sou · GTB399d2 · 2006-01-01 00:00:00 — I befintliga lager- företag torde dock finnas fastigheter som tidigare överförts genom underprisöverlåtelser utan uttagsbeskattning. utgift (vilket betecknades anskaffningsvärde vid förvärvet etc.) som minskas med avdragen nettonedskrivning enligt förslaget till 44 kap. 22 a § IL. Det bör övervägas om 57 kap. IL skall tillämpas evigt eller längre än normalt för lagerandelar. Motivet skulle närmast vara en an- knytning till nuvarande förhållande för lagerandelar, där karaktärs- byte inte kan ske. Det kan vidare övervägas om det kan anses lättare att upphöra med aktivitet i sådana företag än i andra företag och tillgodogöra sig värdena fullt ut som kapitalinkomster. Hur det än förhåller sig därmed kan konstateras att förhållan- dena är desamma för byggnadsföretag med deras innehav av lager- fastigheter och lagerandelar. Det vore därför inkonsekvent att in- föra en särskild regel för lagerandelar om vanliga regler i 57 kap. IL gäller för andelar i byggnadsföretag. Utredningen anser att det krävs starkare skäl för en sådan för- ändring om den skall omfatta existerande kvalificeringsregler för andelar i byggnadsföretag än för nya kvalificeringsregler för lager- andelar. Främst krävs överväganden om inte även förhållandena i andra branscher skulle motivera förlängd kvalificeringstid. Be- stämmelserna i 57 kap. IL har varit föremål för generella överväganden och det finns inte anledning att här göra sådana överväganden. Utredningen lämnar därför inte något förslag om att 57 kap. IL skall generellt vara tillämpligt för lagerandelar än normalt. Utredningen anser att så länge en enskild byggnadsrörelse be- drivs bör andelar i lagerföretag som innehas i byggnadsrörelsen omfattas av förvärvsinkomstbeskattningen. aktivitet i den en- skilda byggnadsrörelsen bör beaktas vid bedömningen av om an- delarna skall anses kvalificerade enligt 57 kap. Det skulle kunna ske genom att bestämmelsen om likartad verksamhet i 57 kap. 4 § första stycket 1. IL utvidgas att omfatta även näringsverksamhet som bedrivs enskilt. Det skulle sannolikt innebära att om fastigheter som bebyggts i en enskilt bedriven byggnadsrörelse överlåts till ett fåmansföretag ägt av byggmästaren skulle verksamheten i fåmansföretaget anses som likartad verksam- het med den enskilda byggnadsrörelsen (jfr RÅ 1997 ref. 48 I och II). Utredningen anser att förändringen av 57 kap. 4 § första stycket 1. kan göras generell. Den bör inte få mer omfattande effekter i andra branscher, eftersom det torde vara ovanligt att likartad verksamhet bedrivs enskilt och i ett ägt fåmansföretag. Effekten av den föreslagna regeln förefaller hursomhelst generellt motiverad. Utredningen föreslår därför att i 57 kap. 4 § första stycket 1. IL görs ett tillägg att punkten även omfattar verksamhet som bedrivs i egen eller närståendes näringsverksamhet. Egen syftar på den skattskyldige andelsägaren och det kan således bara vara en enskild näringsverksamhet. Utredningen anser dock att regeln bör preciseras för det åsyftade fallet. Tillämpningen i praxis av regeln om likartad verksamhet visar att man inte säkert kan ange hur den föreslagna regeln kommer att tillämpas. Utredningen föreslår därför ett nytt stycke i 57 kap. 4 § IL där det anges att byggnadsrörelse och förvaltning av sådana fastigheter, som skulle utgöra lagerfastigheter om de innehades i byggnadsrörelsen, alltid skall anses som likartad verksamhet. Slutligen föreslår utredningen en övergångsbestämmelse där det anges att andelar som var lagerandelar när de föreslagna reglerna trädde i kraft skall vara kvalificerade enligt 57 kap. efter ikraftträdandet. Skälet härför är att det har saknats anledning att dokumentera ägarnas aktivitet i dessa fåmansföretag före ikraftträdandet. Regeln får samma effekt som om ägaren, när- stående etc. varit aktiv i betydande omfattning i lagerföretaget minst för reglernas ikraftträdande. Utredningens överväganden och förslag angående handelsbolag begränsas till sådant som är konsekvensändringar av förslagen för företag och fysiska personer. Vad gäller beskattningen vid andels- avyttring görs observationer om möjliga motiverade förändringar som gäller handelsbolagsbeskattningen i allmänhet. Utredningen har av tidsskäl inte kunnat överväga sådana ändringar. 