sou · GTB3114d8 · 2006-01-01 00:00:00 — Allmänt gäller att endast bestämmelser som har ändrats i sak eller vad gäller terminologi kommenteras över huvud taget. Detta inne- bär att vi som regel varken kommenterar vad en viss bestämmelse i balken motsvarar enligt äldre lagstiftning eller att en viss bestäm- melse har genomgått väsentliga språkliga justeringar. I dessa fall får läsaren vända sig till paragrafregistret för att få reda på var en viss bestämmelse kommer ifrån. Oklarheter beträffande dagens lagstiftning som består i balken kommenteras inte annat än i rena undantagsfall. Detta kan t.ex. vara fallet då vi inte inom ramen för uppdraget har kunnat lösa frågan. Författningskommentaren har delats in på samma sätt som SFB, dvs. utifrån avdelningar, underavdelningar, kapitel och enskilda paragrafer. 4.2Avdelning A Övergripande bestämmelser Medan avdelningarna B G är indelade utifrån den försäkrades behov i olika skeden av livet är avdelning A mer försäkringstek- niskt uppbyggd. I avdelning A har sålunda samlats bestämmelser som avgränsar den försäkrade personkretsen och som huvud- sakligen finns i SofL, SjLL, LSP och KSL. För att fånga upp ytter- ligare förmåner har nya bestämmelser tillkommit som reglerar de grundläggande förutsättningarna för att någon skall kunna vara försäkrad för smittbärarersättning och frivillig sjukpenningförsäk- ring. Till skillnad från SofL omfattas bestämmelserna i 2 kap. AFL om ersättning för sjukvård m.m. inte av SFB, jfr avsnitt 2.4.1. Detta gäller dock inte reglerna om bidrag till arbetshjälpmedel i 2 kap. 14 § AFL, som finns i C 12 kap. 5 §. 4.2.2Underavdelning I Inledande bestämmelser, definitioner och förklaringar 1 kap. 1 § Socialförsäkringen definieras här som de sociala försäkringar samt andra ersättnings- och bidragssystem som behandlas i avdelningar- na B G, dvs. utifrån ett praktiskt betingat synsätt. Någon åtskill- nad görs alltså inte i detta sammanhang mellan förmåner som är helt eller delvis avgiftsfinansierade och förmåner som är mer eller mindre skattefinansierade, se vidare avsnitt 2.4.1 angående be- greppet socialförsäkring. 1 kap. 2 och 3 §§ Bestämmelserna är nya och beskriver hur SFB är indelad, se vidare avsnitt 2.5 beträffande dispositionen av SFB. 2 kap. 2 § Första stycket ersätter en mängd bestämmelser, bl.a. 1 kap. 2 § AFL och 1 kap. 3 § SofL, och anger vilka myndigheter som administrerar socialförsäkringen. Eftersom även fattar vissa beslut ifråga om allmän ålderspension omnämns även den myndigheten. Andra stycket är nytt och slår fast att beslut i ärenden enligt balken fattas av om inget annat anges särskilt. Vi anser att det är viktigt att redan inledningsvis slå fast detta grund- läggande förhållande. Detta innebär också att vissa bestämmelser kan avfattas enklare. Avvikande föreskrifter finns i bl.a. E 6 kap. 6 och 7 §§. 2 kap. 3 och 4 §§ Vi har övervägt att ha ett särskilt finansieringskapitel, eftersom det kan framstå som en brist om en till medborgarna riktad social- försäkringsbalk inte innehåller ens en översiktlig beskrivning av hur förmåner till ett årligt värde av ca finansieras. Lagstiftningen om socialavgifter skall emellertid inte tas in i balken, bl.a. eftersom dessa hanteras av och reglerar mer än avgifterna till socialförsäkringen. Eftersom de förutvarande allmänna försäkringskassorna numera har omvandlats till den stat- liga myndigheten behövs inte heller några be- stämmelser som anger att statsbidrag får lämnas till den bedrivna verksamheten eller till förvaltningskostnader. Vi har därför kommit fram till att det är tillräckligt att det i balken finns en upplysning om vilka lagar som finansierar socialförsäkringen. När det gäller de mera detaljerade finansieringsbestämmelserna i 19 kap. 2 § andra och tredje styckena AFL föreslår vi ingen motsvarighet eftersom de inte längre fyller någon funktion. Slutligen har vi konstaterat att 19 kap. 3 § AFL är obsolet. Sjuklönen består huvudsakligen av bibehållna anställningsför- måner. När det gäller assistansersättning svarar kommunerna för viss del av kostnaderna. Den frivilliga sjukpenningförsäkringen finansieras genom avgifter. 