sou · GTB369 · 2006-01-01 00:00:00 — hur vi hade det hemma. Det fanns liksom en föreställning om att vi hade det jobbigt hemma för att våra pappor var muslimer. Det var inte förrän konsulenten började ställa en massa frågor om det, som vi själva började fundera. Då blev det plötsligt ett problem, något som man inte upplevt som ett problem. Man liksom skapade problem . (Kvinna i ) Dessutom finns det nedvärderande attityder gentemot föräldrar och elever med invandrarbakgrund hos skolpersonal, som har direkt skad- liga effekter för integrationen, menar deltagarna. Man ser ner på föräldrarna. Jag har hört personal säga till svenska för- äldrar, som undrat varför barn gått med fotbollsskor när det är kallt, att det var inte länge sen de fick skor på sig. Det är de personerna som ska sköta integrationen. (Kvinna i ) Det diskuteras också att skolans negativa föreställningar och för- domar om familjer med invandrarbakgrund gör att de i många fall använder barnen som ett sätt att undersöka elevernas hemförhål- landen. Skolan bidrar till att stigmatisera invandrade elever i sina försök att komma åt missförhållanden i hemmet. (Kvinna i ) Kvinnan i berättar att hennes döttrar går i en skola med få elever som har utländsk bakgrund. När läraren informerade om (Barns rättigheter i samhället) vände hon sig särskilt till ele- verna med utländsk bakgrund och lät dem förstå att de löpte större risk att utsättas för övergrepp. Bilden av föräldrar med invandrarbakgrund som bristfälliga, oanpassningsbara, problematiska etcetera är oftast förekom- mande hos skolpersonal, enligt deltagarna. Skolan är inte alls intresserad av elevernas socioekonomiska förhållanden i samhället och i området. Däremot är elevernas relationer med sina föräldrar centrala i kontakten mellan skola och föräldrar, intygar deltagarna. Åtskillnaden mellan elever som har utländsk bakgrund och de som inte har det betonas på flera plan inom skolan. Lärare har ofta lägre förväntningar på elever med utländsk bakgrund än på de andra. En lärare berättar att den första frågan som ställdes på en lärarkonfe- rens, där hon var den enda utländska läraren, löd: Hur ska vi han- tera mötet mellan våra fina högpresterande svenska ungdomar och dem som kommer från invandrarområdet? Särskiljandet av elever som inte uppfattas som etniskt svenska framhålls i samtalen, ofta med exempel på nackdelar för elever med utländsk bakgrund. En kvinna som arbetat som skolpsykolog i upplevde att skolan klassificerade barnen, som man tyckte var jobbiga. Jag upptäckte att vissa barn var problematiserade utan att ha inlär- ningssvårigheter. Det är någonting annat som läraren och skolan rea- gerat på. Men det handlar om fördomar, ja om negativa projiceringar. Man förlägger någonting som man har själv inom sig på den andre. (Kvinna i ) Det är ett känt faktum att etniskt segregerade skolor för det mesta uppvisar sämre resultat än andra skolor. Man skapar en ny underklass för de flesta elever går inte ens klart pro- grammen. De får IG i sina kärnämnen. (Kvinna i ) Lärare har, enligt deltagarna, mindre förväntningar på barn med utländsk bakgrund än på de andra eleverna. Barn med utländsk bakgrund placeras automatiskt i svenska-2-klasser utan att skolan ens tittar på vad de har för förkunskaper. Deltagarna menar att det redan finns en förutfattad uppfattning om vad elever med utländsk bakgrund kan och hur skolpersonal ska hantera dessa elever. Blir det bråk skickar man hem invandrarna. Man är snabb på att göra anmälan till socialen eller polisen när barnen är inblandade i bråk. Om man hör att man är dålig så blir man det. (Kvinna i ) Negativ särbehandling av elever med utländsk bakgrund är ett av de mest återkommande temana i fokusgruppdiskussionerna. Delta- garna gav många exempel på hur skolan särbehandlar dessa elever och placerar dem i underordnade kategorier. Vi hade en pojke i skolan som var trettonde barnet i sin familj. Hans pappa har en second hand-affär och han är mobbad i skolan. Han pra- tar perfekt