sou · GTB372d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Ett körkort etc. ska enligt 5 § återkallas tills vidare innan det är slutligt avgjort om det ska återkallas om det är sannolikt att det kommer att återkallas villkorligt enligt 12 § på grund av trafik- nykterhetsbrott (3 § punkt 1) eller slutligt på någon av de grunder som anges i 3 § punkterna 1 7. Vid körkortsåterkallelse enligt 5 kap. 3 § punkterna 1 6 ska läns- styrelsen bestämma en spärrtid på lägst en månad och högst . får inget nytt körkort utfärdas. En körkortsinnehavare kan få en varning i stället för att körkortet återkallas (5 kap. 9 § första stycket), om det kan anses vara en tillräcklig åtgärd i sådana fall som avses i 3 § 2-6. Man kan dock inte kan få en varning när det finns grund för återkallelse enligt 3 § 7, t.ex. vid alkoholberoende eller alkoholmissbruk. En person som har gjort sig skyldig till rattfylleri kan få körkortet återkallat villkorligt i vissa fall, enligt 5 kap. 12 §. Detta gäller åter- kallelser enligt 3 § 1. Närmare bestämmelser om förutsättningar m.m. för att meddela villkorlig återkallelse finns i lagen (1998:489) om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse. 4.3Utländska körkort (6 kap.) Ett utländskt körkort som gäller i kan prövas på samma sätt som svenska körkort och enligt samma bestämmelser som gäller för dessa. Ett utländskt körkort som är utfärdat i en stat inom EES gäller i enligt sitt innehåll (6 kap. 1 §). Om innehavare är perma- nent bosatt i , gäller även bestämmelserna i 3 kap. 10 § om villkor för innehav. Ett sådant körkort jämställs med svenskt kör- kort vid tillämpningen av bestämmelserna om körkortsingripanden i 4 kap. 4 eller 5 §. Att villkor för utländska körkort finns med i bestämmelserna är möjligt enligt artikel 3.1 och artikel 8.2 i rådets direktiv /439/EEG om körkort. Även andra utländska körkort gäller i enligt sitt innehåll. Är körkortet utfärdat i en stat utanför EES, gäller det enligt 2 § inte i om innehavaren är folkbokförd i . 4.3.2Ingripande mot ett utländskt körkort m.m. Om det finns någon grund för körkortsingripande enligt 5 kap. körkortslagen ska ett utländskt körkorts giltighet i prövas enligt 5 §. Vid prövningen tillämpas de bestämmelser som gäller vid ingripanden mot körkort utfärdade i . Körkort som är utfärdade i någon stat inom EES kan vid pröv- ningen bytas ut mot ett likvärdigt svenskt körkort om innehavaren är permanent bosatt i . Körkortsingripandet eller begräns- ningen i körkortets giltighet ska därefter gälla det svenska kör- kortet (6 §). 4.3.3Utbyte av utländska körkort Ett körkort som är utfärdat i en stat inom EES, eller och som gäller i får enligt 7 § bytas ut mot ett likvärdigt svenskt körkort om innehavaren är permanent bosatt i . Ett körkort som är utfärdat i eller får bytas ut endast om körkortshavaren uppfyller de personliga och medicinska krav som anges i 3 kap. 2 §. Vid beslut om utbyte av ett utländskt körkort gäller bestämmel- serna i 3 kap. 10 § om villkor för innehav (8 §). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får enligt 10 kap. 1 § meddela ytterligare föreskrifter i de avseenden som anges i körkortslagen samt meddela föreskrifter om tillämpningen av lagen när det gäller andra behörighetshand- lingar som ger rätt att köra motordrivna fordon och som är utfärdade i utlandet, prövning av andra körkortsärenden än som anges i 7 kap., registrering som behövs för tillämpningen av lagen, högsta nivån på priset för deltagandet i introduktionsutbildning som anges i 4 kap. 7 § första stycket. (Bestämmelsen i fjärde punkten ska tillämpas ). Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från körkorts- lagen. prövar bland annat ärenden om villkor för innehav av körkortstillstånd och körkort utom i sådana fall som anges i 3 § andra stycket samt körkortsingripanden (7 kap. 2 § andra stycket körkortslagen). Läkare är skyldiga att anmäla om en person inte längre bör ha körkort. Bestämmelserna finns i 10 kap. 2 § och lyder: Om en läkare vid undersökning av en körkortshavare finner att körkortshavaren av medicinska skäl är uppenbart olämplig att ha körkort, ska läkaren anmäla det till . Innan anmälan görs ska läkaren underrätta körkortshavaren. Anmälan behöver inte göras om det finns anledning att anta att körkortshavaren kommer att följa läkarens tillsägelse att avstå från att köra körkortspliktigt fordon. Bestämmelserna gäller även den som har körkortstillstånd och traktorkort. Utgångspunkten vid bedömningen är de medicinska krav som föreskrivs i 1 14 kap. i föreskrifter (VVFS 1996:200) om medicinska krav för innehav av körkort, traktorkort och taxi- förarlegitimation m.m. (19 kap. 1 § körkortslagen). Läkarens an- mälan ska vara skriftlig och innehålla de uppgifter om personens hälsotillstånd som har betydelse för frågan om fortsatt innehav. Läkaren har dock möjlighet att inte anmäla personen till utan i stället göra en muntlig överenskommelse med patienten om att inte köra. En sådan muntlig överenskommelse gäller bara om det finns anledning att anta att patienten kommer att följa den. Detta ställer krav på läkarna att göra uppföljningar. Om patienten inte följer ett sådant muntligt körförbud är läkaren skyldig att göra en anmälan till . En person som har ett svårt alkohol- eller drogberoende kan inte anses ha sådana förutsättningar som gör det möjligt att säga att det finns anledning att anta att körkortshavaren kommer att följa läkarens tillsägelse. (Trafikmedicin, , 2001, s. 5 Körkortsförordningen (1998:980) I körkortsförordningen finns liksom i körkortslagen bestämmelser om bland annat utfärdande och giltighet av körkort och traktorkort (3 kap.), körkortsingripande (5 kap.), utländska körkort (6 kap.) och bemyndiganden m.m.(8 kap.). 5.1Utfärdande och giltighet av körkort och traktorkort (3 kap.) kan enligt 9 § begränsa den körkortsbehörighet som en person har enligt ett körkortstillstånd eller körkort genom villkor enligt 3 kap. 10 § körkortslagen (1998:488). Villkoren kan gälla bland annat fordonets utrustning, personliga hjälpmedel (t.ex. glasögon) eller var och när personen får köra. 5.2Körkortsingripande (5 kap.) ska enligt 2 § skyndsamt utreda en körkortsinne- havares lämplighet om det finns anledning att anta att han eller hon inte uppfyller de förutsättningar som gäller för att ha körkort. Bland annat kan förelägga denne att lämna läkarintyg som visar att han eller hon uppfyller de medicinska kraven för körkortsinnehavet. 5.3Utländska körkort (6 kap.) I 6 § finns en bestämmelse om underrättelseskyldighet vid ingripanden mot ett körkort som är utfärdat i , , eller . När ett sådant körkort har vägrats giltighet i eller körkortshavaren har meddelats varning ska länsstyrel- sen underrätta den myndighet som har utfärdat körkortet om beslutet så snart det har vunnit laga kraft. 5.4Bemyndiganden m.m. (8 kap.) får besluta om ytterligare föreskrifter om medicinska krav för behörighet och föreskrifter för tillämpningen av 3 kap. 3 § och 10 kap. 2 § körkortslagen (1998:488) efter samråd med Social- styrelsen. Detsamma gäller föreskrifter om bland annat läkarintyg som ska ligga till grund för intyg och utlåtande enligt 3 kap. 1 § samt om socialnämnds yttrande enligt 3 kap. 8 §. 6 Yrkestrafiklagen (1998:490) 6.1Utfärdande och återkallande av taxiförarlegitimation Frågor om utfärdande av taxiförarlegitimation och om återkallelse av taxiförarlegitimation prövas av . För att en person ska få taxiförarlegitimation krävs att han eller hon har körkort med behörigheten B eller har körkort med behörigheten D uppfyller vissa medicinska krav och bedöms vara lämplig att tjänstgöra som förare i taxitrafik (3 kap. 3 § första stycket yrkestrafiklagen). En taxiförarlegitimation får förenas med villkor som är motiverade av medicinska eller andra skäl. Villkor får meddelas såväl i samband med att legitimationen beslutas som senare . En spärrtid på mellan och ska bestämmas om en ansökan om taxiförarlegitimation avslås på grund av att kravet på laglydnad enligt 3 § 4 inte anses uppfyllt. ska