sou · GTB316 · 2006-01-01 00:00:00 — 3.institutet genom att överträda en bestämmelse som avses i 7 § eller på annat sätt visat sig olämpligt att utöva sådan rörelse som tillståndet avser. Ett svenskt värdepappers- instituts tillstånd skall återkallas av inspektionen om bolaget inte fullgjort sina skyldigheter enligt lagen (1999:158) om investerar- skydd, och inte vidtagit rättelse efter det att inspek- tionen har förelagt värde- pappersbolaget att fullgöra sina skyldigheter med förklaring att värdepappersbolagets tillstånd annars kan komma att återkal- las. Detsamma gäller ett värde- pappersbolags tillstånd enligt 3 kap. 4 § första stycket 4 och 5 om bolaget inte fullgjort sina skyldigheter enligt lagen Ett svenskt värdepappers- instituts tillstånd skall återkallas av inspektionen om bolaget inte fullgjort sina skyldigheter enligt lagen (1999:158) om investerar- skydd, och inte vidtagit rättelse efter det att inspek- tionen har förelagt värde- pappersbolaget att fullgöra sina skyldigheter med förklaring att värdepappersbolagets tillstånd annars kan komma att återkal- las. Detsamma gäller ett värde- pappersbolags tillstånd enligt 3 kap. 4 § första stycket 4 och 5 om bolaget inte fullgjort sina skyldigheter enligt lagen 26 Senaste lydelse 2000:40 (1995:1571) om insättnings- (0000:000) om insättnings- Ett värdepappersbolags tillstånd skall dessutom återkallas om: 1.bolagets kapitalbas understiger det minsta belopp som före- skrivs i 5 kap. 1 § andra stycket och bristen inte har täckts efter det att den blev känd för bolaget, eller 2.någon som ingår i bolagets styrelse eller är verkställande direktör eller dennes ställföreträdare inte uppfyller de krav som anges i 2 kap. 1 § första stycket 4. I fall som avses i tredje stycket 2 får tillstånd återkallas bara om först beslutat att anmärka på att personen ingår istyrelsen eller är verkställande direktör eller dennes ställföreträ- dare och han eller hon, sedan en av inspektionen bestämd tid av högst gått, fortfarande finns kvar i styrelsen eller är verkställande direktör eller dennes ställföreträdare. Denna lag träder i kraft den lag om ändring i marknadsföringslagen (1995:450) Härigenom föreskrivs i fråga om marknadsföringslagen (1995:450), att 22 § skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse En näringsidkare får åläggas att betala en särskild avgift (mark- nadsstörningsavgift), om näringsidkaren eller någon som handlar på näringsidkarens vägnar uppsåtligen eller av oaktsamhet har brutit mot någon bestämmelse i 5–13 och 13 c §§. handlar på dennes vägnar upp- handlar på dennes vägnar upp- såtligen eller av oaktsamhet bryter bryter mot någon av bestäm- mot någon av bestämmelserna i (1993:581), (1993:581), 4 kap. alkohollagen (1994:1738), lagen (1994:1738), 7 kap. 3, 4 eller 7 kap. 3, 4 eller 10 § radio- och TV-lagen (1996:844) eller, när (1996:844) eller, när det gäller ett det gäller ett erbjudande som erbjudande som inte är riktat bara inte är riktat bara till andra än konsumenter, 15 § lagen (0000:000) om insättnings- (1995:1571) om insättnings- garanti, 20 § lagen (1999:158) om garanti eller 8 § lagen (2004:299) Vad som sägs i första och andra styckena gäller också en näringsidkare som uppsåtligen eller av oaktsamhet väsentligt har bidragit till överträdelsen. Avgiften tillfaller staten. Denna lag träder i kraft den 27 Senaste lydelse 2004:315 lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen (1999:1229), att 55 kap. 2, 4 och 5 §§ skall ha följande lydelse. Ersättning som betalas ut av Ersättning som betalas ut av lagen (1995:1571) om insätt- (0000:000) om insättnings- garanti anses utbetald av det institut där insättningen gjorts. Vid återbetalning av ersättning Vid återbetalning av ersättning enligt 18 § lagen (1995:1571) om enligt 13 § lagen (0000:000) om insättningsgaranti skall den del av det återbetalda beloppet som av det återbetalda beloppet som inte avser ersättning för det inte avser ersättning för det las som ränteutgift. las som ränteutgift. Ersättning som betalas ut av Ersättning som betalas ut av lagen (1999:158) om investerar- (1999:158) om investerarskydd skydd eller av en försäkrings- eller av en försäkringsgivare på givare på grund av en försäkring grund av en försäkring som ett tecknat i enlighet med bestäm- 5 kap. 2 § lagen (1991:981) om det institut där investeringen investeringen finns. Denna lag träder i kraft den lag om ändring i lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2001:1227) om själv- deklarationer och kontrolluppgifter, att 10 kap. 8 § skall ha följande lydelse. Kontrolluppgift skall lämnas för fysiska personer och dödsbon 1.värdepappersinstitut i de fall de är skyldiga att upprätta avräk- ningsnota enligt 3 kap. 9 § lagen (1991:981) om värdepappers- rörelse, 2.värdepappersinstitut i de fall de registrerar en option eller en termin eller på annat sätt medverkar vid utfärdandet av optionen eller vid slutförandet av options- eller terminsaffären, 4. garantimyndigheten, 5.den som har betalat ut ersättning vid avyttring genom inlösen, 6.försäkringsgivare som har betalat ut ersättning på grund av sådan försäkring som avses i 5 kap. 2 § lagen om värdepappersrörelse. Denna lag träder i kraft den 31 Senaste lydelse 2001:1227 lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, att 4 kap. 4 § och 15 kap. 17 § skall ha följande lydelse. Ett annat utländskt kreditinstitut än ett sådant som avses i 1 § får ges tillstånd att driva bankrörelse eller finansieringsrörelse från filial i . Tillstånd skall ges om 1.institutet står under betryggande tillsyn av en behörig myn- dighet i hemlandet och den myndigheten har medgett att företaget etablerar sig i , 2.det finns skäl att anta att den planerade verksamheten kommer att drivas på ett sätt som är förenligt med 3 kap. 2–7 §§, och omfattas av garanti enligt lagen omfattas av garanti enligt lagen (1995:1571) om insättnings- (0000:000) om insättnings- garanti eller av en utländsk garanti eller av en utländsk a) omfattar insättningar som a) omfattar insättningar som i 2 § lagen i 2 § lagen b) har en högsta ersättnings- b) har en högsta ersättnings- nivå som inte understiger ett nivå som inte understiger ett innan det i förekommande fall innan det i förekommande fall har gjorts avdrag för en självrisk har gjorts avdrag för en självrisk med högst av en med högst av en 32 Senaste lydelse 2004:297 Om ett utländskt kreditinstitut driver verksamhet här enligt 4 kap. 4 §, skall 1 § tillämpas på verksamheten här i landet. Ärenden som rör ingripanden som avses i 1 § prövas av Finans- inspektionen. I fråga om bankfilialer prövas dock ett sådant ärende av regeringen om ärendet är av principiell betydelse eller av särskild Regeringens prövning sker efter anmälan av inspektionen. omfattas av garanti till följd av omfattas av garanti till följd av ett beslut enligt 3 § andra ett beslut enligt 3 § andra stycket lagen (1995:1571) om stycket lagen (0000:000) om till filialetablering inte skulle ha till filialetablering inte skulle ha kreditinstitutet inte fullgör sina kreditinstitutet inte fullgör sina Föreläggandet skall innehålla en Föreläggandet skall innehålla en upplysning om att filialtillstån- upplysning om att filialtillstån- det annars kan återkallas. det annars kan återkallas. institutet inte har gjort rättelse institutet inte har gjort rättelse får tillståndet återkallas. får tillståndet återkallas. sådan prövning tillämpas andra sådan prövning tillämpas andra Om filialtillståndet återkallas tillämpas 4 §. Inspektionen skall underrätta den behöriga myndigheten i insti- tutets hemland om åtgärder som har vidtagits med stöd av denna paragraf. Denna lag träder i kraft den 33 Senaste lydelse 2004:297 lag om ändring i lagen (2004:299) om inlåningsverksamhet Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2004:299) om inlånings- verksamhet, att 1 § skall ha följande lydelse. Denna lag innehåller bestäm- Denna lag innehåller bestäm- melser om sådan inlåningsverk- melser om sådan inlåningsverk- samhet som andra företag än samhet som andra företag än institut enligt lagen (1995:1571) institut enligt lagen (0000:000) om insättningsgaranti får driva. om insättningsgaranti får driva. Lagen gäller inte för inlåningsverksamhet för vilken det skall upprättas prospekt enligt aktiebolagslagen (1975:1385), försäk- ringsrörelselagen (1982:713), lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument, lagen (1992:543) om börs- och clearing- verksamhet eller motsvarande utländska bestämmelser. Denna lag träder i kraft den 34 Senaste lydelse 2004:446 förordning om ändring i förordningen (1996:596) med instruktion för Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1996:596) med instruktion för , att 2 och 3 §§ skall ha följande lydelse. De övergripande målen för verksamhet är att bidra till det finansiella systemets stabilitet och effektivitet samt att verka för ett gott konsumentskydd. har till uppgift att 1.utöva tillsyn i enlighet med vad som anges i lag eller annan författning, 2.följa och analysera utvecklingen inom verksamhetsområdet samt rapportera till regeringen om inspektionen bedömer att instabilitet i finanssektorn riskerar att negativt påverka det svenska finansiella systemets funktionssätt, 3.meddela föreskrifter samt handlägga förvaltningsärenden i enlighet med lag eller annan författning, 4.medverka i internationellt samarbete som rör inspektionens verksamhetsområde, 5.biträda regeringen med yttranden och utredningar, 6.fullgöra sina uppgifter enligt förordnanden med stöd av atomansvarighetslagen (1968:45) och 10 kap. 12 § sjölagen (1994:1009), 7.fullgöra uppgifter enligt förordningen (2002:472) om åtgärder för fredstida krishantering och höjd beredskap, samt 8.fullgöra kanslifunktionen åt . Inspektionen får fullgöra kansli- Inspektionen får föreskriva avvikelser och medge undantag som avses i 11 § lagen (1998:710) med vissa bestämmelser om Premie- pensionsmyndigheten. 35 Senaste lydelse 2002:530 3 §36 Inspektionen skall samråda med –i frågor om tillämpningen av lagen (1956:245) om uppgiftsskyldighet rörande pris- och konkurrensförhållanden, –i viktigare frågor som har samband med betalningssystemets stabilitet eller som berör ansvar för valuta- och kreditpolitiken och för betalningsväsendet, –i frågor som rör beredskapsplaneringen enligt förordningen (2002:472) om åtgärder för fredstida krishantering och höjd beredskap, –i försvarsberedskapsfrågor, i de frågor där inspektionen skall hålla styrelsen underrättad om beredskapsplaneringen, – garantimyndigheten i frågor frågor av betydelse för insätt- av betydelse för insättnings- garantin enligt lagen (0000:000) (1995:1571) om insättnings- om insättningsgaranti och för garanti och för investerarskyd- det enligt lagen (1999:158) om (1999:158) om investerarskydd, – om de avgifter som myndigheten tar ut eller avser att ta ut, om inte verket medger undantag från sam- rådsskyldigheten. Vid samråd enligt första stycket skall inspektionen lämna berörda myndigheter de uppgifter som behövs. Denna förordning träder i kraft den 36 Senaste lydelse 2002:530 Uppgifter ur belastnings- registret om brott mot 9 kap. 6, 6 a, 7 eller 7 a § skall lämnas ut om det begärs av garantimyndigheten för utred- ning enligt lagen (0000:000) om insättningsgaranti eller lagen (1999:158) om investerarskydd, i fråga om den som ärendet gäller. förordning om ändring i förordningen (1999:1134) om belastningsregister Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1999:1134) om belastningsregister, att 16 § skall ha följande lydelse. 16 §37 Uppgifter ur belastnings- registret om brott mot 9 kap. 6, 6 a, 7 eller 7 a § skall lämnas ut om det begärs av lagen (1995:1571) om insättningsgaranti eller lagen (1999:158) om investerarskydd, i fråga om den som ärendet gäller. Om den påföljd som dömts ut även avser något annat brott än de som anges i första stycket, skall också uppgifter om det brottet lämnas ut. Denna förordning träder i kraft den 37 Senaste lydelse 2000:98 förordning om ändring i förordningen (1999:1135) om misstankeregister Härigenom föreskrivs i fråga om förordningen (1999:1135) om misstankeregister, att 4 § skall ha följande lydelse. Uppgift om misstanke om brott för vilket åtal har väckts, skall lämnas om det begärs av , i fråga om den som myndigheten överväger att betala ut ersättning till enligt lagen (1999:158) om investerarskydd. Denna förordning träder i kraft den 38 Senaste lydelse 2004:1065 Det svenska insättningsgarantisystemet infördes och bygger i dess nuvarande form på principer som varken kan härledas till den statliga garantimodellen eller fullt ut uppfyller villkoren för ett för- säkringsmässigt utformat system. I utredningens uppdrag har ingått att överväga hur garantisystemet bör utformas för att tydliggöra principerna för garantiverksamheten och om det finns förutsättningar för att renodla systemet enligt ett försäk- ringsmässigt utformat system eller ett statligt garantisystem. En central uppgift för utredningen har varit att se över prin- ciperna för finansieringen av garantisystemet. I det har legat att även se över avgiftsberäkningen och fördelningen av avgifter mellan de institut som omfattas av garantin. I det sammanhanget har även ingått att jämföra det svenska garantisystemet med andra euro- peiska länders garantisystem för att belysa de konkurrenseffekter som förslagen om utformningen av garantisystemet ger upphov till på en internationell marknad. Uppdraget har även omfattat frågor som har med omfattningen av i första hand insättningsgarantin att göra. Utredningen har där- för bl.a. behandlat frågor angående definitionen av skyddade insättningar och den ersättningsnivå som skall gälla för garantin. I det sammanhanget har eventuella konkurrensaspekter beaktats av utredningen. De finansiella företag som omfattas av ersättningssystemen ver- kar i stor omfattning på en marknad inom EU som blir alltmer integrerad. Vissa frågor som rör hanteringen av ersättningsfall har därför också behandlats av utredningen. Frågeställningar av särskild vikt har därvid varit hanteringen av de ersättningsfall som är gräns- överskridande och den ansvarsfördelning mellan berörda länders garantisystem som skall ske i sådana situationer. I uppdraget har vidare ingått att se över en rad frågor som rör det svenska investerarskyddssystemet, varav en del frågor är gemensamma med insättningsgarantin. Mot bakgrund av de förslag som lagts fram om ersättnings- systemens utformning har utredningen även haft att överväga frå- gan om hur garantiverksamheten effektivast kan ordnas från orga- nisationssynpunkt. I det sammanhanget har det ingått i uppdraget att ta hänsyn till det pågående arbetet med ett system för offentlig administration av banker i kris och arbetet inom EU om införandet av försäkringsgarantisystem. Direktiven i sin helhet har fogats till betänkandet i bilaga 1. Utredningen har hållit fem möten med utredningens sakkunniga. Utredningen har hållit ett seminarium angående de närmare principerna för finansieringen av insättningsgarantisystemet. Vid seminariet har bl.a. riksbank, , , och varit representerade. För att ta del av utländska erfarenheter har utredningen besökt företrädare för ett antal utländska institutioner och organisationer, bl.a. insättningsgarantisystemen i , , , och samt , och . I första hand har principer för insättningsgarantisystemens finansiering och vissa konkurrens- frågor diskuterats vid dessa möten. Utredningen har vidare haft kontakter med en rad myndigheter för att diskutera de olika frågor som utredningsuppdraget omfattar. Utredningen har bl.a. träffat företrädare för samtliga fem statliga garantimyndigheter samt riksbank, Riksrevisorn, , , och Statskontoret. Utredningen har även träffat representanter för konsultfirman , ratingföretagen , investmentbanken man & , , , samt försäkringsbolagen . Utöver dessa möten har utredningen varit i kontakt med företrädare för de flesta insättningsgarantisystemen inom EU för att få underlag till de jämförelser av de europeiska garantisystemen som redovisas i betänkandet. Utredningen har deltagit i ett seminarium anordnat av förvalt- ningspolitiska avdelningen vid om föränd- ringar och översyn av myndigheter. Vidare har utredningen deltagit i ett arbete som på regeringens uppdrag samordnats av Riksgälds- kontoret och som syftat till att få till stånd en gemensam redo- visning av kostnader och risker inom det statliga garantiområdet. Uppdraget skall redovisas av . Slutligen har utredning varit i kontakt med bl.a. i frågor som rör det pågående arbetet med ett system för offentlig administration av banker i kris och arbetet inom EU om införandet av försäkringsgarantisystem samt den översyn av insätt- ningsgarantidirektivet som pågår inom EG-kom- missionen. 2Den nuvarande utformningen av insättningsgarantin och investerarskyddet Det svenska banksystemet levde under stabila och hårt reglerade förhållanden under i stort sett hela efterkrigstiden . I konsekvens med detta blev det för svensk del aldrig aktuellt att införa någon särskild ordning för garanti för insättarnas medel i bank. Allmänhetens bankinlåning betraktades som helt trygg. Av olika skäl kom emellertid sådana garantisystem att infö- ras i flera andra länder där erfarenheterna delvis var annorlunda. Planer på att utforma ett insättningsgarantisystem fanns men fick läggas åt sidan till förmån för hanteringen av den svenska bankkrisen. Bankkrisen visade att det är möjligt att även en svensk bank kan bli insolvent. Det fanns därför skäl att även i införa ett system som bestående stärker konsument- skyddet på det finansiella området sedan det svenska bankstödet avvecklades . I förekommer visserligen redan en form av insättnings- garanti . Denna gäller emellertid endast för de svenska fristående sparbankerna, enligt lagen (1934:300) om sparbankernas säkerhetskassa, för vilka det skall finnas en gemensam fond med uppgift att trygga sparbankernas verksamhet och insättarnas rätt. Ett annat och mer tvingande skäl för att införa ett insätt- ningsgarantisystem är att denna fråga finns reglerad inom EU i ett särskilt direktiv från 1994.1 Behovet av reglering inom EU på detta område har sitt ursprung i principen om en enda auktorisation av kreditinstitut med åtföljande etableringsfrihet inom EES-området. När banker får etablera filialer i andra länder och därigenom bidra till ökad konkurrens och effektivitet har det ansetts viktigt att en gemensam lägsta nivå för insättarnas skydd införs. En insättnings- garanti ansågs vara lika nödvändig som tillsynsregler vid genom- förandet av den gemensamma bankmarknaden. 1 och rådets direktiv (94/19/EG) av om system för garanti av insättningar (insättningsgarantidirektivet), se bilaga 2. Den nuvarande utformningen av insättningsgarantin och investerarskyddet För att skapa ett liknande konsumentskydd vid investering i aktier, obligationer och andra finansiella instrument samt medel som investerare anförtrott värdepappersinstitut antogs 1997 ett EG-direktiv om system för ersättning till investerare2, som i stor utsträckning innehåller bestämmelser liknande de i insättnings- garantidirektivet. EG-direktiven innehåller endast minimiregler. Kraven på inför- livande av direktivens bestämmelser med den nationella lagstift- ningen är begränsade till ersättningssystemens huvudkomponenter, såsom t.ex. systemens omfattning och ersättningsnivå, värdlandets behandling av filialer till kreditinstitut från andra medlemsstater och tredje land samt formerna för framställande av krav på och utbetalning av ersättning. Medlemsstaterna har stor frihet att utforma sina ersättningssystem utifrån nationellt betingade för- hållanden. Det står varje medlemsstat fritt att t.ex. utforma garanti- system som är mer omfattande än vad som anges i direktiven. I direktiven finns inga bestämmelser om hur ersättnings- systemen skall administreras, hur finansieringen av systemen skall ske (annat än att de i princip skall finansieras av berörda kredit- institut) eller om avveckling och rekonstruktion av kreditinstitut i kris. Vid en internationell jämförelse kan konstateras att ersätt- ningssystemen också skiljer sig åt mellan länderna både i fråga om finansiering och i fråga om administration. I vissa länder finansieras systemen främst genom att avgifter tas ut efter det att ett ersätt- ningsfall inträffat, medan andra länder tar in avgifter i förskott som fonderas. Avgifter och ersättningsnivåer varierar också kraftigt mellan länderna. Systemen administreras i vissa länder av staten, medan andra länder har överlåtit administrationen till privata rätts- subjekt. Någon fullständig harmonisering av de olika medlems- staternas nationella system innebär således inte direktiven. Direk- tiven tillämpas genom även på , och . har påbörjat en översyn av insättningsgarantidirektivet. Insättningsgarantin infördes i genom lagen (1995:1571) om insättningsgaranti (insättningsgarantilagen). Investerarskyddet infördes genom lagen (1999:158) om investerarskydd (investerarskyddslagen). I det följande redovisas i korthet den nuvarande utformningen av insättningsgarantin och investerarskyddet. 2 och rådets direktiv (97/9/EG) av om system för ersättning till investerare (investerarskyddsdirektivet), se bilaga 3. Den nuvarande utformningen av insättningsgarantin och investerarskyddet till stora delar är likartade, redovisas inte garantierna var för sig utan i stället beskrivs huvuddragen i dem utifrån några olika fråge- ställningar. I de avseenden som garantierna skiljer sig åt redovisas detta särskilt. Mer detaljerade beskrivningar kommer att lämnas löpande i betänkandet i samband med att vissa särskilda frågor behandlas, t.ex. principerna för garantigivningen, omfattningen av garantierna samt finansiering och administration av garantiverk- samheten. Vem ansvarar för garantierna? Insättningsgarantin och investerarskyddet är obligatoriska garanti- system i offentlig regi. () är en statlig myndighet som har till uppgift att handlägga frågor om garantierna.3 IGN har inga tillsynsuppgifter och kan inte heller vidta åtgärder för att förebygga ersättningsfall, t.ex. genom att använda de medel som avsatts för insättningsgarantin till ett statligt kontrollerat kapitaltillskott i syfte att rekonstruera eller bidra till rekonstruk- tion av en krisdrabbad bank. Vilka institut tar emot tillgångar som omfattas av garantierna? Insättningsgarantin skyddar insättningar hos banker och vissa vär- depappersföretag som har tillstånd att ta emot kunders medel på konto. omfattas även insättningar hos kreditmarknadsföretag. På motsvarande sätt gäller garantin för insättningar som finns hos dessa instituts filialer i ett annat EES-land (detta är ett uttryck för den hemlandsprincip som gäller enligt insättningsgarantidirek- tivet). Investerarskyddet omfattar svenska banker och värdepappers- bolag (värdepappersinstitut) som utför investeringstjänster, dvs. sådana tjänster som är tillståndspliktiga enligt lagen (1991:981) om värdepappersrörelse eller som innebär att värdepapper tas emot för förvaring, eller att medel med redovisningsskyldighet tas emot. Även förvaringsinstitut enligt lagen (2004:46) om investerings- fonder omfattas av skyddet. 3 Se 1 § förordningen (1996:595) med instruktion för . Den nuvarande utformningen av insättningsgarantin och investerarskyddet tas även fondbolag och utländska förvaltningsbolag av investerar- skyddet om de här i landet erbjuder individuell portföljförvaltning och därigenom förfogar över investerares finansiella tillgångar och pengar. kan även kreditmarknads- företag få tillstånd att bedriva värdepappersrörelse och därför till- höra investerarskyddet. Beträffande värdepappersinstitutens filialer i ett annat EES-land gäller samma hemlandsprincip för investerarskyddet som för in- sättningsgarantin.