sou · GTB359 · 2006-01-01 00:00:00 — Detta har kritiserats efter- som just de åtgärder som kräver författningsändringar är de som bedömts ha störst betydelse för möjligheterna att klara normerna. I programmet finns ett antal åtgärder som regeringen bedömer behöver vidtas. Regeringen anger åtgärder som kan vidtas och vilken eller vilka myndigheter som är ansvariga. Det framstår dock som oklart hur omfattande och långtgående åtgärder regeringen menar att de utpekade myndigheterna skall vidta. T.ex. anges i åtgärdsprogrammet för : Åtgärder för att öka utbudet av kollektivtrafik i Göteborgs- regionen. Exempel på åtgärder som kan vidtas för att öka utbudet av kollektivtrafik är nya busslinjer, förbättring av fasta anläggningar för kollektivtrafiken såsom plattformar för tågtrafiken och att ett ökat antal spårvagnar tas i drift. Ansvariga för att åtgärder vidtas är och kommunerna i . Det framgår inte när de utpekade myndigheterna får anses ha uppfyllt de krav som följer av åtgärdsprogrammet. Det finns inte heller några uppskattningar av vilka förändringar de olika åtgärder- na kan tänkas leda till. Det bidrar ytterligare till att det blir svårt att veta hur omfattande förändringar myndigheterna förväntas göra. Inte heller har frågor om kostnaderna för åtgärderna och finan- siering av dem diskuterats. Regeringen har som redovisats ovan förordnat att länsstyrelserna i och skall ta fram och fastställa komplette- rande åtgärdsprogram. Detta har kritiserats eftersom länsstyrelser- na menar att det inte finns några ytterligare åtgärder som kan vidtas utöver vad de redovisat i sina förslag till åtgärdsprogram. 2.3.10Olika typer av åtgärdsprogram? I finns endast en typ av åtgärdsprogram även om det i förordningarna finns olika regler när det gäller vad åtgärdsprogram skall innehålla och när de skall tas fram. Allt talar för att de åtgärdsprogram som antagits av regeringen för luftkvaliteten i och skall uppfattas vara planer och program enligt artikel 8.3 i ramdirektivet för luft. De antogs innan skulle och har rapporterats till EU. I andra länder pågår arbete med att ta fram olika former av åtgärds- paket. Vissa länder verkar välja att samordna handlingsplaner och planer och program i ett sammanhang. Åtgärdsprogram enligt 5 kap. bör också kunna utgöra andra typer av program i EG-rätten, t.ex. handlingsplaner enligt artikel 7.3. 2.3.11Hur stort område omfattar ett åtgärdsprogram? I 5 kap. 4 § andra stycket finns en regel om det geografiska område som ett åtgärdsprogram kan omfatta. Utgångs- punkten är att det område där överskrids är samma område som störningen som påverkar kommer ifrån. Om det skulle visa sig att störningen kommer från en verksamhet som ligger utanför det område där överskrids kan åtgärdspro- grammet utökas och omfatta hela området där verksamheter finns som ger upphov till störningen. Storleken på det område som skall omfattas av åtgärdsprogrammet styrs således av vilka verksamheter som påverkar , inte av några administrativa gränser. Enligt bestämmelserna i förordningen om förvaltning av kvali- teten på vattenmiljön skall åtgärdsprogram tas fram för hela landet. Utgångspunkten är ett heltäckande åtgärdsprogram för vart och ett av de fem vattendistrikten. Därutöver finns möjlighet att ta fram delåtgärdsprogram för delar av ett vattendistrikt. Det kan gälla ett område där speciella åtgärder behövs, t.ex. på grund av särskilda störningar. Sådana delåtgärdsprogram kan komma att likna åtgärds- programmen för luft på så sätt att de får avgränsas geografiskt med utgångspunkt i den störning som de är avsedda att åtgärda. Bestämmelserna i 5 kap. 4 § bör således också kunna tillämpas för delåtgärdsprogram för vatten. De områden som åtgärdsprogram för buller skall omfatta kom- mer att variera. Åtgärdsprogram som , och skall ta fram omfattar de större vägarna, järn- vägarna och flygplatserna. De större kommunerna skall först kartlägga bullret i kommunen och sedan ta fram åtgärdsprogram. Eftersom åtgärderna skall syfta till att motverka att buller orsakar skador på människors hälsa och miljön kommer det att bli nöd- vändigt med åtgärdsprogram endast för de områden där det finns skadliga nivåer eller risker för sådana nivåer. 