sou · GTB343d4 · 2006-01-01 00:00:00 — Hur handlägger ni formellt frågan om utseende av kontaktperson i de fall domstolen förordnat att en sådan skall närvara vid um- gänge? Frågan var sannolikt otydligt formulerad eftersom många kommu- ner inte vetat hur de skall svara på den. Härtill kommer att i en del kommuner handläggs ärenden om förordnande av kontaktperson av en annan enhet än den som besvarat enkäten. Kommittén har därför fått in svar på frågan från endast omkring en tredjedel av kommunerna. 16 kommuner angav endast att de fattar ett beslut om bistånd med kontaktperson. 7 kommuner angav att de beviljar bistånd enligt 4 kap. 1 § SoL2 och 2 kommuner att de beviljar bistånd enligt 5 kap. 1 § SoL3. 1 kommun uppgav att de handlägger ärendet enligt 11 kap. 1 § SoL4. 4 kommuner angav att de inte överprövar tingsrättens beslut att förordna om kontaktperson i samband med umgänge, medan 1 kom- mun angav att de gör en egen bedömning av om kontaktpersons medverkan är till barnets bästa. 4 kommuner angav att föräldrarna måste vara ense om att kon- taktperson skall utses för att sådant bistånd skall beviljas och också om val av kontaktperson, medan 1 kommun angav att det inte krävs att föräldrarna är överens. Slutligen angav 4 kommuner att domen ersätter föräldrarnas an- sökan om bistånd med kontaktperson, medan 1 kommun angav att 24 kap. SoL behandlar rätten till bistånd. 35 kap. SoL innehåller särskilda bestämmelser för olika grupper. 1–3 §§ behandlar barn och unga. 411 kap. SoL behandlar handläggningen av ärenden. Enkät till socialnämnder om deras arbete en särskild ansökan från föräldrarna krävs för att de skall ta upp ärendet. Tar domstolen kontakt med er innan den fattar beslut om att kontaktperson skall närvara vid umgänge? Hur ofta tar domstolen kontakt med er innan den förordnar om kontaktperson? Mer än 4 av 10 kommuner svarade att domstolen tar kontakt med dem i av fallen. angav att domstolen kontaktar dem före ett beslut i 25–av fallen. Sammanlagt svarade alltså 6 av 10 kommuner att domstolen tar kontakt med dem i mindre än hälften av fallen, innan den för- ordnar om kontaktperson. Endast en dryg fjärdedel av kommunerna angav att domstolen tar kontakt med dem i av fallen, innan den för- ordnar om kontaktperson i samband med umgänge. Har ni tillräckliga resurser för att ställa upp med kontaktperson vid umgänge i efterfrågad utsträckning? Två tredjedelar av kommunerna angav att de har tillräckliga resur- ser för att ställa upp med kontaktperson i efterfrågad utsträckning i av fallen. Omkring en fjärdedel av kommunerna angav att de i mindre än hälften av alla efterfrågade fall kan ställa upp med kontaktperson. Det synes vara större problem i detta avseende i de mindre kom- munerna. Enkät till socialnämnder om deras arbete Det är inte så vanligt att närstående vänder sig till socialnämnden med begäran om att den skall föra talan om umgänge mellan dem och ett barn. 6 av 10 kommuner svarade att det sker sällan, endast någon enstaka gång. Resten av kommunerna svarade att det aldrig har skett. 7 kommuner hade i 8 fall – – beslutat att väcka talan vid domstol om umgänge mellan ett barn och en när- stående. I 6 av fallen biföll domstolen yrkandet, i 1 fall avslog dom- stolen yrkandet och 1 av fallen var vid tiden för enkätens besvaran- de ännu inte avgjort. 19 kommuner hade i 32 fall – – beslutat att inte väcka talan om umgänge mellan ett barn och en närstående. I den övervägande delen av fallen hade detta berott på att det inte an- setts vara till barnets bästa att föra en sådan talan. I några fall angavs att konfliktnivån mellan barnets förälder/föräldrar och den/de när- stående var alltför hög för att det skulle gagna barnet med ett sådant umgänge. I några fall angavs att anledningen till beslutet att inte väcka talan var att kontakt mellan barnet och den närstående redan fanns eller att en överenskommelse angående umgänget hade träffats. Har ni fått tillräcklig utbildning för att kunna hantera de