sou · GTB3101 · 2006-01-01 00:00:00 — För elever med svåra funktionsnedsättningar ställs för varje elev krav på såväl en anpassad planering och pedagogik som en anpassad fysisk miljö. Liksom lärare generellt känner sig lärare i försöket i behov av kompetensutveckling i specialpedagogik. Man efterfrågar också fler kollegor med specialpedagogisk kompetens. Vi menar att förändringsarbetet i skolan alltid måste utformas med hänsyn till elever i behov av särskilt stöd. Det kräver kvalifi- cerad kunskap om dessa elevers behov. Andelen specialpedagoger har ökat i försökets skolor under försökets gång, men ökningen har varit mindre än för övriga skolor. Vi saknar underlag för att värdera enskilda skolors prioriteringar men vill understryka betydelsen av specialpedagogisk kompetens även vid ett inkluderande arbetssätt. såg flera olika roller för special- . I sitt slutbetänkande8 slog kommittén fast att special- utöver att arbeta med elever och att arbeta konsultativt med sina kollegor också borde kunna tillföra viktig kompetens till skolans ledning. Specialpedagogen kan, menade man, bidra med viktiga perspektiv i samband med planering och organisation av skolans verksamhet samt vid resursfördelning. Vi delar uppfatt- ningen att den specialpedagogiska kompetensen bör finnas med 8 Funkis – funktionshindrade elever i skolan (SOU 1998:66). Bör timplanen avskaffas? redan tidigt i planeringsprocesserna och att den, utöver att finnas i klassrummet med eleverna och som konsultativt stöd till kolle- gorna, också behövs där de strategiska besluten fattas, dvs. i sko- lans ledningsorganisation. Lärarnas arbetssituation och lärarrollens utveckling Lärarna i försöket är med få undantag positiva till den utveckling som skett på skolorna under försöket. Man uppskattar det utökade samarbetet och diskussionerna inom arbetslagen och att arbets- lagen har fått ett utökat inflytande över arbetets planering jämfört med tidigare. Arbetet i arbetslag har satt sig på ett annat sätt än i början av försöket. Positivt är också att diskussionerna, även om de kan vara intensiva, inte verkar leda till konflikter. Lärarna är dessutom tillfreds med att kunna göra elever och föräldrar mer informerade om målen för utbildningen och bättre informerade om elevernas studieutveckling. Att arbetstillfredsställelsen är högre i försöksskolorna än i övriga grundskolor kan ses som ett kvitto på att lärarna uppskattar det förändringsarbete de varit delaktiga i. Delegationen menar att den utveckling som sker i skolorna, med ett utökat ansvar för arbetslagen och mer av pedagogiska diskus- sioner, innebär stora möjligheter och är till gagn för läraryrkets utveckling. Den kunskapsförmedlande lärarrollen har också komp- letterats med rollen som handledare. Lärarens kontrollerande upp- gift fokuseras nu mer på lärandet än på undervisningen. Arbete utan timplan upplevs olika av lärare beroende på vilka åldersgrupper de undervisar. För lärare i de tidiga åren är det i vissa avseenden inte ett så stort steg att släppa timplanen. Man har i många fall släppt den detaljerade planeringen ämne för ämne på schemat. Som klasslärare har man upplevt att man ändå har haft full kontroll över hur tiden använts. De intentioner man hade när man gick med i försöket handlade emellertid om mer än schemapositioner. Om dessa genomförts har försöket också inne- burit ett utökat samarbete kring eleverna i arbetslaget. För lärare i i har försöket ofta inneburit mer genomgripande förändringar när det gäller t.ex. schemats struktur, arbetets planering och samverkan med andra lärare. De arbetsformer som utvecklas i en skola utan timplan, liksom i andra svenska grundskolor, ställer höga krav på lärarkompetensen. När skolorna inte längre behöver följa den nationella timplanen Bör timplanen avskaffas? flyttar ansvaret för att planera och fördela den undervisningstid som eleverna skall ha i olika ämnen till de professionella. I många fall flyttas dessa överväganden till arbetslaget. Att på individnivå och gruppnivå bestämma hur tiden skall disponeras mellan olika ämnen och mellan olika arbetssätt och arbetsformer är en kvalificerad uppgift, särskilt om undervisningen i olika ämnen skall samverka för att målen skall nås. Uppgiften ställer krav på såväl ämneskompetens som pedagogisk och didaktisk kompetens. Det är därför ett problem för skolutvecklingen att en stor andel av dem som undervisar i skolan saknar lärarutbildning helt eller delvis saknar adekvat ämnesutbildning. I försökets skolor består ökningen av den pedagogiska personalen i högre grad än i övriga skolor av förskollärare och fritidspedagoger. Om viss personal i arbetslagen saknar rätt kompetens för det de skall undervisa i ställs stora krav på att skolledarna ser till att arbetslagen sätts samman och arbetar så att erfarenheten och den pedagogiska kompetensen hos de utbildade lärarna får genomslag i hela verksamheten. Vi vill också understryka att ett tematiskt och ämnesintegrerat arbetssätt ställer minst lika höga krav på ämneskompetens som annan undervisning. Skollagens krav på att huvudmännen skall använda lärare som har en utbildning som är avsedd för den undervisning som hon eller han i huvudsak skall bedriva gäller i lika hög utsträckning för sådan undervisning som bedrivs ämnes- integrerat och tematiskt och för undervisning där eleverna ägnar sig åt självreglerat arbete. Vi konstaterade redan i delbetänkandet att man inte skall under- skatta den kraft och den tid som behövs för att genomföra en omställning av arbetssättet på det vis som skett i många av försöksskolorna. Både skolor och forskare har vittnat om att även om de flesta lärare uppskattar arbete utan timplan var arbetet åtminstone initialt tidskrävande och innebar en stor arbetsbörda. Det kan vara ett av flera skäl till att utvecklingen inte har skett med samma kraft på alla skolor. Enligt vissa källor upplever många lärare fortfarande tidsbristen som ett problem. Det gäller i arbetet med eleverna, men handlar också om att det är svårt att hitta tiden för fördjupade pedagogiska och strategiska diskussioner. Enligt andra källor upplevs å andra sidan arbete utan timplan som mer effektivt . Någon studie pekar på ökad stress. Av en bred enkätundersökning framgår däremot att lärare i försöket upplever mindre stress och mer Bör timplanen avskaffas? arbetsglädje än i övriga skolor och att trivseln har ökat och stressen minskat i försöksskolorna. Underlagen till NU03 pekar också på en högre arbetstillfredsställelse i försökets skolor än i övriga skolor. Det kan således diskuteras i vilken utsträckning arbete utan timplan innebär en ökad arbetsbörda eller inte. Allt omställnings- och utvecklingsarbete kräver tid, inte minst för planering och gemensamma diskussioner. Målarbetet, arbetet med att utveckla nya sätt att dokumentera och följa upp elevernas kunskapsutveck- ling tog också mycket tid under försökets tidiga år. har lärarna valt att tillbringa med eleverna i klassrummet, en sannolikt långsiktig prioritering. En generell erfarenhet från om- ställningsarbete är att man gärna fortsätter med gamla rutiner som nya kommer till, man jobbar i dubbla spår. Om så är fallet är det inte konstigt att lärarna upplevt brist på tid och ökad arbetsbörda. Om det finns kvarstående effekter för arbetsbördan beror enligt vår uppfattning i hög grad på hur skolan genomför föränd- ringarna och vilka förutsättningar som ges för detta förändrings- arbete. Delegationen har iakttagit att det som för vissa skolor beskrivs som stora hinder i arbetet i andra skolor har lösts utan problem. Det som är typiskt för skolor som anser att arbete utan timplan är effektivare än arbete med timplan är att arbetslagen har tagit kontroll över sin planering och sitt arbete. Ser man ett problem så löser man det. Motsatsen gäller för de skolor där man fortfarande har inställningen att det är någon annan som skall lösa de problem arbetslaget ställs inför eller där man uppfattar alltför mycket som givet. Många av de praktiska problem som skolor redovisat härrör från beslut som arbetslagen själva fattat och arbetslagen kan således också vid behov ändra dessa beslut. För att lärarna i arbetslaget verkligen skall äga sin planering och känna att de kan utnyttja den på ett klokt och effektivt sätt krävs att de ges förutsättningar för detta. Det handlar om att delege- ringen till arbetslaget och ansvarfördelningen mellan olika aktörer är tydlig, men också om att arbetslaget får stöd och stimulans från sin skolledning och huvudmannen. Behovet av stödjande insatser, nätverk för erfarenhetsutbyte och kompetensutveckling är uppen- bart. Det är enligt vår uppfattning omöjligt att i förväg göra en säker prognos om vilka effekter en avveckling av timplanen skulle ha långsiktigt på lärarnas arbetsbörda. Vi anser därför att arbetsbördan Bör timplanen avskaffas? kontinuerligt måste följas upp tillsammans med effekterna för lärarnas trivsel, arbetstillfredsställelse och stress vid en avveckling av timplanen. Skolledarens roll påverkas av att ansvar i allt högre grad decentra- liseras till arbetslaget i en skola utan timplan. Det minskar inte skolledarens betydelse. Tvärtom är bilden av skolledaren som den drivande aktören för skolans utveckling samstämmig. Likaså att mycket av det som från början uppfattades som problem av skolledarna nu tas som utgångspunkt för utveckling. I en skola i förändring förväntas skolledaren vara förändringsbenägen, ha ett helhetsperspektiv och förmåga att tålmodigt stödja och stimulera personalen som han eller hon också skall företräda skolan utåt. Enligt våra olika underlag ställs rektor inför olika dilemman och problem i arbetet med att utveckla en skola utan timplan. I vissa fall handlar det om faktorer de uppfattar att de har små möjligheter att själva påverka direkt, i andra fall är det tvärtom så att problemen i hög grad faller inom ramen för deras eget ledarskap. Att skol- ledarna har en betydelsefull roll och stora möjligheter att påverka framgår bl.a. av den studie som visar att skolorna med bättre resul- tat alla har en drivande ledning och goda relationer mellan ledning och lärare. I ett exempel på en framgångsrik skola förknippas utvecklingsarbetet med att ledningen har gjort sig tillgänglig för lärarna som den kunnat influera inriktning på föränd- ringen i skolarbetets uppläggning. Ökad delaktighet för föräldrar Delegationen ser positivt på att föräldrarna till elever i försöket är mer informerade om och delaktiga i sina barns studier och studie- utveckling. En konsekvens av detta är att de är mer informerade om skolans utveckling generellt. Studierna pekar också på att få föräldrar kände sig delaktiga i eller informerade om beslutet att låta skolan ingå i försöksverk- samheten. Det hade naturligtvis varit bra om de hade varit bättre informerade. Vi anser dock att det viktigaste är att föräldrarna fått Bör timplanen avskaffas? en ökad kunskap om sina elevers utveckling och om skolans ut- veckling. Ett av forskningsprojekten analyserar föräldrarnas roll i reform- arbetet. Man konstaterar att ju aktivare föräldrarna varit ju mer genomgripande förändringar har möjliggjorts. Föräldrarna har dock inte i något fall varit pådrivande. Vi kan konstatera att föräldrarnas medverkan i förändringsarbetet är betydelsefullt. Vi är mer tveksamma till om det finns skäl att förvänta sig att de skall driva förändringsarbetet. Vid delegationens hearing med föräldrar var dessa angelägna om att vara delaktiga. De ansåg dock att det fanns frågor om skolans utveckling som i första hand var ett ansvar för lärarna i deras professionella roll. Som nämnts inledningsvis har skillnaderna i betygsresultat mellan skolor i försöket och övriga skolor minskat något sedan delbetän- kandet. har dock betygen utvecklats mer positivt i försöksskolorna än i övriga skolor och då särskilt för elever med utländsk bakgrund. Skillnaderna är dock generellt sett så små att de inte kan statistiskt förklaras som en effekt av försöksverksamheten. Även de nationella ämnesproven och kunskapsmätningarna inom nationella utvärdering visar på små skillnader, oftast inte statistiskt säkerställda. När delbetänkandet publicerades kunde delegationen redovisa en positiv trend såväl för det samlade meritvärdet och andelen elever med fullständigt betyg som för andelen elever behöriga till gym- nasieskolans nationella program. Den positiva utvecklingen gällde även när betygsresultaten analyserades för olika ämnen eller ämnes- grupper. Resultaten för de grundskolor som inte ingår i försöket hade inte förbättrats i samma utsträckning, i vissa avseenden hade de försämrats. Särskilt positiv var utvecklingen i försökets skolor för de båda elevgrupper som annars generellt har sämre resultat, dvs. för pojkar och elever med utländsk bakgrund. I huvudsak stämmer denna beskrivning fortfarande efter ytter- ligare betygsstatistik. Det genomsnittliga meritvärdet har t.ex. fortsatt att öka i försökets skolor, dock är ökningstakten något lägre än i de övriga skolorna. De övriga skolornas utveckling beror främst på att pojkarna i dessa skolor har förbättrat sina resultat innan och inte längre skiljer ut sig som förut. Bör timplanen avskaffas? Elever med utländsk bakgrund har dock fortfarande en mer positiv betygsutveckling i försökets skolor än i övriga skolor. Liksom för grundskolor generellt har betygen i vissa av de behörighetsgivande ämnena liksom behörigheten till gymnasieskolan försämrats något i försökets skolor innan. Det är svårt att bedöma när en förändring av betygsresultaten är tillräckligt stor för att kunna anses som betydelsefull eller när den måste ses som alltför obetydlig för att kunna läggas till grund för slutsatser om framtiden. Sedan delbetänkandet har delegationen därför låtit genomföra statistiska analyser av skill- naderna i betygsresultat mellan försökets skolor och övriga skolor9. Analyserna visar att skillnaderna vid varje mättillfälle är små och inte kan förklaras som en effekt av försöksverksamheten utan i stället av förändringar i andra bakomliggande faktorer, främst föräldrarnas utbildningsbakgrund. Någon statistisk analys av skillnaden i utveckling har inte genomförts, men skulle sannolikt inte leda till någon annan slutsats. Att det trots allt kan finnas ett samband mellan försöksrelaterade aktiviteter och betygsresultat visar en av delegationens utvär- deringar10. Resultaten innebär att insatserna för mål- och resul- tatstyrning är betydelsefulla för resultaten. Det finns dock inte något direkt positivt samband mellan skillnaderna i skolornas försöksrelaterade aktivitet och skolskillnader i betygsnivån utan aktiviteterna måste också ge resultat som bättre självreglering hos eleverna för att resultera i bättre betyg. Delegationen konstaterar mot denna bakgrund att betygs- resultaten i försökets skolor sammantaget har utvecklats lika bra eller bättre jämfört med i övriga skolor. Med tanke på att de elever som lämnat skolorna bara har ingått i försöket under en del av sin skoltid är detta enligt vår uppfattning ett gott resultat, särskilt med tanke på att det inte är förrän mot slutet av försöket som skolorna har funnit sig mer till rätta med de förändrade arbets- formerna. Det gäller också särskilt mot bakgrund av att lärartät- heten ökat mer i övriga skolor än i försöksskolorna. Erfarenheten visar att det är ovanligt att det överhuvudtaget går att avläsa effekter av reformer på betygsutvecklingen. Att det skulle vara möjligt försök är sannolikt väl optimistiskt. 