svenska, så man märker inte att det barnet har ett jättelitet ordförråd. Han är dålig i alla ämnen för han talar aldrig svenska hemma. Han talar bara med barn. Det resulterade i att de trodde, att han var efterbliven, så han skulle hamna i särskoleklass. För ingen har brytt sig om att utreda hans familjesituation. Då råkade jag vara där och bad att de skulle utreda honom tillsammans med en psykolog och tolk. För en svensk psykolog kan inte heller upptäcka något sådant. undrar jag hur många barn som har hamnat i särskoleklass på grund av detta? Hur många barn har blivit handikappade för livet? Det är ju våra barn det handlar om. Det är hemskt! (Kvinna i ) Förhållanden inom skolans hierarkiska system speglas också genom den etniska hierarkin, som råder inom skolans värld. Deltagarna i konstaterade i plenumet att: Skolan är en sluten värld, dom godtar inga nya tänkanden. Att det finns invandrare, som är aktiva inom skolan, men det är alltid skolans ledning som bestämmer. finns det också en förståelse hos föräldrarna om vad som händer i skolan och den utbildning man får i . Medveten- heten om brister i skolsystemet och den inbyggda diskrimineringen inom utbildningssystemet tär tungt på deltagarna. I sammanfattades det i hearingens plenum på följande sätt: Vi har sagt att utbildning i sig, alltså det man lär sig kan vara rasistiskt. Också på det sätt man blir bemött av lärare och syokonsulenter och allt sånt kan också bemöta en rasistiskt. Alltså det finns flera stadier, som gör att man inte har samma chans. Den tyngsta kritiken riktar sig mot att de flesta lärare är infödda svenskar, också i stadsdelar som helt domineras av invandrade familjer. Det finns för få lärare med utländsk bakgrund, vilket får negativa konsekvenser, tycker de flesta. På skolor, där av barnen har utländsk bakgrund, finns inte en enda utländsk lärare trots försök att övertala de ansva- riga på skolan om att få in lärare med utländsk bakgrund, diskuterar deltagarna i , som gång på gång har försökt lyfta frågan i sina barns skola. Deltagarna i diskuterade de etablerade kategorierna om olika grupper med utländsk bakgrund, som finns hos majoritetssamhället. Följande citat illustrerar diskussionerna: En anledning till att det finns så få invandrade lärare och rektorer i skolan är att det inte finns några förebilder. Det ingår inte i vår men- tala bild att till exempel se en svart person som lärare, utan då tänker vi på dansare, musiker eller idrottsmän. (Man i ) Deltagarna diskuterade också skolans ovilja att ändra på den etniskt segregerade skolan och anställa personer med invandrarbakgrund. Följande citat är representativt för dessa diskussioner: Jag har alltid frågat rektorn varför det inte finns en enda lärare som är invandrare, bara städerskor, praktikanter och assistenter i köket. Jag gav henne en lista på behöriga lärare. med ett glädjebesked. fanns fyra nya anställda på skolan. Vi gick igenom listan och alla hette och . Då sa jag: När ska ni acceptera att det är viktigt för barnen vilken förebild de får? De måste kunna tro att det finns en framtid. De behöver en lärare som heter . Är det så att vi är så dumma att vi bara ska arbeta i skolan som städerskor? , ge jobbet till invandrarlärare, som redan finns här. Det finns ingen vilja. Det är oerhört viktigt att min dotter också har en förebild i stället för att anklaga invand- rarbarnen för att vara konfliktbenägna. (Kvinna i ) Deltagarna tycker att lärarna bär med sig fördomar om personer med utländsk bakgrund när de kommer till skolan. När de kom var deras syn på oss att vi var problem redan från början. Det var den bilden vi fick av oss själva också. Vi hade knappt några lärare med invandrarbakgrund. (Kvinna i ) En del diskussioner handlar om lärarnas godtyckliga och fördoms- fulla agerande mot elever med invandrarbakgrund. Deltagarna menar att lärarna tillåter sig vara någonting mer än bara lärare när det gäller elever med invandrarbakgrund. De försöker uppfostra eleverna. De har den här känslan att de