upp- gifter ni har i frågor rörande vårdnad, boende och umgänge? En övervägande majoritet av kommunerna svarade ja på denna fråga. Några svarade både ja och nej, med motiveringen att det är viktigt med fortbildning inom området. Den ytterligare utbildning som önskas är framför allt utbildning om nya rön och metodutveckling (särskilt utredningsmetodik), barns behov och utveckling, barnsamtal, juridik, konflikthante- ring/medling och övergrepp inom familjen. Familjerätten angavs vara ett litet specialområde inom social- tjänsten som ofta glöms bort i kompetensutvecklingar. Det krävs mycket drivkraft och egna initiativ för att hålla en god kvalitet. Enkät till socialnämnder om deras arbete Enkäten avslutades med en möjlighet för kommunerna att lämna öv- riga synpunkter. Kommunernas synpunkter har sammanfattats un- der några huvudrubriker; Barnets rätt att komma till tals, Samarbets- samtal, Gemensam vårdnad/bestämmanderätt, Växelvis boende, Um- gänge/Övergrepp, Ekonomiska frågor, Processen och Information. Barnets rätt att komma till tals Barnets rätt att komma till tals har inneburit en svår balansgång i förhållande till att inte lägga för tungt ansvar på barnet i vuxenkon- flikten. Barn förväntas uttala sig i för stor utsträckning. Även om barnet kommer till tals i utredningen lyfts detta mycket sällan fram av domstolen i deras domskäl. Föräldrarnas bästa blir i praktiken bedömt som barnets bästa. En del föräldrar behöver mer omfattande hjälp/bearbetning av separationen eller egna tidigare upplevelser som skapar låsningar. Samarbetssamtal blir för ytliga/konkreta och räcker inte till. Det bör finnas ett obligatoriskt krav gentemot föräldrar om samarbetssamtal innan de kan väcka talan i domstol rörande bar- nens vårdnad, boende och umgänge. På detta sätt skulle man sanno- likt nå fler samförståndslösningar än vad som sker och barnen skulle förskonas från uppslitande och återkommande tvister. Många barn i separationer far illa. Det borde vara obligatoriskt med separationsrådgivning/medling när det finns barn. Barnen be- höver också få prata med någon neutral person. Gemensam vårdnad/bestämmanderätt Färre djupt oeniga föräldrar borde få gemensam vårdnad. En väg skulle vara att vissa rådighetsfrågor alltid tillkom den förälder som barnet faktiskt bor mest med och som har det mest Enkät till socialnämnder om deras arbete omfattande ansvaret för barnet. Barn vägras som det nu är hjälp både inom barnpsykiatrin och på grund av att båda vårdnadshavarnas samtycke är en förutsättning för hjälp. Det händer att barn inte får ha kontakt med barn- och ungdoms- psykiatrin eftersom en av föräldrarna vid gemensam vårdnad mot- sätter sig det. Samma sak kan ske om bara en av föräldrarna är positiv till särskoleplats. Detta visar att gemensam vårdnad blir absurt för barnen när föräldrarna inte kan samarbeta. Gemensam vårdnad utgör hinder mot att ansöka om kontakt- familj. Det behövs bättre riktlinjer om vad en boendeförälder med gemensam vårdnad kan ta för beslut. Det är bra att barn har tillgång till båda sina föräldrar, men det får inte bli ett rättvisetänkande. Många föräldrar uppfattar att gemen- sam vårdnad och växelvis boende är samma sak, dvs. att de skall ha rätt till lika mycket tid med barnet. Lagstiftningen släpar efter – den borde utvecklas gällande växelvis boende. Föräldrar väljer växelvis boende trots att de inte kan samarbeta. Detta försätter barnen i en svår situation. Den nya lagen har inneburit att föräldrarna lägger konflikten på is och använder växelvis boende så länge barnen är små. Det finns fall då föräldrarna medvetet skjuter problemen framför sig, vilket har medfört att barn fått gå i två förskoleklasser (i den kommun där pappan bor och där mamman bor). Skolmyndigheterna anser att detta är möjligt eftersom förskole- klassen är frivillig. Var finns barnperspektivet? Tydliggör i lagstiftningen att man inte kan gå i två olika för- skolor eller skolor. Det behövs vidare riktlinjer för barnets ålder