sou · GTB39 · 2006-01-01 00:00:00 — Exempel är riktlinjernas bestämmelser om följdleveranser och kodens krite- rier om den tilltänkta mottagarstatens uppträdande mot det internationella samfundet och den hållbara utvecklingen i det tilltänkta mottagarlandet. Uppförandekoden inleds med att medlemsstaterna deklarerar sitt ansvar att hindra export av materiel som kan användas för internt förtryck eller internationell aggression eller bidra till regional in- stabilitet. De tillkännager också att de är fast beslutna att fastställa stränga gemensamma kriterier och bestämmelser, som skall be- traktas som miniminormer för den nationella prövningen. Jämförelse mellan riktlinjerna och EU:s uppförandekod principavsnitt deklareras även att medlemmarna önskar upprätt- hålla en försvarsindustri som en del av såväl sin industriella bas som sina försvarsinsatser samt att stater har rätt att överföra medel i en- lighet med den rätt till självförsvar som erkänns i FN:s stadga. Det framgår inte i uppförandekoden att de totalt sju uppräknade principerna skall användas vid tillståndsprövningen. Emellertid har de inarbetats i flera kriterier och tillämpningsbestämmelser och omsätts så i praktiken. De inledande principerna i riktlinjerna har i motsats till dem i koden en uttalad betydelse för tillståndsprövningen, eftersom de anger under vilka förutsättningar som tillstånd till export eller annan utlandssamverkan kan medges. I riktlinjerna preciseras emellertid inte vilken materiel eller kunnande som Försvarsmakten behöver. Vägledning måste därför sökas från Försvarsdeparte- mentet eller i försvarspolitiska propositioner. Några av principerna och målen för utrikespolitik kan utläsas av riktlinjerna, medan andra inte nämns. I övrigt får vägledning sökas i utrikes- politiska deklarationer och propositioner. Tillstånd till utförsel av krigs- materiel eller till annan utlands- samverkan med någon i utlandet SOM UTGÅR från de gemen- avseende krigsmateriel, bör medges endast om sådan utförsel eller sam- samma kriterier som beslutades av 1. bedöms erforderlig för att till- godose det svenska försvarets be- SOM ERKÄNNER att vapen- hov av materiel eller kunnande eller exporterande stater har ett särskilt i övrigt är säkerhetspolitiskt önsk- värd, samt, SOM ÄR FAST BESLUTNA att 2. inte står i strid med princi- perna och målen för ut- normer, som skall uppfattas som miniminormer, i fråga om han- tering av och återhållsamhet be- träffande överföringar av konven- vapen av alla medlems- staterna samt att förstärka utbytet av relevant information för att uppnå ökad insyn. SOM ÄR FAST BESLUTNA att hindra export av materiel som kan användas för internt förtryck eller internationell aggression eller bidra Jämförelse mellan riktlinjerna och EU:s uppförandekod till regional instabilitet, SOM ÖNSKAR förstärka sitt samarbete och främja sin samsyn inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP) när det gäller export av konventionella vapen, SOM NOTERAR att komplette- rande åtgärder mot olagliga över- föringar har vidtagits med hjälp av EU-programmet för att förebygga och bekämpa olaglig handel med konventionella vapen, SOM BEKRÄFTAR att medlems- staterna önskar upprätthålla en för- svarsindustri som en del av såväl sin industriella bas som sina försvars- insatser, och SOM ERKÄNNER att stater, i enlighet med den rätt till själv- försvar som erkänns i FN:s stadga, har rätt att överföra medel för själv- försvar, HAR UPPRÄTTAT följande upp- förandekod och tillämpnings- bestämmelser: Särskild hänsyn till vissa länder I såväl riktlinjerna som koden finns bestämmelser om särskild hän- syn till vissa länder eller ländergrupper. I riktlinjerna föreskrivs en positiv presumtion för tillstånd för de nordiska länderna, de tradi- tionellt neutrala länderna i (då och ) samt för medlemsstaterna i EG (EU) allteftersom bygger ut sitt samarbete med dessa stater. Hänsynen till de nordiska och neutrala länderna motiveras i pro- positionen Lag om krigsmateriel (prop. 