4 § innehåller endast en upplysning om sådana förhållanden. Bestämmelserna i 3 och 4 §§ ersätter liknande bestämmelser om finansiering i bl.a. 19 kap. 1 § AFL, 7 kap. 1 § LAF, 1 kap. 2 § LIP och 1 kap. 8 § EPL. Någon ändring i sak är inte avsedd. 2 kap. 5 § Bestämmelsen motsvarar närmast 1 kap. 4 § SofL. Ett tillägg har gjorts beträffande lagen (2004:114) om nordisk konvention om social trygghet. Visserligen finns det överenskommelser även med andra stater men vi har ändå ansett det motiverat att införa denna upplysning. Detta på grund av det nordiska samarbetet och på grund av den fria arbetsmarknad som råder inom . 2 kap. 6–9 §§ Bestämmelserna motsvarar 1 kap. 6 § AFL. Prisbasbeloppet hör inte hemma bland de definitioner och förklaringar som regleras i 2 kap. 11–17 §§. Snarare är det fråga om ett särskilt institut som är av stor betydelse för de förmåner som omfattas av SFB. Även i ett stort antal andra lagar finns det hänvisningar till ifrågavarande bestämmelser. 2 kap. 11 § Bestämmelsen är ny. Vi föreslår att uttrycket förmån används som samlingsbeteckning för de dagersättningar, pensioner, liv- räntor, kostnadsersättningar, bidrag samt andra utbetalningar eller åtgärder som den enskilde är försäkrad för enligt 4–7 kap. 2 kap. 12 § Bestämmelsen är ny, men upplyser endast om innehållet i 3 kap. 1 och 3 §§ lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap. Vi anser att det är ett problem att den nuvarande lagstiftningen är avfattad med avseende endast på tvåkönade äktenskap. Vi har övervägt att föra in registrerat partnerskap respektive registrerad partner i samtliga de paragrafer i vilka det talas endast om äktenskap respektive makar. Emellertid skulle detta i många fall innebära att redan svåra bestämmelser måste avfattas ännu omständligare. Dessutom skulle en sådan lösning avvika från vad som normalt förekommer i författningstext. Vidare har regeringen gett en sär- skild utredare i uppgift att ta ställning till om par av samma kön bör kunna ingå äktenskap (Äktenskaps- och partnerskapsutredningen, Ju 2005:03). Enligt direktiven gäller bl.a. att utredaren skall göra en grundlig analys av frågan och redovisa samtliga skäl som talar för och emot detta (dir. 2005:5). Mot denna bakgrund har vi stannat för lyfta fram den aktuella gruppen genom att upplysa om inne- hållet i lagen om partnerskap. Det kan påpekas att undantaget i andra stycket inte avser att träffa bestämmelser i vilka det är fråga om en man och kvinna som gör något gemensamt. 2 kap. 13 § Bestämmelsen är ny och slår fast att med ogift avses i balken den som inte är gift, om inte något annat anges särskilt. Vi föreslår alltså en uttrycklig regel som anger att det i SFB som huvudregel inte skall göras någon åtskillnad mellan de som aldrig har ingått äktenskap och de vars äktenskap upplösts efter t.ex. skilsmässa eller dödsfall. Från denna huvudregel finns betydelsefulla undantag när det gäller bl.a. underhållsstöd. Enligt B 11 kap. 6 § gäller sålunda att ett barn kan ha rätt till förlängt underhållsstöd endast om barnet inte har ingått äktenskap. 2 kap. 14 § Bestämmelsen är ny, men upplyser endast om innehållet i 1 § första stycket sambolagen (2003:376). används i socialförsäkrings- lagstiftningen flera uttryckssätt för att beskriva att två personer bor tillsammans under äktenskapsliknande förhållanden utan att vara gifta med varandra. Genom att i stället anknyta till sambolagens definition av sambo kan ett stort antal bestämmelser i balken få en enklare och enhetligare avfattning. Någon ändring i sak är inte avsedd. Vi har övervägt att föreslå att det i SFB skulle införas regler som innebär att endast samboförhållanden där ingen av parterna är gift med någon annan skall beaktas när det gäller rätten till eller beräkningen av en förmån. Vi har emellertid avstått från att föreslå detta av bl.a. följande skäl. Det behöver inte alltid vara en fördel att betraktas som sambo i SFB:s mening. Detta kan t.ex. innebära att en person missgynnas vid inkomstberäkningen genom att den egna inkomsten läggs samman med någon annan persons inkomst. Vidare kan situationer tänkas uppkomma där ett äktenskap av for- mella skäl inte har kunnat upplösas och där någon av parterna ingått i en ny relation. Ett sådant förslag skulle därför innefatta ställningstaganden av sådant politiskt slag att det inte faller inom ramen för vårt uppdrag. 