sou · GTB366 · 2006-01-01 00:00:00 — 48Brynielsson (2003) land, län och Region . Styrel- serna i dessa samverkansorgan är indirekt valda av de olika kom- munstyrelserna. De uppgifter som samverkansorganet tagit över är bland annat att utarbeta program för länets utveckling, att sam- ordna utvecklingsinsatser i länet, att besluta om användningen av vissa statliga medel för regional utveckling, att prioritera infra- strukturåtgärder samt att ta emot och bereda strukturfondsansök- ningar. Dessutom kan samverkansorganet bli huvudansvarig för länets Regionala Tillväxtprogram. Medlemmarna i samverkansorga- net kan också besluta att föra över valda delar av den egna verk- samheten till samverkansorganet. Det kan gälla t.ex. kollektivtrafik, kulturinstitutioner, turism, näringslivsfrågor och internationella frågor.50 Kvinnorepresentationen i styrelserna för dessa nya regionala samverkansorgan varierar mellan och . Sju av nio ordföranden är män och två är kvinnor. Dessa förbund har stor betydelse för den regionala utvecklingen och bör därför kartläggas närmare. Här föreligger en risk för att makt förskjuts till nya organ där könsfördelningen, och andra demokratiska perspektiv, inte är bevakade. En annan ny företeelse inom den svenska regionalpolitiken är regionala partnerskap. Sedan medlemskap i har EU:s regionalpolitik fått ett stort genomslag, främst genom bidragen från strukturfonderna. Mottagarna av strukturfondsmedlen har varit regionalt baserade partnerskap där företrädare för både privat och offentlig verksamhet deltagit. infördes regionala till- växtavtal (senare tillväxtprogram) som ett viktigt redskap för att uppnå målen för den nya regionalpolitiken. Som en del i denna pro- cess gav staten också direktiv om nya former för det politiska arbe- tet på regional nivå – att arbetet i högre grad ska ske i partnerskap. Detta skulle ge både ökad effektivitet samt förbättra den regionala demokratin (genom ökat och bredare deltagande). Partnerskapen består av representanter från såväl den offentliga, den privata och den ideella sektorn. Vikten av näringslivets medver- kan har speciellt framhållits av staten. I statens direktiv talas det om att partnerskapen ska bidra till en hållbar nationell tillväxt. Med hållbar avser man att nuvarande och kommande generationer kan erbjudas sunda ekonomiska, sociala och ekologiska förhållanden. I den sociala dimensionen ingår jämställdhet vid sidan av bl.a. integ- 50 Kommuner och Landsting (2004) ration och ungdomsfrågor. Regeringen påpekar också vikten av att partnerskapen innehåller kompetens i dessa frågor.51 De utvärderingar som gjorts av de regionala tillväxtavtalen (RTA) visar att könsperspektivet varit mycket bristfälligt beaktat i både analyserna, handlingsprogrammen, insatsområdena och åtgär- derna. Även i partnerskapen har kvinnorepresentationen genomgå- ende varit låg.52 utvärderade tillväxtavtalen på Insti- tutet för tillväxtpolitiska studiers (ITPS) uppdrag. Hon visar att processen i stort kännetecknats av könsblindhet. Partnerskaps- grupperna på regional nivå var sammansatta utan hänsyn till jämn fördelning av kvinnor och män. Statskontoret har på regeringens uppdrag kartlagt och analyserat uppföljningar och utvärderingar av arbetet med regionala tillväxt- avtal.53 Man konstaterar att partnerskapen har dominerats av män i de flesta län. Statskontoret skriver: Att merparten i partnerskaps- organisationerna varit män har inneburit att kvinnors idéer för och erfarenheter av arbetet kan ha gått förlorade. Det innebär att kvin- nors version av vari problemen, möjligheterna och hindren bestod kommit i skymundan. Dessa utvärderingar belyser de demokratiska problem som part- nerskapsidén för med sig. Det ena problemet är just att partnerska- pen riskerar att bli utestängande, och att den befintliga maktord- ningen bestående av män ur den politiska och ekonomiska eliten som jämställdhetsträvandena utmanar återupprättas i nya former. Det andra problemet är att partnerskapen står utanför demokratisk