ska göra någonting för de här barnen, inte bara att de är deras lärare. (Man i ) Elever med utländsk bakgrund får också en större andel sämre lärare än andra elever, hävdar en annan person. Deltagarna i menar att lärare som haft problem i sina gamla skolor flyttas eller erbjuds jobb i marginaliserade och stigmatiserade områden, efter- som dessa områden betraktas som mindrevärdiga och blir utvis- ningsplatser för dessa lärare. Det ifrågasätts också varför lärarna tar på sig ett så stort ansvar. Välmenande lärare inte bara undervisar utan intresserar sig också för vad barnen gör hemma. De försöker fungera både som lärare, psykolog och socialsekreterare på en gång, vilket leder till utbränd- het och i sin förlängning till sämre möjligheter för barnen att klara uppställda mål, menar deltagarna. Många av lärarna, som kommer till invandrartäta områden, har den här attityden, synen på eleverna, att de måste ha problem hemma. (Kvinna i ) Detta leder till att lärarna engagerar sig i eleverna så mycket att både de själva och undervisningen blir lidande. I stället för att undervisa lägger lärarna ner mycket tid på det privata, det blir mycket annat som tar kraft ur dom här lärarna, så att dom inte orkar. (Man i ) Det leder inte sällan till att lärarna går in i väggen av trötthet. Dessutom leder detta till ständiga nyanställningar av nya lärarvika- rier som inte hinner utveckla stabila relationer med eleverna och tvingar många skolor att anställa obehöriga lärarvikarier. Och så blir de utbrända så de måste sluta, där står ungarna utan vika- rie Vi får utbrända lärare i och nya vikarier . Problemet är inte bara att de är obehöriga lärare utan att de är vikarier, som ständigt byts ut. Eleverna kan inte ha SO i en termin och ha en ny vikarie . Det fungerar inte, det är det som är problemet, det blir ingen rutin för eleverna. Eleverna får inte behörighet att söka till gymnasiet när de går ut . Grejen är att man skapar en ny underklass. För de flesta av de här eleverna går inte ens klart grund- skolan. (Man i ) Deltagarna i diskuterar vikten av engagerade lärare. De säger att i vissa områden, där det finns lärare med invandrarbak- grund, har resultatet varit positivt för eleverna även om det har varit svårt och krävande för eleverna själva. I har bara fyra, fem av alla lärare utländsk bakgrund med mycket engagemang. De är kompetenta lärare. De brinner för , de sliter, de job- bar för , men de blir utbrända De har bra lön, de är mammor till många. De vill hjälpa till. De är fina människor faktiskt. (Man i ) En man i ger ett annat exempel på engagemangets bak- sida. Han berättar att hans flickvän, som är lärare på välrenomme- rade Emmaskolan i , har blivit långtidssjukskriven. Hon är knäckt. Hon har jobbat där och det hon berättar är att folk går från ryggskott till ryggskott, nackspärr till nackspärr. En efter en går in i väggen. Det är en tuff verklighet och en väldigt kom- plicerad arbetsmiljö. Min flickvän säger att hon jobbar på ett behand- lingshem utan att ha kunskaper för det. Det är svåra fall, som de har, och de behöver mycket mer resurser än vad de får. De älskar sina barn och de älskar sitt jobb. Men de orkar inte. (Man i ) I beskrevs de förutsättningar som finns för skolorna i de så kallade segregerade områdena. Skolorna i dessa områden hotas ständigt av nedskärningar eller nedläggningar, vilket skapar en ständig oro för många av skolans personal men också för föräld- rarna. Uppfattningar om detta diskuterades livligt i plenumet. Om det är en kommun som har ont om pengar och säger att nu ska vi lägga ner en skola, vilken ska vi lägga ner? Jo, vi lägger ner den här för här är det mycket invandrare och det är för att minska segrege- ringen. I stället för att kanske välja en helt svensk skola och säga att den är segregerad. Deltagarna menar att nedskärningarna gör att man inte anställer ny personal i skolorna och det påverkar både utbildningen och ordningen i skolorna. Lärarna måste jobba mer i en tuff miljö och det leder till