sou · GTB363 · 2006-01-01 00:00:00 — De primära skyldigheter som konkursboet åläggs är att, för det fall stöd erhållits ur Fjärrvärmefonden, hålla erhållna medel åtskilda från konkurs- boets tillgångar, använda erhållna medel endast för avsett ändamål, redovisa hur erhållna medel använts och återbetala de medel som erhållits felaktigt eller inte förbrukats för det avsedda ändamålet. Vidare åläggs de som bedriver fjärrvärmeverksamhet enligt den ännu inte antagna fjärrvärmelag som jag föreslagit i delbetänkandet Fjärrvärme och kraftvärme i framtiden1 att betala en avgift till Fjärrvärmefonden för att finansiera och trygga fortsatta leveranser i händelse av ett fjärrvärmeföretags konkurs. 1 SOU 2005:33. 7.1Tillsynen över konkursboets förvaltning Enligt 7 kap. 27 § konkurslagen skall kronofogdemyndigheternas enheter för tillsyn i konkurser övervaka att förvaltningen bedrivs på ett ändamålsenligt sätt i överensstämmelse med konkurslagen och andra författningar. får, när den finner det lämpligt, inventera konkursboets kassa och övriga tillgångar samt begära redovisning av förvaltaren. Därutöver skall tillsynsmyndig- heten också, med stöd av 7 kap. 28 § samma lag, ha tillgång till det räkenskapsmaterial och de andra handlingar som rör konkursboet. Den tillsyn som tillsynsmyndigheten i konkurs utövar omfattar enligt sin ordalydelse även tillsyn över att konkursboets förvaltning sker i överensstämmelse med en ny lag om fjärrvärmefond. Att ge kravet på ändamålsenlighet i förvaltningen den innebörden att det även skall omfatta ett krav på att använda erhållet stöd ur fonden på föreskrivet sätt är kanske att tolka bestämmelsen väl extensivt. Det finns klara fördelar med att låta kronofogdemyndighetens enheter för tillsyn i konkurser utöva tillsynsuppdraget även i fråga om användningen av Fjärrvärmefondens medel. Till dessa fördelar hör för det första att kronofogdemyndighetens konkurstillsyns- enhet, i den egenskapen, har tillgång till konkursboets räkenskaper och kan följa hur medlen använts för konkursboets räkning. Att låta kronofogdemyndighetens enheter för tillsyn i konkurser utöva tillsynsuppdraget enligt lagen om fjärrvärmefond skulle för det andra också medföra att man kan undvika de gränsdragningspro- blem när det gäller myndigheters ansvarsområden som annars kan uppkomma när två eller flera myndigheter har snarlika tillsyns- uppgifter. Det tillsynsuppdrag som följer av konkurslagens bestämmelser kan möjligen anses omfatta även tillsynen över aktuella bestämmel- ser i lagen om fjärrvärmefond. Det kan och bör för undvikande av oklarheter kompletteras med ett bemyndigande i den nya föreslag- na lagen om fjärrvärmefond. Regeringen har visserligen beslutande- rätten i denna fråga. Jag förordar dock att kronofogdemyndig- hetens enheter för tillsyn i konkurser skall utöva tillsynen över konkursboets hantering av erhållna medel ur Fjärrvärmefonden. bör även ges möjlighet att sanktionera åt- gärder med vitesföreläggande m.m. 7.2Tillsynen över betalningar till fonden I den föreslagna lagen om fjärrvärmefond är de avgifter som skall betalas in till en myndighet efter regeringens beslut av central be- tydelse. Avgiftsmedlen kommer att utgöra Fjärrvärmefondens hela kapital. Jag har förordat att av praktiska skäl bör vara betalningsmottagande myndighet. har dels insikter om vilka som utövar fjärrvärmeverksamhet, dels möjlig- het att samordna inbetalningarna av fondavgifterna tillsammans med de tillsynsavgifter som skall betalas av de som bedriver fjärrvärme- verksamhet enligt den av mig tidigare föreslagna fjärrvärmelagen. Det bör finnas någon form av kontrollsystem över att betalnings- skyldiga verksamhetsutövare faktiskt betalar in de belopp som följer av den nu föreslagna fondregleringen. Det kan argumenteras för att staten genom en tillsynsmyndighet inte bör uppträda som någon form av ombud för Fjärrvärmefonden. Jag gör dock den bedömning- en att en sådan ordning är den bästa lösning som finns på proble- met med dem som inte vill betala frivilligt. För att säkerställa att behövliga och lagstadgade avgifter löper in och på så sätt ger täckning för eventuella anspråk på stöd ur Fjärrvärmefonden bör det föreskrivas att tillsynsmyndigheten skall agera om avgift till fonden inte betalats. Det är min mening att tillsynsmyndigheten bör få förelägga den betalningsskyldige vid vite att fullgöra sin skyldighet. Ett sådant föreläggande bör få överklagas. En fråga att ta ställning till är vilken myndighet som bör utföra denna tillsynsuppgift. I det föregående avsnittet har jag föreslagit att tillsynsmyndigheten i konkurser skall utöva viss tillsyn enligt lagen om fjärrvärmefond. Från överskådlighetssynpunkt är det öns- kvärt att inte ha mer än en ansvarig myndighet på ett så pass litet ansvarsområde som det nu är fråga om. De aktuella tillsynsupp- gifterna är dock tydligt åtskilda och det föreligger inga större sam- ordningsvinster med att låta dessa utföras av en och samma myn- dighet. Samordningsvinster uppnås dock om betalningsmottagande myndighet även får till uppgift att skicka ut betalningsanmaningar och slutligen, om betalning ändå inte sker, förelägganden om att betala lagstadgad avgift till fonden. Även om det kan skapa en splittrad bild av tillsynen enligt lagen om fjärrvärmefond anser jag att det finns klara samordningsvinster att göra genom att låta utöva tillsynen över betalningen av avgiftsmedel till Fjärrvärmefonden. Det är dock upp till regeringen att närmare utforma myndighetsstrukturen på området. 8 Konsekvenser och finansiering Det ligger i min uppgift att redovisa såväl ekonomiska som andra konsekvenser för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda av de förslag som jag lägger fram. Jag skall även lämna förslag till finansiering av eventuella kostnadsökningar eller in- täktsminskningar för det allmänna. I min uppgift ligger även att bedöma förslagens konsekvenser för den kommunala självstyrelsen, brottsligheten och det brottsföre- byggande arbetet, sysselsättningen och den offentliga servicen, små företags förutsättningar, jämställdheten mellan kvinnor och män samt de integrationspolitiska målen. Den reglering som jag nu föreslagit är avsedd att användas för att säkerställa att fortsatta leveranser av fjärrvärme kommer till stånd när ett fjärrvärmeföretag har gått i konkurs. De aktörer som berörs av den föreslagna fondregleringen är i huvudsak de som bedriver fjärrvärmeverksamhet, berörda konkurs- förvaltare, kronofogdemyndighetens enheter för tillsyn i konkurser, och Kammarkollegiet. Regleringens påverkan på konkursförvaltarna utgör inte någon sådan konsekvens som behöver särskilt redovisas eller penetreras i utredningsarbetet. Det bör dock för ordningens skall klargöras att regleringen är av handlingsstyrande karaktär för förvaltarnas vid- kommande. Konkursförvaltaren kommer i viss ringa utsträckning att få merarbete till följd av regleringen. Merarbetet borde dock inte medföra några speciella kostnadskonsekvenser för konkurs- förvaltaren eller konkursboet då boets kostnader för den fortsatta driften skall ersättas ur Fjärrvärmefonden. Utredningen har samrått med (). NNR har anfört att konsekvensanalysen skulle vinna på en ökad faktaredovisning avseende berörda fjärrvärmeföretag m.m. även om materialet till stora delar finns i betänkandet som sådant. NNR ställer sig i sak frågande till om de hitintills vunna erfarenheterna verkligen styrker ett behov av en särreglering med allt vad detta innebär och ser därför att alternativet att avstå reglering beskrivs ytterligare i konsekvensanalysen. 8.1Behovet av ökad kundtrygghet Fjärrvärmen har byggts ut kraftigt och är den dominerande uppvärmningsformen i de flesta tätorter. Den finns på cirka 570 orter och utgör den dominerande uppvärmnings- formen för flerbostadshus i centralorten i 227 av totalt 290 kom- muner. Oavsett fastighetstyp är andelen fjärrvärme i de centrala delarna av landets tätorter , att jämföra i ytterområdena. Fjärrvärmen har därigenom en väldigt central funktion i samhället för uppvärmning av bostäder, kontor, skolor, daghem, affärer m.m. Mitt uppdrag har föranletts av att fem fjärrvärmeföretag, som ingick i en och samma koncern, har försatts i konkurs. Vid konkurs kan den bedrivna fjärrvärmeverksamheten komma att upphöra. Införs ingen reglering kan det alltså leda till att fjärrvärmekunderna med kort varsel ställs utan uppvärmning, t.ex. under rådande vinter- förhållanden. Utan reglering som säkerställer fortsatta leveranser av fjärrvärme är risken överhängande för betydande skador på både människor och fastigheter. Såväl kundorganisationer som bransch- organisationen har därför funnit att det före- ligger ett behov av att ge fjärrvärmekunderna ett särskilt lagfäst leveransskydd i händelse av konkurs. Enligt vad utredningen kunnat utröna har konkurser i fjärr- värmeföretag inte tidigare inträffat. Att ytterligare fjärrvärmekon- kurser kan komma att inträffa är inte osannolikt mot bakgrund bl.a. av att det kommer att byggas ett hundratal nya kapitalkrävande fjärrvärmenät, det ökande kommersiella inslaget i fjärrvärmeverksamheten och utvecklingen för alternativa uppvärm- ningsformer. Det bör dock påpekas att den stora merparten av de drygt 200 verksamma fjärrvärmeföretagen generellt är tämligen finan- siellt stabila. Medianvärdet på fjärrvärmeföretagens betalningsförmåga på lång sikt, dvs. soliditet, uppgår till beräknat utifrån bokförda värden. De har således generellt sett en stor finansiell uthållighet. Medianvärdet för avkastningen på totalt kapital uppgår till . Min bedömning är, som tidigare redovisats, att konkurser bland fjärrvärmeföretag inte lär bli särskilt vanligt förekommande . Jag är av uppfattningen att de kommer att vara sällsynta. Trots detta kan det inte uteslutas att konkurser kan inträffa . Med hänsyn till den centrala samhällsfunktion som fjärrvärmeverksamheten har och de konsekvenser som ute- blivna fjärrvärmeleveranser kan medföra, är det oacceptabelt att fjärrvärmeleveranser upphör med kort varsel. Branschorganisa- tionen har anfört att branschens möjlighet att lösa situationen genom självreglering upphör vid konkurs. Det bör därför införas en reglering på området. Den reglering som jag nu föreslagit i enlighet med mitt uppdrag är således avsedd att användas för att säkerställa att fortsatta leveranser av fjärrvärme kommer till stånd när ett fjärrvärmeföretag har gått i konkurs. 8.2Konsekvenser för mindre företag I denna del av arbetet skall jag beskriva de konsekvenser som kan uppkomma för mindre företag. Med begreppet mindre företag avses företag som levererar mindre än 230 GWh värmeenergi i sin fjärrvärmeverksamhet. För de mindre företagen innebär den föreslagna regleringen i första hand en ökad kostnad som Fjärrvärmefondens medel arbetas upp. Kostnaden för avgiften till Fjärrvärmefonden uppgår till av de berörda företagens årsomsättning i fjärrvärmeverksamheten. För medianföretaget med en årlig leverans- nivå på 94 GWh och en omsättning på innebär det en årlig kostnad med . Typiskt sett är det de mind- re företagen som står att vinna på att en fjärrvärmefond inrättas. Den aktuella avgiften till Fjärrvärmefonden måste ses som en väl gjord investering i ett förtroendekapital för fjärrvärmen. Det troliga är att avgiften till fonden kommer att föras över på fjärrvärmeföretagens kunder. Oavsett om detta sker eller inte kan jag inte se att detta skulle kunna påverka de mindre fjärrvärmeföre- tagens konkurrenssituation negativt. I övrigt gör jag bedömningen att de mindre fjärrvärmeföretagens administrativa börda inte ökar nämnvärt eftersom regleringen som föreslås endast aktualiserar en enkel beräknings- och inbetalnings- åtgärd. 8.3Konsekvenser för det allmänna m.m. får enligt mitt förslag till uppgift att ta emot medel från dem som bedriver fjärrvärmeverksamhet och utöva en kontrollfunktion av att inbetalningar sker. Denna uppgift är årligt återkommande och bör kunna samordnas med att tillsynsavgifter inbetalas från berörda aktörer. Något ökat resursbehov torde åtgär- den inte medföra. Utöver den betalningsmottagande funktionen har Energimyndig- heten enligt förslaget till lag om fjärrvärmefond att administrera och pröva ärenden om utbetalningar från Fjärrvärmefonden. Sådana ärenden kan föranleda en del resursbehov när de skall behandlas. Jag är dock som framgått tidigare av uppfattningen att de aktuella ärendena kommer att vara sällsynta. Därför kan jag konstatera att behovet av ökade resurser på grund av den föreslagna lagen är mar- ginellt. Vid bedömningen av vad som utgör nödvändiga kostnader kan myndigheten behöva utnyttja extern kompetens dels därför att fallen kommer att inträffa sällan eller mycket sällan, dels därför att kompetens i den direkta driften av en fjärrvärmeverksamhet är något som myndigheten normalt inte behöver ha. För det fall att ytterligare resurser kan behövas skall dessa först och främst ersättas ur Fjärrvärmefonden. Detta gäller främst myndighetens kostnader för administration och prövning av ärenden om stöd ur fonden. Kammarkollegiet får enligt förslaget till lag om fjärrvärmefond i uppgift att förvalta fonden och lämna en årlig redovisning av för- valtningen. Denna uppgift innebär inget nämnvärt ökat behov av resurser. De kostnader som Kammarkollegiet kommer att vidkän- nas för sitt förvaltnings- och redovisningsuppdrag kommer att er- sättas ur fonden. Något behov av finansiering därutöver uppkommer inte. 8.3.3Kronofogdemyndighetens enheter för tillsyn i konkurser Kronofogdemyndigheternas enheter för tillsyn i konkurser utövar tillsynen över att konkursförvaltarna bedriver förvaltningen av konkursboet på ett ändamålsenligt sätt i överensstämmelse med konkurslagen och andra författningar. Det regelverk jag föreslagit innebär att en uppföljning skall göras av om konkursboet använt eventuella medel ur fonden i enlighet med fondens ändamål m.m. Tillsynsuppdraget i denna del är inte särskilt resurskrävande utan ingår i princip som ett moment av flera i den granskning som till- synsmyndigheten i konkurser redan utför. Den typ av konkurs- ärenden som är i fråga, dvs. konkurser i fjärrvärmeföretag, kommer sannolikt att vara sällsynt förekommande. Det finns där- för skäl att konstatera att behovet av ökade resurser till enheterna för tillsyn i konkurser på grund av den föreslagna lagen är för- sumbart och därmed kan rymmas inom befintliga anslagsramar. Skulle denna bedömning visa sig felaktig bör kostnaden för tillsynen kunna ersättas ur Fjärrvärmefonden. Även för de allmänna förvaltningsdomstolarnas del kan regleringen i lagen om fjärrvärmefond komma att generera överklaganden som skall handläggas av domstolarna. Med hänsyn till karaktären av de frågor som kan överklagas till domstol, dvs. endast tillsynsföreläg- ganden, bör denna ärendetillströmning bli marginell och eventuella merkostnader kan finansieras inom befintliga anslag. Jag har även att i olika hänseenden ta ställning till vilka konsekven- ser mina förslag får. Det är min bedömning att den föreslagna lagen om fjärrvärmefond inte kommer att få några konsekvenser för den kommunala självstyrelsen, brottsligheten, det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättningen och offentlig service i olika delar av landet, jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjlig- heten att nå de integrationspolitiska målen. Lag (2006:000) om fjärrvärmefond 1 § För att förhindra att fjärrvärmeleveranser upphör när den som bedriver fjärrvärmeverksamhet har försatts i konkurs skall en fond, Fjärrvärmefonden, bildas i syfte att finansiera fortsatt produktion och distribution av fjärrvärme till kund. Fonden skall finansieras genom avgifter. Avgiften skall betalas till den myndighet som regeringen bestämmer. Paragrafen anger lagens tillämpningsområde och ändamål, som be- handlats i allmänmotiveringen, avsnitt 6.2.1. Lagens ändamål är att åstadkomma tryggare fjärrvärmeleveranser genom att finansiera den fortsatta fjärrvärmeverksamhet som sker i ett konkursbo i ett fjärrvärmeföretags konkurs. I och med att den i konkurs försatta fjärrvärmeverksamheten på detta sätt ges möjlig- het att drivas vidare av konkursboet kommer de kunder som var anslutna till och hade leveransavtal med konkursgäldenären att fort- satt få fjärrvärme levererad till sig, konkursen till trots. Regleringen bygger på att det bildas en särskild fond, benämnd Fjärrvärmefonden, av de avgiftsmedel som betalas in. Även om avgifterna skall betalas in till en myndighet efter rege- ringens val – jag har förordat att ges denna betalningsmottagande uppgift – skall avgifterna inte belasta eller föras in i statsbudgeten. Fonden utgör alltså inte en statlig fond i den bemärkelsen att fondens medel utgör statsmedel. 2 § Avgift enligt 1 § skall , om inte Fjärrvärmefondens be- hållning uppgår till , betalas av den som bedriver fjärrvärmeverksamhet enligt fjärrvärmelagen (2006:000) med ett belopp motsvarande av den avgiftsskyldiges omsättning i fjärrvärmeverksamheten för närmast föregående verk- samhetsår. Bestämmelsen i första stycket gäller bara om fjärrvärmeverksam- heten bedrivs på affärsmässig grund och inte är endast tillfällig. Paragrafen har behandlats i avsnitt 6.4 och 6.5 i allmänmotive- ringen. I första stycket föreskrivs att det är de som bedriver fjärrvärmeverk- samhet enligt fjärrvärmelagens definition som är avgiftsskyldiga till Fjärrvärmefonden. Med fjärrvärmeverksamhet avses i fjärrvärmelagen distribution, i ett rörledningssystem, av hetvatten eller annan värme- bärare för uppvärmningsändamål, dock bara om verksamheten rik- tar sig till en obestämd krets av kunder inom ett visst geografiskt område. I den utsträckning som produktionen av den värmebärare som distribueras i rörledningssystemet sker av det företag som distri- buerar värmebäraren ingår även produktionen därav i fjärrvärmeverk- samheten. Vidare ger bestämmelsen en beräkningsgrund för den avgift som den som bedriver fjärrvärmeverksamhet skall betala till Fjärrvärme- fonden. Sådan avgift skall betalas i relation till den omsättning som företaget hade i sin fjärrvärmeverksamhet under det senast föregå- ende verksamhetsåret. Under en nystartad fjärrvärmeverksamhets första verksamhetsår skall således ingen avgift utgå. Vid fusioner av företag eller liknande sammangåenden mellan verksamma företag skall avgift utgå i relation till verksamhetens årsomsättning för de i sammanslagningen ingående fjärrvärmeföretagen. Avgiften är årlig. Av andra stycket följer att fjärrvärmeverksamhet som inte bedrivs på affärsmässig grund inte omfattas av skyldigheten att betala en avgift till Fjärrvärmefonden. Med kravet på affärsmässighet är av- sikten att undanta de fjärrvärmeverksamheter som bedrivs i kom- munal förvaltningsform och inte kan försättas i konkurs. Vidare följer att verksamhet som endast är av tillfällig natur inte heller omfattas av skyldigheten att erlägga avgift till Fjärrvärme- fonden. En fjärrvärmeverksamhet bedrivs nästan uteslutande lång- siktigt. Även om en nystartad fjärrvärmeverksamhet skulle gå i konkurs och upphöra efter att verksamheten börja- de kan den inte anses vara tillfällig. Det är syftet med verksamheten som avgör om verksamheten är tillfällig eller inte enligt den ifrågavarande bestämmelsen. Avsikten med undantaget är att inte belasta ett konkursbos fjärrvärmeverksamhet, vilken ju normalt skall avvecklas från konkursgäldenärens konkurs, med en avgift till Fjärrvärmefonden. Sådan tillfällig verksamhet kommer att bedrivas delvis med stöd ur Fjärrvärmefondens medel. Att då kräva avgiftsskyldighet medför inget kapitaltillskott till Fjärrvärme- fonden utan medför endast en onödig administrativ omgång. 3 § Den myndighet som regeringen bestämmer skall pröva an- sökningar och återbetalningar samt utöva tillsyn enligt denna lag eller enligt föreskrifter meddelade med stöd av lagen. Bestämmelsen har behandlats i allmänmotiveringen, avsnitt 6.3 och kapitel 7. I paragrafen anges att den myndighet som regeringen bestämmer skall pröva ansökningar om stöd ur och återbetalningar till Fjärr- värmefonden samt utöva tillsyn enligt denna lag eller enligt före- skrifter meddelade med stöd av lagen. Bestämmelsen innebär inte att det måste vara en enda myndighet som skall utföra alla de an- givna uppgifterna. Förvaltningen av Fjärrvärmefondens medel 4 § Fjärrvärmefondens medel skall förvaltas av Kammarkollegiet som en särskild fond. Avkastningen på fondens medel skall läggas till kapitalet. Medlen i fonden skall förvaltas så att kraven på en tillfredsställande betalningsberedskap tillgodoses. För förvaltningen gäller i övrigt för- ordningen (1987:778) om placering av fondmedel under Kammar- kollegiets förvaltning. Regeringen får meddela närmare föreskrifter om fondens förvaltning. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.6.1 och 6.6.2. Av första stycket följer att det är Kammarkollegiet som svarar för förvaltningen av Fjärrvärmefondens medel. Fonden skall förvaltas som en särskild fond, åtskild från andra medel. I andra stycket klargörs att den avkastning som förvaltningen kan leda till inte skall delas ut till berörda intressenter som utdelning eller liknande, utan i stället läggas till fondens kapital. Några speciella eller detaljerade placeringsdirektiv för Fjärrvärme- fonden har inte ansetts påkallade. En viktig aspekt är dock, med tanke på den situation fonden är tänkt att aktiveras i, att fondens medel kan betalas ut till ett behövande konkursbo relativt omgå- Det föreskrivs därför i tredje stycket att förvaltningen skall ske med denna utgångspunkt. Därutöver gäller vissa generella före- skrifter om placering som Kammarkollegiet har att följa, dvs. för- ordningen (1987:778) om placering av fondmedel under Kammar- kollegiets förvaltning. 5 § Stöd ur Fjärrvärmefonden betalas ut för att finansiera nöd- vändiga kostnader för en fortsatt drift av en i konkurs försatt fjärr- värmeverksamhet under högst från konkursdagen, såvida det inte föreligger särskilda skäl för . Stöd enligt första stycket lämnas under förutsättning att 1.den som bedriver fjärrvärmeverksamhet har gått i konkurs, 2.konkursboet följer konkursgäldenärens avtal med fjärrvärmekund- erna såvitt gäller det pris kunderna har att betala för distributionen av fjärrvärmen och 3.konkursboet fortsätter att distribuera fjärrvärme till konkurs- gäldenärens kunder. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 6.2.2, 6.2.3 och 6.2.5. I första stycket återkopplas till Fjärrvärmefondens ändamål. Det anges att stöd ur Fjärrvärmefonden får betalas ut för att användas till att finansiera ett konkursbos fortsatta drift av en konkursgälde- närs fjärrvärmeverksamhet. Den fortsatta driften avser att, i den ut- sträckning det är aktuellt i det enskilda fallet, producera hetvatten till fjärrvärmeverksamheten samt distribuera denna till kunderna. Det är kostnaderna för de åtgärder som är nödvändiga för den fortsatta driften som stöd ur fonden kan medges för. Vilka kost- nader som är nödvändiga bör, med hänsyn till syftet med reglering- en, ges en relativt generös avgränsning. Klart är att kostnaderna om- fattar driftkostnader. Med driftkostnader avses bl.a. entreprenad- och leasekostnader samt kostnader för bränsle, personal, löpande underhåll, snöröjning, balning av bränsle m.m. Utöver driftkostnader bör även andra kostnader anses som nödvändiga. Kostnader för even- tuell lokalhyra samt konkursboets merkostnader för den fortsatta driften bör också anses vara nödvändiga för att fjärrvärmeleveran- serna skall fortsätta. Generellt bör gälla att åtgärder som innebär kostnader som ökar värdet på anläggningarna inte får finansieras ur fonden, såvida de inte är av sådan karaktär att de måste vidtas för att garantera att verksamheten kan drivas vidare utan större olägenheter eller avbrott till följd av undermåliga eller otillräckliga reparationer m.m. Även kostnader som har karaktär av investering kan således få finansieras ur fonden. Tiden under vilken konkursboet skall ha möjlighet att få stöd för fortsatt drift skall vara begränsad. Stödmöjligheten står bara öppen så länge konkursboet bedriver verksamheten.