kontroll och ansvarsutkrävande vilket gör att krav på jämn köns- fördelning blir svåra att ställa och att genomföra. Orsakerna till att befintliga maktordningar återupprättas är flera. Ofta identifierar man redan resurstarka grupper som nödvändiga, som nyckelaktörer. Eftersom arbetet i partnerskapen är en slags förhandlingsprocess så har grupper med mycket att förhandla med stora möjligheter att sedan ytterligare förstärka sin ställning. Denna sammansättning representerar också en dominerande och snävt ekonomisk syn på tillväxt och förordar satsningar på infra- struktur och industri framför andra möjliga insatser. Utestäng- ningen av andra grupper och perspektiv är dubbel. Dels bjuds inte kvinnoorganisationer in, ofta inte ens jämställdhets- expert eller det lokala resurscentrat för kvinnor, vilket innebär att 51Näringsdepartementet (2002) 52Ds 2001:15 och Ds 2002:34 53Statskontoret (2004:5), s. 73 alternativa synsätt och annan kunskap och erfarenhet inte förs in i partnerskapen. Dels innehåller inte partnerskapstanken några mekanismer för att hantera konflikter. Istället bygger idén på att alla aktörer i en region självklart strävar åt samma håll.54 Forskaren har skrivit om regionalpolitiken ur ett jämställdhetsperspektiv. menar att jämställdheten inte gynnas av att man försöker kämpa emot starka trender och incita- ment, såsom ökat företagande och regionförstoring. Istället bör jämställdhetspolitiken surfa på tidvågen och vrida dessa begrepp till något som kan gynna jämställdheten i samhället.55 har totalt 19 delegater i . 8 män och 11 kvinnor, det vill säga kvinnor. Tre av dessa elva kvinnor valdes in på personröster i det senaste valet. I snitt ligger kvinno- representationen i på knappt 30 procent.56 EU är en mansdominerad arena, trots en ambitiös europeisk jämställdhetspolicy. I tabellerna nedan har vi sammanställt könsför- delningen i EU:s institutioner på politisk nivå respektive tjänste- mannanivå. nivå i EU:s institutioner. * direktionen i består av sex personer varav en kvinna. Till sitt förfogande har de det allmänna rådet som utgörs av cheferna för de nationella riksbankerna. Det allmänna rådet består av 24 män och 1 kvinna. Källa: EU:s webbportal (2005) 54Hudson & i Brynielsson (2003) 55Forsberg & Grenholm (2005) 56EU-upplysningen (2005) Makt och inflytande SOU 2005:66 Tabell 3.5 Andel kvinnor och män på tjänstemannanivå i EU:s institutioner. A1 (högre nivå) A2 (lägre nivå) Källa: EU:s webbportal (2005) Som forskaren konstaterar motsäger utveck- lingen i föreställningen om att när kvinnor kommer in går makten ut. Tvärtom har andelen kvinnor i parla- mentet ökat i takt med att parlamentets roll stärkts. Inte ens i och med , med tio länder vilkas nationella parlament är starkt mansdominerade, så sjönk kvinnoandelen i . I övrigt konstaterar dock : Tillhör framtid enbart männen? Efter en analys av EU:s beslutsfattande är det frestande att svara ja på den frågan. Det är en mycket mans- dominerad elit som bär upp EU:s institutioner [].57 Det finns alltså stor anledning att från sida bevaka hur jämställdheten inom EU utvecklas, både vad gäller det interna och det externa jämställdhetsarbetet. har tillsatt en arbetsgrupp för att konkretisera målet att integrera jämställd- hetsaspekter i alla . Avsikten är att utveckla en strategi för hur jämställdhetsfrågor ska integreras i svenska ställningstaganden i EU-förhandlingar samt hur kan bygga allianser så att jämställdhet kan få genomslag i EU:s arbete.58 Samerna är ett av världens ursprungsfolk. Samerna bor i fyra länder – , , och . Detta stora landområde kallas för Sápmi. Sápmi breder ut sig över hela den norra delen av , från ryska i öster till i söder. Det finns totalt omkring 70 000 samer i de fyra länderna, varav 20 000 lever i Sverige.59 57Bergqvist (2004) 58Statsrådsberedningen (2005) 59Sametingets hemsida (2005) i är en statlig myndighet och ett folkvalt samiskt parlament. Det senaste valet hölls . Jordbruksdeparte- mentet har det samordnande ansvaret för