sjukskrivningar och utbrändhet bland lärarna. Ytterligare ett problem för eleverna med utländsk bakgrund är att de inte får tillräcklig hjälp av föräldrarna, trots att föräldrarna är de enda som helhjärtat backar upp dem. Föräldrarna är för det mesta mycket måna om att barnen ska få en bra utbild- ning och framtid. Anledningen är att kontakten mellan föräldrarna och skolpersonalen fungerar dåligt, uppger många deltagare i sam- talen. Ett problem i skolan är att föräldrarna förlorar sin identitet när de kommer till . Det blir barnen som kommer in i samhället. De tar över föräldrarollen egentligen. Och de gör precis vad de vill med föräldrarna. De har ingen respekt för dem. Vi föräldrar har ingen bild av det här nya samhället som vi har hamnat i. Vi vet inte hur en normal svensk familj gör. Det bygger på rädsla. Och blir det självfallet så att jag inte vill att min dotter ska gå ut. (Kvinna i ) Till föräldramötena kommer inte särskilt många föräldrar, kanske för att de känner att mötena hålls på skolans villkor. Inte mycket görs för att gå föräldrarna till mötes eller anpassa föräldramöten till de behov som finns hos föräldrar med utländsk bakgrund, anser flera deltagare. Följande citat är illustrationer från diskussionerna i alla tre städerna: Föräldrar känner att de inte kan påverka skolans gång, de kan inte ge barnen hjälp hemma. (Man i ) Elever med invandrarbakgrund har inte tillgång till hjälp av föräld- rarna. Ofta fungerar inte heller kontakten mellan invandrarföräldrar och lärare. (Kvinna i ) Relationen mellan skola och föräldrar är en katastrof i . Året runt är skolan stängd för föräldrarna, de bjuds bara in till kvartssamtal eller föräldramöten när lärarna vill. Det är inte ömsesidigt. Och vissa föräldrar är arga för att lärarna och skolan kommer in i deras familjeliv. Varför ska de gå till skolan där de pratar illa om invandrarbarn? Hur är det att leva här i , har ni problem?, får vi höra Det är kata- strof. Jag har varit på många, många föräldramöten. Bara tre, fyra för- äldrar till 15–20 barn kommer. De flesta kan inte svenska. Barnen säger inte att de har möte. Även om de går kan de inte, de förstår ingenting, de känner sig små när de inte kan språket. (Kvinna i ) Deltagarna poängterar att det inte bara är språket utan också uttalet som är ett problem, eller rättare sagt betraktas som ett problem av skolan och av andra föräldrar. En del av deltagarna menar att de väljer själva att inte gå till föräldramötena, eftersom de inte blir bemötta på ett respektfullt och värdigt sätt. Som en av deltagarna i säger: en del svenska föräldrar skrattar ibland när man inte pratar perfekt eller bryter, det känns jobbigt då. Flera deltagare oroas över att hemspråksundervisningen skärs ner trots goda resultat. Möjligheterna att lära sig svenska ordentligt är begränsade för många barn som har ett annat språk än svenska hemma. Dessutom borde arabiska införas som tredje språkval i skolan, anser föräldrarna i . I Hyllie genomfördes ett projekt, där man använde lärare som kunde elevernas språk. Man anställde lärare som visserligen inte var behöriga svenska lärare, men som hade lärarutbildning från sina hemländer. Bland annat gav man läxhjälp på modersmål och märkte en markant förbättring i elevernas resultat. Till och med elever som kom till Sve- rige i åttonde klass gick ut nian med godkända betyg. Man lyckades också väldigt bra med vuxna. Elever som gått i Komvux utan att lära sig läsa och skriva blev läskunniga tack vare att de fick undervisning på sitt modersmål. (Man i ) Deltagarna menar att hemspråksundervisningen har låg status och oftast drabbas av nedskärningar. är det svårt att bedriva hemspråksundervisningen i privat regi: hemspråk skärs ner, verkar göras på ett godtyckligt sätt, man öronmärker ej pengar till detta, man säger att de här pengarna går till modersmål men sen använder man dem till annat. Sen försvårar man även privata initiativ för hemspråksundervisning, t.ex. om man försö- ker hyra en lokal för att ha