sou · GTB388d4 · 2006-01-01 00:00:00 — Det är viktigt för värdarnas bedömning att få en så tydlig bild som möjligt av hyresgästens situation liksom kunskap om vilka insatser och stöd hyresgästen får/kommer att få. Dessa förväntas ju kunna leda till en positiv förändring och ökar möjligheten att kunna bo kvar. En hyresvärd uppger att de har skapat fler åter- vinningsvägar efter utslag vilket medfört färre avhysningar. hade vi 8,2 avhysningar/månad. har siffran inte legat över 1,6 avhysningar/månad. Vad dessa återvinningsvägar konkret består i framgår inte. En av de allmännyttiga värdarna samarbetar inte på något sätt med vid avhysningar, vilket måste betraktas som märkligt. Vad det gäller särskilt samarbete med vid vräkning av barnfamiljer, har hälften av värdarna inget sådant. De som har någon form av samarbete uppger att tätare kon- takt/kommunikation i vissa fall leder till förlikning genom att hela skulden blir betald och att socialt kontrakt tecknas. Har det skett någon förändring i attityd till avhys- ningshotade hushåll? På frågan om de anser att det skett några förändringar i social- tjänstens attityd till avhysningshotade hushåll , svarar hälften att blivit restriktivare. Bland an- nat framkommer att värdarna noterat att ställer högre krav på sina klienter samt att i vissa fall kommer in senare . Har avhysningsrutinerna förändrats? Sex av fjorton värdar uppger att de ha gjort generella förändringar i avhysningsrutinerna . En av värdarna påpekar ett betydelsefullt förhållande som gör att kan missa hus- håll som tvingas lämna sin lägenhet. Vid förverkande pga obetald hyra finns en skyldighet enligt Hyresla- gen att underrätta de sociala myndigheterna. Denna skyldighet finns inte om avtalet sägs upp till hyrestidens utgång åberopande JB 12 kap 46§ 1 st 2 p. Fastighetsägaren har mao ingen rättighet att utan hyres- gästens medgivande meddela den sociala myndigheten. Dessa uppsägnin- gar riskerar att gå förbi de sociala myndigheterna såvida inte fastig- hetsägaren på eget initiativ tar kontakt.35 Den första kontakten med so- ciala myndigheterna kan annars bli underrättelsen om avhysningsdag från kronofogdemyndigheten dvs i ett sent skede. meddelar den sociala myndigheten i samband med att ett uppsägningsärende hänskjuts till . En av värdarna skärpte rutinerna för 3–då de såg att hy- resskulderna började öka kraftigt. tillåter de inte avbetal- ningar i samma utsträckning och skickar ärendet mycket snabbare till KFM. Uppsalahem ändrade 1995 sina rutiner med syftet att minska antalet avhysningar. Detta gjordes genom ökad kommu- nikation med den enskilde hyresgästen och det inrättades flera möjligheter för hyresgästen att återvinna hyresrätten. De konklu- derar sin nya strategi på följande vis. Vi arbetade med `tidig upp- täckt´- reaktion vid hyresskuld. kommunala bostäder in- rättade 2000 två tjänster för hyresrådgivare. De uppger vidare att betalningsmoralen förbättrades också radikalt när vi slopade på- minnelsen och lät ett inkassobolag skicka ut kraven. Vi arbetar mycket med att minska hyresförluster samt vräkningar. I jobbade man fram en policy som bland annat innebär att de avbetalningsplaner som överenskommes med hg efterföljs, vilket torde tyda på att de tidigare inte följdes. 35 Kursiverat här. Hur tar ett ärende hos hyresvärden? För värdarna tar avhysningsärenden uppenbarligen från det att det hamnat hos dem till det verkställs. Svaren täcker ett tidsspann mellan en och halv månad till . För majoriteten rör det sig någonstans . Har det skett förändringar bland dem som vräks? Närmare hälften av värdarna menar att det skett förändringar i vräkningspopulationen . Det allmänna in- trycket är att det är fler individer med problem av psykisk art samt att andelen vräkta hyresgäster som har missbruk eller psy- kiskt funktionshindrade har ökat. Två värdar uppger att det är fler ungdomar , en annan uppger att det var mer barnfamiljer tidi- gare och att det är mest ensamstående. En uppger att det