8.6.1Handelsbolag som bedriver byggnadsrörelse etc. Utredningens förslag: Utredningens förslag till beskattning av byggnadsrörelse som bedrivs av företag respektive fysiska per- soner kommer i huvudsak att tillämpas även när verksamheten bedrivs i handelsbolag. 1.Delägarna i ett handelsbolag som bedriver byggnadsrörelse etc. beskattas för handelsbolagets inkomst. Delägarna kan vara fysiska personer eller företag. Beräkningen av inkomst sker i allt väsentligt efter samma regler för alla slags skattesubjekt och därför oavsett vem som är delägare i handelsbolaget. Utredningen anser att de lämnade förslagen inte skapar några nya problem i detta avseende. Kort skall förslagen kommenteras med avseende på handelsbolag. Utredningens förslag till nedskrivning på fastigheter i byggnads- rörelse är utformat på samma sätt för fysiska personer och företag. Beräkningen bör därför kunna ske gemensamt i ett handelsbolag även om bland delägarna finns både fysiska personer och företag. Resultatet av försäljning av fastigheter som är lagertillgångar kan enligt förslagen bli föremål för kvotering om andelsägaren är fysisk person respektive att förluster fållas för andelsägare som är företag. Beräkningen av resultatet sker dock som utgångspunkt efter samma regler, varför detta inte bör vara ett problem. Sådana för- hållanden föreligger redan i några fall. Reglerna om skattefri utdelning och skattefria kapitalvinster på näringsbetingade andelar gäller inte för andelar som innehas av handelsbolag, även om delägarna är företag. Det kan medföra pro- blem, men är inget särskilt problem för byggnadsrörelse etc. 2.En vinst vid avyttring av en handelsbolagsandel tas normalt upp som kapitalvinst i inkomstslaget kapital. En avyttring av en handelsbolagsandel kan innebära att in- komsten av handelsbolagets verksamhet beskattas annorlunda hos köparen än hos säljaren. Om ett handelsbolag avyttrar en lager- fastighet efter att andelen förvärvats av ett företag beskattas för- säljningsvinsten , medan om andelssäljaren var en fysisk person skulle samma vinst kunna ha beskattas med upp till om han haft kvar handelsbolagsandelen. Även med beaktande av beskattningen av säljaren vid avyttringen av handelsbolagsandelen och efterkommande beskattningsled i företaget, torde en möjlighet till en beaktansvärd minskning av skattebelastningen föreligga. Den beskrivna beskattningen är inte speciell för byggnads- rörelsedrivande handelsbolag utan gäller generellt. Däremot torde särskilt stora orealiserade övervärden finnas i sådana handelsbolag. Utredningen anser att en förändring kräver överväganden om ändringar i allmänna regler för handelsbolagsbeskattning bl.a. i 50 kap. IL men anser att detta ligger utanför utredningens ram och möjligheter. 8.6.2Handelsbolagsandelar som utgör lagertillgångar Utredningens förslag: Utredningen föreslår endast att avdrags- rätt inte skall föreligga för nedskrivning på andel som är lager- tillgång. 1.Andelar i handelsbolag kan utgöra lagertillgångar (27 kap. 6 § 3. IL) för ägare som bedriver byggnadsrörelse eller handel med fastigheter (ej tomtrörelse). Delägarna kan göra avdrag för ned- skrivning på andelarna i handelsbolaget. Även fastigheterna i handelsbolaget behandlas normalt som lagertillgångar (27 kap. 7 § IL). Resultatet av försäljningar av lagerfastigheter hänförs till in- komstslaget näringsverksamhet i sin helhet. 2.Verksamheten i lagerhandelsbolag bör beskattas så att resultatet i stort överensstämmer med beskattningen vid delägarens direkt- innehav. Eftersom handelsbolaget är ett enkelbeskattat subjekt sker hela den löpande beskattningen genom beskattningen av verksam- hetens resultat. Någon motsvarighet till ett löpande ägarbe- skattningsled – utdelning – finns inte. Det finns därför systematiska skäl för att fastigheter i handels- bolaget bör fortsatt behandlas som lagerfastigheter. En förändring skulle kunna få konsekvenser som innebär avvikelser från förslagen i övrigt. Avskaffas bestämmelsen kommer fastigheterna ofta att behandlas som vanliga kapitaltillgångar. Om delägaren är ett före- tag har detta mindre betydelse. Om delägaren är en fysisk person innebär förändringen normalt att fastigheten i alla avseenden be- handlas som en kapitalfastighet. Då kommer resultatet vid en av- yttring att tas upp i inkomstslaget kapital (13 kap. 4 § IL). innebär en lägre beskattning än av de fastigheter som är lagertill- gångar i byggnadsrörelse etc. som bedrivs av fysisk person eller företag. Utredningen anser därför att bestämmelsen i 27 kap. 7 § IL, om att fastigheter i lagerhandelsbolag under vissa förutsättningar skall anses vara lagerfastigheter, skall behållas. Utredningens förslag innebär att företags innehav av vad som är lagerandelar i aktiebolag etc. kommer att behandlas som kapital- tillgångar (se avsnitt 8.3.2.3). Detsamma gäller för fysiska per- soners innehav av det som klassificeras som lagerandelar i aktie- bolag etc. De skäl som motiverar dessa förslag har viss relevans även för lagerandelar i handelsbolag. De särskilda förhållandena vid handelsbolagsbeskattningen måste dock även beaktas. Beskattningen av verksamheten i handelsbolaget kan utgöra en tillräcklig beskattning av de byggnadsrörelseanknutna inkomsterna så länge fastigheterna anses som lagertillgångar. Vid en andelsöver- låtelse kan dock förutsättningarna för denna klassificering upphöra på grund av att den nye delägaren inte bedriver byggnadsrörelse. En avyttring av fastigheterna kommer därför, i denna del, bara att be- skattas i inkomstslaget kapital. Det kan innebära att skattenivån för denna inkomst blir väsentligt lägre än om avyttring skett före andelsöverlåtelsen. Utredningen uppfattar den nuvarande regeln som en spärr mot att lagerhandelsbolaget används för att syste- matiskt uppnå en icke avsedd skattenivå (jfr vad som anförts ovan i avsnitt 8.6.1). Utredningen anser därför att den nuvarande regeln bör behållas. Utredningen anser dock att avdragsrätten för nedskrivning bör avskaffas, i linje med vad som föreslås för andra lagerandelar. I det aktuella fallet föreligger dessutom avdragsrätt för nedskrivning både för andelarna i handelsbolaget och fastigheterna i handels- bolaget som är lagertillgångar. Lagerfastigheterna i handelsbolaget kommer att omfattas av de generella reglerna om begränsningar i avdragsrätten för nedskrivning, dvs. förslagen till 27 kap. 19–22 §§ IL. Utredningen anser att det inte finns skäl att avdragsrätt dess- utom skall föreligga för nedskrivning av lagerandelar. Det skulle även uppstå praktiska problem att åstadkomma en begränsning i avdragsrätten för lagerandelarna som motsvarar vad som skall gälla för lagerfastigheterna. Utredningen anser därför att bestämmelsen om lagerklassificering av handelsbolagsandelar i 27 kap. 6 § IL skall behållas, men föreslår ett tillägg om att avdrag för nedskrivning inte skall medges. 8.7Handel med fastigheter och tomtrörelse Utredningen anser att för företag är ingen särskild reglering moti- verad för handel med fastigheter eller tomtrörelse. Utredningen har tvärtom med avseende på lagerregeln i 27 kap. 6 § IL föreslagit att denna reglering skall gälla även för tomtrörelse. Således skall de bestämmelser som föreslagits i tidigare avsnitt för företag som be- driver byggnadsrörelse etc. gälla för byggnadsrörelse samt handel med fastigheter och tomtrörelse. 8.7.2Verksamhet i enskild näringsverksamhet Det som i tidigare avsnitt angetts om byggnadsrörelse etc. syftar även på de liknande rörelseformerna handel med fastigheter och tomtrörelse. Det är främst de principiella resonemangen som har allmängiltighet. De faktiska förhållandena skiljer sig åt mellan å ena sidan handel med fastigheter och tomtrörelse och å andra sidan byggnadsrörelse. Det som skiljer handel med fastigheter och tomt- rörelse från byggnadsrörelse är att det inte finns någon tydlig skillnad mellan en förädlingsfas och en förvaltningsfas. Det gör att en uppdelning mellan näringsverksamhet och kapital blir mer diffus. Förädlingsinslaget är som regel mer begränsat än i byggnadsrörelse och försäljningsvinsterna i handel med fastigheter och tomtrörelse är därför normalt mer närliggande kapitalvinster än försäljningsvinsterna i byggnadsrörelse. Utredningen förslag innebär att de regler som i tidigare avsnitt angivits för byggnadsrörelser etc. även gäller för handel med fastigheter och tomtrörelse. Exemplet sammanfattar tillämpningen av de viktigaste förslagen i kapitlet för skattskyldiga som är företag respektive fysiska perso- ner. (Från värdeminskningsavdrag bortses i exemplet.) Köp av obebyggd fastighet för , bokfört värde Byggnad färdigställd, anskaffningsvärde Avdragsgill nedskrivning , totalt Förvaltningsfastighet enligt 27 kap. 19 § Tillbyggnad, anskaffningsvärde , totalt bokfört värde År 8 Nedskrivning med , totalt bokfört värde . Avdragsrätt för nedskrivningen enligt 27 kap. 20 § IL till den del nedskrivningen belöper på tillbyggnaden. Den skattskyldige får lämna utredning. Antag att visas belöpa på tillbyggnadsut- giften. År 11 Fysisk person. Efter kan kvotering vara tillämplig enligt 27 kap. 27 § IL. Innehavstiden överstiger och byggnadsåtgärden år 3 är mer än huvudsaklig (). 40/50 = . År 13 Fastigheten säljs . Olika alternativ för vinst och förlust redovisas nedan. a) Försäljning med vinst. Aktiebolag som säljare. Nedskrivningsbelopp skall tas upp enligt 27 kap. 22 § IL: + = . Resultat enligt bokföringen – = . Resultatet skall enligt 27 kap. 24 § IL minskas med bokförd men ej Total beskattningsbar intäkt 7 + 8 = Fysisk person som säljare. I huvudsak som aktiebolagsberäkningen. tas upp som inkomst av näringsverksamhet på grund av 27 kap. 22 § IL. Vinsten som skall fördelas enligt 27 kap. 27 § IL är . tas upp som inkomst av kapital = 1,6 mnkr. 6,4 mnkr tas upp som inkomst av näringsverksamhet. b) Försäljning med förlust. Nedskrivningsbelopp som tas upp 6 + 1 = . Resultat enligt bokföringen 50–51 (bokfört värde) = - . Resultatet minskas enligt 27 kap. 24 § IL med bokförd men ej För en fysisk person är beräkningen i huvudsak lika med aktie- bolagsberäkningen. tas upp som inkomst av näringsverksamhet på grund av 27 kap. 22 § IL. Förlusten som skall fördelas är . dras av i inkomstslaget kapital = 2,4 mnkr. 9,6 mnkr dras av i inkomstslaget näringsverksamhet. c) Försäljning med förlust och tillämpning av 27 kap 23 § IL.. Nedskrivningsbeloppet beräknas till . Potentiellt fållningsbar förlust beräknas enligt 27 kap. 24 § IL till – . Den del som beror på nedskrivningsbeloppet är . Dessa två belopp (respektive ) omfattas av upp- skovet. Därutöver uppkommer en förlust, som inte beror på återförd nedskrivning och som inte omfattas av uppskov:, – (beräknat enligt 27. kap 24 § utan avdrag för nedskrivnings- beloppet). Vid en senare extern försäljning (utanför intressegemenskapen) skall aktiebolaget ta upp (nedskrivningsbeloppet) och hänföra förlusten till fållning enligt 25 kap. 12 § IL. I direktivet anges följande: Handel med värdepapper i egentlig mening bedrivs av banker och fondkommissionärer. anses i praxis även ett ak- tiebolags köp och försäljningar av värdepapper i större omfattning för egen räkning på börs innebära att företaget bedriver värdepappersrö- relse. Om detta gäller andra juridiska personer är mer oklart. Mer klart är att detta inte är fallet för fysiska personer åtminstone inte utan vida- re. Bedöms verksamheten som värdepappersrörelse får företaget rätt att vid värdenedgång skriva ned värdepapperen med skattemässig ver- kan. I gengäld föreligger inte skattefrihet för utdelning på aktier som utgör lager och detta oavsett storleken på innehavet i det utdelande fö- retaget. För ägarna innebär kategoriseringen värdepappersrörelse att de s.k. lättnadsreglerna vid förmögenhetsvärderingen blir tillämpliga. Gränsdragningen mellan värdepappersförvaltning och handel med vär- depapper torde väsentligen bestämmas efter kvantitativa kriterier. I fråga om företag för vilka det gäller särskilda skatteregler, t.ex. in- vestmentföretag som definitionsmässigt uteslutande eller så gott som uteslutande förvaltar värdepapper, kan utfallet av bedömningen av hu- ruvida en aktiv förvaltning utgör handel med värdepapper eller ej få mycket långtgående skattemässiga konsekvenser. Bedöms verksamhe- ten som en mer än obetydlig handel skulle konsekvensen kunna bli att företaget inte beskattas enligt de särskilda regler som gäller för in- vestmentföretag i 39 kap. 14 § IL. Även för allmännyttiga ideella före- ningar och stiftelser kan bedömningen av huruvida en aktiv kapitalför- valtning utgör handel med värdepapper eller ej få stor skattemässig be- tydelse. Bedöms verksamheten utgöra handel är resultatet av verksam- heten skattepliktigt. Bedöms verksamheten som kapitalförvaltning fö- religger däremot skattefrihet. I utredningsuppdraget ingår att analysera och ta ställning till om det numera finns några bärande skäl att en aktiv förvaltning av värdepap- per inom företagssektorn under vissa betingelser skall beskattas som värdepappersrörelse. 1.Värdepapper klassificeras normalt skatterättsligt som kapitaltill- gångar. I ett antal fall klassificeras de i stället som lagertillgångar (lagerandelar). Klassificeringen utgår från skälen för och omstän- digheterna kring värdepappersinnehavet, men kan även gälla verk- samheten som helhet (handel med värdepapper). 2.Vid inkomstbeskattningen föreligger betydande skillnader i be- skattningen av tillgångar som klassificeras som lagertillgångar re- spektive kapitaltillgångar. Skillnader föreligger såväl inom inkomst- slaget näringsverksamhet som mellan inkomstslagen näringsverk- samhet och kapital. Den grundläggande skillnaden i beskattningen mellan lagerande- lar och kapitalandelar är att vid värdenedgång avdrag medges för nedskrivning på lagerandelar, medan för kapitalandelar avdrag medges först vid avyttring. Vidare finns skillnader inom bolagsbe- skattningen avseende skatteplikt för utdelning och försäljnings- vinst, koncernbidrag etc. (jfr kapitel 8 om byggnadsrörelse etc.) Andra skillnader i rättsföljder följer av om verksamheten klassifi- ceras som värdepappersförvaltning eller värdepappersrörelse. (An- delarna i dessa verksamheter är kapitalandelar respektive lagerande- lar.) Verksamhetsklassificeringen har betydelse dels för definitio- nen på investmentföretag i 39 kap. IL och dels avgränsningen av vad som är skattepliktig rörelseinkomst för skatteprivilegierade subjekt, såsom ideella föreningar och stiftelser, enligt 7 kap. IL. I dessa fall kan klassificeringen ha mycket stor betydelse. För skatte- privilegierade subjekt gäller oftast undantag från skattskyldighet för inkomst av kapitalförvaltning men inte för inkomst av värde- pappersrörelse. För investmentföretagen är det frågan om skilda skattesystem för utdelningar och försäljningsvinster på andelar. 3.Allmänt sett finns starka skäl för att lagertillgångar skatterätts- ligt behandlas på ett annat sätt än anläggningstillgång- ar/kapitaltillgångar. I kapitel 8 har detta diskuterats med avseende på lagerfastigheter i byggnadsrörelser etc. där utredningen föreslår bibehållen avdragsrätt för nedskrivning m.m. för fastigheter i pro- Utredningen anser däremot att för lagerandelar i bygg- nadsrörelse överväger skälen för en likabehandling med kapitaltill- gångar. En preliminär bedömning är att även för lagerandelar utanför byggnadsrörelse etc. kan det finnas övervägande skäl för likabe- handling med kapitaltillgångar. Utredningen anser dock bl.a. av tidsskäl att den knappast kan göra överväganden på en så bred och generell front. Det finns anledning att redan här diskutera och av- gränsa det fortsatta arbetet. 4.Lager av värdepapper finns främst hos finansiella företag, såsom banker och försäkringsföretag. På utredningens uppdrag har pro- fessor gjort en genomgång av skattefrågor vid vär- depappersinnehav i finansiella företag (bilaga 3). Det är en mångfacetterad grupp av företag där värdepapper inne- has i många olika syften. Särskilda skatte- och redovisningsregler gäller. Det går inte enkelt att konstatera exempelvis i vilken ut- sträckning avdragsrätt för nedskrivning skall anses motiverad en- bart enligt vanliga kriterier eller om avdragsrätten även har en mer särskild konsoliderings- och eller riskutjämningsfunktion. Utredningen anser mot denna bakgrund att det inte är möjligt inom ramen för uppdraget att överväga generella förändringar av skattebehandlingen av lagerandelar. 5.Utredningen anser att två mer begränsade ändringsalternativ kan övervägas. Det första alternativet innebär överväganden om generella för- ändringar av skattebehandlingen av lagerandelar, med uteslutande av försäkringsföretag, kreditinstitut och andra företag med kvalifi- cerad finansiell verksamhet. Övervägandena skulle då omfatta dels verksamheter som omotiverat kan komma att beröras av klassifice- ring som värdepappersrörelse – såsom skatteprivilegierade subjekt – och dels företag med verksamhet närliggande kapitalförvaltning. Ett mer inskränkt alternativ är att begränsa riskerna för oberätti- gade rättsföljder genom att immunisera vissa subjekt/verksamheter mot klassificering som värdepappersrörelse alternativt att upphäva rättsföljderna av klassificeringen. Utredningen återkommer till dessa alternativ efter att gällande rätt redovisats i nästa avsnitt. Övervägandena inriktas på skillnaden mellan andelar som klassifi- ceras som lagertillgångar (lagerandelar) respektive andra andelar. Lagertillgångar definieras i 17 kap. IL (se vidare nedan 9.2.1). And- ra andelar än lagerandelar benämns kapitalandelar. De antas då ut- göra kapitaltillgångar i näringsverksamhet enligt 25 kap. IL eller tillgångar i inkomstslaget kapital. I en verksamhet såsom en värdepappersrörelse kan även andra värdepapper än andelar vara lagertillgångar. gäller det som sägs om lagerandelar även för dessa värdepapper. Om en väsentlig skillnad antas föreligga anges det explicit. I framställningen skiljs ibland mellan kvalificerad och okvalifice- rad värdepappersrörelse. Med det förstnämnda avses verksamhet bedriven av finansiella företag såsom banker etc., medan det sist- nämnda är annan verksamhet som skatterättsligt klassificeras som värdepappersrörelse. Skatterättsligt föreligger ingen skillnad mellan kategorierna, utan beteckningarna används bara för att markera att inom värdepappersrörelse ryms verksamheter av mycket skild ka- raktär. 17 kap. IL behandlar lager m.m. Reglerna är inte begränsade till någon särskild tillgångstyp. Särskilda bestämmelser gäller för sär- skilda verksamheter – 17 § om försäkringsföretag m.m. - och sär- skilda tillgångar - 4 § om fastigheter, aktier m.m. och 19–20 c §§ om finansiella instrument. För lagerandelar, med något smärre un- dantag se 17 kap. 9 § IL, föreligger avdragsrätt för nedskrivning. I 17 kap. 3 § IL definieras lagertillgång som en tillgång som är avsedd för omsättning eller förbrukning. En hänvisning till defini- tionen finns i 2 kap. IL Definitioner och förklaringar. Definitio- nen torde gälla för termen lager i alla bestämmelser där den anges utan särskild definition.1 Den har således t.ex. betydelse för av- gränsningen av begreppet näringsbetingade andelar (24 kap. 16 § IL). 1 Enligt prop. 1999/2000:2, s. 18, uttalade Lagrådet vid granskningen av IL att om det ges en definition i en paragraf så gäller definitionen genomgående i hela lagen, om inte annat anges. Särskilda regler för vad som skall räknas som lagertillgångar finns förutom i 17 kap. även i 27 kap. IL om byggnadsrörelse etc. 2.I 25 kap. 3 § IL anges att som kapitaltillgångar i en näringsverk- samhet klassificeras andra tillgångar än bl.a. lagertillgångar, pågåen- de arbeten, kundfordringar och liknande tillgångar. Således får först avgöras om en andel är lagertillgång.