9Dnr 70-2005:747, 2005. och R. , Effekter i försök med timplanen på , Slutrapport, 2005. Bör timplanen avskaffas? Minst lika intressant som att studera betygsutvecklingen nu är att fråga sig vad som kan hända med studieresultaten i en skola utan timplan. För att uttala sig om det behöver man ha en uppfattning om vilka faktorer som faktiskt bidrar positivt till skolans utbildningsresultat. Viktigast i detta sammanhang är enligt vår uppfattning skolornas förmåga till mål- och resultatstyrning, dvs. att planera, att arbeta med målen och att arbeta med ett fortlöpande förbättringsarbete. I dessa avseenden har skolorna i försöket utvecklats mer än övriga skolor, vilket indikerar att arbete utan timplan skall kunna leda till förbättrade studieresultat . Hur generaliserbara är resultaten? Man kan naturligtvis fråga sig hur mycket av den generellt sett positiva bilden av vad som sker i försöket som beror på ett positivt urval av skolor, hur mycket som beror på en försökseffekt och därmed hur mycket som går att ta som utgångspunkt för slutsatser om vad som skulle hända om timplanen avvecklas för alla grund- skolor. För både kommuner och skolor gäller att det ställdes krav på att de hade upprättade skolplaner respektive arbetsplaner och att de hade rutiner för kvalitetsredovisning. Detta var visserligen inte andra krav än som ställs på alla kommuner och skolor, men innebar ändå ett visst positivt urval eftersom långt ifrån alla kommuner och skolor uppfyllde dessa krav . När det gäller urvalet av kommuner så tyder annars varken uppföljning eller forskning på att kommunerna i försöket var mer positivt inställda till utvecklingsarbete än andra när försöket startade. Kommunerna i urvalet består av såväl kommuner som vill ligga i framkant, kommuner som redan jobbar så här och kommuner som behöver draghjälp. Det var enligt forskarna inte ambitions- eller utvecklingsnivån som avgjorde om man ansökte om att få delta i försöket eller inte. Även när det gäller skolorna finns alla typer av skolor represen- terade i försöket. Av skolstatistiken framgår att skolorna i och utanför försöket har stora likheter, men också vissa olikheter. Skolorna i försöket är t.ex. i genomsnitt större än övriga skolor. Som nämnts ovan har föräldrarnas utbildningsbakgrund förändrats mer i försöksskolorna än i övriga skolor så att de nu är mer välutbildade . Bör timplanen avskaffas? grund har positivt samband med elevernas studieresultat går det inte att bortse från detta vid analysen av betygsresultaten. Vid urvalet av skolor ställdes kravet att skolorna skulle vilja delta i försöket. Det skulle kunna tala för att de är mer utvecklings- benägna än skolor i allmänhet. Mot det talar dock att skolornas motiv, liksom kommunernas, lika väl kunde handla om att få drag- hjälp som att ligga i framkant. Dessutom har ungefär en tredjedel av kommunerna valt att ha med alla eller i stort sett alla skolor i kommunen. Man kan därför inte utgå från att alla skolor i dessa kommuner har varit lika motiverade att delta. Det är rimligt att anta att skolor i kommuner som enbart anslutit ett mindre antal skolor har varit motiverade att delta. Att det finns en viss försökseffekt kan man inte bortse ifrån. Det är mycket möjligt att skolor har känt sig utvalda och stimulerade av att ingå i försöksverksamheten. Delegationen har visserligen inte bidragit ekonomiskt till skolornas utvecklingsarbete. Däremot har vi samlat kommunernas företrädare i nätverk, som i sin tur i många fall etablerat nätverk mellan kommuner eller mellan skolor i kom- munen. Av detta kan man dra slutsatser inför en implementering av en skola utan timplan. Vid en avveckling av timplanen blir stöd och stimulans samt nätverk och nationella forum för pedagogisk debatt centrala frågor. Sammantaget menar delegationen att det visst kan finnas inslag i försöket som särskiljer det från den situation som uppstår om tim- planen skulle tas bort för alla skolor. Förmodligen skulle långt ifrån alla skolor som inte ingår i försöket förändra sitt sätt att arbeta. Det har gällt även skolor som ingår i försöket. Vi menar dock att försöket ger en bra uppfattning om vilken riktning utvecklingen skulle ta, vilka frågor som behöver följas särskilt, vilket behov av stöd och stimulans som uppstår samt vilka implementeringsinsatser som behövs. 6.2.3Förutsättningarna för en skola utan timplan har stärkts Mycket har hänt i den svenska sedan frågan om timplanens vara eller inte vara aktualiserades . Bara har nya förutsättningar skapats. Bör timplanen avskaffas? Kvalitetsarbetet i skolan är under utveckling Att utveckla kvalitetsarbetet har länge varit prioriterat på alla nivåer i systemet – i skolan, i kommunen och på nationell nivå. Utvecklingssamtalet och individuella utvecklingsplaner I regeringens utvecklingsplan 200211 aviserades flera åtgärder som syftade till att förbättra informationen om och planeringen av den enskilde elevens studieutveckling. Åtgärderna har genomförts eller är på väg att genomföras. Av grundskoleförordningen (1994:1194) framgår att den information som ges vid utvecklingssamtalet bör grunda sig på en utvärdering av elevens utveckling i relation till målen i läroplanen och i kursplanerna samt tydliggöra vilka insatser som behövs för att eleven skall nå målen. Av samma förordning framgår nu också att det är skolans skyldighet att ge ett skriftligt omdöme om elevens kunskapsutveckling i ämnet eller ämnes- blocket om en elev inte når upp till de mål i ett ämne eller ämnes- block som enligt kursplanen skall ha uppnåtts i slutet av det nionde skolåret och betyg därför inte kan sättas. Av omdömet kan också framgå de stödåtgärder som har vidtagits. Regeringen har dessutom genom förordningsändringar beslutat att alla elever i , den obligatoriska särskolan, special- skolan och sameskolan från och med skall ha en individuell utvecklingsplan. Vid utvecklingssamtalet skall läraren i en framåtsyftande individuell utvecklingsplan skriftligt samman- fatta vilka insatser som behövs för att eleven skall nå målen och i övrigt utvecklas så långt som möjligt inom ramen för läroplanen och kursplanerna. Utvecklingsplanen kan även innehålla överens- kommelser mellan lärare, elev och vårdnadshavare. Detta ger möj- lighet för skolan att tillsammans med föräldrar och elever tidigt uppmärksamma och komma överens om vilka behov som föreligger och om gemensamma åtgärder för att eleven skall nå så långt som möjligt i sin utveckling. Informationen som ges vid utvecklings- samtalet bör som tidigare grunda sig på en utvärdering av elevens utveckling i relation till målen i läroplanen och kursplanerna. 11 Regeringens utvecklingsplan för kvalitetsarbetet i förskola, skola och vuxenutbildning (skr. 2001/02:188). Bör timplanen avskaffas? Med anledning av förordningsändringarna har regeringen fattat beslut om uppdrag till både och Myndigheten för skol- utveckling. har på regeringens uppdrag publi- cerat allmänna råd om individuella utvecklingsplaner. Regeringen har dessutom uppdragit åt Myndigheten för skolutveckling att, i samverkan med , samordna genom- förandet av regionala konferenser om individuella utvecklings- planer. I en skola utan timplan är det vanligt och i stort sett självklart att olika former av individuell uppföljning, utvärdering och planering äger rum utan formella krav. Delegationen anser dock att kravet på likvärdig utbildning gör att de vidtagna åtgärderna stärker förut- sättningarna för ett beslut om att avveckla timplanen för samtliga grundskolor. Vi vill understryka att i ett processperspektiv bör all planering, även den individuella, baseras på kunskap om tidigare resultat och måluppfyllelse. Det är mot den bakgrunden åtgärderna kan formu- leras. Det är därför logiskt att vid utvecklingssamtal redovisa skrift- lig dokumentation över elevens utveckling mot målen. Sådan dokumentation, som enligt dagens bestämmelser inte får vara betygsliknande, kan ha ett stort informationsvärde för eleven och elevens föräldrar och därigenom ge en bra grund för den individu- ella utvecklingsplanen. Lika viktigt som det är att följa upp och utvärdera den enskilda elevens utveckling mot målen är det att göra det för skolans verk- samhet och på huvudmannanivån. Det är på skolan som helhet ansvaret ligger att arbeta mot målen att sträva mot. Dessutom är det i arbetslaget och på skolnivån som det går att identifiera om det finns mer systematiska brister i verksamheten. På huvudmanna- nivån bör detta dessutom kopplas till de villkor olika verksamheter med olika förutsättningar har.