den sökande anses olämplig att inneha taxiförarlegitimation (3 kap. 8 §). Taxiförarlegitimationen ska återkallas enligt 5 kap. 6 § yrkes- trafiklagen om innehavaren genom brottslig gärning eller på grund av andra missför- hållanden har visat sig olämplig att tjänstgöra som förare i linjetrafik eller taxitrafik enligt 3 kap. 1 §, inte längre uppfyller de medicinska krav som avses i 3 kap. 3 §, inte följer ett föreläggande att inlämna läkarintyg, eller begär att legitimationen ska återkallas. I mindre allvarliga fall kan föraren i stället få en varning. Om en taxiförarlegitimation återkallas på grund av omstän- digheter som anges i 6 § 1 ska spärrtid på lägst tre och högst bestämmas. Under den tiden ska den prövade anses olämplig att inneha taxiförarlegitimation (5 kap. 8 §). I yrkestrafiklagen finns också en bestämmelse om läkares anmäl- ningsskyldighet. En läkare som upptäcker att en innehavare av taxiförarlegitimation av medicinska skäl är uppenbart olämplig som taxiförare är skyldig att anmäla detta till prövningsmyndigheten. Läkaren behöver dock inte göra någon anmälan om det finns anledning att anta att innehavaren kommer att följa läkarens till- sägelse att avstå från att köra taxi.7 Taxiförarlegitimationen är en separat behörighetshandling skild från körkortet. En persons lämplighet som taxiförare kan ifråga- sättas utan att detta behöver påverka körkortsinnehavet. Konsekvensen kan då bli att taxiförarlegitimationen återkallas men att personen får behålla sin körkortsbehörighet. Det beror på att det ställs höga krav på en taxiförares vandel och att en legiti- mationen därför bör återkallas så snart föraren har gjort sig skyldig till brottslighet som rubbar tilliten till honom som yrkesutövare.8 Författningen anger inte vilka brott som ska beaktas i lämplig- hetsprövningen, eftersom det alltid sker en individuell bedömning. De närmare förutsättningarna för prövningen beskrevs i rege- 73 kap. 1 § yrkestrafiklagen (1998:490): En personbil eller en lätt lastbil får föras i linjetrafik eller taxitrafik endast av den som har taxiförarlegitimation. 1997/98:63, s. 87. ringens proposition 1993/94:168 (s. 40 och 41. Begångna trafik- brott av någon betydenhet bör alltid beaktas vid lämplighets- prövning såväl för yrkestrafiktillstånd som för den särskilda förar- legitimationen.9 6.2.1Grunder för återkallelse av taxiförarlegitimation Taxiförarlegitimationen gäller endast tillsammans med ett giltigt körkort. Därför behöver legitimationen inte återkallas när kör- kortet återkallas, annat än om det är motiverat av de särskilda vandelskraven i yrkestrafiklagen.10 Legitimationen bör återkallas då föraren inte längre uppfyller de medicinska krav som är nödvändiga med hänsyn till säkerheten för passagerare och andra trafikanter.11 I vissa fall kan en varning vara mer motiverad än en återkallelse, t.ex. vid mindre allvarliga brott. Varning bör kunna aktualiseras innan förhållandena är sådana att återkallelse måste ske. Det gör att den skiljer sig principiellt från det slags varning som finns i kör- kortslagstiftningen och som bara kan meddelas om det i och för sig finns en återkallelsesituation.12 När kravet på särskild taxiförarlegitimation infördes framhölls att vandelsprövningen bör ses mot bakgrund av passagerarens krav på trygghet. Hänsyn till passagerarnas säkerhet går alltså före en förares rätt att erhålla en legitimation för att kunna försörja sig eller av andra sociala skäl.13 7 Yrkestrafikförordningen (1998:779) Bestämmelser om taxiförarlegitimation finns i 3 kap. yrkestrafik- förordningen. Det finns inte någon bestämmelse om villkor för taxiförarlegitimation motsvarande den som finns i 3 kap. 9 § kör- kortsförordningen. 1997/98:63, s. 90. 1997/98:63, s. 91. 1997/98:63, s. 92 och 3 kap. 2 § tredje punkten yrkestrafiklagen. 1997/98:63, s. 93 och 94. 