hemspråksundervisning så är det jättedyrt att hyra den lokalen. (Man i ) Enlig vissa deltagare är situationen ännu värre i småstäderna. De menar att myndigheterna borde kontrollera att reglerna följs. Detta tyder på att skolor utanför storstäderna bryter mot skollagen, något som kanske borde uppmärksammas mer. Hårda sparkrav går ut över barnen, menar flera deltagare. I praktiken så finns det inte tillgång till hemspråk ute på landsbygden. Jag växte upp med en hemspråkslärare som kunde säga hola!. Det där är också diskriminerande. (Kvinna i ) Skolornas interna ekonomiska ramar diskuteras som en viktig orsak till att man är mer mån om att få balans i ekonomin än att bedriva en effektiv och bra utbildning för barnen. De som styr är väldigt angelägna om att följa de ekonomiska ramar de får, men vad gäller de pedagogiska målen är de inte lika ambitiösa. kan jag se barn som är sex, att de kommer att hamna i fängelse. Man blir så otroligt arg. Personalen följer sina ekonomiska ramar, barnen springer och föräldrarna hålls utanför det hela. (Kvinna i ) Deltagarna anser dessutom att de invandrades modersmål behand- las styvmoderligt i andra hänseenden. Av Malmös skolelever talar minst en femtedel arabiska. Ändå är det tredje språkvalet i skolan aldrig arabiska. Arabiskan blir alltid klassificerad som ett hemspråk, vilket man kan läsa . Men om man vill läsa franska eller ryska så går det bra. (Man i ) Flera personer pekar på det de kallar den svenskspråkiga chauvi- nismen, att det finns en övertro på det svenska språket. Denna övertro sätter stopp för nytänkande, som skulle kunna vara till gagn för invandrade elever. I en del Malmöskolor går av niorna ut med betyg som inte kvalificerar dem för gymnasiet. I vux- enutbildningen är de som börjar som analfabeter oftast analfabeter även när de slutar. (Kvinna i ) Det redovisas också flera exempel på rasism i skolan. Ett ovanligt exempel kommer från , där två elever som hade ett religi- onsprov om islam först fick betygen MVG. Men sedan sänkte läraren betygen med motiveringen att det här var något som eleverna redan kunde: Tyvärr måste jag ge dig bara godkänt för du är ju så du kan ju det här, förklarade läraren för en av ele- verna. Även SFI (svenska för invandrare) kritiseras av deltagarna. Främst gäller det förhållandet att alla elever mixas oavsett utbildning och bakgrund. Personer med högskoleutbildning läser svenska tillsam- mans med analfabeter. En del av deltagarna menade att många ut- bildade invandrade personer slänger bort sin tid på SFI. De har kvalificerat sig i sitt eget land och här delas de in i en klass med någon som aldrig har gått i skolan. Och sen är det väldigt svårt att komma in på högre utbildningar och universitet när man kommer med en utbildning med en annan bakgrund. (Kvinna i ) Andra menar att blandningen av utbildade och mindre utbildade personer på SFI-kurserna försämrar dessa människors chanser att lära sig språket och de passiviseras. En del menar att bidragssyste- met kopplat till SFI-undervisningen gör att en del nyanlända in- vandrade personer håller sig kvar i svenskkurserna längre än nöd- vändigt. Invandrares svårigheter att lära sig svenska kan till stor del förklaras med det system, som tvingar nyanlända invandrare att gå länge på SFI. sätts alla som kommer dit i samma fack, fast på vilka villkor? Folk resonerar som så att om jag läser på SFI kan jag fortsätta leva på socialbidrag, om jag slutar måste jag läsa på Komvux och då måste jag låna pengar. (Man i ) Det läggs överdrivet fokus på det svenska språket när det gäller in- vandrare från vissa delar av världen, som till exempel från , men inte för andra, anser de flesta deltagarna. Vi har sett att det funnits väldigt många lärare, läkare och ingenjörer från och andra länder, som inte får jobb här. I stället importerar man folk från , som inte kan någon som helst svenska och ger dem jobb. Jag menar att det handlar om diskriminering. (Man i ) Att människors akademiska examina och meriter från de länder de kommer