2.3.12Vad kan ett åtgärdsprogram omfatta? Ett åtgärdsprogram skall enligt 5 kap. 6 § omfatta all verksamhet och alla åtgärder som kan påverka möjligheten att klara föreskrivna normer. Det finns ingen begränsning när det gäller vilka styrmedel som kan användas. Av uttalanden i förarbetena framgår att med åtgärder avses både fysiska åtgärder, t.ex. utsläpps- minskningar och styrmedel, t.ex. regelförändringar och olika typer av avgifter22. I förarbetena nämns också att en åtgärd kan bestå i internationella kontakter och förhandlingar. 1997/98:45 s. 51. Vad är en åtgärd? I lagstiftningen talas om att myndigheter och kommuner har ansvar för att åtgärder vidtas för att miljökvalitetsnormerna skall . I praktiken är det ofta andra än myndigheter och kommuner som behöver vidta de faktiska åtgärderna. Det kan vara klargörande att skilja mellan fysiska åtgärder dvs. faktiskt handlande å ena sidan och styrmedel å den andra. I begreppet verksamheter och åtgärder som används t.ex. i 2 kap. är en åtgärd att göra något fysiskt, t.ex. gräva ett hål eller tvätta en bil. I samband med åtgärdsprogram är en åtgärd ofta ett styrmedel som myndig- heter och kommuner beslutar om. En ändring i regelverket, ett tillsynsingripande eller antagande av en plan kan vara en åtgärd. Dessa styrmedel syftar ofta till att få någon annan att vidta den fysiska åtgärden, t.ex. att få personer att köra bil i mindre om- fattning. ingår i begreppet åtgärd både styrmedel och faktiskt handlande, t.ex. skall åtgärdsprogram handla om båda dessa. I åtgärdsprogrammet skall både anges vilket styrmedel som avses att användas och vilka fysiska åtgärder som styrmedlet skall resultera i. Begreppet åtgärd i lagtext kan således ha tre olika betydelser: faktiskt handlande, styrmedel eller båda dessa saker. Vi har inte funnit något sätt att undvika detta. 2.3.13Vem riktar sig ett åtgärdsprogram till? Åtgärdsprogram är bindande för myndigheter och kommuner. Det framgår av 5 kap. 8 § . I lagmotiven har uttalats att avsikten inte är att enskilda skall vara bundna direkt av åtgärds- program. Åtgärdsprogram skall i stället ses som ett led i en beslutskedja. I åtgärdsprogram anges vad myndigheter och kom- muner skall göra och vad som skall åstadkommas. Myndigheterna och kommunerna skall därefter använda sina befintliga styrmedel för att genomdriva de förändringar som behövs gentemot enskilda. Det kan t.ex. vara fråga om att initiera omprövningsprocesser mot miljöfarliga verksamheter eller vattenverksamheter, att utfärda generella föreskrifter som gäller biltrafik eller att genomföra infor- mationskampanjer och tillsynsverksamhet mot enskilda och verk- samhetsutövare. I ett åtgärdsprogram kan dock inte föreskrivas hur en myndighet skall besluta i t.ex. ett tillståndsärende. prövningssituation blir åtgärdsprogrammet en del av beslutsunder- laget. 2.3.14Hur kan åtgärdsprogram överprövas? Det finns inga regler i om överklagande av åtgärds- program. I förordningen om förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön föreskrivs uttryckligen att åtgärdsprogram inte kan överklagas. Däremot finns en möjlighet enligt 5 kap. 7 § miljö- balken för regeringen att föreskriva att vissa åtgärdsprogram som fastställts av någon annan skall överprövas av regeringen. Det kan enligt lagmotiven gälla åtgärdsprogram som berör försvaret och som Försvarsmakten begär att regeringen skall överpröva. Några generella regler om att regeringen skall överpröva åtgärdsprogram har inte utfärdats. 