för- ändrats genom att inte gör någon skillnad på vilken hushållstyp det gäller. På frågan om fler barnfamiljer vräks , uppger fyra värdar att såväl antalet hushåll med barn som deras an- del av de vräkta har minskat. Övriga menar att det är oförändrat. Är på plats vid avhysningen? Endast fyra av de 14 värdarna svarar ja på frågan om alltid är på plats när barnfamiljer vräks, vilket måste betraktas som minst sagt uppseendeväckande. Det framhålls i kommentarerna till denna fråga att de varierar mellan olika stadsdelar, t.ex. i . Vissa ringer ofta och närvarar alltid, andra stadsdelar är mer passiva. Vi som hyresvärd känner dessutom inte alltid till om det finns barn i hushållet. En annan Stockholmsvärd uppger att soc har uteblivit . I svarar den största kom- munala hyresvärden på följande vis. har 10 stadsdelar. De flesta är med. är en av dem som inte del- tar??? Dock kan det finnas enstaka fall där barnen redan är om- placerade, då finns inte soc med. Har hyresvärdarna vidtagit särskilda åtgärder när barnfamiljer blir avhysta? Sju av värdarna uppger att de inte vidtagit några särskilda åtgärder beträffande avhysningar av barnfamiljer. En har satsat på egna hyresrådgivare, en annan försöker alltid få till en avbetalnings- plan. Om man har kännedom om att det finns barn i hushållet för- söker man generellt reagera snabbare och på ett tidigt stadium ta kontakt med . En värd startade ett särskilt projekt tillsammans med för 4–. Dock var resulta- tet klent. Familjerna ville sällan ha kontakt och de flesta uteblev från de samtal och möten som bokades. Vad behövs för att minska antalet vräkta barnfamiljer? Två hyresvärdar svarar att de inte vet vad som behöver göras för att minska antalet vräkningar bland barnfamiljer, en annan att detta är en fråga för ! De mer substantiella förslagen kretsar i stor utsträckning kring verksamhet. Dessa täcks av nedanstående citat. I samband med underrättelsen från fastighetsägaren bör agera omgående och bla kontrollera om det finns barn samt kontakta värden. Tydligare och tidigare initiativ från soc. Kommunikation med hyresgäst. Snabbare reaktion vid hyresskuld. En mer uppsökande verksamhet från de sociala myndigheternas sida. Vår erfarenhet är att då vi underrättar myndigheten om att en hyresgäst är uppsagd så skickar de alltid ett brev till hyresgästen. Om hyresgästen i fråga ej hör av sig till sociala myndigheten så sker ingen uppföljning. En skyldighet för hyresvärden att alltid under- rätta de sociala myndigheterna. finns en sådan skyldighet endast vid förverkande. Borde även ske då hyresavtalet sägs upp till hyrestidens utgång. MKB har i stort sett inte vräkt en enda barnfamilj pga hyror . Däremot har vi haft många som har varit nära att bli vräkta. För att undvika att barnfamiljer hamnar i denna situation behövs ett tätare samarbete mellan hyresvärdar och soc. varför inte låta hyresbidragen/bostadsbidragen gå till värdarna som tidigare? Trots allt så borde de vara öronmärkta som Vi kan se att det oftast är samma personer som återkommer i samma beteende. Önskvärt om soc. kunde ha resurser till att jobba vidare/följa upp där man har gått in och löst en stor hyresskuld. Det krävs stort engagemang och ett hårt arbete hos de större vär- darna för att utforma snabba och bra rutiner + mera individbase- rade insatser av förebyggande karaktär. Ett annat förslag går ut på att ytterligare effektivisera krav- och inkassorutiner så att reaktion och aktivitet sker ännu snabbare. En annan värd framhåller att det gäller att förstå att man har ett eget ansvar. Många verkar tro att bara för att man har barn så går soci- alen in och löser alla skulder. Sen tror jag att ekonomisk rådgivning skulle hjälpa många och i vissa fall kanske man behöver hjälp av god man eller liknande. Inledningsvis kan man konstatera att intentionerna med den lag- ändring som genomfördes för att öka socialnämndernas möj- ligheter att förhindra att vräkning verkställdes enligt de tillfrågade socialnämnderna inte har