1997/98:63, s. 91. Bland de myndigheter som är berörda av körkortslagstiftningen m.m. finns , länsstyrelserna och polismyndigheterna. är central körkortsmyndighet och verket har bemyn- digats att ge ut föreskrifter enligt 8 kap. körkortsförordningen. utfärdar körkort och har hand om förarprov för körkort. har också hand om förnyelse av körkort. Verket yttrar sig genom Trafikmedicinska rådet i körkortsmedi- cinska frågor och ger även undantag från de körkortsmedicinska föreskrifterna. fastställer en företeckning över siffer- koder som ska anges på körkortet beträffande inskränkningar i behörigheten och villkor för att få köra fordon m.m. har ett ansvar för försöksverksamheten med villkorlig körkortsåter- kallelse. Länsstyrelserna är regionala körkortsmyndigheter. Länsstyrelserna prövar ärenden om bland annat godkännande av handledare, för- handsbesked, villkor för innehav av körkortstillstånd och körkort, körkortstillstånd, körkortsingripande och giltighet eller utbyte av ett utländskt körkort. Länsstyrelserna har också bemyndigats att ge vissa undantag från körkortslagstiftningen. Hos varje länsstyrelse finns en eller flera konsultläkare som yttrar sig i körkortsmedi- cinska frågor. Polismyndigheterna beslutar om omhändertagande av körkort. Polismyndigheterna har även viss anmälningsskyldighet till länsstyrelserna och enligt 7 kap. 9 och 10 §§ körkorts- förordningen. 1 Mätning av alkohol i utandningsluft En säker mätning av förekomsten av alkohol i fordonsförarens utandningsluft är av avgörande betydelse för funktionen hos alko- låsen. Den teoretiska grunden för bestämningen av alkohol i utandningsluft beskrevs indirekt 1917 i den svenske forskaren . P. , urin och alveolärluft. presenterade och en studie om alkoholens övergång från blodet till utand- ningsluften. De svenska forskningsrönen tillvaratogs och vidareutvecklades i där . Harger och hans kollegor 1938 publicerade ett vetenskapligt arbete om luftutandningsprov på misstänkta rattfylle- rister. Kort därefter fick alkoholutandningsprov bevisvärde i ett par amerikanska delstater.1 I har polisen använt alko- holutandningsprov som ett sållningshjälpmedel för att avgöra om blodprov behöver tas på en motorfordonsförare. I början av 1980- talet infördes nya sållningsinstrument med förfinad teknik. Från gäller lagen om utandningsprov som bevismedel vid trafiknykterhetsbrott.2 Polisens användning av sållnings- och bevisinstrument för detektering av alkohol gör att vi dag har in- gående kunskaper om mätteknikerna. Detta är en viktig grund för utvecklingen av alkolås. I de alkolås som används gör föraren ett utandningsprov och förekomst av alkohol i utandningsluften registreras i instrumentet. Om alkoholkoncentrationen ligger över det angivna gränsvärdet kan fordonet inte startas. 1Andréasson, och , Alkohol och trafikbrott – en uppgift för rättskemin, 1999, s. 57 59, 108 2Andréasson, och , Alkohol och trafikbrott – en uppgift för rättskemin, 1999. s. 64. 2 Mätmetoder hos alkolås Mätning av alkohol i utandningsluft kan göras med olika mät- metoder. Följande tre mättekniker är de vanligaste. 2.1Bränslecellsteknik (elektrokemisk mätning) Den enklaste formen av bränslecell är uppbyggd av två tunna platinaplattor genom vilka gas kan passera. Mellan dessa plattor finns en något tjockare porös platta indränkt med en elektrolyt. När etanolmolekyler i utandningsluften passerar genom den ena platinaplattan och kommer i kontakt med både elektrolyt och platina omvandlas etanolen till ättiksyra som elektroner (–) och vätejoner (+) frigörs. Vätejonerna vandrar (diffunderar) genom elektrolyten ned till den andra platinaplattan där de tillsammans med luftens syre bildar vatten. I denna process infångas en elektron. Det uppstår därför ett överskott av elektroner vid den ena platinaplattan och ett under- skott vid den andra. Med andra ord uppstår en elektrisk cell vars energi kommer från förbränning av etanol. Eftersom varje omvand- lad etanolmolekyl frigör två elektroner utgör cellens förmåga att avge ström ett direkt mått på hur mycket etanol som omvandlats. Bränslecellsteknik används bl.a. i polisens sållningsinstrument och i flertalet etablerade alkolås på marknaden. Fördelarna med bränslecellstekniken är att den har en god mät- noggrannhet och specificitet för alkohol och en hög driftsäkerhet. Nackdelarna är att instrumentet kräver regelbunden kalibrering och att det krävs en ädelmetall, platina, för att kontrollera reaktionen i bränslecellen. Platina är mycket dyrt och tillgången är begränsad. 