2.3.15Hur skall ett åtgärdsprogram följas upp? Arbete med miljökvalitetsnormer förutsätter en kontinuerlig pro- cess som följer upp miljökvaliteten och vidtagna åtgärder. Med jämna mellanrum måste det kontrolleras om normerna och om vidtagna åtgärder fått önskad effekt. Om det finns problem måste åtgärdsprogram kunna ändras för att ge bättre resultat. Enligt 5 kap. 6 § sista stycket skall åtgärdsprogram omprövas vid behov, dock minst . I ramdirektivet för vatten föreskrivs att åtgärdsprogram skall upprättas till en viss tidpunkt och sedan ses över och om nödvändigt uppdateras . Direktivet förutsätter således ett kontinuerligt arbete med åtgärdsprogram. 2.4Regler om miljökvalitetsnormer i och andra lagar 2.4.1Översiktsplaner, detaljplaner och åtgärdsprogram Samhället har många verktyg för att påverka och uppnå för- ändringar i miljön. ger genom översiktsplaner och detaljplaner kommunerna möjligheter att styra användningen av mark- och vattenområden och har därigenom stor betydelse för miljöförhållandena. bygger främst på avvägningar mellan olika allmänna intressen med syftet att skapa bästa möjliga helhets- lösningar. Det är bara i vissa begränsade situationer som kom- munernas handlingsutrymme begränsas genom att ett intresse utpekas som överordnat ett annat. Miljön är således ett intresse som ställs mot en rad andra intressen. utgår från att det är en angelägenhet att planlägga använd- ningen av mark och vatten. Reglerna om miljökvalitetsnormer i skiljer sig från dessa synsätt genom att normerna ger miljöintresset en starkare ställning än andra intres- sen. Det är också staten som beslutar om vilka miljökvalitets- normer som skall gälla. Miljökvalitetsnormernas starka ställning kommer tydligt till uttryck i genom att planläggning inte får medverka till att en miljökvalitetsnorm överskrids. Detsamma gäller i bygglovärenden för områden utanför detaljplan. Det finns inget utrymme för att väga miljökvalitetsnormen mot t.ex. säker- hetsaspekter eller andra behov. En av de få situationer där staten kan ingripa mot den kommunala planeringen är när en miljö- kvalitetsnorm inte iakttagits i en detaljplan. Miljökvalitetsnormer kan således sätta gränser för kommunala planbeslut på ett sätt som är ovanligt i . Åtgärdsprogram kan i sin funktion ha vissa likheter med översiktsplaner och detaljplaner, men det finns stora olikheter i deras sakliga innehåll. En översiktplan syftar till att dra upp riktlinjer för användningen av mark och vatten. Kommunen tar där ställning till hur mark och vattenområden skall användas och hur den bebyggda miljön skall utvecklas och bevaras. Innehåll och detaljeringsgrad kan variera betydligt. Eftersom en översiktsplan omfattar all mark för en kommun och har ett långt tidsperspektiv blir ställningstagandena med nödvändighet relativt övergripande. Det är en rad olika intressen som skall beaktas varav miljön är ett. Översiktsplanen är aldrig bindande utan utgör underlag för beslut av olika slag. Ju mer underbyggd och välformulerad den är desto större tyngd får dess argument vid olika beslut. Den anger enbart ramar för kommande beslut och innebär inga skyldigheter gentemot vare sig myndig- heter eller enskilda. Syftet med en översiktsplan är inte att åstad- komma ett visst mer specificerat resultat, såsom viss miljökvalitet, utan att ange en politiskt förankrad syn på grunddragen för användningen av mark och vatten i kommunen. Vid detaljplanering prövas markens lämplighet för ett visst ändamål. En detaljplan är oftast inriktad på att kunna genomföra ett konkret projekt men den anger även vilka regler som skall gälla vid efterföljande prövningar. Detaljplanen omfattar ett begränsat geografiskt område som exempelvis ett enstaka kvarter i en stad. I huvudsak omfattar den bebyggelse. Som namnet antyder är detalje- ringsgraden betydligt högre än för översiktsplaner. En detaljplan är juridiskt bindande och medför en rad rättsverkningar för både enskilda, myndigheter och kommuner. Den gör det möjligt att genomföra vissa projekt och styr bort annan i och för sig tänkbar användning av marken. Antagandet av en detaljplan innebär dock aldrig att den markanvändning som planen redovisar verkligen kommer till stånd. En kommun kan alltså inte genom att anta en detaljplan säkerställa att projektet genomförs; däremot ger den möjlighet