2 kap. 15 och 16 §§ Bestämmelserna är nya. 15 § upplyser endast om att frågan om vem som skall anses vara ett barns förälder regleras i . Bestämmelsen utgör ett naturligt avstamp till 16 §. I 16 § föreslår vi att uttrycket blivande adoptivförälder används som beteckning för de som efter socialnämndens medgivande har tagit emot ett barn för stadigvarande vård och fostran i sitt hem i syfte att adoptera barnet. Genom att använda denna beteckning kan många andra bestämmelser i avfattas enklare och mera enhetligt. Det kan anmärkas att som blivande adoptionsförälder betraktas i balkens mening inte den som får socialnämndens medgivande efter det att barnet tagits emot för stadigvarande vård och fostran. Beträffande vissa förmåner avgränsas personkretsen ytterligare. Det är t.ex. endast blivande adoptivföräldrar till ett utländskt barn som enligt B 15 kap. 2 § 4 likställs med föräldrar i fråga om vårdbidrag. Sådana begränsningar anges i anslutning till den aktuella förmånen. 2 kap. 17 § Bestämmelsen är ny. Vi föreslår att med uttrycket familjehems- förälder skall i balken avses den som har tagit emot ett barn för stadigvarande vård och fostran i ett enskilt hem som inte tillhör någon av barnets föräldrar eller någon annan som har vårdnaden om barnet. Genom att använda definitionen i förmånsavdelningar- na kan ett antal regler formuleras enklare och mera enhetligt. Någon förändring av rättsläget är inte avsedd. Det kan dock på- pekas att inom avses med familjehem endast ett enskilt hem som på uppdrag av socialnämnden tar emot barn. Vår föreslagna definition av familjehemsförälder omfattar även den som i annat fall tagit emot ett barn i sitt hem. Enligt 20 kap. 1 § AFL avses i AFL, där ej annat framgår, med år kalenderår och med månad kalendermånad. En liknande bestäm- melse finns i 1 kap. 8 § första stycket 1 och 2 LIP. Vi har övervägt att föra över dessa definitioner till A 2 kap. SFB och därmed skapa generella definitioner för balken. Vi har emellertid avstått från detta eftersom undantagen från de generella definitionerna skulle bli alldeles för många. När det gäller avd. A skulle definitionerna aldrig kunna tillämpas. Vidare har vi konstaterat att flera av de nuvarande socialförsäkringslagarna, däribland EPL, saknar defini- tioner av år och månad. Vi anser att det framgår av sammanhanget när det är kalenderår och kalendermånad som avses eller ej. 4 kap. 2 § Vi föreslår att socialförsäkringen skall delas in i tre försäk- ringsgrenar utifrån vad som utgör grunden för försäkring, jfr av- snitt 2.4.1. Utöver den indelning i bosättningsbaserade respektive arbetsbaserade förmåner som SofL bygger på tillkommer försäk- ringsgrenen övriga förmåner. För den försäkringsgrenen grundas försäkringstillhörigheten på något annat än bosättning respektive arbete i . ingår i denna grupp sjuklön enligt SjLL, frivillig sjukpenningförsäkring enligt 21 kap. AFL, ersättning enligt LSP, krigsskadeersättning till sjömän enligt KSL och smitt- bärarersättning enligt SML. För dessa förmåner skiljer sig de grundläggande försäkringsvillkoren väsentligt åt, vilket framgår av A 7 kap. 4 kap. 3 § I första stycket definieras uttrycket försäkrad. För att den enskilde skall anses vara försäkrad i SFB:s mening krävs att han eller hon uppfyller dels de krav på bosättning, arbete eller övriga försäkrings- grunder som avses i 2 §, dels gällande krav på försäkringstider. Bestämmelser om försäkringstider finns i 6 kap. 8–12 §§ samt i 7 kap. I andra stycket förklaras vad som krävs för att den försäkrade skall omfattas av socialförsäkringsskyddet, nämligen att han eller hon också uppfyller de andra villkor som gäller för respektive för- mån enligt 5–7 kap. Det kan då t.ex. handla om förutsättningarna för att en förmån skall betalas ut vid utlandsvistelse enligt A 5 kap. 13–16 §§ eller A 6 kap. 15–18 §§. Det ovan sagda innebär att en person kan vara försäkrad i den mening som avses i avdelning A men ändå inte omfattas av social- försäkringsskyddet, som alltså är ett vidare begrepp. 