realiserats. Bortsett från detta är det en genomgående uppfattning att regelverket i det stora hela fungerar bra. En summering av de tre aktörernas uppfattning av hur avhys- ningspraxis förändrats vittnar om en till- tagande restriktivitet. Flertalet kronofogdar anser att såväl värdarna som antagit en restriktivare praxis, och närmare hälften av socialtjänsterna anser att värdarna blivit restriktivare. En fjärdedel av de tillfrågade socialtjänsterna anser också att de själva blivit restriktivare och de får medhåll av hälften av värdarna. En femtedel av kronofogdarna uppgav i enkäten att social- tjänsten såg till att den avhyste fick någonstans att bo – ett svar som inte förekommer alls enkät. Att andelen av värdarna som inte accepterar socialbidrag ökat från får i sammanhanget betraktas som en uppse- endeväckande stor ökning. Ett centralt tema i de flesta enkätsvar är att kommunikation och information mellan de tre instanserna bör förbättras för att därmed skapa möjlighet till att agera på ett tidigt stadium. I likhet med un- dersökningen 1994 påpekar KFM att i större ut- sträckning borde bekräfta att underrättelse nått dem samt meddela att de vidtagit åtgärder. Denna uppfattning återfinns även i de självkritiska kommentarerna från socialtjänsterna. Ändock samver- kar kronofogden i hög utsträckning med såväl värdarna som soci- altjänsten, om än i något högre utsträckning med värdarna. Samt- liga tillfrågade värdar 2005 uppger att de samarbetar med KFM och i vissa fall även med . En återkommande synpunkt från i detta sammanhang är att värdarna måste rea- gera snabbare. En något tillspetsad summering skulle vara att samt- liga inblandade tycker att alla andra ska agera snabbare. Det finns således upparbetade kanaler, såväl formella som informella; pro- blemet är att de i större utsträckning och framför allt snabbare borde användas. Bland de goda exemplen i undersökningen åter- finns den förändring som infördes inom en KFM som innebar samarbetsmöten med i vräkningsärenden , något som resulterat i bättre kommunikation och snabbare handläggning. Tiden från det att ett vräkningsärende inkommer till dess att vräkning verkställs, skiljer sig av förklarliga skäl åt mellan de tre aktörerna. För kronofogden, som är sist i kedjan, tar det i snitt , medan ett ärende för vanligen tar även om det i vissa fall kan ta betydligt . Längst tid tar det för värdarna som är först i kedjan. Där pågår enligt enkätsvaren ett vräkningsärende vanligen , men även där kan det ta i vissa fall upp till . agerande vid tre centrala tidpunkter i vräknings- processen summeras i följande tabell. Tabell 9: Andel socialnämnder som: 1. Kontaktar samtliga hushåll när de får besked från värden om uppsägning av hyresgästen, 2.Kontaktar samtliga hushåll när de får meddelande om datum för avhysning från KFM samt 3. Närvarar vid samtliga vräkningar när de verkställs. Tabellen visar att ju allvarligare situationen blir för de vräknings- hotade hushållen desto passivare blir , vilket måste betraktas som märkligt. Till de goda exempel som förekommer i enkätsvaren och som också är att betrakta som regelrätta särskilda satsningar är inrättan- det av speciella uppsökarteam och särskilda tjänster inom social- tjänsten med fokus på vräkningar samt samarbetsprojekt mellan socialtjänst, värdar och kronofogdar. Detta uppges underlätta tidig och tätare kontakt, vilket har varit särskilt betydelsefullt när det gällt familjer med barn. Dock är dessa särskilda insatser snarare undantag än regel, vilket är beklagligt då de uppenbarligen varit framgångsrika i bemärkelsen att de lett till att vräkningar kunnat avstyras. Även om den absoluta majoriteten av de tillfrågade, såväl krono- fogdar och socialtjänst som värdar, menar att regelverket i stort fungerar bra, är det två kronofogdar som påtalar att när det gäller barnfamiljer så behövs en regeländring där soc åläggs att besöka familjen för utredning. Den menar att i regel enbart skickar brev och hör inte familjen