för kommunen att bestämma hur det i så fall skall ske. En detaljplan är således inte ett instrument för att genomdriva vissa projekt utan ger i stället förutsättningar för enskilda att genomföra projektet om de vill och har möjligheter. Ett åtgärdsprogram har en helt annan uppgift än vad de ovan beskrivna planerna har. Det är inriktat på ett bestämt miljö- problem, skall beskriva det och peka ut vilka åtgärder som behöver vidtas för att problemet skall rättas till. Det måste vara mer kraft- fullt och målinriktat och ha en mer drivande verkan än översikts- planer och detaljplaner. Åtgärdsprogram behöver dessutom ha en annan geografisk avgränsning än dessa planer. I vissa fall behöver åtgärdsprogram antas över kommungränserna och de kan behövas för områden som inte alls skall bebyggas. Åtgärdsprogram på- minner om översiktsplaner såtillvida att de i normalfallen inte blir direkt bindande för enskilda utan syftar till att ta ett helhetsgrepp över en fråga och dra upp riktlinjer. Det är dock olika helheter det är fråga om; i ena fallet den från olika utgångspunkter bästa markanvändningen i en kommun och i det andra en lämplig sammansättning av åtgärder för att komma till rätta med ett miljö- problem inom ett område. Åtgärdsprogram är också mer konkreta genom att enskilda åtgärder pekas ut och kan medföra att myndig- heter och kommuner är skyldiga att handla. Man skulle kunna säga att åtgärdsprogrammet utgör underlag för senare beslut på ett liknande sätt som översiktsplanen utgör underlag för senare detalj- planeläggning, men att åtgärdsprogrammet ställer större krav på myndigheter och kommuner att agera. 2.4.2Vilka regler finns om miljökvalitetsnormer i ? De regler som finns i som rör normer handlar om hur miljökvalitetsnormer skall beaktas vid planläggning och planering, hur dessa överväganden skall redovisas i översiktsplaner respektive hur skall agera om inte miljökvalitets- normer beaktats. Inga av reglerna i har ändrats i samband med att begreppet miljökvalitetsnorm vidgades. Det innebär att de krav som tidigare endast gällde i samband med skarpa normer av gränsvärdeskaraktär nu gäller alla typer av miljö- kvalitetsnormer, oavsett om de är av gränsvärdes- eller målsätt- ningskaraktär. Hur normer skall hanteras vid planering och planläggning Det finns regler som handlar om hur miljökvalitetsnormer skall hanteras vid planering och planläggning både i och . De har delvis samma innehåll. Både i 5 kap. 3 § sista stycket och 2 kap. 1 § andra stycket sista meningen föreskrivs att miljökvalitetsnormer skall iakttas vid planering och planläggning. Dessutom innehåller bestämmelsen i en hänvisning till 5 kap. 3 § . Det finns också en annan regel i som redovisar hur miljökvalitetsnormerna skall beaktas. Enligt 2 kap. 2 § första stycket sista meningen får planläggning inte medverka till att miljökvalitetsnormer överträds. Således finns två snarlika formuleringar av krav på beaktande av miljökvalitetsnormer. Dels skall normerna iakttas vid planläggning och planering, dels får planläggning och bygglovsbeslut utanför detaljplan inte medverka till att en norm överträds. Någon närmare diskussion hur dessa bestämmelser är tänkta att förhålla sig till varandra finns inte i förarbetena till lagstiftningen. Bestämmelsen i kommenteras kortfattat i för- arbetena till där det anges att planering och planlägg- ning skall göras på ett sådant sätt att möjligheterna att klara underlättas23. Enligt uttalanden i förarbetena till bestäm- melsen i betyder den att varken planer eller andra beslut enligt får strida mot miljö- kvalitetsnormen24. Genom den föreslagna regleringen får bestämmelserna direkt inverkan på beslut i fråga om detaljplaner och bygglov utanför områden med detaljplan. Således får en detaljplan inte antas om dess genomförande skulle medverka till att en miljökvalitetsnorm överträds. Detsamma gäller för bygglov och förhandsbesked utanför områden med detalj- plan. I de fall en lagakraftvunnen, men inte genomförd, detaljplan skulle kunna