2.2Teknik byggd på IR-strålning (infraröd) Etanolmolekylerna absorberar IR-strålning med våglängder i om- rådet 3,4 µm (vanligast) och 9,4 µm. Detta förhållande utnyttjas i de flesta av de bevisinstrument som polisen använder. Utandnings- luften får passera genom en mätkammare som genomlyses av en IR-strålare. Ett roterande filterhjulet släpper igenom pulser av IR- strålning med olika våglängdsområden som fångas upp av en IR- detektorn. Mätning av etanol med IR-teknik IR-strålare, 2. mätkammare, 3. lins, 4. roterande IR-filter, 5. IR-detektor, 6. signalanalys. Om det finns etanol (eller andra kolväten) i utandningsluften påverkas signalen från IR-detektorn av koncentrationen av ämnet i utandningsluften. Vid 3,4 µm används vanligen tre till fem filter för att det med tillräcklig säkerhet ska gå att skilja mellan etanol och andra ämnen. Vid 9,4 µm används vanligen bara ett fast monterat filter. Infraröd teknik används inte i de alkolås som är etable- rade på marknaden. Fördelarna med infraröd teknik är god mätnoggrannhet och specificitet för alkohol. Underhållskraven är små och kalibrerings- En nackdel med tekniken är det höga priset. Tekniken kräver en relativt stor och uppvärmd mätkammare, något som försvårar smidiga lösningar i fordon. Storleken är dock be- roende på önskad mätprecision. En metalloxidsensor (halvledarcell) består av en uppvärmnings- enhet och ett syreavkännande tennoxidskikt. Sensorn mäter syre- halten i luften. Finns ett brännbart ämne i utandningsluften för- brukar det syre vilket får detektorns värde att ändras. En halv- ledarcell som används för detektering av etanol kan därför ge utslag också på andra förekommande ämnen i utandningsluft som t.ex. aceton (diabetiker), metan, acetaldehyd och isopropanol. Tekniken med metalloxidsensor används i vissa alkolås och i enklare alko- metrar. Metalloxidsensorer (halvledarceller) Fördelarna med denna teknik är det låga priset, den enkel tekniken och de små dimensionerna. Nackdelen är främst att den reagerar på många olika typer av kolväten. En annan nackdel är att metall- oxidsensorer kräver en kontinuerlig tillförsel av ström (värme) för att resultaten ska bli någorlunda stabila och säkra. Detta medför hög strömförbrukning jämfört med t.ex. bränsleceller. I många situationer kan det vara nödvändigt med en nödstart- funktion i alkolåset. De leverantörer som finns har valt olika tekniska och praktiska lösningar för detta. Här följer några exem- pel. 3.1Nödkod via display och knappar En nödkod som man med hjälp av knapparna på alkolåset knappar in och där efter går låset att starta. Hur koden når föraren och vilka som har tillgång till koden beror på vad kunden och alkolåsleveran- tören har överenskommit. Någon alkolåsleverantör har valt att använda bevakningsbolaget som ligger på alla nödkoder i de fall som kunden önskar få tillgång till koden så kontaktar man . När föraren har fått koden vrider han eller hon på tändningen så att indikeringslampan börjar blinka. När lampan blinkat lika som första siffran i koden så vrider man av nyckeln för att sedan upprepa samma process för nästa siffra i koden. När alla 8 siffrorna har gåtts igenom så går bilen att starta. Denna lösning har främst efterfrågats av t.ex. säpo och räddnings- tjänsten. Här trycker föraren helt enkelt in en knapp som gör det möjligt att starta bilen utan att blåsa. Här har olika leverantörer valt olika modeller. En lösning är en engångsstart som bryter en säkring som man sedan måste byta ut hos auktoriserad alkolåsverkstad innan det finns möjlighet att utnyttja nödstarten igen. Den andra lösningen sätter alkolåset tillfälligt ur funktion. Återställs sedan inte låset så kan fordonet inte startas. En nödstartsfunktion med plombering av en brytare finns också som en lösning. Sammantaget kan sägas att en nödstart i vissa fall kan vara en nödvändig funktion på ett alkolås. För att undvika missbruk kan dock denna funktion vara utformad så att den alltid sätter fordonet ur bruk om man inte har återställt alkolåset hos en serviceverkstad. Nödstarten kan också vara ut- formad så att den bara kan användas en gång och att om man önskar använda den igen först måste ha besökt en alkolåsverkstad för att återställa låset. I försöksverksamheten med villkorlig körkortsåterkallelse där myndigheterna har rigorös kontroll och uppföljning av all informa- tion i alkolåsets logg kan det räcka med att en nödstart registreras i alkolåsets minnesenhet.3 4 Mätteknik i dagens och morgondagens alkolås De alkolås som är tillgängliga på den svenska marknaden bygger antingen på bränslecellsteknik eller på halvledarteknik. Båda teknikerna vidareutvecklas och kan vara intressanta för framtida alkolås, förutsatt att användarnas krav på kvalitet och pris kan uppfyllas. IR-tekniken kan eventuellt komma att bli aktuell i alkolås och andra system för att förhindra rattfylleri. En tänkbar teknik kan vara IR-teknik i våglängdsområdet 9,4 µm med ett fast filter och pulserande IR-strålare (inga rörliga delar). Möjligen kan ett holo- grafiskt multifilter vid 3,4 µm också visa sig bli en användbar teknik. Mätmetoden har utvecklats i . Att ta fram en matris för ett sådant multifilter är relativt dyrt (ca ), medan kostnaden för varje tillverkat filter är försumbar vid större volymer. Prisbilden för alkolås med olika mättekniker kan komma att förändras starkt vid produktion för en större marknad. 3 MHF, Kvalitetssäkring av alkolås, rapport till . Med konceptet Alcokey presenterade sin lösning på alkolås. En prototyp är under utvärdering. Ett litet munstycke integreras med bilens tändningsnyckel och den anti- stöldutrustning som finns i nya bilar. Om utandnings- provet innehåller för mycket alkohol sänds en signal till motorns elektroniska startspärr. Föraren måste blåsa i ett munstycke på nyckelenheten. Provet analyseras snabbt och en röd eller en grön lysdiod på nyckeln anger utfallet. Rött ljus sänder en signal till bilens elektroniska startspärr och motorn går inte att starta, trots att nyckeln är den rätta. I proto- typutförandet består Alcokey av en separat enhet. I produktion kommer alla tre funktionerna samlas i en enda enhet i den vanliga nyckeln/fjärrkontrollen. En enkel justering av programvaran ska kunna anpassa mätaren efter lagstiftningen i det land där bilen används. I kommersiell produktion räknar med att Alcokey inte ska kosta mer än . Exempel på modeller för författnings- reglering av kraven på funktion, provning och kontroll m.m. Den nuvarande regleringen av alkolås finns i lagen (1998:489) om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse. Den bygger på att bestämmer den tekniska specifikation för att anordningen ska anses godkänd enligt 6 § i lagen och att den som tillhandahåller alkolåset (uthyraren) genom avtal med hyresmannen (körkortshavaren) garanterar att alkolåset uppfyller den tekniska specifikationen. Den som har alkolåset ska låta kontrollera detta regelbundet hos en verkstad som anvisas av uthyraren. De närmare bestämmelserna finns i föreskrifter (VVFS 2003:67 med ändring 2005:44) om utvidgad försöksverksamhet med villkorlig körkorts- återkallelse. Någon egentlig kontroll av alkolåset görs således inte, varken av en myndighet eller något annat organ, utan det ligger helt på uthyraren och körkortsinnehavaren att se till att alkolåset upp- fyller kraven och att det kontrolleras. Däremot sägs i föreskrifter (VVFS 1998:111) om registreringsbesiktning i samband med inmontering av alkolås, att alkolåset måste uppfylla den tekniska specifikationen för att bilen ska godkännas vid registreringsbesiktningen (som utförs av Bil- provningen). Den initiala kontrollen sker genom ett intyg från tillverkaren eller uthyraren.