sou · GTB3103d2 · 2006-01-01 00:00:00 — make, maka, registrerad partner, sambo i snabbanknytningsför- hållande vuxna – ogifta barn annan anhörig utanför kärnfamiljen Tabellen nedan innehåller den förväntade totala anhöriginvandringen om förslag införs utan försörjningskrav (d.v.s. enligt de utgångspunkter och antaganden som presenteras i avsnittet Utan försörjningskrav ovan men där samtliga anhörigkategorier medräknats). Total förväntad invandring av anhörigskäl (utan försörjningskrav) Ökningarna i tabellen ovan avser enligt beräkningarna i detta avsnitt endast anhöriga utanför kärnfamiljen. Gruppen anhöriga utanför kärnfamiljen utgör således en mycket liten del av den totala anhörig- invandringen. Andelen beräknas till (1 109 / 22 704). Av de kategorier som kan komma att beröras av ett försörjningskrav antas föräldrar, vuxna – ogifta barn och övriga anhöriga fångas in i genomförda beräkningar. Maximalt kan då 1 109 uppehållstillstånd från dessa tre kategorier bli föremål för försörjningskrav. Det som främst inte fångas i ovanstående skattning är kategorin snabban- knytningar. Beträffande make, maka, registrerad partner, sambo i snabbanknyt- ningsförhållande finns följande statistik: Biviljande tillstånd, snabbanknytning 2002-2004 Det något märkliga utfallet i tabellen – att även barn finns med i sta- tistiken över snabbanknytning – förklaras av att även barn till en vuxen som beviljas uppehållstillstånd enligt snabbanknytning räknas till denna kategori. Antalet snabbanknytningar har således legat på nivån 15 195 personer . I nedanstående tabell lägger vi till de som har beräknats beröras av ett försörjningskrav: Totalt antal som berörs av ett försörjningskrav Detta betyder att det (i förhållande till nuvarande regler) är i stor- leksordningen 16 300 anhöriginvandringar som kan komma att be- röras av ett försörjningskrav. Det saknas underlag för att noggrant bedöma hur många uppe- hållstillstånd som vid ett införande av försörjningskrav istället kan komma att avslås. Ett antagande vi gör är att anknytningspersonen i hög grad är beredd att göra uppoffringar för att få ta hit sin anhö- riga, t.ex. genom att erbjuda denne/denna mat och logi i sin egen bostad. Ett rimligt antagande är också att det (utan ett formellt försörjningskrav) är en stor del av de anhöriga som blir försörjda av sina släktingar i . Vi antar att det initialt kommer att vara få personer som avstår från att söka uppehållstillstånd pga. att ett försörjningskrav införs. kommer dock kunskapen om att kravet finns (och be- roende på hur försörjningskravet tillämpas) påverka antalet ansök- ningar. En minskning av antalet beviljade uppehållstillstånd kommer själv- fallet också att uppstå till följd av att ansökningar om uppehållstill- stånd avslås i de fall referenspersonen inte bedöms klara den ekono- miska belastningen av att försörja ytterligare personer. I delbetänkande (SOU 2002:13) diskuteras i avsnittet 5.11.2 om försörjningskravets innebörd. Som exempel nämns en samboende anknytningsperson som vill återförenas med en vuxen anhörig. En nivå på disponibel inkomst på (vid en boendekostnad på ) skulle i detta fall innebära att de flesta anknytningspersoner skulle kunna uppfylla försörjningskravet. Ingen närmare precisering ges kring andelen som bedöms kunna klara inkomstnivån. En bedömning av hur många av uppehållstillstånden för anhörig- invandrare som kommer att avslås vid ett införande av försörjnings- krav skall göras för tre olika alternativ. Alternativen varierar med av- seende på referenspersonens medborgarskap. För beräkningen i detta avsnitt är den första av nedanstående alternativ applicerbart. De två övriga alternativen kommer att användas i beräkningar i de kommande avsnitten i denna rapport. 1.Enligt Anhörigkommitténs förslag kan referenspersonen vara svensk medborgare, tredjelandsmedborgare eller, i vissa fall, en EES- eller Schweizmedborgare 2.Enligt Utredningens förslag utgående ifrån Familjeåterförenins- gdirektivet samt kommittédirektiven 2003:181 och 2004:171 kan referenspersonen vara tredjelandsmedborgare 3.Enligt Utredningens förslag utgående ifrån kommittédirektivet 2004:171 kan referenspersonen vara svensk medborgare eller, i vissa fall, en EES- eller Schweizmedborgare Hur många uppehållstillstånd som kan komma att avslås antas variera för dessa tre grupper med referenspersoner. I sammanhanget kan konstateras att det första alternativet innehåller samtliga referens- personer med avseende på medborgarskap. De två nästföljande alter- nativen är därför delmängder av det första. Ett antagande vi gör är att grupperna med referenspersoner som är medborgare i , EES eller genomsnittligt har en större ekonomisk förmåga än referenspersoner som är medborgare i tredjeland och därför i högre grad kommer att klara inkomstgrän- sen för ett försörjningskrav. Enligt statistik från (Socialtjänst 2004:8) framkom- mer att av befolkningen inrikes födda var mottagare av försörj- ningsstöd 2003. Motsvarande andel hos gruppen utrikes födda var . Vi har inget noggrannare underlag för att ur gruppen utrikes födda skilja ut den grupp som önskar återförenas med anhöriga. Vi väljer därför att utgå ifrån dessa uppgifter för att skatta andelen som kan klara att försörja eventuella anhöriginvandrare. Innan den slutliga bedömningen sker skall dock en korrigering göras. Upp- giften att 2 respektive mottagit försörjningsstöd tolkas som att dessa inte klarar sin egen (familjens) försörjning. Om man utifrån dessa nivåer skall uppskatta andelen som inte klarar att försörja ytterligare en anhörig måste andelarna höjas. Vi saknar faktaunder- lag för hur stora andelarna bör vara. Den slutliga bedömningen blir att det bör vara i storleksordningen dubbelt så många som inte klarar att försörja ytterligare personer än de som erhåller försörjningsstöd. Andelen av befolkningen inrikes födda som antas få avslag bedöms till och motsvarande andel hos gruppen utrikes födda (tredje- landsmedborgare) bedöms till . Vi antar således att andelen beviljade uppehållstillstånd för anhörig- invandrare med referenspersoner som är medborgare i , EES eller kommer att sjunka vid ett införande av för- sörjningskrav jämfört med alternativet att inget försörjningskrav införs. För anhöriginvandrare med referenspersoner som är medbor- gare i tredjeland förväntas motsvarande minskning bli . Dessa båda uppgifter kommer att användas i de två nästföljande avsnitten (alternativ 2 och 3). För att beräkna den förväntade minskningen för alternativ 1 ovan (där referenspersonen kan vara svensk medborgare, tredjelandsmed- borgare eller, i vissa fall, en EES- eller Schweizmedborgare) behöver vi känna till hur stora de olika grupperna med referenspersoner är. En bedömning av detta har beskrivits tidigare, den återges ånyo nedan: Medborgarskap för anhöriginvandrares referenspersoner EU/EES & Källa: (OBS – grov skattning) Den slutliga beräkningen av den förväntade andelen av anhörigtill- stånden som kan komma att avslås i det fall där referenspersonen kan vara svensk medborgare, tredjelandsmedborgare eller, i vissa fall, en EES- eller Schweizmedborgare (dvs. enligt för- slag) blir då enligt följande: Referenspersoner med svenskt, EES eller schweiziskt medborgar- skap utgör sammantaget av samtliga (25 + 5). värde kan då beräknas enligt: * + * = 15,. Vi avrundar detta och utgår ifrån att minskningen, utifrån de riktlinjer som ges med förslag, blir . I tabellen nedan framgår vår bedömning av det förväntade antalet anhöriginvandrare om ett försörjningskrav införs jämfört med det förväntade antalet utan ett införande av försörjningskrav. Beräk- ningen avser endast de grupper av anhöriginvandrare som berörs av ett försörjningskrav inom ramen för riktlinjer. Förväntat antal uppehållstillstånd för berörda grupper med och utan försörjningskrav Slutligen skall en beräkning göras av den förväntade varaktiga (4) nivån på den totala anhöriginvandringen om ett försörjnings- krav införs. Vi utgår ifrån den tidigare presenterade beräkningen av den totala varaktiga nivån på anhöriginvandring i det fall inget för- sörjningskrav införs. Förväntad anhöriginvandring 4 efter införande av Anhörig- kommitténs förslag med och utan försörjningskrav Bedömningen blir slutligen att antalet anhöriginvandrare kommer att öka varaktigt med drygt 800 personer om förslag införs utan försörjningskrav. Ökningen ligger nästan helt i de äldre åldersgrupperna. I det fall ett försörjningskrav införs är vår bedömning att antalet anhöriginvandrare kommer att minska varaktigt med ca 1 650 per- soner jämfört med dagens nivå. Minskningen är kraftigast i de mellersta åldersgrupperna. Detta förklaras av att försörjningskra- vet, till antalet sett, främst kommer att beröra kategorin snabban- knytningsförhållanden. Individerna i denna kategori är företrädes- vis i åldrarna 19–. Den kraftiga ökningen av äldre personer slår igenom även i alternativet med försörjningskrav. Ökningen dämpas dock av att ett försörjningskrav införs. En betydligt kraftigare ökning kan förväntas efter ett införande. Ett ackumulerat behov motsvarande 4 000 (1 333/år) personer bedöms finnas. Utöver denna ökning kommer också att påverkas av de nya generösare reglerna och av att det finns fler invånare med utländsk bakgrund i – följaktligen finns det fler personer som önskar återförenas med sina anhöriga än . Totalt sett förväntas antalet tillkom- mande anhöriginvandrare bli ca 2 150 . I det fall ett försörjningskrav införs har bedömts att antalet an- höriginvandrare kommer att minska varaktigt med drygt 1 650 per- soner jämfört med dagens nivå. I beräkningen av vad som kan för- väntas måste antalet som har ett ackumulerat behov av anhöriginvandring adderas till den föregående beräkningen. har antalet med ett ackumulerat behov beräknats till totalt 1 333 personer . Av dessa antar vi i enlighet med tidi- gare bedömning att kommer att nekas uppehållstillstånd pga. att de ej anses kunna försörja ytterligare anhöriga. Således förväntas minskningen de tre fösta åren efter ett införande av Anhörigkom- mitténs förslag stanna på nivån ca 530. år 1 - 3 med år 1 - 3 Minskningen berör främst de mellersta åldersgrupperna medan de äldre åldersgrupperna förväntas öka trots försörjningskravet eftersom de är överrepresenterade bland de som har ett ackumulerat behov. 2.2EG-direktivet 2003/86/EG (Familjeåterföreningsdirektivet), kommittédirektiven 2003:181 och 2004:171 Referenspersonen är i detta alternativ en tredjelandsmedborgare (dvs. en person som inte är medborgare i en EES-stat eller i ) som är bosatt i med ett permanent uppehållstillstånd eller har be- viljats ett permanent uppehållstillstånd för bosättning i och som önskar återförenas med en anhörig i . Den anhörige förutsätts nästan uteslutande vara tredjelandsmedborgare men kan också vara medborgare inom EES eller . Till kretsen referensperson kommer också att höra tredjelandsmedborgare som har ställning som varaktigt bosatta i annan EU-stat och som fått uppehållstillstånd här för än (vanligen femåriga uppehållstillstånd). Den nämnda kategorin behandlas i utredningens delbetänkande och beräknas enligt &uppgå till 500 personer . Anhörigkretsen som omfattas av förslagen är: 1.make, maka, registrerad partner eller sambo, 2.biologiska barn/adoptivbarn , som är gemen- samma till referenspersonen och makan, maken, registrerade partnern respektive sambon eller är biologiska barn/adoptiv- barn till någon av dessa, 3.förälder till referenspersonen eller makan, maken, registrerade partnern eller sambon, 4.vuxet, ogift myndigt barn till referenspersonen eller makan, maken, registrerade partnern eller sambon, eller 5.övriga anhöriga (t.ex. far- eller morföräldrar, syskon, kusiner, faster eller moster). För att uppehållstillstånd skall kunna beviljas en anhörig enligt ut- redningens förslag måste vissa villkor vara uppfyllda. För makar, registrerade partners, sambor och barn/adoptivbarn skall dock i princip en villkorslös rätt till familjeåterförening finnas. Det sagda framgår redan av utredningens förslag i delbe- tänkandet såvitt avser familjeåterförening där både referenspersonen och den anhörige är tredjelandsmedborgare och uttrycks i lagförsla- get så att dessa anhöriga inom kärnfamiljen skall ha rätt till uppe- hållstillstånd. För föräldrar, vuxna, ogifta myndiga barn och övriga släktingar är tanken att ett beroendeförhållande (främst ekonomiskt men även känslomässigt) skall föreligga mellan referenspersonen och den an- Uppehållstillstånd skall dock inte få beviljas t.ex. vid sken- förhållanden, vid vilseledande eller om den anhörige utgör ett hot mot allmän ordning och säkerhet. Kravet på att ett beroendeför- hållande skall föreligga mellan referenspersonen och den anhörige skall tillämpas striktare för övriga släktingar än för de andra kate- gorierna. Vår bedömning är att detta förslag innefattas i Anhörigkommit- téns förslag. Anhörigkretsen är densamma medan kretsen referens- personer är mer begränsad – i detta förslag kan referenspersonen endast vara tredjelandsmedborgare bosatt i . Utgångspunkten för bedömningen av hur många tillstånd som kan tänkas beviljas ytterligare med anledning av detta förslag är således att det är en delmängd av de 815 tillstånd som varaktigt antas be- viljas ytterligare med anledning av förslag. Skill- naden i förhållande till förslag är att kretsen referenspersoner i detta förslag är begränsad till tredjelandsmedbor- gare bosatta i . För att bedöma hur många uppehållstillstånd som kan komma att beviljas med anledning av detta förslag behövs uppgifter om hur stor del av anhöriginvandrarna som har tredje- landsmedborgare som referensperson. Detta har redan beskrivits och läsaren hänvisas till avsnitt 2.1 för en närmare genomgång. Den grova uppskattningen ger vid handen att av anhörig- invandrarna har en tredjelandsmedborgare som referensperson. Nästa fråga och bedömning avser huruvida denna delmängd med anhörig- invandrare avviker (med avseende på åldersfördelning och med av- seende på vilka anhörigkategorier som ingår) från den grupp som beräknats avseende förslag. För hela gruppen anhöriginvandrare (ca 23 000 beviljade uppehålls- tillstånd ) finns sannolikt påtagliga skillnader. Exempelvis kan tredjelandsmedborgare i högre grad antas önska ta hit äldre släktingar än svenska medborgare (som i högre grad redan har sin föräldrar i ). Men bedömningen skall avse en betydligt mer begränsad grupp. Utgångspunkten är det tillskott av anhöriginvandrare som kan förutses med anledning av förslag, dvs. det som i föregående avsnitt bedömdes till: Bedömningen i detta alternativ avser således en del av den grupp med 815 personer som bedömts i huvudsak bestå av per- soner i de fyra äldsta åldersgrupperna. Vi antar att åldersfördelningen och anhörigkategorierna i allt väsentligt liknar de som gäller i alter- nativet med förslag. Följaktligen fördelas antalet enligt vår tidigare beräkning (tabellen ovan) proportionerligt efter de andelar som avser respektive med- borgarskapskrets för referenspersonerna. I tabellen nedan har där- för av ökningen hänförts till de anhöriga som har referensper- soner som är tredjelandsmedborgare. Förslag enligt familjeåterföreningsdirektivet, kommittédirektiven 2003:181 och 2004:171 Varaktigt förväntas således familjeåterföreningsdirektivet innebära en ökad anhöriginvandring motsvarande drygt 570 personer . En betydligt kraftigare ökning kan förväntas efter ett införande. Ett ackumulerat behov motsvarande 4 000 (1 333/år) personer bedöms finnas totalt sett. I likhet med tidigare resonemang anser vi familjeåterföreningsdirektivets förslag vara en delmängd av förslag. Enligt bedömning från utgör den grupp vi här skall beräkna av samtliga. Sammantaget är bedömningen då att det ackumulerade be- hovet för anhöriginvandrare med referenspersoner från tredjeland är ca 2 800 (* 4 000) vilket motsvarar drygt 930 personer efter ett införande av detta förslag. Utöver denna ökning kommer också att påverkas av de nya generösare reglerna och av att det finns fler invånare med utländsk bakgrund i – följaktligen finns det fler personer som önskar återförenas med sina anhöriga än . Totalt sett förväntas antalet tillkommande anhöriginvandrare bli ca 1 500 . Beräkningen skall avse att försörjningskrav ställs på referensperso- nen eller den anhörige som villkor för att make, maka, registrerad partner eller sambo i ett nyetablerat förhållande, föräldrar, vuxet, ogift myndigt barn och övriga släktingar skall få uppehållstillstånd. (Med nyetablerat förhållande avses dels att referenspersonen visser- ligen är gift, registrerad partner eller sambo med främst en tredje- landsmedborgare men ännu inte varaktigt sammanbott med respek- tive någon av dessa när uppehållstillstånd söks, dels att referensper- sonen avser att ingå äktenskap, registrerat partnerskap eller sambo- förhållande med tredjelandsmedborgaren efter inresan till . I dessa fall skall maken/makan, registrerade partnern eller sambon ini- tialt få ett tidsbegränsat uppehållstillstånd med möjlighet till förläng- ning). Utredningen föreslår att försörjningskravet utformas på så sätt att referenspersonen eller den anhörige skall ha sådan ekonomisk för- måga så att den anhörige inte behöver ta i anspråk ekonomiskt bistånd från samhället framför allt för det grundläggande försörjningsbeho- vet och bostadskostnaden. (Försörjningskravet skall inte gälla i något fall om den anhörige är maka, make, registrerad partner eller sambo i ett etablerat förhållande eller är ett barn . Något för- sörjningskrav skall heller inte gälla make, maka, sambo eller registre- rad partner i nyetablerat förhållande om referenspersonen är flykting eller annan skyddsbehövande eller om referenspersonen är en under- årig flykting eller annan skyddsbehövande som är utan medföljande vuxen inför återförening med föräldrarna). Analogt med tidigare resonemang tolkas detta som en delmängd av förslag. I avsnitt 2.1 beräknas det maximala antalet som kan bli föremål för ett försörjningskrav. Därefter be- döms i samma avsnitt att av ansökningarna om uppehållstill- stånd (avseende personer med utländsk bakgrund) kommer att av- slås pga. att referenspersonen inte bedöms kunna försörja fler. På samma sätt som tidigare i detta avsnitt antar vi att det är av anhöriginvandrarna som har tredjelandsmedborgare som referens- person. Det maximala antalet som i detta fall kan bli aktuellt för ett försörjningskrav är då ca 11 400 personer. Om ett försörjningskrav införs bedöms således antalet anhörigtillstånd minska med nästan 2 300 personer (av 11 400). Förväntat antal uppehållstillstånd för berörda grupper med och utan försörjningskrav Sammantaget blir bedömningen av detta alternativ i förhållande till dagens nivå på anhöriginvandringen enligt nedan: Förväntad anhöriginvandring 4 enligt familjeåterförenings- direktivets förslag med och utan försörjningskrav Varaktigt förväntas familjeåterföreningsdirektivet innebära en ökad anhöriginvandring motsvarande drygt 570 personer om inget försörjningskrav införs. Ökningen ligger nästan helt i de äldre ålders- grupperna. I det fall ett försörjningskrav införs är vår bedömning att antalet anhöriginvandrare kommer att minska med drygt 1 700 personer jämfört med dagens nivå. Minskningen är kraftigast i de mellersta åldersgrupperna. Detta förklaras av att försörjningskravet, till antalet sett, främst kommer att beröra kategorin snabbanknytningsförhållan- den. Individerna i denna kategori är företrädesvis i åldrarna 19–. Den kraftiga ökningen av äldre personer slår igenom även i alterna- tivet med försörjningskrav. Ökningen dämpas dock av att ett för- sörjningskrav införs. Totalt sett förväntas antalet tillkommande anhöriginvandrare bli ca 1 500 . Med referenspersonen avses i denna del av utredningen förslag främst svensk medborgare som bor i och i vissa fall medborgare inom EU/EES och i . Anhörigkretsen som omfattas av förslagen är: 1.make, maka, registrerad partner eller sambo, 2.biologiska barn/adoptivbarn , 4.vuxet, ogift myndigt barn, eller 5.övriga anhöriga (t.ex. far- eller morföräldrar, syskon, kusiner, fastrar eller mostrar). För referenspersoner som är medborgare inom EU/EES och i gäller att anhörigkretsen är begränsad till sambo och övriga anhöriga. För att uppehållstillstånd skall kunna beviljas en anhörig enligt utredningens förslag måste vissa villkor vara uppfyllda. registrerade partners, sambor och barn/adoptivbarn skall dock i princip en villkorslös rätt till familjeåterförening finnas. För föräldrar, vuxna, ogifta myndiga barn och övriga släktingar är tanken att ett beroendeförhållande (främst ekonomiskt men även känslomässigt) skall föreligga mellan referenspersonen och den an- hörige. Uppehållstillstånd skall dock inte få beviljas t.ex. vid sken- förhållanden, vid vilseledande eller om den anhörige utgör ett hot mot allmän ordning och säkerhet. Kravet på att ett beroendeför- hållande skall föreligga mellan referenspersonen och den anhörige skall tillämpas striktare för övriga anhöriga än för de andra kate- gorierna. Ett tänkbart alternativ är också att inte införa något försörjnings- krav alls för någon anhörigkategori. Utredningen föreslår att en anhörigs uppehållstillstånd skall kunna återkallas under i stort sett samma förutsättningar som gäller enligt nuvarande regler. Återkallelse kan ske bl.a. om utlänningen lämnat vilseledande uppgifter inför ansökan om uppehållstillstånd eller denne anses utgöra ett hot mot allmän ordning eller säkerhet. Vi tolkar även detta förslag som en delmängd av Anhörigkom- mitténs förslag. Anhörigkategorin är densamma medan kretsen refe- renspersoner är mer begränsad – i detta förslag kan referenspersonen endast vara svensk eller EU/EES eller Schweizmedborgare bosatt i . Utgångspunkten för bedömningen av hur många tillstånd som kan tänkas beviljas ytterligare med anledning av detta förslag är således att det är en delmängd av de 815 tillstånd som varaktigt antas be- viljas ytterligare med anledning av förslag. En skillnad i förhållande till förslag är att kretsen referenspersoner i detta förslag är begränsad till svensk medborgare eller EU/EES eller Schweizmedborgare bosatt i . En annan skillnad är att för referenspersoner från EU/EES eller , är anhörigkretsen som omfattas begränsad till sambo och övriga anhö- riga (kategori 5). Reduceringen av antalet anhöriginvandrare med anledning av detta är redan genomförd och läsaren hänvisas till rubriken anhörigkrets för referenspersoner från EU/EES eller i avsnitt 2.1 för en närmare beskrivning. Enligt den grova skattning som gjorts (och presenterats tidigare i avsnitt 2.1) är andelen av de tillkommande anhöriginvandrarna med anledning av förslag som har en svensk med- borgare eller EU/EES eller schweizmedborgare som referensperson . Analogt med beräkningarna i avsnitt 2.2 kan då den förvän- tade ökningen av antalet beviljade uppehållstillstånd beräknas till: Förslag enligt kommitté- direktivet 2004:171 En betydligt kraftigare ökning kan förväntas efter ett införande. Ett ackumulerat behov motsvarande 4 000 (1 333/år) personer bedöms finnas totalt sett. I likhet med tidigare resonemang anser vi kommittédirektivet 2004:171 vara en delmängd av förslag. Enligt bedömning från Migrations- verket utgör den grupp vi här skall beräkna av samtliga. Sammantaget är bedömningen då att det ackumulerade behovet för anhöriginvandrare med referenspersoner från , EU/EES och är ca 1 200 (* 4 000) vilket motsvarar ca 400 personer efter ett införande av detta förslag. Utöver denna ökning kommer också att påverkas av de nya generösare reglerna och av att det finns fler invånare med utländsk bakgrund i – följaktligen finns det fler perso- ner som önskar återförenas med sina anhöriga än . Totalt sett förväntas antalet tillkommande anhöriginvandrare bli ca 645 . Beräkningen skall avse att försörjningskrav ställs på referensperso- nen eller den anhörige som villkor för att make, maka, registrerad partner eller sambo i ett nyetablerat förhållande, föräldrar, vuxet, ogift myndigt barn och övriga släktingar skall få uppehållstillstånd.