medverka till att en miljökvalitetsnorm överträds, kan det bli aktuellt att upphäva eller ändra planen. Om frågan skulle aktua- liseras under planens genomförandetid, dvs. den tid under vilken de rättigheter som uppkommit genom planen har ett starkt skydd, torde bestämmelserna i 5 kap. 11 §§ första stycket vara tillämpliga. Det innebär att det är möjligt att upphäva planen mot de berörda fastighetsägarnas bestridande på grund av nya förhållanden av stor allmän vikt vilka inte kunnat förutses i planläggningen. I sådana fall har rättighetsinnehavarna rätt till ersättning av kommunen för den skada de lider. Har genomförandetiden löpt ut kan planen upphävas utan att rättigheter som uppkommit genom planen beaktas.25 Det är svårt att utifrån dessa uttalanden se några avgörande skillnader i ambitionsnivå eller kravnivå mellan begreppen iaktta en miljökvalitetsnorm och inte medföra att en norm överträds. Krav på redovisning av normer i planer Det finns i 4 kap. 1 § andra stycket 3 krav på att kommunerna i översiktsplanerna skall redovisa hur de avser att iaktta gällande miljökvalitetsnormer. I förarbetsuttalanden fram- hålls att översiktsplanerna härigenom blir ett viktigt instrument för att synliggöra vilka mark- och vattenområden som omfattas av normerna26. Det finns inga bestämmelser om att det i detaljplaner skall redovisas hur miljökvalitetsnormer skall iakttas. Till planen skall det dock fogas en planbeskrivning som anger bland annat plane- ringsförutsättningarna. Av rättstillämpningen framgår att besluts- 1997/98:45 del 2 s. 46. 1997/98:90 s. 163. 1997/98:90 s. 163. 1997/98:90 s. 164. underlaget måste vara tillfyllest för att kunna ta ställning till planens innehåll. skall det även göras en miljöbedömning av en detaljplan om den användning av mark och vatten som planen medger kan antas medföra betydande miljöpåverkan. I kraven på vad miljökonsekvensbeskrivningen då skall innehålla finns inte aktuella miljökvalitetsnormer specifikt angivna. Det föreskrivs dock att miljökonsekvensbeskrivningen skall innehålla bl. a. en beskrivning av miljöförhållandena och av hur relevanta miljö- kvalitetsmål och andra miljöhänsyn beaktas i planen eller program- met27. Att utelämna en beskrivning av gällande miljökvalitets- normer kan knappast vara förenligt med vare sig bestämmelserna om planbeskrivning eller miljökonsekvensbeskrivning. Krav på att agera Ett antal bestämmelser ger i uppgift att bevaka att miljökvalitetsnormerna inte träds för när i planering och plan- läggning. Sådana regler finns när det gäller samråd om översiktsplan och detaljplan då skall verka för att miljökvalitets- normer iakttas (4 kap. 5 § första stycket 2 och 5 kap. 22 § 2). Även i det granskningsyttrande som skall avge över förslag till översiktsplan skall framgå om förslaget bedöms medverka till att en norm överträds (4 kap. 9 § andra stycket 2). Slutligen kan staten ingripa mot beslut om detaljplaner om det kan befaras att en miljökvalitetsnorm inte iakttas (12 kap. 1 § första stycket 3). kan upphäva en sådan plan. När det gäller andra intressen – riksintressen samt mellankommunal samordning som ger staten rätt att ingripa finns en möjlighet för regeringen att meddela planföreläggande, dvs. ett föreläggande för kommun att anta, ändra eller upphäva en juridiskt bindande plan. Någon sådan möjlighet finns däremot inte när det gäller miljökvalitetsnormer. 27 6 kap. 12 § andra stycket 2 och 5 ., som blir tillämplig genom hänvisning i 5 kap. 18 § . 2.4.3Beslut om miljökvalitetsnormer enligt När det gäller tillämpningen av har vi inte kunnat finna något exempel på beslut där miljökvalitetsnormer åberopats som grund för att inte anta en plan eller att ändra på innehållet i en plan. Däremot synes i planärenden i landets större städer förekomma diskussioner om normer och krav på besluts- underlag och hänsyn som inte skulle ha krävts om inte miljö- kvalitetsnormerna fanns. Det framförs också att det finns exempel på projekt som stoppats i ett tidigt skede eftersom de har bedömts vara oförenliga med miljökvalitetsnormer. Vårt intryck är att miljökvalitetsnormer aktualiserats i större utsträckning vid tillämpning av än av . 