1991/92:174, s. 47) av historiskt betingade nära och långvariga relationer. Regeringen berättigar hänsynen till EU:s medlemmar av avsikt att fullt ut delta i det europeiska integrationsarbetet, vilket kommit till uttryck i den svenska ansökan om medlem- skap(s. 47). I kriterium 5 i uppförandekoden åtar sig medlemsstaterna att be- akta hur den tilltänkta exporten inverkar på egna, andra medlems- Jämförelse mellan riktlinjerna och EU:s uppförandekod staters och vänners och allierades försvars- och säkerhetsintressen, som de erkänner att denna faktor inte får påverka beak- tandet av kriterierna om respekt för mänskliga rättigheter och regional fred, säkerhet och stabilitet. Enligt samma kriterium skall det vid prövningen även beaktas om den tilltänkta exporten kan komma att användas mot egen trupp eller styrkor från vänner, allierade och andra medlemsstater. Bakgrunden till kriteriet är delvis att vissa medlemsstater är med i NATO och har territorier utanför . inte i fråga om samverkan med eller export till de nordiska länderna och medlemsstaterna eller de territorier de traditionellt neutrala länderna i i fråga om vilka en medlemsstat är ansvarig för de yttre förbindelserna, länder får i princip anses stå i över- samt för vänligt sinnade och allie- I takt med att sam- arbetet med övriga länder inom de a) den tilltänkta exportens möj- ut, bör samma principer för liga inverkan på egna, andra tillämpas ifråga om dessa länder. allierades försvars- och säkerhets- intressen, som de er- känner att denna faktor inte får påverka deras beaktande av kriteri- erna om respekt för de mänskliga rättigheterna och om regional fred, säkerhet och stabilitet, b) risken för att de berörda varorna används mot deras egna styrkor eller mot styrkor från vänner eller allierade eller från c) risken för reverse enginee- ring eller icke avsedd tekniköver- I kodens kriterium 7 åtar sig medlemsstaterna att informera sig om den tilltänkta mottagarstaten och slutanvändaren. Bedömningen skall syfta till att klarlägga om det finns en risk för att materielen Jämförelse mellan riktlinjerna och EU:s uppförandekod kan komma att användas till ett annat ändamål än som angivits, eller vidareexporteras utan medgivande. Faktorer att beakta i detta sammanhang är om den tilltänkta mottagarstaten har legitima för- svars- och säkerhetsintressen, teknisk förmåga att använda materi- elen, en effektiv exportkontroll samt risken för att materielen hamnar i händerna på terroristorganisationer. Något krav på slut- användarintyg ställs inte i uppförandekoden. I kontrast till uppförandekoden räknar riktlinjerna upp fler tänkbara mottagare än stater och statliga myndigheter. Formule- ringen eller av staten auktoriserad mottagare syftar främst på överföring av materiel mellan försvarsindustriföretag i och utlandet. En annan skillnad är att konsekvenserna av en otillåten vidareexport eller underlåtenhet att förhindra vidareexport stipule- ras i riktlinjerna. Det kan även noteras att riktlinjerna inte anger vad som skall beaktas vid riskbedömningen. Tillstånd får endast avse stat, statlig myndighet eller av staten auktorise- Förekomsten av en risk för att rad mottagare; vidare bör vid ut- materielen skall användas till annat försel av materiel ett slutanvändar- intyg eller ett intyg om egen till- återexporteras på oönskade villkor verkning (bearbetningsintyg) före- Vid bedömning av den tilltänkta En stat som trots åtagande exportens inverkan på det import- erande landet och risken för att de har tillåtit eller underlåtit att för- exporterade varorna kan avledas till en oönskad slutanvändare, kommer krigsmateriel skall i princip inte följande att beaktas: komma i fråga som mottagare av a) Mottagarlandets legitima in- sådan materiel från så länge hemska försvars- och säkerhets- intressen, inbegripet eventuell med- verkan i FN:s eller andra freds- b) Mottagarlandets tekniska för- måga att använda materielen. utöva effektiv exportkontroll. d) Risken att vapnen kommer att ristutrustning bör särskilt upp- märksammas i detta sammanhang). Jämförelse mellan riktlinjerna och EU:s uppförandekod Respekt för internationella förpliktelser I riktlinjerna finns tre ovillkorliga exporthinder. Tillstånd skall inte beviljas om det strider mot en internationell överenskommelse som har biträtt, mot beslut av eller mot folk- rättsliga regler om export från neutral stat under krig. Begreppet internationella överenskommelser innefattar främst icke-sprid- ningsavtal inom massförstörelsevapenområdet och exportkontroll- regimerna. Bestämmelsen beträffande de folkrättsliga reglerna om export från neutral stat under krig hänför sig till Haag- konventioner om neutralitet och är förpliktande för regering och statliga myndigheter – men inte för medborgare och privata företag – endast om regeringen utropar landet neutralt i förhållande till en given konflikt. De internationella förpliktelserna inom exportkontrollområdet räknas också upp i uppförandekoden. Enligt kriterium 1 skall medlemsstaterna avslå en ansökan när den tilltänkta exporten strider mot såväl ett FN-embargo som embargon utfärdade av EU och . I motsats till riktlinjerna namnger koden de relevanta fördragen om icke-spridning av massförstörelsevapen samt de multilaterala exportkontrollregimerna. I kriteriet påminns också om förbudet att exportera truppminor. är part av de i koden namngivna organisationerna, fördragen och regimerna och fullgör de förpliktelser som följer därav. Koden rymmer ingen bestämmelse för export i situationer när en stat förklarar sig neutral i förhållande till ett krig i omvärlden. Tillstånd till utförsel eller annan Respekt för medlemsstaternas in- materiellagen skall inte beviljas om ternationella åtaganden, särskilt de det skulle strida mot internationell sanktioner som påbjuds av FN:s säkerhetsråd och de som påbjuds av biträtt, mot beslut av FN:s säker- gemenskapen, avtal om icke-sprid- ning och andra ämnen samt andra regler om export från neutral stat under krig (ovillkorliga hinder). En ansökan om exportlicens bör avslås om bifall skulle stå i strid a) medlemsstaternas internatio- nella förpliktelser och deras åtagan- den att upprätthålla FN:s, och EU:s vapenembargon, Jämförelse mellan riktlinjerna och EU:s uppförandekod b)medlemsstaternas internatio- nella förpliktelser enligt fördraget om ickespridning av kärnvapen, konventionen om biologiska vapen och toxinvapen samt konventionen om kemiska vapen, c)medlemsstaternas åtaganden inom ramen för Australien- gruppen, missilteknologiarrange- manget (Missile Technology Con- trol Regime), gruppen av länder som levererar kärnmaterial () och Wassenaar-arrangemanget, d)medlemsstaternas åtagande att inte exportera någon som helst typ av truppmina (antipersonell mina). Respekt för mänskliga rättigheter Såväl koden som riktlinjerna anger att respekten för de mänskliga rättigheterna i det tilltänkta mottagarlandet skall beaktas. Den främsta skillnaden mellan dokumenten är att koden föreskriver att landet i fråga prövas med utgångspunkt i materielens användnings- områden. Medlemsstaterna kommer inte att utfärda exportlicens om det föreligger uppenbar risk att den tilltänkta exporten kan komma att användas för internt förtryck. Enligt riktlinjerna har materielen ingen sådan betydelse utan vad som skall räknas är situationen för de mänskliga rättigheterna i landet. I kodens kriterium 2 finns relativt omfattande anvisningar när det gäller vilka faktorer som skall beaktas vid prövningen och vad begreppet internt förtryck inbegriper. Betydelsen av mänskliga rättigheter avgränsas här till medborgerliga och politiska rättighe- ter. Motsvarande anvisningar för tillämpningen finns inte i rikt- linjerna. I riktlinjerna står att tillstånd inte bör lämnas om omfattande och grova kränkningar förekommer i det tilltänkta mottagar- landet. Den motsvarande kvalificeringen i koden är en uppenbar risk att den tilltänkta exporten kan komma att användas för för- tryck samt särskild försiktighet för medgivande av tillstånd till stater där allvarliga kränkningar har konstaterats av behöriga FN- organ, eller EU. Jämförelse mellan riktlinjerna och EU:s uppförandekod Enligt kodens kriterium om mänskliga rättigheter är uppenbar risk för internt förtryck en tillräcklig anledning för avslag. Ett avslag enligt motsvarande kriterium i riktlinjerna förutsätter att kränkningar har ägt rum och att de är att bedöma som omfattande och grova. Tillstånd till utförsel av krigs- materiel, eller annan utlandssam- Respekten för de mänskliga rättig- verkan som avser krigsmateriel, bör heterna i det slutliga bestämmelse- inte lämnas om det avser stat där omfattande och grova kränkningar Efter att ha bedömt mottagar- av mänskliga rättigheter före- landets inställning till de relevanta principer i internationella instru- rättigheter är ett centralt villkor för ment rörande de mänskliga rättig- att tillstånd skall beviljas. a) inte att utfärda exportlicens om det föreligger uppenbar risk att den tilltänkta exporten kan komma att användas för internt förtryck, b) från fall till fall och under be- aktande av materielens art att iaktta särskild försiktighet vid utfärdande av licenser för länder där allvarliga kränkningar av de mänskliga rättig- heterna har konstaterats av be- höriga FN-organ, eller Materiel som kan användas för internt förtryck anses i detta sam- manhang inbegripa bl.a. materiel, i fråga om vilket den tilltänkta slut- sådan eller liknande materiel för internt förtryck, eller när det finns skäl att tro att materielen kommer att användas till andra ändamål eller av annan slutanvändare än vad som uppgivits, och användas till internt I linje med punkt 1 i denna kod kommer materielens art att beaktas noggrant, särskilt om den är avsedd för interna säker- inbegripa bl.a. tortyr och annan grym, omänsklig och förnedrande Jämförelse mellan riktlinjerna och EU:s uppförandekod behandling eller bestraffning, summariska eller godtyckliga av- rättningar, försvinnanden, god- tyckliga gripanden och andra all- varliga kränkningar av de mänskliga rättigheter och de grundläggande friheter som anges i relevanta internationella instrument rörande de mänskliga rättigheterna, in- klusive Allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna och Internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättig- heter. Ambitionen att genom export inte orsaka eller förvärra väpnade konflikter, såväl inom som mellan stater, uttrycks i både rikt- linjerna och uppförandekoden. I riktlinjerna finns en negativ presumtion för export av KS. Tillstånd bör inte medges om den tilltänkta mottagarstaten befinner sig i väpnad konflikt med annan stat (oavsett krigs- förklaring), invecklad i internationell konflikt som kan befaras leda till väpnad konflikt eller har inre väpnade oroligheter. När det gäller ärenden om export av ÖK är presumtionen för tillstånd positiv och bestämmelserna något mindre stränga i så måtto att risk för krig inte är ett hinder. I uppförandekoden görs ingen skillnad mellan materiel med för- störelsebringande verkan och annan materiel, men rätten att ta materielspecifika hänsyn finns. Enligt kriterium 3 skall tillstånd inte ges för sådan export som skulle provocera eller förlänga interna väpnade konflikter eller förvärra existerande spänningar. Om det finns en uppenbar risk att materielen i fråga skulle an- vändas på ett aggressivt sätt mot ett annat land eller för att hävda ett territoriellt krav bör ansökan avslås enligt kriterium 4. Faktorer som skall beaktas i detta avseende räknas upp. I riktlinjerna finns särskilda regler för vilka omständigheter som bör leda till att ett beviljat tillstånd återkallas: om ovillkorligt hinder uppstår samt om den mottagande staten kommer i väpnad konflikt med annan stat eller får inre väpnade oroligheter. Emeller- tid finns möjlighet att göra undantag från kravet på återkallande i Jämförelse mellan riktlinjerna och EU:s uppförandekod det senare fallet förutsatt att det är förenligt med de folkrättsliga reglerna och med principerna och målen för utrikes- politik. Motsvarande regler finns inte i koden. Tillstånd till utförsel av krigs- materiel för strid, eller till annan Den interna situationen i det utlandssamverkan som avser krigs- slutliga bestämmelselandet som en materiel för strid eller övrig följd av existerande spänningar och krigsmateriel, bör inte beviljas om det avser stat som befinner sig i väpnad konflikt med annan stat, att tillåta export som skulle avgetts eller ej, stat som är in- konflikter eller förvärra existerande som kan befaras leda till väpnad konflikt eller stat som har inre Tillstånd bör ges till utförsel av Bevarande av regional fred, säkerhet mottagarlandet inte befinner sig i att utfärda exportlicens om det väpnad konflikt med annan stat finns en uppenbar risk för att den eller har inre väpnade oroligheter, avsedda mottagaren skulle använda eller det i landet förekommer om- den tilltänkta exporten på ett fattande och grova kränkningar av aggressivt sätt mot ett annat land mänskliga rättigheter och om inte eller hävda ett territoriellt krav med ovillkorligt hinder möter. Ett meddelat tillstånd till ut- försel bör återkallas, förutom vid dessa risker kommer de bl.a. att a) om någon väpnad konflikt på- väpnad konflikt med annan stat går eller sannolikt kommer att upp- eller får inre väpnade oroligheter. stå mellan mottagarlandet och ett Undantagsvis bör, i de två senare b) om det föreligger något terri- kunna underlåtas om det är för- toriellt krav på ett angränsande land enligt med de folkrättsliga reglerna som mottagarlandet tidigare försökt och med principerna och målen för eller hotat att genomdriva med våld, kommer att användas för annat än säkerhets- och försvarsändamål, d) behovet av att inte negativt påverka den regionala stabiliteten på något märkbart sätt. Jämförelse mellan riktlinjerna och EU:s uppförandekod Reservdelar, ammunition och andra följdleveranser I riktlinjerna anges en stark presumtion för tillstånd till utförsel av reservdelar, ammunition och andra leveranser med samband till en tidigare beviljad utförsel eller där det annars vore oskäligt att inte ge tillstånd. Tillstånd till sådana leveranser bör ges om inte ovill- korligt hinder möter. I propositionen Lag om krigsmateriel (prop. 1991/92:174, s. 57) erinras att med en sträng restriktivitet för ur- valet av de stater till vilka krigsmaterielexport skall medges är det osannolikt () att tveksamhet uppstår i fråga om export av reserv- delar till materiel, för vilken licens en gång har lämnats. Enligt en sammanställning , som ISP har gjort, finns tio situationer där riktlinjernas följdleveranstänkande tillämpas. En sammanfattning av denna publicerades i betänkande (SOU 1999:38) och finns som en bilaga till betänkan- det. I uppförandekoden finns inte motsvarande bestämmelser, men de flesta medlemsstater tillämpar ett följdleveranstänkande, om än utan att ha angivit detta i sina nationella policydokument. Exempel på följdleveranspraxis är att man i samband med beviljandet av den ursprungliga leveransen ger skriftliga leveransgarantier, eller att man i det ursprungliga tillståndet inkluderar leveranser av reserv- delar och ammunition eller i ett visst antal. Tillstånd bör ges till utförsel av reservdelar till tidigare, med vederbörligt tillstånd exporterad krigsmateriel, om inte ovillkorligt hinder möter. Detsamma bör gälla andra leveranser, t.ex. av ammunition, som har samband med tidigare ut- försel eller där det annars vore oskäligt att inte ge tillstånd. I riktlinjerna ges vägledning för prövningen av internationella sam- arbetsavtal och export till tredje land av sådana produkter som utgör resultat av samarbetet. Samarbetspartens lämplighet skall prövas utifrån de angivna grundläggande kriterierna. Viktigare samarbeten bör befästas genom en regeringsöverenskommelse som Jämförelse mellan riktlinjerna och EU:s uppförandekod i sin tur bör föregås av behandling i . Det finns en positiv presumtion för utförsel av materiel som omfattas av avtalet. Materiel som bedöms ha övervägande svensk identitet bör prövas enligt svensk lag och svenska riktlinjer oavsett varifrån och till vilket land exporten sker. Omvänt bör materiel med över- vägande utländsk identitet bedömas enligt samarbetslandets regler. Materiel med övervägande svensk identitet kan vidare få ex- porteras till tredje land inom ramen för samarbetslandets regler förutsatt att det finns ett starkt försvarspolitiskt intresse av sam- arbetet som sådant. Dessa bestämmelser förutsätter en metod för att bestämma materielens identitet. I propositionen Lag om krigs- materiel (prop. 1991/92:174, s. 60) framhålls att det inte är möjligt att fastställa någon generell regel. I uppförandekoden finns inte motsvarande bestämmelser om samarbetsavtal och tredjelandsexport. Inom FA/LOI-samarbetet har och de övriga fem deltagarstaterna emellertid avtalat att kriterierna i koden, tillsammans med nationella policydokument, skall tillämpas när det blir aktuellt att förhandla om länder till vilka en gemensamt framtagen produkt får exporteras. Vad särskilt angår avtal med utländsk part om gemensam ut- veckling eller tillverkning av krigsmateriel skall tillstånds- bedömningen utgå från de angivna grundläggande kriterierna. Utförsel till samarbetslandet, som följer av avtalet, bör medges om inte ovillkorligt hinder uppstår. Om ett samarbetsavtal med utländsk part förutsätter export från samarbetslandet till tredje land bör fråga om sådan export, i den mån slutprodukten i fråga har en övervägande svensk identitet, bedömas i enlighet med riktlinjerna för sådan export från . Beträffande materiel som har övervägande utländsk identitet bör export från samarbetslandet till tredje land medges inom ramen för samarbetslandets exportregler. Föreligger ett starkt svenskt försvarspolitiskt intresse av att samarbetet kommer till stånd, och det är en förutsättning från samarbetspartnerns sida att viss utförsel får ske från samarbetslandet kan efter om- ständigheterna export till tredje land även i övrigt medges inom ramen för samarbetslandets exportregler. När det gäller mer omfattande och för viktigare ut- landssamverkan på krigsmaterielområdet bör en regerings- överenskommelse träffas mellan och samverkanslandet. Innan överenskommelser av detta slag ingås, bör utrikes- nämnden höras. Jämförelse mellan riktlinjerna och EU:s uppförandekod Uppträdande gentemot det internationella samfundet Det märks i kriterium 6 att uppförandekoden vilar på en bred hot- bildsbeskrivning. Kriteriet manar till beaktande av den tilltänkta mottagarstatens uppträdande i förhållande till det internationella samfundet. Medlemsstaterna skall bland annat beakta om staten stödjer eller uppmuntrar terrorism och internationell organiserad brottslighet, uppfyller åtaganden om icke-användning av våld och engagerar sig till förmån för icke-spridning och andra former av vapenkontroll. Det kan konstateras att ett antal mycket olika kriterier och faktorer har skrivits ihop i uppförandekodens kriterium 6. Att inte uppfylla åtaganden om internationell humanitär rätt i konflik- ter skiljer sig väsentligen från stödjande av terrorism, som i sin tur är något helt annat än deltagande i internationella initiativ för ned- rustning. Inom ramen för översynen av uppförandekoden har medlems- staterna i princip beslutat att lägga till ännu ett underkriterium i kriterium 6. Det aktuella tillägget skulle innebära att medlems- staterna skall beakta huruvida och i vilken utsträckning den till- tänkta mottagarstaten rapporterar sin export och import till FN:s vapenregister. Köparlandets uppträdande i förhållande till det internationella samfundet, i synnerhet i fråga om dess attityd till terrorism, arten av dess allianser och dess respekt för internationell rätt Medlemsstaterna kommer bl.a. att beakta köparlandets tidigare uppträdande i fråga om a)dess stöd till eller uppmuntran av terrorism och inter- nationell organiserad brottslighet,