samiska frågor från stats- maktens sida. folkvalda församling, plenum, består av 31 ledamöter, fördelade på nio partier, som är valda . Ledamöterna är fritidspolitiker och samlas till plenum. Innan valet var av ledamöterna kvinnor. Efter valet ökade kvinnorepresentationen till , 10 av 31 ledamöter. Männen utgjorde , 21 av 31 ledamöter.60 Plenum är högsta beslutande organ och utser inom sig en styrelse på högst sju ledamöter. Styrelsens majoritet, eller styrelsen i dess helhet, representerar den politiska majoriteten i ple- num. Fram till valet bestod styrelsen av sex ordinarie ledamöter varav två kvinnor (). Alla sex ersättare var män. plenum utser också styrelsen för sameskolan, , beslutsgrupperna för EU:s strukturfondsmedel och övriga styrelser och nämnder som är nödvändiga för verksamheten. antog ett jämställdhetsprogram. I bakgrundsanalysen beskrivs den stora mytbildningen kring samiska kvinnor och, med stöd i bland annat forskning, menar man att myten om den starka samiska kvinnan används för att behålla könsordningen i det samiska samhället. Samekvinnan verkar inte marginaliserad ifall hon är stark, och om den samiska kvinnan känner sig underordnad har hon förmodligen påverkats av storsamhället och är därför ingen riktig same. Samiska kvinnor kan därför ha svårt att agera utifrån positionen som same och förespråka jämställdhetsinsatser. Detta kan, enligt jämställdhetsprogrammet, bl.a. förklara varför det inte funnits en stark samisk kvinnorörelse. Kvinnor har i första hand agerat som samer för övergripande samiska mål.61 Den renskötande samiska befolkningen är den grupp samer som rönt störst intresse för forskare att dokumentera och det material som finns handlar därför mest om renskötande samer. Rätten att bedriva renskötsel i tillhör enligt rennäringslagen den samiska befolkningen, men för att få utöva den rätten måste man vara medlem i en sameby. Av alla samer i är det bara unge- 60Ibid, samråd med (2005), (2005) 61Sametingets jämställdhetsprogram (2004) och Amft (2000) fär som är medlemmar i någon sameby. Rennäringen i är uppdelad i 51 samebyar, som sträcker sig längs hela renskötselområdet från i norr till i söder. Organi- satoriskt är samebyn att likna vid en ekonomisk förening för enskilda rennäringsutövare som bedriver renskötsel inom samebyns betesområde. 49 av de 51 ordförandena i samebyarna är män.62 De flesta samiska familjer kan inte försörja sig enbart på rensköt- sel vilket gör att många kvinnor förvärvsarbetar utanför rennä- ringen. Det arbete kvinnor utför inom rennäringen synliggörs inte. Trots att kvinnornas externa inkomster är viktiga för företaget och att kvinnorna ofta sköter företagets bokföring och administration anses kvinnorna inte aktiva inom renskötseln utan istället delaktiga. De samiska kvinnorna har också direkt diskriminerats i lagstift- ningen som reglerar renskötseln. Än finns skrivningar kvar som degraderar kvinnor. revidering av rennäringslagen benämns de personer som ingår i renskötarens hushåll som hus- folk. Det innebär att gällande svensk lag betraktar en renskötande samisk man som husbonde och hans fru, barn och eventuella andra familjemedlemmar som husfolk. Som konstaterar var dessa begrepp omoderna redan på tjugotalet.63 kommer regeringen att lägga fram en proposition med avsikten att göra både rennäringslagen och sametingslagen könsneutrala. , som bildades , är en sam- manslutning av samebyar och sameföreningar. Förbundets uppgift är att främja samernas ekonomiska, sociala, rättsliga, administrativa och kulturella intressen. Medlemmar är landets nästan alla fjäll- och skogssamebyar och 14 sameföreningar. De årliga landsmötena är SSR:s högsta beslutande organ. Till landsmötena kommer cirka 90 ombud för samebyar och sameföreningar. På landsmötena väljs för- bundets ordförande och styrelse. Samtliga ordföranden i förbun- dets historia har varit män. I styrelsen sitter just nu fem män och två kvinnor. Den sneda könsfördelningen styrs till viss del av det faktum att styrelsens ledamöter väljs på olika mandat. Fem av sju ledamöter väljs på regionalt anknutna rennäringsmandat. Eftersom rennäringen och samebyarna är mycket manligt dominerade är san- nolikheten stor att styrelsen får en stor manlig dominans.64 I regeringens regleringsbrev för för finns inga mål angående jämställdhet. Däremot finns några få återrapporte- 62Uppgift per e-post från , (2005) 63Genus nr 3/2000 64Svenska (2005) ringskrav där könsfördelningen ska finnas med, dessa gäller dock enbart besökare på kulturevenemang och kanslipersonalens sam- mansättning och kompetensutveckling.65 Den politiska makten flyttar? Globalisering, privatisering, regionalisering, professionalisering, nätverk – detta är några av de vanligast förekommande begreppen i diskussionen om maktens utveckling i och . De politiska församlingarna bestämmer mer över mindre slog docent fast vid grundlagskommitténs seminarium . Den formella arenans inflytande minskar och de infor- mella nätverken, där organisationer och näringsliv ofta är starka intressenter, spelar en allt viktigare roll. De nationella parlamenten betraktas som för små för att kunna göra något åt de stora proble- men och för stora för att kunna hantera de små. I internationell forskning beskrivs detta som en övergång från government till governance.66 Analyser av vad detta innebär för kvinnors inflytande lyser dock med sin frånvaro.67 Kampen för ökad kvinnorepresentation i formella organ har varit mycket fram- gångsrik i . Innebär då denna överflyttning av makt från for- mella instanser till informella att kvinnor återigen förlorar möjlig- heter till inflytande? Erfarenheterna från tidigare framgångar och bakslag säger oss att maktförskjutningar bör granskas kritiskt och bevakas ur ett jämställdhetsperspektiv. Utvecklingen från government mot governance har fått sina mest konkreta uttryck på den regionala nivån i . Den parla- mentariska kommitté som 1997 tillsattes av regeringen för att utvärdera de regionala försöksverksamheterna (se nedan) konstate- rar i sitt slutbetänkande att ökad decentralisering och internatio- nalisering innebär att politik numera allt oftare skapas i komplexa nätverk där övernationella, nationella och subnationella nivåer är involverade. Kommittén menar också att regional tillväxt kräver mer informella och flexibla former för samarbete.68 65Regleringsbrev för avseende . Regeringsbeslut 12 (2004) 66Se t.ex. flera av bidragen i SOU 1999:83 67Gun och har inlett ett forskningsprojekt om governance och genusforskning vid Ingen får makt bara för att de är där Kvinnor och män skiljer sig delvis från varandra vad gäller politiska proioriteringar och sympatier. Kvinnor och män har olika politiska intressen. Men det är inte bara politikens innehåll som skiljer könen åt. Forskning har visat att kvinnor vantrivs med politikens traditionella former i högre grad än män.69 Utredningen arrangerade två slutna samtal med kvinnliga politi- ker från olika partier och politiska nivåer. Där framkom exempel på de hinder kvinnor möter i det politiska arbetet. Bland annat påpe- kades att kvinnliga politiker måste, för att kunna uträtta något, ha stöd i de manliga nätverken och att man riskerar att få stämpeln som tjatkärring om man driver jämställdhetsfrågor.70 visar i sin forskning att dubbelt så många kvinnor som män har utsatts för nedlåtande behandling i sitt politiska upp- drag.71 har tagit fram statistik på avgångna ledamöter sedan det senaste valet . Kvinnor, och särskilt yngre kvinnor, hoppar oftare av sina politiska uppdrag än män både på kommun- och landstingsnivån. I vissa landsting och kommuner avgår kvinnor i mycket högre grad än män. Det omvända är dock ovanligt. På riksdagsnivå är däremot avhoppen procentuellt lika många bland kvinnor och män. Vissa partier har högre avhopp bland kvinnor än bland män medan i andra partier råder ett motsatt förhållande.72 Under rubriken i publicerade Svens- ka , på 2004, resultatet från en enkät som gått till alla kvinnliga riksdagsledamöter. Enkäten visade att sex av tio kvinnor hade utsatts för förtryck på grund av sitt kön. En överväldigande majoritet ansåg att den manliga makt- strukturen är stark. Bortsett från några enstaka undantag slog samtliga kvinnor fast att det fanns en manlig maktstruktur som påverkar det politiska arbetet. Både i det egna partiet och i det övriga riksdagsarbetet har de svårt att avancera på grund av sitt kön. Kvinnorna upplever att de tyngsta uppdragen går till män. Ett problem som många pekade på är att männen sluter sig samman i informella nätverk som utestänger kvinnor. Politiska diskussioner förs över en öl, kompisar emellan. När förslagen når sammanträ- 69Se t.ex. (1996), i SOU 1997:114, (red. ), och (1998) och Lennqvist (2004) 72Valmyndighetens hemsida, (2005) desrummen har männen redan pratat sig samman, uppger en rad kvinnor. Männen är duktiga på att utestänga kvinnorna. En del sit- ter halva nätterna här och mejlar till varandra, om statens finanser till exempel.73 Uppfattningen bland de kvinnliga riksdagsledamöterna är att det är en lång väg kvar innan riksdag blir jämställd, inte bara på papperet. Makten är , och ingen man vill dela med sig av den, säger en kvinna.74 rapporterade om kvinnors utsatthet i kommunalpolitiken och det finns många fler exempel på liknande rapporter.75 Det kvinnor beskriver från riksdag, från kommunalpoli- tiken, från organisationer och företag är att de utsätts för förtryck- ande och förnedrande beteenden från manliga kollegor. I syfte att lyfta de mer kvalitativa frågorna kring kvinnors makt och infly- tande i politiken, genomfördes inom ramen för denna utredning två samtal med totalt tio kvinnliga politiker på olika samt ett heldags- seminarium med forskare och politiker. Dokumentationen från dessa seminarier ligger som bilagor i del 2 av detta betänkande.76 demokratiska system bygger i hög utsträckning på de politiska partierna. Partierna har, till skillnad från övriga organisa- tioner och folkrörelser, en unik uppgift i att nominera kandidater till allmänna val, sammanjämka olika intressen och ta ansvar för den politiska styrelsen.77 Riksdagspartierna har alla en förhållandevis jämn könsfördelning i sina styrelser. Också bland de nominerade till allmänna val är könsfördelningen jämn. När man kommer till toppositionerna i partierna blir mansdominansen dock större. Av partiledarna var sex män och två kvinnor. Av partisekre- terarna var fem män och två kvinnor. har också en stark korporativ tradition. Det innebär att de organiserade intressena, framförallt arbetsmarknadens parter, har haft stor möjlighet att delta i utformandet och verkställandet av politiska beslut. Korporativismen har kritiserats från kvinnopoli- tiskt håll eftersom de organisationer som varit företrädda har varit 73SvD (2004) 75Göteborgs-Posten (2004) starkt manligt dominerade, speciellt på toppositionerna, medan kvinnoorganisationer har ställts utanför. Man har hävdat att korpo- rativismen har missgynnat kvinnor.78 går i sin avhandling närmare igenom könsfördelningen i de kor- porativa organisationerna.79 Hon finner att kvinnorepresentationen ökat och menar att en del av förklaringen ligger i effekterna av utredningen damernas. Även i uppföljningen av åtgär- derna som vidtogs i samband med utredningen kände sig manade men få blevo kallade, finns stöd för detta.80 Enligt SCB:s lathund om jämställdhet På tal om kvinnor och män förbättras kvinnorepresentationen inom fackföre- ningsrörelsen stadigt. I toppen för de tre fackliga organisationerna (LO, TCO och ) sitter en man och två kvin- nor. LO, med sina två miljoner medlemmar, och med nästan 600 000 medlemmar leds av kvinnor medan TCO med 1,3 miljoner medlemmar har en manlig ordförande. Endast TCO har en majori- tet kvinnliga medlemmar, LO har kvinnliga medlemmar och manliga och har en i stort sett jämn könsför- delning bland medlemmarna. I styrelserna sitter mellan (LO) och () kvinnor. Tabell 3.6 Förbundsordföranden inom LO, TCO och . Källa: resp. förbunds hemsida (2005) De flesta fackförbunden leds av män, men flera av de allra största förbunden har kvinnliga ordföranden såsom , , , , och . På arbetsgivarsidan är det sämre ställt med jämställdheten. I den stora styrelsen för Svenskt näringsliv, bestående av 60 ordinarie ledamöter och 16 suppleanter, utgör kvinnorna av de ordinarie ledamöterna och av suppleanterna. 