och föräldrars boendeavstånd vid växelvis boende. Det behövs riktlinjer för ekonomisk fördelning vid växelvis boende. Underlätta för föräldrar som väljer detta (se nedan under Ekonomiska frågor). Enkät till socialnämnder om deras arbete Inte sällan förordnar tingsrätterna interimistiskt om ett omfattande umgänge för späda barn. Med tanke på den kunskap som finns om spädbarn är det olyckligt med dessa beslut innan en ut- redning är slutförd. Detsamma gäller i de fall där det finns upp- gifter om hot och våld. Det är svårt att medverka till att barn skall ha umgänge med sina föräldrar under alla omständigheter. Gagnar det verkligen barnet att umgås med kontaktperson med en förälder som är psykiskt sjuk, har förgripit sig på barnet eller den andra föräldern eller är missbrukare? Domstolarna förordnar slentrianmässigt om sådant umgänge eller om gemensam vårdnad trots uppenbara samarbetssvårigheter. I har barns behov av en nära och god kontakt med båda föräldrarna en särställning jämfört med barns andra behov. Dom- stolarna skall särskilt beakta barnets behov av båda föräldrarna. Beho- vet av skydd mot våld och övergrepp skall bara beaktas. – är det bäst för barn att ha kontakt med båda föräldrarna. Men som lagen är skriven nu har skyddsaspekten fått för liten tyngd. I tillämp- ningen av glider skyddet för barn över till att bedömas efter kriterier. Barnets rätt till skydd behöver stärkas. Det bör framgå av lagtexten att barnets behov av båda föräldrarna skall beaktas. Men det bör också framgå att när detta kommer i kon- flikt med risk för barnet skall skyddsaspekten väga tyngst. – Nästa steg är att det behövs en starkare markering i lagtexten att redan risken för att barnet far illa skall beaktas. Det behöver inte vara ställt utom allt tvivel att förhållanden kan komma att inträffa som kan leda till att barnet far illa för att detta skall ha inverkan på beslutet. Det verkar som att det i rättstillämpningen ställs samma sorts krav på bevisningen när det gäller risk för barnet som när det gäller krav på bevisning i brottmål. Skyddat boende och/eller besöksförbud för ena parten försvårar utredningarna och medför längre handläggningstid. Det behövs tyd- ligare anvisningar hur den skrivna utredningen skall utformas så att inte uppgifter röjs. Uppgifter från referenspersoner vid skola, för- skola m.m. samt handläggare från annan kommun kan leda till att vistelseorten röjs. Hur skall man agera om dessa personer skall vittna i rätten? Enkät till socialnämnder om deras arbete Inom familjerätten är man varse om behovet att även avhandla ekonomin inom ramen för samarbetssamtal och avtalsärenden. En svårighet är reglerna om bostadsbidrag och oförutsebarheten be- träffande folkbokföringens beslut. Barnets folkbokföring är för många föräldrar den stora tvistefrågan, eftersom möjligheten att få ett högre bostadsbidrag är kopplat till denna. Det händer dess- utom, vid gemensam vårdnad, att de lokala skattekontoren inte ändrar beslut om folkbokföring utifrån ett interimistiskt beslut om boende eller ett avtal, utan i dessa situationer kräver en under- tecknad ansökan om ändrad folkbokföring av båda föräldrarna. Det behövs riktlinjer för ekonomisk fördelning vid växelvis boende. Underlätta för de föräldrar som väljer detta. Det bör finnas möjlighet för barn att vara folkbokförda hos båda föräldrarna, så att båda föräldrarna vid växelvis boende har rätt till samma barnbidrag och bostadsbidrag. Det borde finnas möjlighet att utbetala barn- bidraget till båda föräldrarna. Systemen är inte i fas med nya tiders familjebildning. Detta för- anleder onödiga konflikter, men också att föräldrar bjuds in att använda olagliga metoder för att lösa sina situationer, t.ex. folk- bokför barn på fel ställe för att få ut bostadsbidrag och barn- bidrag. Eller att en av föräldrarna kvarstår som ensam vårdnads- havare för att undanröja pappamånader. Återbetalningsbelopp vid omöjliggör för många icke-boendeföräldrar att ha sina barn så mycket de vill. Likaså regler om avdrag för under- hållsstöd. Det som understundom är hindrande i samarbetssamtalen är effekter i det ekonomiska utfallet. Umgängesavdragen behöver reformeras. Har man barnet en hel månad skall inte underhåll för den månaden behöva utges. Har du umgänge med fem barn blir det inte umgängesavdrag; trots att det faktiskt skett omräknat till ett barn. Redan nu föreligger rätt till skolskjuts vid växelvis boende. Det finns motstånd mot detta från kommunerna. Från familjerättslig synpunkt är det angeläget att skolskjutsmöjligheterna kvarstår och även utökas för det fall barnets föräldrar bor i skilda kommuner, t.ex. på ömse sidor av en sådan kommungräns. Enkät till socialnämnder om deras arbete Att föräldrarna ges möjlighet att väcka ny talan i tingsrätten innebär stora nackdelar för barnet. Dessa processer kan pågå under barnets hela uppväxt. Dessa barn visar ofta att de far illa. Vårdnads-, boende- och umgängesfrågor bör inte handläggas av allmän domstol, utan av familjedomstolar. Domare bör ha specialkunskap i familjerättsliga frågor. Det är en komplikation i arbetet att många föräldrar är så okunniga om lagstiftningen på området och ibland att lagstiftningen inte stämmer/är mer progressiv än folks moraluppfattning. Det be- hövs fortfarande mycket, mycket information om innebörden i begrepp som växelvis boende, gemensam vårdnad etc. Familjerättslagstiftningen ligger inte i samklang med föräldrars och allmänhetens föreställningsvärld. Det finns några stora miss- förstånd som ofta stöts på. Dels är det kring för- väntade möjlighet att direkt fatta beslut i den fråga föräldern ringer om – ett slags expertbeslut. Dels är det föreställningen att lagen mer exakt anger vad som skall gälla om föräldrar inte kommer överens. Trycket på att samhället skall kunna tillhandahålla sådana besked på stört märks av och detta behov har ökat efter familje- rättsreformen . Föräldrarna drar paralleller med annan lagstiftning som man uppfattar ger besked om vad som är tillåtet eller inte. De kan endast i begränsad omfattning förstå att vad lagen säger är något som kommer till uttryck först om en eller flera frågor prövas i domstol. 14Genomgång av domar avseende vårdnad, boende och umgänge En av kommitténs huvuduppgifter har varit att undersöka hur de bestämmelser som kom till genom vårdnadsreform och reform om barns rätt att komma till tals tillämpas av dom- stolarna (dir. 2002:89). För att närmare belysa detta har kommittén gått igenom domar från tingsrätter och hovrätter. har genomfört en undersökning av de tingsrättsdomar i vårdnads-, boende- och umgängesmål som meddelades efter huvud- förhandling . Endast tvistiga mål ingick i undersök- ningen. De fall där föräldrarna kommit överens i vårdnads-, boende- och/eller umgängesfrågorna ingick således inte. Insamlingen av domarna gick till på det viset att tillskrev tingsrät- terna och begärde in samtliga sådana domar som meddelats . hade 249 domar kommit in till i mål som varit tvistiga och hade av- gjorts efter huvudförhandling. Kommitténs genomgång av domar baseras på detta underlag (avsnitt 14.2). domar eller beslut från hovrätterna Kommittén hämtade även in hovrättens dom eller beslut i de fall domen från tingsrätten överklagats. Tingsrättens dom överklagades i 135 fall (dvs. av domarna överklagades). 1 Undersökningen presenteras i lägesbeskrivning Glimtar av barn från vårdnads-, boende- och umgängesdomar 1999 respektive 2002, . Genomgång av domar avseende vårdnad, boende och umgänge då kommittén slutförde sin granskning, hade 128 av målen avslutats även i hovrätten (avsnitt 14.3). Enligt direktiven skulle kommittén särskilt uppmärksamma hur de nya reglerna om gemensam vårdnad och boende tillämpas när det förekommit övergrepp eller misstanke om detta (dir. 2002:89 s. 5). Kommittén har därför särskilt granskat de domar där påståenden om övergrepp förekommer. I 90 av de 249 tingsrättsdomarna () togs övergrepp upp på ett sådant sätt att det syntes ha åberopats till stöd för talan. Dels ingår dessa domar i den redovisning av statistiska uppgifter m.m. som görs i de närmast följande avsnitten, dels redogörs för den särskilda granskningen avseende domstolens bedömning i kapitel 15 (Genomgång av domar avseende påståenden om övergrepp). Uppgifter om övergrepp förekom i något fler än de ovan nämnda domarna. Emellertid syntes uppgifterna i dessa fall snarare ingå som en bakgrundsbeskrivning av en tidigare situation än som ett åberopande till stöd för talan i det aktuella målet. Dessa domar återfinns därför inte i specialgranskningen av domar där påståenden om övergrepp förekommer. Däremot finns påståendena (möjligen något oegentligt) noterade under Vad åberopade föräldrarna till stöd för sin talan? (avsnitt 14.2.2). 14.1.4Något om domarnas innehåll m.m. Kommittén har endast haft tillgång till domstolarnas domar i målen. Akten i målen har således inte gåtts igenom. Domarnas utformning och innehåll varierar en hel del vilket har betydelse när man tolkar granskningsresultatet. hela vårdnads-, boende- och/eller umgänges- utredning (i det följande kallad vårdnadsutredning) ingick i ett fåtal fall som bilaga till domen. I några domar citerades delar av utred- ningen och i andra domar nämndes endast att en utredning genom- förts. Detta inverkar på vissa resultat av kommitténs granskning. Sannolikt gäller det särskilt frågan om barnet kommit till tals i processen. Även om barnet kommit till tals genom socialnämndens utredning eller på annat sätt, kan det hända att domstolen av olika Genomgång av domar avseende vårdnad, boende och umgänge skäl valt att inte redovisa det i domen. Också frågan om huruvida den som utfört vårdnadsutredningen lämnat någon rekommendation påverkas av vilka uppgifter domstolen valt att redovisa i domen. Det är vidare ofta oklart om rekommendationen lämnats i den skriftliga utredningen eller enbart vid vittnesförhör inför rätten. Det är svårt att utläsa av domarna vilka om- ständigheter föräldrarna åberopat till stöd för sin talan i målet. I en del domar redovisades föräldrarnas berättelser ingående, medan andra domar endast kortfattat tog upp det som domstolen bedömt vara väsentligt för prövningen i målet. Under avsnittet Vad åbero- pade föräldrarna till stöd för sin talan? har alla omständigheter som nämnts i domarna noterats, även om de i vissa fall syntes ut- göra en bakgrundsbeskrivning och inte en åberopad omständighet i målet. När det gäller domstolens motivering till besluten i domen (de egentliga domskälen) förekom också stora variationer, dels mellan olika domar, dels mellan olika beslut inom en och samma dom. Exempel på det sistnämnda är att beslutet i vårdnadsfrågan ofta motiverades medan beslutet i umgängesfrågan inte alltid motivera- des. Vid genomgången av domarna var det vidare nödvändigt att till viss del schablonisera de kriterier som domstolarna motiverade sina beslut med. Med detta avses att domstolen inte alltid explicit an- vänt sig av just det uttryck som anges i de uppställda kriterierna, men att innebörden varit densamma. I granskningen ingick 249 domar från tingsrätterna och domarna berörde 376 barn. I 247 av fallen var det föräldrarna som tvistade om vårdnaden, boendet och/eller umgänget. De övriga 2 fallen av- såg utseende av särskilt förordnade vårdnadshavare, med social- nämnden som en part och en förälder med ensam vårdnad som mot- part. De sistnämnda målen är i det följande medräknade när det gäller uppgifter om barnet och dess inställning. Övriga uppgifter redovisas i avsnitt 14.2.7 (Särskilt förordnade vårdnadshavare). Genomgång av domar avseende vårdnad, boende och umgänge Hur lång var tingsrättens handläggningstid? När väcktes talan? Ungefär hälften av de mål som avgjordes hade kommit in till tingsrätten , vilket innebär en handläggningstid på maximalt . Drygt en tredje- del hade kommit in . En mindre del av målen var , men flera av dessa var mål som lottats om efter att tings- rätter slagits samman. Sammanlagt hade alltså av målen kommit in till tingsrätten /2000. De mål där övergrepp påståtts var överlag något äldre. De äldsta målen (2 mål) var och . I båda målen förekom påståenden om övergrepp. Genomgång av domar avseende vårdnad, boende och umgänge Vad tvistade föräldrarna om? Vårdnaden om barnet var den vanligaste tvistefrågan. Beträffande nästan tre fjärdedelar av barnen () prövades denna fråga. Boendet prövades för drygt hälften av barnen () och umgängesfrågan prövades för nästan hälften av barnen (46 pro- cent). tvistade föräldrarna om mer än en av dessa frågor. Nedanstående bild illustrerar de olika kombinationerna. o. boende boende o. Vad tvistade föräldrarna om? I de mål där övergrepp inte påståtts tvistade föräldrarna i drygt hälften av fallen () om enbart vårdnad, enbart boende eller vårdnad och boende. I de mål där övergrepp påståtts tvistade föräldrarna i nästan hälften av fallen () om vårdnad och umgänge eller om vårdnad, boende och umgänge. Genomgång av domar avseende vårdnad, boende och umgänge Hade föräldrarna tvistat tidigare? Tid mellan separationen och väckt talan Hade föräldrarna tvistat tidigare? väcks talan om vårdnad, boende och/eller umgänge i samband med att föräldrarna separerar. 81 av målen kom in till tings- rätten från det att föräldrarna separerat. väcktes talan från separationen (62 fall). Av naturliga skäl var detta i samtliga fall första tvisten mellan föräldrarna. 73 av målen kom in 2–efter det att föräldrarna separerat. I dessa fall framgick det av domarna att föräldrarna tvistat tidigare i 20 fall och det var oklart om det tidigare förekommit en dom- stolstvist i 4 fall. Ju det gått från separationen till det att talan väckts, desto vanligare var det att det hade förekommit en tidigare tvist mellan föräldrarna. Av de mål som kom in till tingsrätten 4–efter separationen (36 mål) hade föräldrarna tvistat tidigare i 16 fall och det var oklart om det förekommit någon tidigare tvist i 4 fall. Föräldrarna hade alltså tvistat tidigare i hälften av fallen. Av de mål som kom in till tingsrätten 6–efter separationen (22 mål) hade föräldrarna tvistat tidigare i 17 fall (dvs. i drygt tre fjärdedelar av fallen). Av de mål som kom in efter separationen (17 mål) hade föräldrarna tvistat tidigare i 13 fall och det var oklart om Genomgång av domar avseende vårdnad, boende och umgänge det förekommit någon tvist i 3 fall, vilket innebär att föräldrarna hade tvistat tidigare i minst tre fjärdedelar av fallen. I 18 fall var det oklart hur det gått . I 11 av dessa fall var det också oklart om det förekommit tidigare tvist medan det i 6 fall var klart att det varit en eller flera tidigare tvister. I 1 fall var det klart att det var den första tvisten mellan för- äldrarna. Vad åberopade föräldrarna till stöd för sin talan? Det är svårt att utläsa ur domarna vilka omständig- heter föräldrarna direkt åberopar till stöd för sin talan i målet och vilka omständigheter som mer kan sägas utgöra en bakgrundsbe- skrivning. I detta avsnitt har kommittén noterat alla omständighe- ter som tagits upp i domarna utan att göra någon sådan värdering. Det skiljer sig en del på vilka omständigheter mamman resp. pappan ofta tog upp. De tre vanligaste omständigheterna som togs upp av mamman var Allvarliga samarbetssvårigheter, Våld/hot mot föräldern samt Barnets inställning. De tre vanligaste om- ständigheterna som togs upp av pappan var Motarbetar umgänge, Samarbetssvårigheter inte så allvarliga och Barnets inställning (se diagram på följande sidor). Några förklaringar till följande diagram: Med Ingen kommunikation menas att det görs gällande att parterna inte kan eller vill tala med varandra. I begreppet Umgängesvägran inryms situationer med hel eller period- vis vägran att umgås med barnet och annat uteblivande vid umgänges- tillfällena. Med Kontinuitetsprincipen avses att barnet inte skall flyttas från sin invanda miljö, dvs. barnet skall fortsätta att bo hos den förälder som det har bott hos.