sou · GTB367 · 2006-01-01 00:00:00 — Simulering av typiska åtgärder samt verifiering av schablon- värden. Underlag för att kunna bedöma skillnader i varmvatten- användning per hushåll eller person i småhus och flerbostads- hus. Kostnadsbeskrivningar behöver utvecklas för alternativa lösningar på hur belysning skall regleras. Installation av markelvärme, portalelvärmare, takelvärme (stuprännor, etc.) förekommer i kanske var tionde byggnad. Metodik för besikt- ning och åtgärdsanalys av dessa har inte studerats. Översyn av åtgärdsförslag och schablonvärden. 4Energideklarationens utformning och innehåll EG-direktivet anger att en energideklaration skall innehålla minst ett mått på energiprestanda samt referensvärden, såsom aktuella rättsliga normer och riktmärken, så att konsumenten kan jämföra och bedöma byggnadens energiprestanda. Vidare skall deklara- tionen innehålla rekommendationer om hur den aktuella bygg- nadens energiprestanda kan förbättras kostnadseffektivt. I övrigt är direktivet allmänt hållet när det gäller de detaljerade uppgifter som skall finnas i en energideklaration. I kapitel 2 lämnar vi förslag om hur energiprestanda skall ut- tryckas. Vårt förslag beträffande referensvärden och åtgärdsförslag framgår av kapitel 3. I detta kapitel redogör vi för deklarationens utformning och detaljerade innehåll utöver de obligatoriska upp- gifterna. Det formella syftet med en energideklaration är enligt direktivet begränsat till att tillhandahålla information. Förutom att en dekla- ration vid nybyggnad utgör det formella sätt varmed det visas att nybyggnadsreglerna är uppfyllda, föreslog även vi att deklarationer endast bör ha ett informativt syfte. Förslag: Upprättad energideklaration skall anslås väl synlig i alla byggnader förutom småhus. Enligt EG-direktivet skall en energideklaration anslås väl synlig i byggnader , där offentliga tjänster tillhandahålls. Energideklarationens utformning och innehåll föreslog i vårt första betänkande att även ägare av flerbostadshus (hyreshus enligt 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen [1979:1152]) skall anslå deklarationen väl synlig. Utredningen har därefter stärkts i sin uppfattning att detta är ett effektivt sätt att göra all- mänhet, hyresgäster och besökare uppmärksamma på byggnadens energianvändning, vilket kan vara en viktig faktor för att stimulera byggnadsägaren att vidta energieffektiviserande åtgärder. kan vi inte finna att kravet medför några större negativa konse- kvenser. Vi vill därför föreslå att en energideklaration anslås på väl synlig plats i samtliga byggnader som omfattas av kravet om deklarering, förutom i småhus (definierat enligt 2 kap. 2 § fastig- hetstaxeringslagen [1979:1152]). 4.3Deklarationens innehåll och utformning Bedömning: Det anslag som skall sättas upp i alla byggnader som energideklareras (utom småhus) bör innehålla ett samlat energi- prestandamått för byggnaden (levererad energi som eventuellt viktas), som tillsammans med referensvärden anges på en linjär skala. På anslaget bör också lämnas uppgifter om den specifika, oviktade energianvändningen per energislag samt sammanfattande uppgifter om de energieffektiviserande åtgärder som föreslagits. Även en CO2-indikator bör anges när det finns en allmänt accepterad metod att beräkna den. Den energideklaration som energiexperten lämnar över till bygg- nadsägaren blir normalt ett pappersdokument som består av två huvuddelar. En sammanfattande sida i färg som innehåller de viktigaste uppgifterna. Sidan utgör det anslag (energianslag) som vi före- slår skall sättas upp i alla byggnader som energideklareras, utom i småhus. En komplett del som innehåller ytterligare dokumentation (energideklaration). Den första sidan är en kopia av energian- slaget. I deklarationen återfinns dessutom exempelvis beräk- ningsförutsättningar, fördelning av energianvändning på ända- mål och detaljer i åtgärdsförslag. Energideklarationens utformning och innehåll Därutöver kommer alla registreringsuppgifter och övriga värden att lagras i energideklarationsregistret. Där ingår dessutom ett antal mellanvärden som kommer fram under exempelvis en noggrannare energibalansberäkning. Energianslaget bör vara pedagogiskt väl utformat för att fungera kommunikativt. Informationen skall snabbt kunna förstås av hyresgäster eller besökare som passerar anslaget. Det skall enkelt framgå om byggnaden är energimässigt bra eller dålig, och om åt- gärder kan vidtas för att minska energikostnader och miljöbelast- ning. Det samlade energiprestandamåttet bör hamna i blick- punkten. Måttet bör därför placeras tillsammans med referens- värden på en skala graderad i kWh/m2 och år. Skaltypen väljs för att den skall vara den mest lättolkade. behandlar utformningen av deklarationen informativt, dvs. standarden är inte bindande, i en bilaga till standardförslaget prEN wi 1+3. Man har där valt att åskådliggöra energiprestandavärdet i energiklasser likt det system som används för t.ex. kylskåp. I har omfattande fältstudier genomförts, där detta sätt att åskådliggöra prestandavärdet jämförts med en linjär skala. Intervju- undersökningar visade att gemene man förstod den linjära skalan bättre. Dessutom medför en klassindelning andra problem, bl.a. att den är statisk som byggnaders prestanda sannolikt successivt kommer att förbättras. För att klassningen skall fungera pedagogiskt bör också stegen mellan klasserna var så små att även mindre åtgärder medför att byggnaden stiger minst en klass. Detta krav medför en indelning i orimligt många klasser. Vi anser mot den här bakgrunden att prestandavärdet bör anges på en linjär skala. Följande uppgifter bör finnas i energianslaget: Samlat energiprestandamått för byggnaden (levererad energi, eventuellt viktad). –värden för liknande byggnader i landet (samma byggnads- kategori) med spridningsmått i intervallet nedre kvartil – median – övre kvartil, –prestanda för byggnad uppförd enligt nybyggnadsregler – för ny byggnad som jämförelse med formellt normkrav, för befintlig byggnad som information, samt Energideklarationens utformning och innehåll –byggnadens energiprestanda efter att föreslagna åtgärder har genomförts (inte tillämpligt för en deklaration upprät- tad enligt ett förenklat förfarande eller vid nybyggnad). Levererad energi per energislag och area (oviktad) Normalårskorrigerade uppgifter gällande den specifika energi- användningen (t.ex. kWh/m2). Behovet av levererad energi beräknas och anges också för fallet att föreslagna åtgärder är genomförda. CO2-indikator (kg/m2, år) Indikator beräknade på hela kedjan av utvinning, omvandling och slutanvändning enligt CEN-standardförslaget. Uppgiften är enligt vår mening angelägen att ange, men det krävs vidare utredningsarbete och en allmänt accepterad metod att beräkna den innan vårt förslag kan tillämpas. Sammanfattande uppgifter om de viktigaste åtgärder som före- slagits För förenklat deklarerade lokalbyggnader med offentlig verk- samhet har förslagen hämtats ur en standardlista som bygg- nadsanpassats med hänsyn tagen till de åtgärder som genom- förts de senaste 5–10 åren och de som planeras för de kom- mande fem åren om sådana uppgifter lämnats. Kort upplysningstext om vad energiprestandamåttet innebär m.m. –byggnadskategori (den indelning som används för referens- värden), –typ av uppvärmnings-, ventilations- och kylsystem, –area (m2) som används för beräkning av energiprestanda, samt –typ av energideklaration (fullständig, förenklad, nybyggnad etc.), –datum när deklarationen upprättats och dess giltighetstid, –byggnadens ägare, adress och officiella identitet (eventuellt populärnamn) samt ägarens egen byggnadslittrering, samt –expert och företag som upprättat deklarationen. Energideklarationens utformning och innehåll Figur 4.1 Exempel på komplett energianslag Byggnadens adress: Gröna gatan 52-56 Ägarens byggnadsbeteckning: A 12-76 Ägare: Ängen, org-nr 551122-33. Byggnadskategori: Kontorsbyggnad. Byggnadens energiprestanda 2006. 430 kWh/m2 100 150 200 250 300 350 400 450 500 550 600 kWh/m2,år Energiprestanda är ett mått för att beskriva byggnadens totala värme- och elanvändning per kvadratmeter. Det omfattar uppvärmning, ventilation, kylning, varmvatten, samt all utrustning i byggnadens alla utrymmen. Värmebehovet är angivet för vädret ett genomsnittligt år. Energiprestanda tar också hänsyn till den energi som går åt utanför byggnaden vid produktionen av el och andra levererade energislag. 125 kWh/m2 110 kWh/m2 135 kWh/m2 100 kWh/m2 Ventilation med till- och frånluft Kylning med centrala kylaggregat kg/m2,år /m2,år Dessa beräkningar görs för alla utsläpp i kedjan av energianvändning och energiproduktion, inklusive elproduktion, bränsleutvinning, värmeproduktion, samt utsläpp från egen panna där sådan finns Byt till energieffektiv fast belysning på Plan 3-4 Injustera luftflödena, anpassa ventilationens Montera solavskärmning på fasaden mot gatan Utfärdad av: ABC besiktningskonsult, , 432 10 Karlsholma. Telefon Ansvarig expert: Deklaration typ L1. Detta är en sammanfattning av energideklarationen. Den fullständiga energideklarationen finns hos fastighets- ägaren, och kan också erhållas via , telefon Energideklarationens utformning och innehåll Energideklarationen bör även innehålla andra uppgifter som bygg- nadsägaren kan ha nytta av. Ägaren skall ha möjlighet att kontrol- lera att rätt uppgifter använts. Informationen kan också användas för fortsatta analyser och uppgifterna kan utgöra ett viktigt under- lag när föreslagna åtgärder skall effektueras, t.ex. vid upphandling. Ett antal uppgifter som varit nödvändiga för att upprätta dekla- rationen bör återfinnas på energideklarationens detaljerade sidor. Förslagen i det följande bör kompletteras och revideras i det fort- satta arbetet med detaljutformningen. –Detaljer om energideklarationens typ och giltighet, t.ex. information om vad en förenklad deklaration innebär. Även uppgifter om vilka krav som kan finnas på kommande hantering av deklarationen eller om det finns krav om uppfölj- ning av energianvändningen, t.ex. i nybyggnadsfallet. –Eventuell motivering till val av kategoriindelning i de fall byggnaden är en blandning av flera kategorier, t.ex. fler- bostadshus med en viss del butiker och kontor, och vilken besiktnings- och beräkningsmetod som i så fall har använts för de olika delarna. Om schablonvärde för energianvändning har använts för delen med lokaler, anges också detta. –Deklarationsklassning före besiktning, poängsättning, val av besiktningsnivå. Uppgifterna ingår inte vid förenklad deklarering av byggnader med lokaler för offentlig verksamhet. –Areauppgifter med total energifördelningsarea och delupp- gifter uppdelade på BOA, , därav varmgarage samt för- delning på olika verksamhetskategorier (kontor, butiker etc.). Redovisning av eventuell omräkning från annan definition. –Ovanstående areauppgifter fördelade på ägarens egen verk- samhet respektive uthyrd area. –Förekomst av varmgarage, tvättstuga eller medtagna komplementbyggnader. –Husform (friliggande/sluten kvartersbebyg- gelse/kedjehus/radhus). Antal våningar och förekomst av källare. –Uppvärmningssätt, panntyp, effekter, system för uppvärm- ning av tappvarmvatten. –Ventilationssystem, typ, data om fläktar. Energideklarationens utformning och innehåll –Typ av komfortkyla med ungefärliga areor per kyltyp (fri- kyla, uteluft, fjärrkyla, centrala respektive lokala kylaggregat). –Placering av leverans- och mätpunkter. Energi – underlag och resultat –Energiprestandamått: Indata, beräkning av samlat mått, detaljerad beskrivning av antaganden om verksamhet, utrust- ning, antal personer etc., om inte uppmätta värden används. –Angivande av BBR-nivå: För nybyggnation som normkrav; för befintlig byggnad som referensvärde. –Referensvärden i befintlig bebyggelse: Val av referens- värden, källa, eventuell omräkning. –Nettoenergi: Antaganden om omräkning från levererad energi, osäkerhet för exempelvis komfortkyla (inte aktuellt vid förenklad deklaration av byggnader med lokaler för offentlig verksamhet). –Levererad energi per energislag: Årsangivelse, normalårskorrigerat värde, uppgifter om mätare och deras funktion, beskrivning av beräkningsmetoder i de fall uppmätta värden saknas. –Förutsättningar för beräkning av energibalans, fördelningsberäkning eller motsvarande. Uppmätta respektive antagna indata, antagna tidsfördelningar etc. –Detaljer om innetemperatur, klimatskärm, läckage, luft- flöden, verkningsgrader, fläktar, vitvaror, belysning (fast och annan), kontorsutrustning etc. Indata för beräknade värden. –Åtgärdsförslag: Metod (schablon eller detaljerad), energi- priser, lista över åtgärder med åtgärdstext, förklaringar, ägarens eventuellt egna inkluderade åtgärdsförslag, energibe- sparing, investering, återbetalningstid, livslängd, standardiserat lönsamhetsmått för rapportering etc. För förenklat deklarerade byggnader med lokaler för offentlig verksamhet har förslagen hämtats från en standardlista som byggnadsan- passats med hänsyn tagen till de åtgärder som har genomförts de senaste 5–10 åren och de som planeras för de kommande fem åren. –Beräkning av CO2-indikator, redovisning. –Övrig information: Särskilda noteringar gjorda av experten, t.ex. beträffande inomhusmiljöfrågan. Energideklarationens utformning och innehåll –Uppgifter om den oberoende energiexpert som upprättat deklarationen. –Uppgifter om vilket underlag experten erhållit från hus- ägaren inkluderas i lämplig utsträckning. Den datafil som skall sändas över till registret kommer att vara omfattande. Lagringen innefattar alla ovan nämnda uppgifter och dessutom ett antal mellanvärden, som kommer fram under exem- pelvis en noggrannare energibalansberäkning. Den upprättade energideklarationen måste också finnas lagrad för att kunna repro- duceras. Den främsta anledningen till att stora datamängder behöver lagras är att det vid senare tillfälle skall gå att återanvända data för att producera en uppdaterad energideklaration. Ett annat skäl är att och andra aktörer skall kunna göra detaljerade uppfölj- ningar och ta tillvara de data som samlas in. Behovet av referens- värden är ett uppenbart exempel. Även Energimyndigheten och SCB kan med hjälp av energideklarationsregistret få ett förbättrat underlag för uppföljningar och analyser. 5 Oberoende experters kompetens Vi föreslog i vårt delbetänkande att experter som upprättar energi- deklarationer skall vara certifierade för uppgiften och verksamma vid ackrediterade kontrollorgan. Ett ackrediterat kontrollorgan kan verka inom en organisation, t.ex. i ett fastighetsbolag eller externt. En energiexpert skall därigenom ha en av ett ackrediterat certifieringsorgan bedömd och certifierad kompetens. Vi föreslog att föreskrifter om vilka krav som skall ställas på energiexperter och deras medarbetare skall få meddelas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, registermyndigheten. Vidare angav vi att certifieringen bör vara indelad i två steg. Den första nivån avser behörighet att upprätta deklarationer för bostadsbyggnader, medan det andra steget krävs för att upprätta deklarationer för byggnader med lokaler. Vi har inför arbetet med slutbetänkandet fört diskussioner med berörda organisationer om vårt förslag. Bland annat har det då framförts att endast certifiering bör vara ett tillräckligt krav för att ge behörighet, i syfte att nedbringa kostnaderna. Vidare har det framförts ett önskemål om att fastighetsföretag med certifierade ledningssystem skulle kunna upprätta deklarationer. Beträffande förslaget om att företag som har certifierade led- ningssystem själva skulle kunna upprätta sina energideklarationer, har invändningar framförts från SWEDAC. Myndigheten anser att ett certifierat energiledningssystem inte garanterar det oberoende som direktivet och systemets trovärdighet kräver. oberoende är viktigt har också angivits i remiss- yttrande över delbetänkandet. SWEDAC anför också att det framförda förslaget inte överensstämmer med internationell standard. Genom att följa internationellt vedertagna standarder, kan betydligt bättre acceptans uppnås såväl nationellt som inter- nationellt. bedömer SWEDAC att det för förvaltnings- företag med certifierade ledningssystem endast krävs marginella insatser för att klara kraven för ackrediterade kontrollorgan. Vi delar SWEDAC:s bedömning. Beträffande synpunkten om att systemet medför höga kostnader anger SWEDAC att kostnaden för ackreditering av kontrollorgan inom andra liknande områden uppgår till vid det första tillfället när en s.k. insyn sker, i de fall kontrollorganet bedriver verksamhet på en ort. I grova drag ingår då: granskning av företagets kvalitetsmanual, återkoppling till företaget av de kravelement som inte är upp- fyllda, bedömning på plats av företaget, bedömningsrapport med avvikelser och genomgång av denna med företagets representanter (görs på plats hos företaget), granskning av korrigerande åtgärder med anledning av av- vikelser, samt utfärdande av ett ackrediteringsbeslut, som gör att företaget blir ett kontrollorgan. Kostnaden för den återkommande tillsynen uppgår till ca och omfattar bl.a.: granskning av kontrollorganets kvalitetsmanual med tyngd- punkt på ändringar sedan förra årets insyn/tillsyn, bedömning på plats av kontrollorganet för att säkerställa att kvalitetssystemet är implementerat (här sker normalt också en bevittning av hur kontrollorganet genomför praktiskt kontroll- arbete på ett objekt), bedömningsrapport med avvikelser och genomgång av denna med kontrollorganets representanter (görs på plats hos före- taget), granskning av korrigerande åtgärder med anledning av av- vikelser, samt utfärdande av ett meddelande om fortsatt ackreditering. Till detta kommer också kostnader för företaget för att inlednings- vis upprätta kvalitetsmanualer och för utbildning av minst en certi- fierad expert samt en årlig kostnad för att kontrollera expertens kompetens. Sammantaget gör vi bedömningen att den samman- lagda kostnaden visserligen kan bli ansenlig för det enskilda före- taget, men att den ändock inte utgör ett reellt hinder för att en till- räckligt stor grupp av energiexperter skall växa fram. Vi delar också den uppfattning som framförts att det oberoende och den kvalitet som säkerställs genom ackreditering och certifiering är mycket angelägen. Vi vidhåller således vår uppfattning i delbetänkandet att en energideklaration endast skall få upprättas av en certifierad energiexpert vid ett ackrediterat kontrollorgan, men att detta även innebär att organisationer med större byggnadsförvaltningar skall kunna bli ackrediterade. Förslag: Personer anställda vid ackrediterade företag och som skall upprätta energideklarationer skall genomgå ett certifieringsförfarande, där grundläggande utbildning, yrkes- erfarenhet och teknisk kompetens bedöms och prövas. Bedömning: Certifiering av experter bör avse två nivåer, en för byggnader med bostäder och en för större byggnader med lokaler eller byggnader med komplexa system. bör utfärda föreskrifter om vilka krav på grundläggande utbildning, yrkeserfarenhet och teknisk kompetens som skall gälla för respektive nivå. bör också svara för att en detaljerad handbok tas fram som underlag för utbildning inför certifiering och som handledning för experters arbete med att upprätta energideklarationer. Överväganden, förslag och bedömning Det ställs relativt stora kompetenskrav på de experter som skall genomföra arbetet med att energideklarera byggnader. Kraven varierar också beroende på vilka byggnader som skall deklareras. Ordinära bostadsbyggnader ställer lägre krav på kompetens än lokaler med komplexa installationer och kraven torde i princip kunna sänkas ytterligare för experter som deklarerar enligt ett s.k. Å andra sidan är det sannolikt att stora komplexa byggnader ger ett bättre ekonomiska utrymme för att involvera flera personer med kompletterande specialist kompetens i besiktningsarbetet, medan vi för småhus bedömer att endast en expert normalt kan delta i arbetet. I det senare fallet krävs därför också en bred och djup kompetens. Experter som skall energideklarera bostäder måste ha såväl bred som djup kompetens inom alla områden som är relaterade till energianvändning i en bostadsbyggnad. För experter som arbetar med byggnader med lokaler ställs krav på kunskap om ytterligare komponenter såsom kylsystem och förståelse om mer komplexa system. När det gäller bostadsbyggnader bör tonvikten ligga på både installationer och byggnadsteknik, medan installationer bör ligga mer i fokus beträffande byggnader med lokaler. Vår bedömning är att bra besiktningsmallar och beräknings- hjälpmedel kan medföra att utbildningen av icke byggnadssakkun- niga tekniker blir mindre omfattande än vad utbildningen av bygg- nadstekniker i installationsteknik behöver vara. Förutom det relativt begränsade antalet schablonbaserade åtgärder som kan komma ifråga inom det installationstekniska området i flerbostads- hus, finns det en kostnadseffektiv besparingspotential, om påtag- liga fel och brister förekommer i installationstekniska delar. Den typen av åtgärder kan lättare beskrivas i checklistor än som stan- dardiserade åtgärder. För att identifiera sådana åtgärder krävs både ingående installationsteknisk kompetens och praktisk erfarenhet. Experter som skall energideklarera bostadsbyggnader bör ha en generell kompetens i att kunna läsa och tyda arkitekt- och installa- tionsritningar och driftkort samt att förstå de energimässiga sam- banden mellan olika delsystem. Därutöver behövs kunskap inom följande områden. Kunskap krävs om värmeförluster genom olika typer av byggnadsdelar och byggnadskonstruktioner samt vilka möjliga energieffektiviserande åtgärder som kan bli aktuella. Vidare krävs kunskap om hur olika åtgärder samverkar, samt risker för problem med innemiljö och skadade byggkonstruktioner, om åtgärder genomförs på ett felaktigt sätt. I besiktningsarbetet ingår att kunna bedöma status på klimatskalets olika delar och avskärmningsfaktorer för solinstrålningen. Kunskap om olika typer av ventilationssystem, luftutbyteseffektivitet, möjligheter till lönsamma energieffektiviseringsåtgärder, hur olika åtgärder samverkar, samt risker för innemiljöproblem om åtgärder genomförs på felaktigt sätt. Kunskap om varmvattensystemets utformning, tekniska åtgärder för att minska energianvändningen, hur beteende och antal personer per hushåll påverkar varmvattenanvändningen. Vidare erfordras en viss kunskap om hälsorisker förknippade med temperaturer på tappvarmvatten, t.ex. risker för legionellasjukdomar och skållningsrisker. Kunskap om olika typer av värmedistributionssystem, energiförluster och möjligheter till effektivare energianvändning. Kunskap om olika metoder för att bättre styra och reglera värmen och hur olika åtgärder samverkar är speciellt viktigt, liksom delsystemets betydelse för inneklimatet. Vidare erfordras kunskap om hur normalårskorrigering av verklig energianvändning för uppvärmning skall ske. Kunskaper om olika typer av värmeproduktionssystem som är aktuella och kunskaper om åtgärder inom området, t.ex. möjliga hel- eller delkonverteringar av värmesystem och möjligheter att använda förnybara energislag. Kunskaper om hur olika åtgärder samverkar eller motverkar varandra. Värmeproduktion i flerbostadshus/byggnader med lokaler/värmecentraler Kunskaper om olika typer av värmeproduktionssystem i värmecentraler, alternativa inkopplingsprinciper, möjliga hel- eller delkonverteringar av värmesystem och möjligheter att använda förnybara energislag. Även inom detta område erfordras kunskaper om hur olika åtgärder samverkar eller motverkar varandra. Kompetens att läsa och tolka driftkort och flödesscheman. Grundläggande styr- och reglerkunskap för att bedöma status på befintlig utrustning, kablage, DHC-funktioner etc. Vidare erfordras kunskap om vilka möjliga energieffektiviserande åtgärder som kan bli aktuella och hur olika åtgärder samverkar eller motverkar varandra.