av sig gör oftast ingenting och dessa familjer öppnar i regel aldrig sin post. Enligt sju av elva kronofogdar sker inget särskilt samarbete med hyresvärdarna när det gäller vräkningshotade barnfamiljer. De fyra som uppgett att de har sådant samarbete har lämnat svävande svar av typen god dialog och kommunikation och för att ge den bästa lösningen för barnfamiljen. Dock menar flera av dem att det är positivt att de får information av värden om det finns barn i hus- hållet. Vad det gäller samarbetet med är det åtta av elva kronofogdar som uppger att det förekommer särskilt samarbete vid vräkning av hushåll där det ingår barn. Men återigen är det ytterst diffusa svar på följdfrågan hur detta samarbete tar sig uttryck; att det rings fler samtal samt att man lägger större fokus på barnfa- miljer är inga konkreta uttryck av särskilt samarbete. Dessutom uppger tre av fogdarna att initiativet till samarbete vid vräkning av barnfamiljer antingen ligger hos KFM eller hos värden i bemärkel- sen att de trycker på . Drygt hälften av de tillfrågade socialförvaltningarna å sin sida, uppger att de har särskilt samarbete såväl med kronofogde som med hyresvärd vid vräkning av barnfa- miljer. Men när de ska precisera detta särskilda samarbete, blir det även här allmänna påståenden om på alla sätt försöka undvika av- hysningen samt tätare och aktivare kontakt med KFM och hyres- Med andra ord ingenting som går utanför traditionellt soci- alt arbete med denna typ av problem. Åtta av elva kronofogdar uppger att de tar särskild hänsyn om det finns barn i hushållet som ska vräkas; främst genom att de tar kontakt med och försäkrar sig om att barnen har någonstans att bo. Huvudsakligen handlar det således även här om arbete enligt gängse rutiner. Sammantaget kan detta inte betraktas som att de tillfrågade kronofogdarna tar några extraordinära hän- syn när det handlar om vräkningshotade barnfamiljer. Det är inte heller så märkligt då detta inte ligger inom KFM:s kärnverksamhet. Även en stor andel av socialförvaltningarna () uppger att de vidtar särskilda åtgärder när det gäller vräkning av barnfamil- jer. Framför allt försöker man se till att barnen har någonstans att bo efter vräkningen, t.ex. överflyttning till annan vårdnadshavare. Här finns det dock risk för det som benämnt som omdefiniering av vräkt barnfamilj36. I synnerhet vad det gäller umgängesbarn blir den förälder som vräks i dessa fall lätt omdefini- erad som ensamstående utan barn, vilket resulterar i att ett antal barn som drabbas av vräkning försvinner ur statistiken. Majoriteten av värdarna uppger att de inte tar särskilda hänsyn om det finns barn med i hushållet som ska vräkas. Dock är det tre av dem som har särskilt samarbete med KFM vid vräkning av barnfamiljer, bland annat ser de tillsammans med KFM till att de sociala myndigheterna närvarar. Ännu fler, hälften, har särskilt samarbete med i dessa ärenden. Främst handlar det om tätare kontakt/kommunikation vilket i vissa fall kan leda till förlikning. Men återigen är det tveksamt om detta ska benämnas särskilt samarbete. Enligt fyra av elva kronofogdar är på plats när barnfamiljer vräks. Enligt en fogde måste KFM kontakta och uppmana någon därifrån att närvara vid förrättningen, något som uppfattas som mycket enerverande. I ett av ja-svaren påtalas att är på plats, men på KFM:s initiativ. Även värdarna är kritiska till att inte alltid är på plats när barnfamiljer vräks. Endast fyra av dem uppger at soci- altjänsten alltid är på plats i dessa fall. Ett fåtal fogdar och värdar påpekar att det kan förekomma enstaka fall där inte närvarar då barnen redan är omplacerade. Denna brist på närvaro 36 , 2001. från sida måste betraktas som ett nedslående resul- tat. Flera av de tillfrågade socialförvaltningarna menar att barnper- spektivet stärkts, vilket tagit sig konkreta uttryck i att betalas barnfamiljers hyresskulder oftare än förut. Att det finns barn i familjen är också det vanligaste skälet till att socialnämnden följer upp vad som händer med familjen efter det att vräkningen verk- ställts. Men när redovisar skälen till att avslå ansökan från barnfamiljer om pengar till hyresskuld framkommer att dessa inte skiljer sig från hur ekonomiskt stöd till hyresskulder generellt bedöms. Således tas i den bemärkelsen inga särskilda hänsyn beträffande ekonomiskt bistånd till barnfamiljer med hyresskulder. När man frågar kronofogden, hyresvärdar och socialtjänst om vilka åtgärder som bör vidtas för att minska antalet vräkta barnfa- miljer, blir svaren väldigt likartade med vad de anser bör förbättras generellt. Det handlar främst om bättre information och kommu- nikation samt snabbare insatser. Enligt kronofogden måste hyres- värd och socialtjänst vara aktivare och snabbare ta kontakt innan verkställighet samt agera kraftfullare. Vad det gäller specifikt för att minska andelen vräkta barnfamiljer anser de att hyresvärden borde ta personlig kontakt när hyresbetalningen upphör och eventuellt bostadsbidrag borde betalas ut direkt till värden. Därtill ska värden förbättra informationen till hyresgästen, gärna redan vid kon- traktstecknandet, om vilka konsekvenserna blir av utebliven hyres- betalning. Enligt måste det till tidig kännedom om barnfamiljernas situation. Det kräver ökat samarbete mellan olika aktörer, framför allt mellan hyresvärdar och socialtjänst. Dessutom menar de att hyresvärden bör ta större ansvar. Hyresvärdarna å sin sida menar att bör agera snabbare och kontrollera om det finns barn i hushållet. De pläderar även för ekonomisk rådgiv- ning och mer uppsökande verksamhet från sida, samt bättre samarbete mellan värdar och socialtjänst. Även de anser att hyresbidrag och bostadsbidrag bör som tidigare gå direkt till värden. Det finns med andra ord på de flesta håll någon form av uppar- betat samarbete. Kritiken ligger främst på hur samarbetet utformas i praktiken. För att minska antalet vräkningar, i synnerhet av hus- håll där det ingår barn, måste befintliga kontakter aktiveras tidigare i vräkningsprocessen. Detta gäller särskilt relationen KFM och socialtjänst. Det går helt enkelt ofta inte tillräckligt snabbt. En möjlig tolkning av detta är att tiden är för knapp. Flera av de tillfrå- gade, såväl fogdar som värdar men främst uppger också att det är kort om tid. För att skapa goda förutsättningar för olika typer av reella särskilda insatser skulle det därför vara meningsfullt att förlänga återvinningsfristen , dvs. från nu gällande till 30. Därmed skulle lagänd- ring kunna få större effekt, dvs. får reell möjlighet att hinna agera inom återvinningsfristen på det sätt som lagstiftarna åsyftade. En annan möjlighet skulle vara att man, i likhet med i så många andra sammanhang, även betalar hyran i efterskott. En annan åtgärd som skulle kunna minska vräkningar i allmänhet och vräkning av hushåll där det ingår barn i synnerhet, är de sär- skilda satsningarna i form av specialteam och uppsökargrupper som redovisas i vissa enkätsvar. Dessa har uppenbarligen varit fram- gångsrika i bemärkelsen att det inneburit att man lyckats undvika att vräkningen verkställts. Dessa försök kan tjäna som goda exempel, vilket i olika sammanhang efterfrågats (t.ex. ). Därtill bör ekonomiska råd- givningsverksamhet till hushållen återupplivas och utvecklas. Till- dela resurser för utbildning av socialarbetare i ekonomisk rådgivning. Inrättande av en vräkningsakut är en annan möjlighet. Åtmin- stone borde det inrättas för de hushåll där det ingår barn. Hushåll som riskerar vräkning på grund av utebliven hyresbetalning skulle här ges möjlighet att låna pengar för att säkerställa att hyresrätten inte förloras. I samband med detta upprättas en avbetalningsplan där det även ingår ekonomisk rådgivning. En vräkningsakut innebär en möjlighet till skuldsanering på lägre nivå än gällande skuldsane- ringslag där det krävs stora och långvariga skulder. Med tanke på de vräktas förhållandevis låga skulder skulle det inte heller bli en sär- deles kostsam åtgärd, i synnerhet inte om det utformas som en lånemöjlighet om än med fördelaktiga återbetalningsvillkor. Det är värt att erinra sig att en genomsnittlig vräkning kostar mer att genomföra, än vad den absoluta majoriteten av de vräkta har i hyresskuld. Det finns således konkreta åtgärder att vidta för att minska antalet vräkningar i allmänhet och vräkningar av barnfamiljer i syn- nerhet. Allt som behövs är politisk vilja. Flyghed, och : Vräkt i laga ordning. Rap- port från ett forskningsuppdrag bekostat av och . (Rapport 1993/94:1, 70s.) Flyghed, : Värden, kronofogden, och de vräkta. Vräkningar i –1994 (1994, stencil 69s.) /Tumbaenheten: Rapport. Projekt syn av handläggning av avhysningar med avsikten att försöka göra hanteringen mindre kostsam, . , : Vräkningar i praktiken – vilka vräks och vilka får stanna? I: SOU 2001:95 Att motverka hemlöshet. Bilagedel: Slutbetänkande av . , (2004): Tryggare kan ingen vara? Vräkning av barnfamiljer: , orsaker och konsekven- ser, s.257–288 i Ds 2004:41 Ekonomiskt utsatta barn. RSV Rapport 1991:1. Översyn av utsökningsbalken. Från hyresskuld till avhysning. Bostadens betydelse för barn 3.1Vad är miljöpsykologi? Miljöpsykologin beskriver hur individer använder, upplever och värderar sin fysiska omgivning (Bonnes & Secciaroli 1995, Svensk miljöpsykologi. En antologi 2005). Olika aspekter av fysisk om- givning studeras. Man utgår från allmän psykologisk kunskap om människan och använder både kvantitativa och kvalitativa metoder som inom annan psykologisk forskning. Miljöpsykologin är en till- lämpad vetenskap, som ger underlag för planerare och andra praktiker att utgå från i deras handlingsinriktade verksamhet för förändringar av fysisk miljö. Stora forskningssatsningar har i Sve- rige gjorts på miljöpsykologisk forskning särskilt riktad mot män- niskors användning, upplevelser och värderingar av natur och ute- miljö (1994). Utvecklingen inom miljöpsykologin, som är en tämligen ung vetenskap, har allt tydligare visat att för att bättre förstå förhållandet mellan individ och miljö måste man ta hänsyn till hur individen präglas av de speciella sociala och kulturella för- hållanden, i vilka hon växer upp. Detta betyder att även om det finns generella mönster i individens förhållningssätt till sin fysiska omvärld, bestämda av ålder och kön, så finns olikheter mellan indi- vider uppvuxna i olika kulturer och på olika platser. Kulturer och platser präglar människor så att de värderar olika typer av miljöer, olika kvaliteter hos dessa och använder dem på olika sätt. 3.2Bostadens betydelse växer långsamt fram hos individen och förändras med individens ålder Under barndomen och uppväxttiden byggs individens platsföre- ställningar långsamt upp och de återspeglar hur individen till en början utforskar platsen, där hon bor, för att förstå dess karaktär och egenskaper, innan hon senare vidgar sitt omvärldsintresse till att omfatta även mera avlägset belägna och okända platser. Den unga individen utforskar sin omvärld genom sina sinnen och kon- kreta handlingar. Det är först i och med tonåren som hon utvecklar en tankemässig förståelse av omvärlden och i sina tankar kan rela- tera platser till varandra liksom förmedla sin kännedom om dem språkligt och i abstrakta framställningar. I en undersökning, där skolbarn i olika åldrar i skrift skulle ge uttryck för en önskebostad, kom dessa förändringar i föreställning- arna till tydligt uttryck (1990). Utifrån en innehålls- analys av skolbarnens uppsatser kunde föreställningarna beskrivas enligt tabellen som följer. Föreställningsteman och föreställningarnas kognitiva karaktärer hos Ser en bild av ett hus framför sig 9–12 år Konstruerar en flerdimensionell föreställ- 13–15 år Refererar till en egen upplevelse; tid och 16–17 år De yngsta barnen återger i sina korta uppsatser i regel en plats utomhus, vilket framgår dels av att de beskriver hus sedda utifrån, dels av att de räknar upp växter och anordningar som finns utom- hus.