från nedvärderas är ett annat problem. Men det är inte bara meriter från andra länder som nedvärderas, även godkända examina och behörighet som förvärvats i går samma öde till mötes. En kvinnlig deltagare som jobbar med diskrimineringsfrågor illustrerar problemet: Jag får in en hel del klagomål från olika invandrare, som är lärarhög- skoleutbildade och behöriga i matte, geografi och historia. Jag känner en man från , en godkänd lärare, han blev behörig lärare här, men kunde inte få ett enda jobb i kommunen som han sökte. (Kvinna i ) Det är inte heller problemfritt att gå på högskola eller universitet om man har utländsk bakgrund. Högskoleutbildade med utländsk bakgrund brukar inte få stipendier och anslag i samma utsträckning som infödda svenskar, var en uppfattning i . Högskole- provet är uppbyggt på ett diskriminerande sätt, hävdas under hearing. Det innehåller ord, som invandrade personer inte alls hör i sin vardag. En annan upplevelse av utbildningen är att man som invandrare blir betraktad som mindre vetande. Ett ex- empel berättas av en kvinna som läser på i . Man märker liksom på människor som kommer dit och föreläser, hur de pratar till en. Som om man är fullständigt dum i huvudet. HEJ JAG HETER . De använder ord som när man pratar med barn, och alla har vi bott här väldigt länge eller är födda här. (Kvinna i ) En annan kvinna berättar om föreläsare som uttrycker sig krän- kande mot muslimer. Då hon ifrågasatte läraren fick hon hela klas- sen emot sig. Trots att hon kände sig kränkt och trakasserad har hon inte fått någon hjälp att anmäla det. Jag läser på ett magisterprogram på , som heter mänskliga rättigheter. En gång kom en dam från och föreläste. Hon började prata om att folk från tredje världen lär sig ljuga, eftersom det är inbäddat i deras kultur. Hon påstod att det var framför allt shiamuslimer för det stod i deras heliga skrift att man får ljuga om det gynnar ens sak. Jag visste inte riktigt om jag skulle resa mig eller välta bordet, som jag satt framför. Det fanns lärare där, en av våra professorer satt där, ingen sa någonting. (Kvinna i ) En kvinnlig deltagare i bekräftar detta och tilläger att barn till immigranter alltför sällan orkar läsa vidare på efter allt vad de gått igenom i det svenska samhället. Och de med utländsk bakgrund, som tagit sig till , får ofta kom- mentarer från lärare eller andra elever som markerar deras utanför- skap, vilket gör att de inte känner sig välkomna, till exempel: vad bra att du är invandrare som läser på högskolan. Kräver att skolan ändras Framtiden ser inte särskilt ljus ut, menar flera deltagare. Många av vittnesmålen är också dystra till sin karaktär. I tror del- tagarna att det krävs stora förändringar inom skolan för att situa- tionen ska förbättras. Jag tror att skolan måste öppna sig, de måste ta till sig andra kulturer, andra värderingar, andra sätt att se på saker och ting. Även de familjer som kommer från olika länder med olika seder, dem måste man kunna bemöta med öppenhet och liksom ta itu med och känna igen sina egna begränsningar och fördomar, eftersom det går ut över barnen. (Man i ) Det blir inte heller bättre utan snarare värre. Deltagarna tycker sig se en allt större åtskillnad mellan svenskar och invandrare både i samhället och i skolan, en polarisering. Det ser man verkligen på gymnasiet. Jag gick på gymna- sium , och då var det ganska uppdelat mellan svenskar och invandrare, men det flöt på. Men sen, när jag jobbade där, hade det ändrats något otroligt, de möts liksom inte. Och jag märkte att invandrareleverna var mer invandriga än någonsin i sitt sätt att bete sig, i sitt sätt att tala och presentera sig. De hittar någon slags identitet i det där ganska hårda. De här människorna ska sedan ut i det svenska samhället. Men de identifierar sig inte med det svenska samhället. (Man i ) En del deltagare menar att personer med invandrarbakgrund måste bli mer aktiva för att komma in i samhället och ta plats. Följande citat är en illustration på detta: