sou · GTB3103d2 · 2006-01-01 00:00:00 — c)stabila och regelbundna försörjningsmedel som är tillräckliga för att försörja referenspersonen och hans eller hennes familje- medlemmar utan hjälp från systemet för socialt bistånd i den berörda medlemsstaten. Medlemsstaterna skall bedöma dessa försörjningsmedel med hänsyn till vilken typ av medel det rör sig om och inkomsternas regelbundenhet, och får beakta nivån för minimilöner och -pensioner samt antalet familjemedlemmar. Medlemsstaterna får kräva att tredjelandsmedborgare följer inte- grationsåtgärderna i enlighet med nationell lagstiftning. Beträffande de flyktingar och/eller flyktingars familjemedlem- mar som avses i artikel 12 får de integrationsåtgärder som avses i första stycket inte tillämpas förrän de berörda personerna har bevil- jats familjeåterförening. Medlemsstaterna får kräva att referenspersonen skall ha vistats lag- ligen på deras territorium som inte får överstiga innan han eller hon kan återförenas med sina familjemedlemmar. Om en medlemsstats gällande lagstiftning på området för familje- återförening då direktivet antas beaktar medlems- statens mottagningskapacitet, får medlemsstaten med avvikelse från första stycket införa en väntetid på högst mellan inlämnandet av en ansökan om familjeåterförening och utfärdandet av uppe- hållstillstånd för familjemedlemmarna. Detta kapitel skall tillämpas på familjeåterförening för sådana flyktingar som erkänns av medlemsstaterna. 2.Medlemsstaterna får begränsa tillämpningen av detta kapitel till flyktingar vilkas familjeband har etablerats före inresan. 3.Detta kapitel skall inte påverka regler om beviljande av flykting- status för familjemedlemmar. 1.Artikel 4 skall tillämpas på definitionen av familjemedlemmar, med undantag av artikel 4.1 tredje stycket som inte skall tillämpas på barn till flyktingar. 2.Medlemsstaterna får tillåta familjeåterförening för andra familje- medlemmar än de som anges i artikel 4, om de är beroende av flykt- ingen för sin försörjning. 3.Om en flykting är underårig utan medföljande vuxen a)skall medlemsstaterna tillåta inresa och vistelse i familjeåterför- eningssyfte för hans eller hennes släktingar i rakt uppstigande led av första graden utan att tillämpa villkoren i artikel 4.2 a, b)får medlemsstaterna tillåta inresa och vistelse i familjeåterför- eningssyfte för hans eller hennes legala vårdnadshavare eller varje annan familjemedlem, om flyktingen inte har några släkt- ingar i rakt uppstigande led eller om de inte går att spåra. 1.Vad gäller inlämnandet och prövningen av ansökan skall artikel 5 tillämpas, med förbehåll för punkt 2 i den här artikeln. 2.Om en flykting inte kan styrka sina familjeband med offentliga handlingar, skall medlemsstaten beakta andra bevis för att sådana band föreligger enligt nationell lagstiftning. Ett beslut om avslag på ansökan får inte uteslutande bygga på avsaknad av skriftlig be- visning. 1.Med avvikelse från artikel 7 får medlemsstaterna i samband med ansökningar som rör sådana familjemedlemmar som avses i artikel 4.1 inte kräva att flyktingen och/eller dennes familjemedlemmar skall styrka att flyktingen uppfyller villkoren i artikel 7. Utan att internationella åtaganden åsidosätts, får medlemsstaterna, om familjeåterförening är möjlig i ett tredje land med vilket refe- renspersonen och/eller familjemedlemmen har särskild anknytning, kräva de uppgifter som avses i första stycket. Medlemsstaterna får kräva att flyktingen uppfyller villkoren i artikel 7.1 om ansökan om familjeåterförening inte lämnas in efter det att flyktingstatus har beviljats. 2.Med avvikelse från artikel 8 får medlemsstaterna inte kräva att flyktingen skall ha vistats på deras territorium innan han eller hon kan återförenas med sina familjemedlemmar. INRESA OCH VISTELSE FÖR FAMILJEMEDLEMMAR 1.Så snart ansökan om inresa för familjeåterförening har godkänts, skall den berörda medlemsstaten ge familjemedlemmarna tillstånd till inresa. Den berörda medlemsstaten skall därvid på alla sätt underlätta för dessa personer att erhålla de viseringar som krävs. 2.Den berörda medlemsstaten skall för familjemedlemmarna utfärda ett första uppehållstillstånd med giltighetstid. Detta uppehållstillstånd skall kunna förnyas. 3.Giltighetstiden för familjemedlemmens eller familjemedlemmar- nas uppehållstillstånd får i princip inte sträcka sig längre än till och med det datum då referenspersonens uppehållstillstånd löper ut. Referenspersonens familjemedlemmar skall ha samma rätt som referenspersonen att få tillträde till a)utbildning, b)anställning eller egen företagsverksamhet, c)yrkesvägledning, yrkesutbildning, fortbildning och omskolning. 2.Medlemsstaterna får enligt sin nationella lagstiftning besluta på vilka villkor familjemedlemmar får utöva verksamhet som anställda eller som egenföretagare. I dessa villkor skall det anges en tidsgräns som i inget fall får överskrida , inom vilken medlems- staterna får undersöka situationen på sin arbetsmarknad, innan familjemedlemmar beviljas tillstånd att utöva verksamhet som an- ställda eller som egenföretagare. 3.Medlemsstaterna får begränsa tillträdet till anställning eller egen företagsverksamhet för sådana släktingar i rakt uppstigande led av första graden eller ogifta myndiga barn som omfattas av artikel 4.2. 1.Senast vistelse, och under förutsättning att familje- medlemmen inte har beviljats uppehållstillstånd av andra skäl än familjeåterförening, har make/maka eller ogift partner samt barn som har uppnått myndig ålder rätt till att efter ansökan, om så krävs, få eget uppehållstillstånd som är oberoende av referenspersonens uppehållstillstånd. Medlemsstaterna får inskränka beviljandet av det uppehållstill- stånd som avses i första stycket till make/maka eller ogift partner vid upplösning av familjebanden. 2.Medlemsstaterna får bevilja eget uppehållstillstånd för myndiga barn och sådana släktingar i direkt uppstigande led som omfattas av artikel 4.2. 3.Om personer som rest in i medlemsstaten för familjeåterför- ening blir änklingar/änkor, skiljer sig, separerar eller om deras släktingar i direkt upp- eller nedstigande led av första graden av- lider, får de, efter ansökan, om så krävs, beviljas eget uppehållstill- Medlemsstaterna skall anta bestämmelser som garanterar att oberoende uppehållstillstånd utfärdas i särskilt ömmande fall. Villkoren för beviljande av eget uppehållstillstånd och för giltig- hetstiden för eget uppehållstillstånd skall fastställas enligt nationell lagstiftning. Medlemsstaterna får avslå en ansökan om inresa och vistelse för familjeåterförening eller, i förekommande fall, återkalla ett uppe- hållstillstånd eller avslå en ansökan om förnyelse av uppehållstill- stånd för en familjemedlem i följande fall: a)Om villkoren i detta direktiv inte är uppfyllda eller är uppfyllda. Om referenspersonens tillgångar vid förnyelse av uppehålls- tillståndet inte räcker till utan hjälp från den berörda medlems- statens socialbidragssystem enligt artikel 7.1 c skall medlems- staten beakta familjemedlemmarnas bidrag till hushållets in- komst. b)Om referenspersonen och dennes familjemedlemmar inte eller inte längre lever som gifta eller har ett fullständigt familjeliv. c)Om det kan konstateras att referenspersonen eller dennes ogifta partner är gift med eller har ett varaktigt förhållande med en annan person. Medlemsstaterna får även avslå en ansökan om inresa och vistelse för familjeåterförening, återkalla ett uppehållstillstånd eller avslå en ansökan om att förnya uppehållstillståndet om det är fastställt a)att falska eller vilseledande uppgifter eller falska eller förfals- kade handlingar har använts, eller att tillstånd har erhållits ge- nom vilseledande eller på andra olagliga sätt, b)att ett äktenskap eller partnerskap har ingåtts eller en adoption har utförts uteslutande för att ge den berörda personen möjlig- het att resa in och vistas i en medlemsstat. När medlemsstaterna gör en bedömning som gäller denna punkt får de särskilt ta hänsyn till det faktum att äktenskapet eller partnerskapet ingicks eller att adoptionen gjordes efter det att uppehållstillståndet utfärdades för referenspersonen. 3.Medlemsstaterna får återkalla ett uppehållstillstånd eller avslå en ansökan om förnyat uppehållstillstånd för en familjemedlem om referenspersonen inte längre vistas i medlemsstaten och familjemed- lemmen ännu inte har rätt till eget uppehållstillstånd enligt artikel 15. 4.Medlemsstaterna får utföra särskilda kontroller när det finns välgrundade misstankar om vilseledande eller skenäktenskap, sken- partnerskap eller skenadoption enligt definitionen i punkt 2. Sär- skilda kontroller får även utföras när familjemedlemmars uppe- hållstillstånd förnyas. Om en ansökan om familjeåterförening avslås, om ett uppehållstill- stånd återkallas eller inte förnyas, eller om det beslutats att referens- personen eller dennes familjemedlemmar skall utvisas, skall medlems- staterna ta vederbörlig hänsyn till arten och stabiliteten av den berör- da personens familjeband och varaktigheten av vistelsen i medlems- staten samt förekomsten av familjemässig, kulturell eller social an- knytning till ursprungslandet. Om en ansökan om familjeåterförening avslås, om ett uppehålls- tillstånd återkallas eller inte förnyas, eller om utvisning beslutas, skall medlemsstaterna se till att referenspersonen och/eller dennes familjemedlemmar har rätt att ansöka om rättslig prövning. Formerna och behörigheten för utövandet av den rätt som avses i första stycket skall fastställas av de berörda medlemsstaterna. Kommissionen skall med jämna mellanrum, och första gången se- nast , rapportera till och rådet om tillämpningen av detta direktiv i medlemsstaterna, och vid behov föreslå nödvändiga ändringar. Dessa ändringsförslag skall vara prioriterade enligt artiklarna 3, 4, 7, 8 och 13. Medlemsstaterna skall sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv . De skall genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. Detta direktiv träder i kraft den som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna i enlighet med För- draget om upprättandet av Europeiska gemenskapen. Kostnader förknippade med en utökad anhöriginvandring (Rapporten återges här i en version som bearbetats för att kunna tryckas i SOU-format.) har av Utredningen om uppehållstillstånd för familjeåterförening och för varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare (2004:01) fått i uppdrag att beräkna ekonomiska konsekvenser av olika förslag beträffande utökad anhöriginvandring. De olika för- slagen skall beräknas såväl med som utan införande av försörjnings- krav. Beräkningarna skall avse de ekonomiska konsekvenserna för sam- hället (stat, kommun och landsting) när det gäller intäkter av skatter och avgifter och kostnader för ekonomiskt bistånd enligt social- tjänstlagen, för socialförsäkringen, t.ex. äldreförsörjningsstöd, sjuk- vård och bostadsbidrag, för barnomsorg, skola eller äldrevård samt ekonomiska konsekvenser för företag och andra enskilda. Ett av alternativen har presenterats i en särskild rapport överlämnad . Den rapporten berör i första hand den invand- ring som kan bli följden av EG-direktivet 2003/109/EG. I denna rapport hanteras och kostnadsberäknas tre ytterligare alternativ. Syftet med detta uppdrag är att presentera tydliga kalkyler för olika alternativ av en utökad anhöriginvandring. Kalkylerna skall, med hänsyn tagen till detta kunskapsområdes beskaffenhet, hålla en god- tagbar säkerhet. Beräkningarna skall utformas för att fånga de, ur kostnadssynpunkt, viktigare åldersgrupperna. Vi har i vårt arbete tagit del av tidigare publicerat material kring an- höriginvandring, bl.a. delbetänkande och särskilt den ekonomiska beräkning som presenterades i delbetänkandets bi- laga 3. I de delar antaganden måst göras i kalkylerna har dessa utarbetats i samråd med eller stämts av med sakkunniga inom respektive område. För att erhålla aktuella underlag till faktorinkomster och transfe- reringar har en specialbearbetning av statistiska data beställts från . I övrigt har dataunderlagen hämtats från Svenska Kommunförbundets årliga publikation: Vad kostar verk- samheten i din kommun?, från har grunddata hämtats beträffande totala sjukvårdskostnader. Vi har även i stor omfattning sökt information själva via de öppna databaser som finns tillgängliga på hemsidor hos främst SCB, , Integra- tionsverket, och . För att erhålla en bild av vilka kostnader och intäkter som upp- kommer i samband med anhöriginvandring har intervjuer skett, eller kontakter tagits, med företrädare för: 2Bedömning av antalet tillkommande anhöriginvandrare I arbetet med att beräkna kostnader för anhöriginvandring är be- dömningar av antalet beviljade uppehållstillstånd en kritisk del. För att få underlag till bedömningen har vi kontaktat sakkunniga inom vilka delat med sig av dataunderlag, sina erfaren- heter och i vissa fall sina bedömningar inom detta område. Materialet i detta avsnitt har grupperats i konsekvens med de alternativ som följer av detta uppdrag. 2.1Anhörigkommitténs förslag i delbetänkandet Vår anhörig- invandring (SOU 2002:13) Anknytningspersonen kan i detta förslag vara svensk medborgare, tredjelandsmedborgare eller, i vissa fall, en EES- eller Schweizmed- borgare. Den anhörige kan vara en tredjelandsmedborgare eller en EES- eller Schweizmedborgare. Personkretsen är således vid och om- fattar, såväl avseende anhöriga som anknytningspersoner, nästan samtliga möjliga fall av medborgarskap för anhöriga och medborgar- skap för anknytningspersoner. Undantaget är att för referenspersoner från EU/EES eller , är anhörigkretsen som omfattas begrän- sad till sambo och övriga anhöriga utanför kärnfamiljen. Vi kommer inledningsvis att bortse ifrån detta för att i ett senare skede korrigera för de som skall frånräknas med anledning av denna begränsning. Eftersom Anhörigkommitténs förslag, jämfört med gällande regler, främst påverkar anhöriga utanför kärnfamiljen kommer våra beräk- ningar att koncentreras till denna krets av anhöriga. Initialt görs en beräkning av hur antalet beviljade uppehållstillstånd kan förändras utifrån förslag utan ett införande av försörjningskrav. Antalet beviljade tillstånd till anhöriga utanför kärnfamiljen har legat på nivån ca 300 sett över alla åldersgrupper. låg nivån betydligt högre, drygt 1 000 per- soner fick då uppehållstillstånd. De striktare regler som in- fördes 1997 innebar att ett krav infördes på att den anhörige (i det ursprungliga hemlandet) skulle ha ingått i samma hushållsgemenskap som sin släkting i . Effekterna av detta syns tydligt i tabellen nedan. Minskningen av antalet beviljade uppehållstillstånd ligger främst i åldersgrupperna . En viss minskning kan även no- teras för de två yngsta åldersgrupperna. framgår att antalet ökat något i åldersgrupperna 16–18 och 19–. Uppgifterna i tabellen avser januari t.o.m. oktober. Beviljade uppehållstillstånd till anhöriga utanför kärnfamiljen 1994-2004 Med de regler som föreslås av bedöms situatio- nen till stor del kunna liknas med den som gällde . Vi utgår därför initialt ifrån att ovanstående underlag kan ge en indikation om vilka förändringar som kan förväntas. En anpassning av modellen behöver dock göras för åldersgrupperna i intervallet 16–. Jäm- förelsen visar att en minskning skett efter 1996 i de yngsta ålders- grupperna och i åldersgrupperna . Däremot har en tydlig ökning skett för åldersgrupperna i intervallet 16–. Vi måste således korrigera den initiala modellen för åldersgrupperna 16–. Den initiala modellen utgår ifrån att antalet uppehålls- tillstånd som kan förväntas med anledning av regler kan likställas med det antal som gällde . För ung- domar och unga vuxna (16–) utgår vi istället ifrån det medel- värde som gällt . Dessa åldersgrupper har inte i första hand minskat till