2.4.4Övrig lagstiftning som hänvisar till miljökvalitetsnormer Även enligt lagstiftning utanför skall miljökvalitets- normer beaktas. I detta avsnitt redovisas alla lagar utom som innehåller hänvisningar till regler om miljökvalitetsnormer. Det är främst vid olika typer av tillstånds- prövningar som balkens regler blir tillämpliga. Hur lagar utanför hänvisar till balkens regler om miljökvalitetsnormer varierar. Enligt de flesta lagarna skall 2 kap., 5 kap. 3 § och 16 kap. 5 § tillämpas. Vissa lagar hänvisar dock till enbart 5 kap. 3 § och 16 kap. 5 §. I en lag, skogsvårdslagen, görs inga hänvisningar till balkens bestämmelser, utan där har införts en särskild hänsynsregel om miljökvalitetsnormer. Tillstånd till avverkning i svårföryngrad skog eller skyddsskog får inte ges, om avverkningen medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds. Avverkningen får dock tillåtas, om det vidtas sådana åtgärder att olägenheterna från annan verksamhet upphör eller minskar så att möjligheterna att klara miljökvalitets- ökar i inte obetydlig utsträckning. Det är alltså en regel med samma lydelse som 16 kap. 5 § . Det sägs inte i lagtexten att det är miljökvalitetsnormer enligt 5 kap. som avses men det får anses uppenbart. Visserligen tillkom denna bestämmelse då miljökvalitetsnormer endast var bindande gränsvärden, men eftersom ingen inskränkning i tillämp- ningsområdet gjordes när begreppet vidgades får hänvisningen nu anses omfatta alla typer av miljökvalitetsnormer. I några lagar har införts särskilda regler för omprövning av villkor om en verksamhet som fått koncession och som medverkar till att en miljökvalitetsnormer överträds (rörledningslagen och lagen om kontinentalsockeln). Nedan redovisas hur de olika lagarna hänvisar till regler om miljökvalitetsnormer. regler som hänvisas till 2 kap. 5 kap. 3 § 2 kap. 8 a § och 16 kap. 5 § 2 kap. 6 § lagen om byggande av järnväg lagen om kärnteknisk verksamhet lagen om ekonomiska zon lagen om vissa torvfyndigheter (tredje och fjärde styckena) 2 kap., 5 kap. 3 § lagen om vissa torvfyndigheter (tredje stycket) 5 kap. 3 § och 16 kap. 5 § 6 kap. 5 § Det finns ännu inga beslut enligt dessa lagar där miljökvalitets- normer har behandlats. 2.5Problem med dagens bestämmelser om miljökvalitetsnormer Problemen med den nuvarande lagstiftningen om miljökvalitets- normer är å ena sidan att systemet inte är tillräckligt utvecklat för att normerna skall kunna i en situation när de överskrids eller hotar att överskridas. Å andra sidan kan reglerna i sådana situationer slå hårt och godtyckligt mot vissa verksamheter som inte nödvändigtvis är de som ur ett helhetsperspektiv borde åt- gärdas. När det gäller det övergripande problemet, att klara miljö- kvalitetsnormerna, är det framför allt översättningen från normer till handlingsregler som är svår. Vi anser att åtgärdsprogram måste ha en central roll. Det finns emellertid en rad svåra frågor kring åtgärdsprogram. Vissa av dessa har berörts i avsnitt 2.3. I av- snitt 2.1.6 uppmärksammar vi särskilt övergripande maktfrågor i samband med åtgärdsprogram. Det andra problemet, att regelverket kan slå godtyckligt mot vissa verksamheter, rör hur miljökvalitetsnormer skall beaktas i samband med individuell prövning av verksamheter dvs. vid tillsyn och tillståndsprövning. Det gäller alltså hur ett av alla de styrmedel som kan bli aktuella fungerar. I de följande avsnitten redovisar vi vilka problem som uppmärksammats när det gäller indi- viduell prövning enligt och andra lagar som hänvisar till dessa regler i balken (se avsnitt 2.4.4). Vi redovisar också de problem som uppstått kring miljökvalitetsnormer vid tillämpning av . 2.5.1Miljöbalken och anknytande lagstiftning I detta avsnitt beskrivs problem med några av dagens bestämmelser i . Det gäller 5 kap. 3 § första stycket och 2 kap. 7 § andra stycket.