hyperverk (och hypertexter) eftersom det finns flera vägar genom dem. Viktigt att komma ihåg i sammanhanget är att var- ken monosekventialitet eller multisekventialitet är knutet till ett visst medium, även om vissa typer av verk är helt beroende av datorn. Den digitala tekni- ken möjliggör nya uttrycksformer och nya berättar- former. En stor del av det som man hittar på nätet kunde lika gärna ha levt i tryck på papper mellan pär- mar eller i en tidning, men datorns lagringskapacitet, de digitala länkarna och inte minst datorns multi- mediala förmåga där rörliga bilder, text, ljud och bild kan blandas hur som helst har också inneburit nya upplevelseformer och nya sätt att berätta berättelser och presentera information (t.ex. digitala hypertexter, datorspel, webbsidor). Centralt för förståelsen av hur berättarformer och konstformer som uppkommit i den digitala miljön fungerar är hypertextteoretikern be- grepp ergodicitet.4 Ergodicitet har att göra med läsa- rens eller användarens aktivitet i tillägnandet. I ergo- diska hyperverk måste läsaren göra icke-triviala val, som att välja vilket monster man ska skjuta på, vilken dörr man ska knacka på, vilket ord man ska klicka på o.s.v. Det handlar alltså inte om mer eller mindre rutinmässiga val som huruvida man ska titta upp en viss fotnot eller ej, utan mer aktiva val som påverkar användarens väg genom verket på ett betydande sätt. Ett visst val kan till exempel innebära att mannen och kvinnan som gifter sig lever lyckliga i alla sina dagar medan följden av ett annat val blir att äktenskapet slutar i skilsmässa. Informationsteoretikern och sociologen som 1965 myntade begreppet hypertext menar att traditionellt skrivande är a process of making the tree of thought into a picket fence och driven av samma tanke skapade författaren hyperromanen afternoon, a story (1987).5 Afternoon brukar betraktas som den första digitala hypertext- romanen och består av 539 textbitar som tillsammans med nära tusen länkar bildar ett nätverk. Läsaren na- vigerar i hyperverket genom att klicka på ord i tex- ten. Antalet läsvägar genom Joyces hyperverk är oändligt och textbitarna återanvänds och dyker upp i olika konstellationer. Afternoon handlar om som söker efter sanningen om en bilolycka han bevittnat 4Espen Aarseth, Cybertext: on Ergodic Literature (Balti- more & , 1997). 5Ted , As we will think, 72 In- ternational Conference on Online Interactive Computing (Uxbridge, 1973), s. 447. på väg till arbetet. Han fruktar nämligen att hans ex- fru och son var inblandade och i värsta fall är döda. Sanningen om olyckan glider undan då gång på gång försitter sina chanser att ta reda på hur det egentligen ligger till. visar det sig emellertid att han själv förmodligen har orsakat olyckan. Skälet till att sanningen inte kommer fram är att omedvetet försöker skydda sig genom att förneka och förtränga den. Denna psykologiska me- kanism finns, om man så vill, inskriven i själva struk- turen i afternoon där läsaren inte vet vad som hör i ihop med vad, när det tar slut (det finns inget slut i traditionell mening) etc. Huvudpersonens förtvivlade sökande efter sanning kan alltså sägas speglas i läsa- rens sökande efter svar och sammanhang. I afternoon tjänar den digitala tekniken och hypertextformen berättandet både stilistiskt och berättartekniskt. Digitala hyperromaner, som afternoon, och för att nämna några av de mest väl- kända, innebär på flera sätt en ny erfarenhet för en läsare van vid att läsa monosekventiell, codexbunden skönlitteratur. Det är ovant att läsa från en skärm och klicka istället för att bläddra. Man vänjer sig dock ganska fort vid dessa yttre, mediala förändringar. Ef- ter ett tag upplevs inte klickandet som ett avbrott där man rycks ur fiktionen och påminns om själva läs- akten. Det som tar att vänja sig vid är de ergodiska inslagen, dvs. att man ständigt ställs inför val. Att välja innebär alltid att man väljer bort något annat och för en läsare av en hyperroman är frågan vad man missat ständigt aktuell. Läser man en tradi- tionell roman från pärm till pärm så vet man att man läst allt – när det gäller hyperverk kan man inte veta, bara anta, tro eller hoppas att man har gjort det. Trots att det snart är Joyces klas- siska hyperroman publicerades första gången är hyperlitteraturen fortfarande att betrakta som experi- mentell. Digitala hyperverk av det här slaget är nu som då ett okänt fenomen för de flesta läsare och för- fattare. Vad det beror på kan man bara spekulera i, men det är möjligt att tiden helt enkelt inte var mo- gen för hyperlitteraturen. eller senare kommer emellertid den digitala teknikens potential i form av digitala länkar, multimedialitet m.m. att utnyttjas av allt fler i skapandet av skönlitteratur och facklittera- tur. Kanske kan framtidens läsare välja att läsa intelli- genta hyperverk som registrerar egenskaper hos läsa- ren som en förkärlek för miljöbeskrivningar eller hundar och anpassar sig efter det, eller vetenskapliga artiklar som ändras sig efter läsarens kompetensnivå. Eller vad sägs om interaktiva romaner där havet rent faktiskt smakar salt i munnen och fläktar i hå- ret? Lyfter man blicken från det enskilda verket blir man genast påmind om att bokläsning inte är en isolerad aktivitet. Medborgarna i det moderna medieland- skapet läser, tittar på tv, går på bio, spelar datorspel, lyssnar på CD-skivor och radio m.m. Det är ett väl- känt fenomen att fiktionsvärldar, personer och berät- telser migrerar mellan medierna. Skönlitterära verk är en viktig aktör i sammanhanget och har en tradi- tion av att bli till exempel filmer, radiodramatise- ringar och tv-serier. har skönlittera- turen också kommit att bli en viktig inspirationskälla för datorspelsindustrin med ludisering, d.v.s. om- vandling till spelform, av litterära verk. En vanlig fö- reteelse är det s.k. flerkanalskonceptet där en fiktionssfär med handling, personer och miljöer lan- seras i flera medier inte sällan ackompanjerande av leksaker, kläder och andra prylar. Vilken betydelse detta har för läsandet är svårt att säga, men det kan nog i viss mån stimulera till läsning eftersom många blir nyfikna på boken bakom filmen eller spelet. Inte sällan ingår dessutom tidskrifter och tidningar i kon- ceptet. Ofta skildras i dessa fall i stort sett samma historia i de olika medierna, men än mer slagkraftigt är vad medieforskaren kallar trans- media storytelling vilket innebär att de olika medi- erna också kompletterar varandra, d.v.s. i romanen får man information, handlingslinjer etc. som inte finns i filmen och vice versa.6 Dagens medielandskap präglas av mångfald och samexistens. Vi läser böcker, tidskrifter och tid- ningar, tittar på film och spelar datorspel om vartan- nat, och på samma sätt som film ses på bio, på teve och på datorskärmen, spel spelas på mobiltelefonen, datorn och teven så läses texter i tryckta böcker, e- böcker och på Internet. Och vana navigerar vi skick- ligt mellan alla dessa möjligheter utan att låta det ena utesluta det andra. är forskare vid vid . 6 , Transmedia Storytelling: Moving Characters from Books to Films to Can Make and , , 01/15/2003, . Reservationer och särskilda yttranden Jag reserverar mig mot slut- sats att momssänkningen på bok- och tidskriftsom- rådena varierar men i stort motsvarar vad som kunde förväntas av reformen. Jag reserverar mig också mot följande sammanfat- tande värderingar: för konsumenterna innebar re- formen att priset på böcker och tidskrifter gick ner i en omfattning som i stort sett innebar ett gott ge- nomslag av momssänkningen. (sid 114) samt Vi tycker oss dock ha funnit att de ekonomiska resurser som momssänkningen frigjorde inom resp. sektor i huvudsak kommit konsumenterna till del och att re- formen i den meningen än så länge i stort sett upp- fyllt de förväntningar som lagstiftaren hade. Uppdraget för var att verka för att åtgärden med sänkt mervärdesskatt skall få fullt och bestående genomslag i det pris som kon- sumenten betalar. Resultatet varierar kraftigt bero- ende på vad och var man köper – det gäller såväl böcker som tidskrifter. Av Diagram 1:1 (sid 19) för böcker och diagram 1:3 för tidskrifter, som SCB ta- git fram, åskådliggörs prisutvecklingen –2004. För böcker i samtliga försäljnings- kanaler fattas men kanske så mycket som . På tidskriftsom- rådet fattas . Den som i huvudsak konsumerar skönlitteratur kan förmodligen komma rätt nära ett fullt genomslag när det gäller momssänkningen om man väljer rätt försäljningskanal men undantagen kan rimligtvis inte ligga till grund för en värdering av genomslaget som helhet. I rapporter under de aktu- ella åren liksom i slutrapporten redogörs tydligt för de kraftiga variationer som finns mellan olika genrer och olika försäljningskanaler liksom hur osäkerhet- stalen slår åt båda håll. I rapporterna diskuteras också olika orsaker till varför genomslaget inte fått full ef- fekt. I båda fallen handlar det om bedömningar som är väsentliga att göra i sammanhanget men tende- rar orsaksförklaringarna att tas till intäkt för varför momssänkningen inte skett fullt ut. Enligt min upp- fattning rimmar brödtextens innehåll inte med den sammanfattande slutsatsen som görs om att moms- sänkningen på bok- och tidskriftsområdena varierar men i stort motsvarar vad som kunde förväntas av reformen. Genom denna slutsats tar kommissionen avstånd från det som kommissionen själv säger i sina texter. Böcker har blivit billigare, det är positivt i sig. Inget tyder dock på att det har lett till en breddad läs- ning. Vaneläsarna har läst mer medan ickeläsarna inte berörts, något som är föga förvånande. Att bredda läsandet och göra böcker tillgängliga i läsovana män- niskors vardag, det är en uppgift som har liten eller ingen anknytning till momssänkningen utan kräver helt andra insatser. Jag reserverar mig mot slut- sats att bokmomsen på bok- och tidskriftsområdet i stort fått genomslag som förväntades av reformen. Jag anser att slutsatsen ska vara att bokmomsen på böcker och tidskrifter i huvudsak uppnått reformens förväntningar, dock ej fullt ut. Detta eftersom det finns variationer och avvikelser som visar att målet inte är uppfyllt. Jag ställer mig bakom Kommissio- nens slutsats att regeringen inte har anledning att ändra på momsnivån, samt att detta ska beaktas av den pågående . har haft ett uppdrag att un- der en treårs period (2002–2004) följa prisutveck- lingen på böcker och tidskrifter efter att momsen Reservationer och särskilda yttranden sänkts från till . Kommissionen har efter regeringsbeslut tilldelats resurser att ta fram statistik med hjälp av , , som ge- nomfört prismätningarna. Med stöd av det underlaget har Kommissionen kunnat lämna delrapporter och denna slutrapport samt bedöma och värdera om bok- momsen fått fullt och bestående genomslag och kom- mit konsumenten till del. Jag kan också konstatera att vissa genrer har blivit billigare och att vana läsare kö- per mer böcker, detta är positivt. Tillgängligheten till böcker har också underlättats tack vare fler försäljningskanaler. En utmaning är dock att nå fler läsare för att också bredda läsandet i samhället. Kommissionen fick ett tilläggsuppdrag för att också täcka kurslitteraturområdet. Denna sär- skilda mätning skulle omfatta kurslitteratur på hög- skola, universitet och inom den kommunala vuxenut- bildningen. (), som undertecknad representerar, har verkat för en slopad bokmoms. Det var därför angeläget att också utifrån ett studentperspektiv följa utvecklingen. Studenter är, precis som Kommissio- nen skriver, en priskänslig konsumentgrupp och mätningarna har visat på en negativ utveck- ling, nämligen att kurslitteraturen (svensk universi- tetslitteratur och inom vuxenutbildningen) har blivit dyrare i förhållande till andra varor i samhället. Detta är bekymrande, dock inte förvånande. Därför är det positivt att Kommissionen föreslår fortsatta mät- ningar på området. Jag reserverar mig särskilt mot Kommissionens slutsats att momssänkningen i stort sett motsvarar lagstiftarens förväntningar på reformen. Detta är en slutsats som inte överensstämmer med samtliga del- rapporter som Kommissionen tidigare redovisat. Kommissionen har utifrån SCB:s underlag kunnat göra ett antal vägval och utifrån dessa val dragit sina slutsatser. Kommissionen säger sig också acceptera sifferunderlaget från SCB. Utifrån dessa siffror väljer jag att göra bedömningen att bokmomsen inte slagit igenom fullt ut. Även denna sista rapport, slut- rapporten visar på avvikelser på facklitteraturområdet samt på tidskriftsområdet. I slutrapporten skriver Kommissionen också att målet inte är uppfyllt. Bokområdet avviker minst 2–från det måttstock på som vi haft att jämföra med och på tidskriftsområdet är avvikelsen . Observera att detta är miniminivån på hur avvikelsen kan vara – det vill säga att det lika gärna kan vara åt det anda hållet. Det skulle innebära att avvikelsen är ännu större och skulle ytterligare bekräfta att moms- sänkningen på böcker och tidskrifter inte fått fullt och bestående genomslag i konsumentled. Avslutningsvis är det viktigt och positivt att slut- rapporten på olika sätt försöker förklara varför det kan förhålla sig på detta vis, men dessa förklaringar bör inte vara överordnade de prismätningar som ge- nomförts på uppdrag av regeringen. Vi tre ledamöter av , represen- terande bokbranschen, ställer oss bakom Bokpris- kommissionens slutsatser och förslag i föreliggande slutrapport. Vi grundar vårt ställningstagande på egna erfaren- heter och analyser av effekterna av bokmoms- sänkningen samt de prisundersökningar bransch- föreningarna genomfört tillsammans med . Däremot har vi en kritisk inställning till SCB:s analy- ser och accepterar inte den bild av prisernas utveck- ling som de förmedlar. Den kritik som vi tidigare fört fram mot SCB:s prismätningsmetoder kvarstår således. Den utvecklas i detalj i den rapport och publicerade i Kulturmoms på böcker. En analys av . Kortfattat rör kritiken följande fyra områden: har mätmetoden ändrats , olika mätmetoder har även använts för olika försäljningskanaler och dessutom blandas olika marknader ihop. Metod 1: Inledningsvis prismätte SCB samtliga titlar i bokhandelföretagens kataloger och samtliga titlar i bokklubbarnas kataloger. (Metod 1). Metod 2: Därefter ändrades mätmetoden på så sätt att ett urval titlar drogs ur BTJ Seeligs bokdatabas av- seende nyheter. Dessa prismättes sedan i bokhandeln. Eftersom bokdatabasen omfattar såväl allmän- litteratur som läromedel/kurslitteratur är risken up- penbar att titlar som inte rör sig på den allmänna bokmarknaden kommer med i urvalet, dvs. att en sammanblandning av två olika typer av böcker av- sedda för två olika typer av marknader görs. Någon kontroll av detta har inte varit möjlig eftersom SCB sekretesstämplat titelurvalet. Anledningarna till att det är olämpligt att mäta allmänlitteratur tillsammans med grundskoleböcker, gymnasieböcker, komvux-böcker och andra typer av utpräglad kurslitteratur är flera. De säljs t ex inte på den gängse bokmarknaden till vanliga konsumenter och prissätts inte heller på samma sätt som allmän- litteratur. Marknaden består ofta av läromedelscentra- ler, skolor eller andra storkonsumenter till vilka för- lagen skickar fakturor och vilka drar av momsen. Dessutom betalar ju inte kommunerna (bibliotek, skolor m.fl.) in någon mervärdesskatt till staten varför de inte heller påverka bokmomsens storlek. På grund av kommunernas dåliga ekonomi, har försäljningen av läromedel under en lång rad av år tappat i försälj- ning. Kommunerna är ju via sina skolor en av de största kundgrupperna. Den minskade försäljningen, som med all sannolikhet lett till lägre upplagor, högre Reservationer och särskilda yttranden produktkostnader och därmed höjda priser, är något som inte minst medlemmarna i Föreningen känner av. Kommunernas minskade inköp slår hårt mot förlagen med neddragningar av verk- samheten, uppsägningar etc. som följd. Metod 3: Den senaste mätmetoden sägs vara en förfinad variant av metod 2. Samma bokdatabas an- vänds dock och risken för att en sammanblandning av fackböcker och läromedel/kurslitteratur fortfa- rande görs kvarstår därför. Det bör observeras att bokhandlarnas kataloger omfattar ett brett urval nya titlar inom barn- och ung- domslitteratur, skönlitteratur och fackböcker – alltså allmänlitteratur. En fortsatt mätning av bokprisernas utveckling omfattande samtliga titlar i samtliga kata- loger hade effektivt förhindrat att läromedel/kurslitte- ratur kommit med och den ovan beskrivna samman- blandningen hade undvikits. När det gäller bokklubbar uppstår inte problemet med sammanblandning av läromedel/kurslitteratur och allmänna fackböcker eftersom bokklubbarna i stort sett aldrig saluför sådana titlar. Att detta faktum också avspeglar sig i SCB:s resultat är uppenbart. Användandet av konsumentprisindex, KPI, som måttstock för hur bokpriserna bör utvecklas. Konsumentprisindex är som bekant ett samman- vägt index över en lång rad varors och tjänsters pris- utveckling i konsumentledet. har in- flationen varit mycket låg och KPI endast ökat med några procentenheter – till 2004. Bokbranschen, alltså förlag, bokhandlar och bok- klubbar, har emellertid varit utsatta för en helt annan, betydligt kraftigare, kostnadsutveckling. Exempelvis har lönekostnaderna för tjänstemän i privat sektor tjänsteföretag, som t ex förlag, och lönekostnaderna för detaljhandelssektorn, som t ex bokhandeln, ökat med 3–. Alltså betydligt mer än KPI ökat. Reservationer och särskilda yttranden Lönekostnaderna är tillsammans med papperspriser och lokalhyror den största kostnadsposten för förlag och bokhandel. Om hänsyn till den verkliga kostnadsutvecklingen i bokbranschen togs skulle det innebära en skillnad i bokprisutvecklingen på ett par procentenheter, dvs. nära nog hela det utrymme som SCB menar fattas för att resultatet skulle vara optimalt. 3.SCB:s mätmetoder avseende kurslitteratur