följd av de skärpta regler som infördes och det är inte heller dessa grupper som primärt omfattas av de nya reg- lerna. Vi menar därför att den nuvarande situationen (bedömd genom medelvärdet ) kan användas för att bedöma antalet uppehållstillstånd för åldersgrupperna i intervallet 16–. Nedan sammanförs dessa två utgångspunkter i en tabell: Bilaga 5 SOU 2005:103 Fördelningen i ovanstående tabell skulle således kunna vara en ut- gångspunkt för att bedöma hur många uppehållstillstånd som kan förväntas efter att förslag blir gällande. Följan- de tre förhållanden måste dock beaktas innan en slutlig bedömning görs: För referenspersoner från EU/EES eller , är anhörig- kretsen som omfattas begränsad till sambo och övriga anhö- riga utanför kärnfamiljen. Det finns sannolikt ett ackumulerat behov eftersom reglerna varit striktare . Invandring leder till ökad anhöriginvandring. Antalet invand- rare i har ökat , detta innebär att antalet möjliga anhöriginvandrare också har ökat. Begränsad anhörigkrets för referenspersoner från EU/EES eller För referenspersoner från EU/EES eller , är anhörigkretsen som omfattas begränsad till sambo och övriga anhöriga utanför kärn- familjen. Detta är en delmängd av de 1 097 ytterligare anhörigtillstånd som beräknats enligt ovan. För att beräkna hur mycket den initiala beräkningen skall minskas behöver vi först känna till hur stora de olika grupperna med referens- personer är. I kontakter med företrädare för har besked er- hållits om att det inte sker någon registrering av referenspersonens medborgarskap i samband med anhöriginvandring. Statistik kring detta saknas således. För att ändå kunna göra denna beräkning har i samråd med sakkunniga inom en erfarenhetsmäs- sig, men ändå grov, skattning gjorts av den sannolika fördelningen av anhöriginvandrare med avseende på referenspersonens medbor- garskap. Skattningen framgår av följande tabell: Medborgarskap för anhöriginvandrares referenspersoner EU/EES & Källa: (OBS – grov skattning) Vi utgår således ifrån att den totala gruppen med referenspersoner från EU/EES eller uppgår till av antalet i den ursprung- liga beräkningen, dvs. 55 personer (* 1 097). I statistik från framgår att –2004 var i genomsnitt av anhöriginvandrarna i kategorin snabbanknytning. Sakkunniga vid gör dessutom skattningen (här saknas statistiska uppgifter) att av snabb- anknytningarna avser sambo. Antalet som avser sambo kan då be- räknas till 55 * 0,66 *0,3 11 personer1. Av statistik framgår också att av samtliga anhöriginvandrare är av kategorin övriga anhöriga utanför kärn- familjen. Antalet kan då beräknas till 55 * 0,14 8 personer. Sammantaget berörs alltså utifrån den initiala beräkningen endast 19 personer . Antalet i den tidigare beräkningen skall således minskas med 55 - 19 = 36 personer eller . Efter anpassning till att anhörigkretsen för referenspersoner från EU/EES eller , är begränsad till sambo och övriga anhöriga utanför kärnfamiljen blir antalet tillkommande anhörigtillstånd i den initiala beräkningen 1 097 - 36 = 1 061. 1 I denna beräkning ska förutom de som är i kategorin snabbanknytning även ingå sambor i etablerade förhållanden. Uppgifter om detta saknas dock. Det kan antas att antalet endast mar- ginellt ökar om dessa medräknas, vi väljer därför att bortse ifrån detta. De 36 personer som skall frånräknas hör främst till kategorierna snabbanknytning (exklusive sambo), barn och föräldrar. Eftersom dessa kategorier representerar samtliga åldersgrupper görs en pro- portionerlig frånräkning utgående ifrån hur stor andel som respektive åldersgrupp representerar av totalen. Den bedömning som fortsätt- ningsvis används blir således: uppe hållstills t. För att bedöma storleken på det ackumulerade behovet kan följande beräkning göras: –1996 beviljades i medeltal 1 039 uppehållstillstånd . Därefter har nivån legat på ca 300 . Skillnaden på ca 740 uppehållstillstånd ligger nästan uteslu- tande i de fyra äldsta åldersgrupperna. En