4 kap. 4 § I bestämmelsen anges att de närmare bestämmelserna om rätten till förmåner finns i avdelningarna B H. Endast i de fall som man enligt 4 kap. 3 § har konstaterat att en person är försäkrad och dessutom omfattas av socialförsäkringsskyddet finns det anledning att pröva frågan om han eller hon har rätt till en förmån som omfattas av SFB. 5 kap. 9 § Bestämmelsen motsvarar 3 kap. 1 § 2–4 och 2 § SofL. Den nu- varande uppdelningen på förmåner som den enskilde är försäkrad för respektive lagar som den enskilde omfattas av försvinner dock. Den enskilde är med vårt synsätt i stället försäkrad för samtliga bosättningsbaserade förmåner som anges i paragrafen. Av 3 kap. 2 § 13 tredje ledet SofL framgår att den som är bosatt i omfattas av EPL ifråga om bl.a. pension enligt 6 kap. 5 § första stycket 2 EPL eller enligt 4 § andra stycket 2 eller 6 § tredje stycket 2 EPLP, beräknad i förhållande till det antal år som har tillgodoräknats som bosättningstid i . Av punkten 17 i paragrafen framgår i stället att den som är bosatt i är försäkrad för 90-procentstillägg till änkepension, beräknad i för- hållande till det antal år som har tillgodoräknats som bosättningstid i . I övrigt finns bestämmelserna i . Någon ändring i sak är inte avsedd. 5 kap. 10 § Bestämmelsen anger att när det gäller förmåner till efterlevande enligt 9 § 14 17 det är den efterlevande som skall vara försäkrad för förmånerna. Bestämmelsen motsvarar 4 kap. 8 § SofL såvitt avser regleringen av utbetalning av förmåner vid utlandsvistelse. Vi föreslår emellertid att bestämmelsen skall ges ett vidare tillämp- ningsområde såtillvida att den skall vara gällande inom hela av- delning A. 5 kap. 16 § I H 7 kap. 42 och 44 §§ finns bestämmelser om anmälan om bo- sättning i , vilka motsvarar vissa bestämmelser i 5 kap. 1 och 3 §§ SofL. Vi anser att dessa bestämmelser är av handläggnings- karaktär, men finner det ändå motiverat att här införa en upp- lysning om dem. 5 kap. 17 § Bestämmelsen motsvarar 43 § 2 USL och anger att regeringen får förordna att barn som är politisk flyktning är försäkrat för under- hållsstöd enligt 9 § 3 även om barnet inte är bosatt i . Vi anser att denna bestämmelse inte hör hemma i den aktuella för- månsavdelningen utan att fråga är om en speciell grund för försäk- ringstillhörighet. 6 kap. 6 § Bestämmelsen motsvarar 3 kap. 4 och 5 §§ SofL. Den nuvarande uppdelningen på förmåner som den enskilde är försäkrad för respektive lagar som den enskilde omfattas av försvinner dock. Den enskilde är med vårt synsätt i stället försäkrad för samtliga arbets- baserade förmåner som anges i paragrafen. Beträffande punkten 2 har vi bytt ut uttrycket föräldrapenning över lägstanivå och tillfällig föräldrapenning mot uttrycket för- äldrapenning på grundnivå eller sjukpenningnivå och tillfällig föräldrapenning. Vi anser att den nya avfattningen är tydligare. Den svarar också mot indelningen i B 5 kap. 18 24 §§. Någon ändring i sak är inte avsedd. Enligt 3 kap. 1 § 1 SofL är den som är bosatt i försäkrad för bl.a. ersättning för sjukvård m.m. enligt 2 kap. AFL i fråga om förmåner som beslutas av . Enligt 2 kap. 14 § AFL gäller att bidrag till sådana arbetshjälpmedel som en förvärvs- arbetande försäkrad behöver som ett led i sin rehabilitering utges enligt föreskrifter som regeringen meddelar. Den bestämmelsen motsvaras i balken av C 12 kap. 5 §. I övrigt omfattas bestäm- melserna i 2 kap. AFL inte av SFB. I och med att den nu gällande kopplingen till de i övrigt bosättningsbaserade förmånerna i 2 kap. AFL försvinner har vi ansett oss oförhindrade att överväga försäk- ringsgrunden för denna förmån. Vi har därvid funnit att starka skäl talar för att arbetshjälpmedel skall kunna lämnas på grundval av såväl bosättning som arbete i . Det förefaller inte rimligt att en person som arbetar i , men som inte är bosatt här skulle sakna möjlighet att få arbetshjälpmedel genom socialförsäkringen. Vi förslår således att det av punkten 4 skall framgå att den som arbetar i är försäkrad för bl.a. rehabilitering, arbetshjälp- medel och rehabiliteringsersättning. Beträffande förmåner enligt nuvarande LAF kan påpekas att dessa omnämns i punkterna 6 och 10. Detta på grund av att bestämmelserna i 5 kap. LAF om ersättning vid dödsfall har förts över till avdelning F medan övriga bestämmelser finns i avdelning C. 6 kap. 7 § Bestämmelsen är ny. Vi anser att ett förtydligande behövs som klargör att när det gäller förmåner till efterlevande enligt 6 § 9 och 10 är det den avlidne som skall ha varit försäkrad för förmånerna. I övrigt skall bestämmelser i balken om en försäkrad tillämpas på de förmånsberättigade. Någon förändring av rättsläget är inte avsedd. 6 kap. 12 § Bestämmelsen motsvarar 3 kap. 9 § SofL. När det gäller bistånds- arbetare har vi noterat att efterskyddstiden inte gäller för med- följande familjemedlemmar. Det kan ifrågasättas om detta är en lämplig ordning men med hänsyn till avgränsningen av vårt upp- drag föreslår vi ingen förändring i detta hänseende. 6 kap. 18 § I H 7 kap. 43 och 44 §§ finns bestämmelser om anmälan om arbete i , vilka motsvarar vissa bestämmelser i 5 kap. 2 och 3 §§ SofL. Vi anser att dessa bestämmelser är av handläggningskaraktär, men finner det ändå motiverat att här införa en upplysning om dem. 7 kap. 2 § Bestämmelsen är ny. Av 1 § SjLL framgår att en arbetstagare kan ha rätt till sjuklön. Vem som skall anses vara arbetstagare är en arbets- rättslig fråga som har utvecklats i praxis. I SjLL saknas bestämmel- ser som närmare avgränsar den personkrets som omfattas av regelverket; detta gäller t.o.m. i territoriellt hänseende. Vi anser att sjuklönen bör omfattas av SFB för att bestämmelserna om ersättning vid sjukdom skall bli begripliga. Däremot anser vi oss förhindrade att föreslå ändringar av den försäkrade personkretsen. Som försäkringsgrund för sjuklön har vi därför valt anställning i allmän eller enskild tjänst. Detta innebär ingen förändring av rättsläget. 7 kap. 4 § Bestämmelsen är ny. Vi föreslår att grunden för den frivilliga sjukpenningförsäkringen skall vara att en i bosatt person tecknar sådan försäkring enligt de närmare villkor som framgår av C 10 kap. Någon förändring av rättsläget är inte avsedd. 7 kap. 9 och 12 §§ Ersättning som lämnas enligt LSP och KSL uppvisar många likheter med ersättning som lämnas enligt LAF. Beträffande efterlevande- förmåner från arbetsskadeförsäkringen föreslår vi att det av 6 kap. 7 § skall framgå bl.a. att det är den avlidne som skall ha varit försäkrad för förmånen. I övrigt gäller för arbetsskadeersättning särskilda regler om försäkringstid och utlandsvistelse i 6 kap. 11 § första stycket och 16 §§. Vi anser att dessa bestämmelser bör gälla även för ersättning som lämnas med stöd av KSL och LSP. 7 kap. 13 § Bestämmelsen är ny. Beträffande smittbärarersättning enligt SML sammanfaller definitionen av smittbärare med vem som kan ha rätt till sådan ersättning. Vi föreslår ingen ändring härvidlag och anger därför att försäkrad för smittbärarersättning är en sådan smitt- bärare som avses i C 27 kap. 3 §. I avdelning B har bestämmelser om socialförsäkringsförmåner som är relaterade till föräldrar och barn samlats. Följande förmåner be- handlas: graviditetspenning, föräldrapenningsförmåner, barnbidrag, underhållsstöd, adoptionsbidrag och vårdbidrag. Dessa förmåner regleras i AFL, ABBL, FBBL, USL, AKBL och HVL. 4.3.2Underavdelning I Inledande bestämmelser Denna underavdelning innehåller bestämmelser som dels förklarar innehållet i avdelningen, dels ger en allmänspråklig beskrivning av förmånerna. 4.3.3Underavdelning II Graviditetspenning och föräldrapenningsförmåner I denna underavdelning har bestämmelserna i 3 kap. 9 och 9 a §§ samt 4 kap. AFL om havandeskapspenning, föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning samlats. För att modernisera språket har vi bytt ut beteckningen havandeskapspenning mot graviditetspen- ning. Enligt art. 4.1 i förordningen (EEG) nr 1408/71 bildar förmåner vid moderskap tillsammans med förmåner vid sjukdom en särskild gren av social trygghet. I den framtagna förordningen (EG) nr 883/2004, som är tänkt att ersätta (EEG) nr 1408/71, bildar förmåner vid moderskap och sjukdom inte längre en sådan särskild gren. I stället ingår förmåner vid moderskap i en gren av social trygghet betecknad Förmåner vid moderskap och likvärdiga för- måner vid faderskap. Mot bakgrund härav och med beaktande av att bestämmelserna i 3 kap. 9 och 9 a §§ AFL om havandeskaps- penning har en nära anknytning till de socialförsäkringsförmåner som har att göra med barn, föreslår vi att bestämmelserna om graviditetspenning behandlas tillsammans med bestämmelserna om föräldrapenningsförmåner i avdelning B. Vi föreslår att reglerna i 4 kap. AFL om föräldrapenning helt struktureras om och delas in i tre separata kapitel, varav ett kapitel behandlar allmänna bestämmelser om föräldrapenningsförmåner, ett kapitel behandlar föräldrapenning och ett kapitel behandlar tillfällig föräldrapenning. Syftet är att underlätta för den enskilde att bedöma vad som gäller i olika situationer. För att upprätthålla en kronologisk ordning mellan graviditets- penningen och föräldrapenningsförmånerna föreslår vi att bestäm- melserna om graviditetspenning placeras i ett eget kapitel före de kapitel som behandlar bestämmelserna om föräldrapenningsför- månerna. Vi föreslår att uttrycket försäkrad kvinna i de nuvarande bestäm- melserna i AFL som behandlar graviditetspenning genomgående ersätts med uttrycket försäkrad i detta kapitel. 3 kap. 2 § Bestämmelsen motsvarar i princip 3 kap. 9 § första stycket AFL. I den nu gällande författningstexten anges att en försäkrad kvinna har rätt till havandeskapspenning, om havandeskap har satt ned hennes förmåga att utföra uppgifterna i sitt förvärvsarbete med minst en fjärdedel. Vi anser att uttrycket uppgifterna i är ett onödigt förtydligande. Därför föreslår vi att uttrycket inte förs in i SFB. 3 kap. 9 § Bestämmelsen motsvarar 3 kap. 9 a § andra stycket AFL. Vi före- slår dessutom att den nuvarande bestämmelsen bör kompletteras med en kodifiering av rättspraxis såvitt avser förmånstidens längd (se FÖD 1988:3). I det avgörandet slog Försäkringsöverdomstolen fast att, vid tillämpningen av då gällande regel i 3 kap. 9 § AFL, havandeskapspenning skulle lämnas för hela den period för vilken den försäkrade begärde ersättning trots att hennes visstidsanställ- ning upphörde före periodens utgång. 3 kap. 10 och 11 §§ Bestämmelserna motsvarar 3 kap. 9 § fjärde stycket och 3 kap. 9 a § tredje stycket första och andra meningen AFL. Under utrednings- arbetets gång har framförts önskemål om att en översyn borde göras avseende vilka regler om sjukpenning som, enligt hänvisning i AFL 3 kap. 9 a § tredje stycket AFL, skall gälla även för gravi- ditetspenning. Med hänsyn till dels våra direktiv, dels att en annan utredning (föräldrapenningsutredningen S 2004:02) har haft i upp- drag att se över föräldrapennings- och havandeskapspenningsför- månerna (SOU 2005:73), har vi inte övervägt några materiella ändringar i efterfrågat avseende. 4 kap. 11 § Bestämmelsen motsvarar 4 kap. 16 § tredje stycket AFL. Av be- stämmelsen framgår att en förälder aldrig kan få mer än hel för- äldrapenning per dag. När det gäller tillfällig föräldrapenning kan i vissa situationer mer än hel sådan förmån lämnas till en förälder. En sådan situation är om föräldern har sin arbetstid förlagd på sådant sätt att flera arbetspass genomförs under .