78Hernes (1982) 79Bergqvist (1994) 80Eduards & (1993) skottet utgörs av kvinnor och män. När den avsatta kvinnliga verkställande direktören (februari, 2005) ersattes av en man sjönk kvinnorepresentationen i styrelsen och arbets- utskottet. Svenskt näringsliv har 50 medlemsorganisationer. Av ordförandena är 2 kvinnor, det vill säga enbart 4 procent.81 Det är alltså de organisationer som företräder arbetarklassen och arbetsgivarna som har den lägsta kvinnorepresentationen på topp- nivå. Arbetsgivarsidans låga kvinnorepresentation kan förstås uti- från mansdominansen bland företagsägare och företagsledare i Sve- rige. LO:s kvinnliga medlemmar får dock sägas vara dåligt representerade i ledningen för organisationen. publicerade en kartläggning av vilka som sitter i förbun- dens styrelser och ledningar.82 Den visar att förbundsledningarna består av kvinnor och män. I styrelserna sitter ett något högre antal kvinnor, . Åtta av förbundens ledningar återspeglar medlemssammansättningen könsmässigt, i sex är kvinnorna underrepresenterade och i ett förbund är männen underrepresenterade (Transport). LO:s centrala jämställdhetsom- budsman, , menar att det glastak som finns inom näringslivet också existerar i stora organisationer som LO samt att det krävs motstrategier för att förändra arbetarrörelsens patriarkala traditioner.83 Elitundersökningen, under ledning av , visar att näringslivet är ett i högsta grad mansdominerat fält. har specialstuderat näringslivets elit. Kvinnor har svårt att nå de högsta positionerna. De få kvinnor som ändå tar sig dit har ungefär samma bakgrund som männen. De kommer från sam- hällets övre samhällskikt, de är välutbildade och de är i samma ålder. Annat skiljer sig dock åt. Männen lever i mycket hög utsträckning i traditionella kärnfamiljer där frun tar det största ansvaret för barn och hem. Kvinnorna är oftare ensamstående eller gifta med en man i samma karriär. Vad som hindrar kvinnor från att nå toppositionerna har kvinnor och män olika förklaringar till. Kvinnorna anser i mycket högre grad än männen att informella 81Sventsk näringslivs hemsida (2005) 82LO-tidningen (, 2005) nätverk, mäns ovilja, passivitet och samarbetsproblem utgör hinder för kvinnor i karriären. Männen däremot framhåller framförallt att det är för få kvinnor som söker toppjobben (trots att undersök- ningen visar att ytterst få i näringslivets elit överhuvudtaget har sökt sina tjänster). Både män och kvinnor menar att kvinnors omsorgsansvar utgör ett hinder, män anser detta i högre grad än kvinnor.84 Vad gäller åtgärder för att få fler kvinnliga toppchefer i närings- livet går de tillfrågade kvinnornas och männens meningar starkt isär på två områden; könskvotering och fler pappamånader i föräld- raförsäkringen. Här är kvinnorna mycket mer positiva än männen. Däremot är män och kvinnor överens om behovet av skattesubven- tionerad hushållshjälp och mentorsprogram. När de tillfrågas om varför det är eftersträvansvärt med en jämnare fördelning mellan kvinnor och män på höga positioner är kvinnor och män överens om allt utom rättviseargumentet. Kvinnor anser i högre grad än män att det är en rättvisefråga. Däremot anser kvinnorna och män- nen i lika hög grad att ett argument är att kvinnor och män har olika medfödda egenskaper. Här skiljer sig näringslivets elit från övriga eliter i undersökningen där man är mycket mer tveksam eller helt avvisar det argumentet.85 Intressant nog är dock både kvinnor och män på topposter i näringslivet avvisande till tanken om köns- kvotering (män mer negativa än kvinnor), trots att det torde vara det enda säkra sättet att garantera en jämn representation av dessa medfödda egenskaper.