uppskattning av det maxi- mala antalet personer som skulle ha beviljats uppehållstillstånd –2005 (vi antar här att nya regler kan bli gällande ) om inte de striktare reglerna införts kan då göras genom att multiplicera 740 med det antal år som förflutit (740 * 9 = 6 660). Maximalt skulle då ca 6 660 personer kunna tänkas vilja söka när reglerna i stort sett återgår till de som gällde . Från det maxi- mala antalet bör, innan vi gör en slutlig bedömning, frånräknas en del personer för vilka en anhöriginvandring är aktuell. Ett antal individer har avlidit (såväl anhöriga som referenspersoner), referenspersoner kan ha återvänt till sitt ursprungliga hemland eller flyttat till annat land. Trotts att dessa sammantaget bör utgöra en betydande andel menar vi att huvuddelen av de 6 660 personerna kvarstår i kön för att få återförenas med sina anhöriga. Vi saknar ett faktaunderlag för att avgöra hur stor denna andel är men gör uti- från ovanstående resonemang antagandet att , eller ca 4 000 per- soner ingår i gruppen som har ett ackumulerat behov av att återför- enas med sina anhöriga. Vi antar dessutom att uppehållstillstånd till dessa 4 000 personer kommer att beviljas efter att de nya reglerna börjat gälla. Invandring leder till ökad anhöriginvandring Den varaktiga förändring som kan förväntas innebär att fler uppe- hållstillstånd beviljas än –1996 till följd av att det finns fler invandrare i än det fanns . Ök- ningen kan antas ligga främst i åldersgrupperna och de två yngsta åldersgrupperna barn. För de två åldersgrupperna i intervallet 16–innebär vår initiala beräkning att antalet redan anpassats till dagsaktuell nivå. Vi saknar faktamässigt underlag för att bedöma storleksordningen på ökningen jämfört med perioden för åldersgrupperna och de två yngsta åldersgrupperna barn. Ökningen antas varaktigt hamna över den genomsnittliga nivån 1994–1996 för alla åldersgrupper utom 16–. Nivån har diskuterats med företrädare för men får trotts detta betraktas som en grov skattning. Den slutliga bedömningen av antalet beviljade uppehållstillstånd (varaktigt) efter införande av förslag blir enligt tabellen nedan: Förväntat antal anhörigtillstånd , varaktigt Ökning efter införande av nya regler I den tidigare beskrivningen gjordes bedömningen att det finns ett ackumulerat behov av anhörigåterförening på ca 4 000 personer och att detta skulle realiseras efter ett införande av nya regler. för åren 1–3 fördelas därför 1 333 beviljade till- stånd till de åldersgrupper (de fyra äldsta) som berörs. Fördelningen utgår ifrån respektive åldersgrupps andel av det totala antalet i åldrarna 45–w år. I följande tabell sammanfattas våra bedömningar. Kolumnerna Slutlig bedömning uttrycker det totala antalet uppehållstillstånd som förväntas beviljas för anhöriga utanför kärnfamiljen efter ett in- förande av förslag. I de två kolumnerna med rubrik Ökning framgår det tillkommande antalet uppehållstill- stånd (utöver dagens nivå) som förväntas beviljas för anhöriga utan- för kärnfamiljen efter ett införande av förslag. SOU 2005:103 Bilaga 5 år, år 1 - 3 år, år 1 -3 Som framgår av tabellen förväntas antalet uppehållstillstånd minska något för åldersgrupperna 16–18 och 19–. Detta sammanhänger med begränsningen i anhörigkretsen då referenspersonen är med- borgare i EU/EES eller . Vi valde att fördela det reducerade antalet (sammanlagt 36 personer) till samtliga ålderskategorier. Detta slår igenom som en marginell minskning för åldersgrupperna 16–18 och 19–. Sammantaget är vår bedömning att ökningen kommer att ligga på nivån ca 2 150 ytterligare beviljade uppehålls- tillstånd . Den varaktiga nivån (4) bedöms hamna drygt 800 över dagens nivå på antalet beviljade uppehållstillstånd. Ett införande av försörjningskrav innebär att anknytningspersonen i skall stå för den anhöriges levnadsomkostnader (mat, klä- der och boende). Försörjningskravet planeras gälla efter ankomsten till . De anhöriga som omfattas är: