sou · GTB343d4 · 2006-01-01 00:00:00 — I 135 fall, rörande omkring 200 barn, överklagade en eller båda för- äldrarna tingsrättens dom till hovrätten. , då kommit- tén slutförde granskningen av domarna, hade 128 av målen avslutats i hovrätten. 3 Pappan hade i detta fall tidigare fört talan om gemensam vårdnad, vilket genom upprepade domstolsutslag ogillats. Tingsrätten fann att det i målet inte framkommit sådana omständigheter som kunnat ge pappan anledning att tro att en ny rättegång, efter den senast föregående domstolsprövningen, skulle kunna leda till en annan bedömning i vårdnadsfrågan. Pappan ansågs ha inlett en onödig rättegång och ålades därför att betala mammans rättegångskostnader. Tingsrättens beslut fastställdes av hovrätten (Hovrätten för , beslut , målnr 534-02. Genomgång av domar avseende vårdnad, boende och umgänge SOU 2005:43 31 av målen () skrevs av efter en återkallelse av överklagan- det, i flera fall på grund av att föräldrarna kommit överens. I ytter- ligare 27 mål () begärde föräldrarna att en av dem träffad överenskommelse skulle fastställas av hovrätten. Sammanlagt prövade hovrätten saken i 70 mål rörande 102 barn. I 44 av målen (av samtliga mål) gjordes ingen ändring, utan tingsrättens dom fastställdes. I 25 av målen () gjor- des någon form av ändring. Drygt hälften av dessa gällde en änd- ring avseende umgänget. Ett av de överklagade målen återförvisades till tingsrätten. I det följande redogörs för de 70 mål som prövades av hovrätten. Vad tvistade föräldrarna om? Liksom i tingsrätten var vårdnaden om barnet den vanligaste tviste- frågan i hovrätten. Föräldrarna tvistade om vårdnaden beträffande två tredjedelar av barnen (). Det var vanligare att ett be- slut om ensam vårdnad överklagades än ett beslut om gemensam vårdnad (resp. ). I motsats till i tingsrätten var det vanligare att föräldrarna i hov- rätten tvistade om umgänget än om boendet. Föräldrarna tvistade om umgänget beträffande hälften av barnen () och om boendet beträffande av barnen. Beslut om växelvis bo- ende överklagades beträffande 4 barn. Genomgång av domar avseende vårdnad, boende och umgänge Nedan illustreras de olika kombinationerna av tvistefrågor som överklagades och prövades i hovrätten. I hovrätten var det vanligast med en prövning av vårdnad och umgänge, medan denna kombi- nation kom först på fjärde plats i tingsrätten. o. boende boende o. Vad tvistade föräldrarna om? Hördes barnet i målet? Barnet hördes inte inför hovrätten i något av de fall kommittén tagit del av. Hördes barnexpertis i målet? Barnexpertis hördes i 2 av målen (). hämtade hovrätten inte in ny utredning i målet. I tre fjärde- delar av målen (52 mål) förekom det ingen ny utredning. En kom- pletterande vårdnadsutredning hade gjorts i 8 mål (eller ) och snabbupplysningar enligt 6 kap. 20 § FB hade hämtats in i 3 mål (eller ). Genomgång av domar avseende vårdnad, boende och umgänge I 1 av målen fanns en barnpsykiatrisk utredning, i 2 av målen en barnavårdsutredning och i 3 av målen annat slag av utredning (exem- pelvis utdrag ur sjukhusjournal eller riskbedömning avseende sexu- ella övergrepp). I 5 av målen redovisades en rekommendation till beslut i den nya utredning som tillkommit i hovrätten. Domstolen följde rekom- mendationen i 3 fall. Hur gamla var barnen? Hur gamla var barnen? Nästan två tredjedelar av alla barn som var föremål för prövning i hovrätten var i yngre skolåldern (6–). Drygt en femtedel av barnen var 0–och nästan en femtedel av barnen var . Hur ofta redovisades barnets inställning i domen? I vilken mån barnets inställning kommit fram vid hovrättens pröv- ning av sakfrågorna är ännu svårare att uttala sig om än när det gäl- ler prövningen i tingsrätten. Det enda kommittén kan uttala sig om är hur ofta barnets inställning redovisats i hovrättens dom. Sammanlagt redovisades barnets inställning i knappt en fjärdedel av domarna (24 av 102 barn). När barnet var redovisades Genomgång av domar avseende vårdnad, boende och umgänge dess inställning i nästan hälften av alla de mål som prövades i sak (8 av 18 barn). När barnet var 6–redovisades dess inställning i en tredjedel av fallen (10 av 29 barn) och när barnet var 6–redovisades dess inställning i av fallen (3 av 33 barn). Hov- rätten redovisade slutligen inställningen för 1 barn som var 3–(17 barn). Hur ofta tog hovrätten upp barnets inställning som ett krite- rium vid bedömningen? Hovrätten tog upp barnets inställning som ett kriterium vid sin bedömning i knappt en femtedel av de mål som prövades i sak (19 barn). Ju äldre barnet var, desto oftare togs dess inställning upp. Hovrätten tog upp barnets inställning i sin bedömning i av fallen då barnet var gammalt (8 barn). När barnet var 9–skedde det i knappt en tredjedel av fallen (9 barn) och när barnet var 6–i av fallen (2 barn). Hur beaktades barnets inställning? Barnets låga ålder o. mognad Hur beaktades barnets vilja? I de fall hovrätten tog upp barnets inställning som ett kriterium vid bedömningen följdes barnets inställning i nästan hälften av fallen (9 barn). I drygt en tredjedel av fallen (7 barn) ansåg hovrätten att barnets inställning var ett utslag av en lojalitetskonflikt (barnet var påverkat) Genomgång av domar avseende vårdnad, boende och umgänge och dess inställning följdes inte. I av fallen hänvisade hovrätten till barnets låga ålder och mognad som anledning till att dess inställning inte följdes (3 barn). Hur gammalt var barnet då dess inställning följdes? När barnet var 9–11 och följde hovrätten dess inställning i ungefär hälften av de fall där hovrätten tagit upp dess inställning i sin bedömning (9 barn). Var barnet 6–följde hovrätten inte barnets inställning i något fall (gällde endast 2 barn). Hovrätten fastställde 44 av de överklagade tingsrättsdomarna. Domar- na avsåg 63 barn. Påståenden om övergrepp förekom i en tredjedel av målen (15 mål). Ett av målen avsåg utseende av särskilt förordnad vårdnadshavare. Barnexpertis hördes i 2 av målen. Kompletterande vårdnadsut- redning förekom i 5 mål, barnpsykiatrisk utredning i 1 mål och en barnavårdsutredning i 1 mål. I en tredjedel av målen (14 mål) fastställde hovrätten tingsrättens dom utan att lämna någon annan motivering än att den anslöt sig till tingsrättens ställningstagande. I två tredjedelar av målen (29 mål) motiverade hovrätten sitt beslut att fastställa tingsrättens dom. Motiveringen var emellertid i de flesta fall kortfattad och anslöt till tingsrättens motivering. Hovrätten ändrade 25 av de överklagade tingsrättsdomarna. Domar- na avsåg 38 barn. Påståenden om övergrepp förekom i omkring hälf- ten av målen (12 mål). Barnexpertis hördes inte i något av målen. Kompletterande vård- nadsutredning förekom i 3 mål, snabbupplysningar i 3 mål och en barnavårdsutredning i 1 mål. Genomgång av domar avseende vårdnad, boende och umgänge I 15 av målen ändrade/justerade hovrätten enbart umgänget för barnet, medan den i 10 mål ändrade beträffande vårdnad och/eller boende. Justering/ändring av umgänget I 15 fall ändrade eller justerade hovrätten enbart beträffande um- gänget mellan barnet och umgängesföräldern. I 7 av målen var även frågan om vårdnad uppe till prövning. Tings- rätten hade förordnat om gemensam vårdnad i 3 av fallen och om en- sam vårdnad i 4 av fallen. Samtliga fastställdes av hovrätten i vård- nadsfrågan. I 5 av målen var frågan om barnets boende uppe till prövning. Samtliga fastställdes av hovrätten i boendefrågan. I 9 av de 15 målen beslutade hovrätten endast om mindre juste- ringar avseende umgänget och/eller kontaktperson. I ytterligare 1 mål, där föräldrarna var överens om att barnet inte mådde bra av det dåvarande umgänget, beslutade hovrätten om ett längre sam- manhållet umgänge i stället för flera korta umgängestillfällen. I 1 mål beslutades vidare att barnet skulle bo växelvis (i stället –söndag) vilket barnet vid tiden för hovrättens dom redan gjorde, och i 1 mål beslutades att det villkor som tingsrätten beslu- tat, om att pappan endast fick utöva umgänget i , inte längre skulle gälla. I 3 av de 15 målen gjordes en mer omfattande ändring av um- gänget. I 1 av målen ändrade hovrätten umgänget – måndag till enbart och i 1 mål ändrades ett dagtidsumgänge till att inget umgänge skulle ske. I båda dessa fall hade pappan visat sig psykiskt instabil efter tingsrättens dom och dömts eller anmälts för brott. I 1 mål ändrades dagtidsumgänge till umgänge lördag– söndag. I detta fall anfördes att det var viktigt för barnet med ett umgänge med pappan och att genomförda umgängestillfällen efter tingsrättens dom, enligt en kontaktperson, fungerat bra. Ändringar avseende vårdnad eller boende I 10 mål ändrade hovrätten tingsrättens dom beträffande vårdnad eller boende. Påståenden om övergrepp förekom i 6 av dessa mål. I 4 av fallen ändrades gemensam vårdnad till ensam vårdnad för någon av föräldrarna. Samtliga fall motiverades med att det förelåg Genomgång av domar avseende vårdnad, boende och umgänge så starka motsättningar och misstro mellan föräldrarna att ett samarbete om barnen inom överskådlig tid ansågs som utesluten. I 1 av dessa fall hade mamman, som haft missbruksproblem, inte tagit någon kontakt med barnet efter tingsrättens dom, i 1 fall hade pappan, efter tingsrättens dom, dömts för barnpornografibrott och i 2 fall hade konflikten mellan föräldrarna fördjupats efter tings- rättens dom. I 4 fall var förhållandet det motsatta, dvs. hovrätten ändrade från ensam vårdnad till gemensam vårdnad. 3 av fallen motiverades med att föräldrarnas konflikt inte var så svår och djup att det var omöj- ligt för dem att samarbeta om barnet. I dessa fall angavs att ett visst fungerande samarbete, t.ex. avseende umgänge, förekommit efter tingsrättens dom. Det fjärde fallet motiverades med att om den dåvarande ordningen fick bestå (mamman hade ensam vårdnad om barnet) fanns det risk för att föräldrarna inte skulle inse vikten av att de för barnets skull måste kunna enas i viktiga frågor. I 1 fall ändrades tingsrättens beslut om att barnet skulle bo hos mamman till att barnet skulle bo hos pappan, vilket barnet redan gjorde . I 1 fall ändrades växelvis boende till boende hos mamman. I detta fall hade pappan flyttat, varför för- äldrarna numera bodde långt ifrån varandra, och barnen hade upp- visat behov av ett fast boende. 1 mål, som gällde boende och umgänge för ett 5-årigt barn, åter- förvisades till tingsrätten för erforderlig handläggning. Pappan hade redan i tingsrätten yrkat att en boendeutredning skulle inhämtas. Mamman hade bestritt yrkandet och tingsrätten lämnade det utan bifall. Vid huvudförhandlingen i tingsrätten före- bringades bevisning i form av partsförhör under sanningsförsäkran och snabbupplysningar från familjerätten enligt 6 kap. 20 § FB. Pappan yrkade även i hovrätten att boendeutredning skulle genom- föras, vilket mamman alltjämt bestred. Hovrätten beslutade att åter- förvisa målet till tingsrätten med följande motivering: Den objek- tiva utredning som förelåg vid tiden för tingsrättens avgörande ut- gjordes av ett yttrande från familjerätten, i vilket endast anges att ingen av parterna förekommer i socialregistret. Någon utredning beträffande barnets situation och behov förelåg inte. Vidare kon- stateras i tingsrättens domskäl att det råder framträdande mot- Genomgång av domar avseende vårdnad, boende och umgänge sättningar mellan parterna och att barnet påverkas av detta. – Mot bakgrund av dessa omständigheter framstår det som klart att tings- rätten borde ha inhämtat relevant utredning i frågan om barnets situation och dess behov i frågan om boende och umgänge. Mot- svarande utredning kan, med hänsyn främst till tvåinstansprincipen, inte utan väsentlig olägenhet inhämtas i hovrätten. Utredningen bör i stället inhämtas i tingsrätten och målet skall därför åter- förvisas dit. 15Genomgång av domar avseende påståenden om övergrepp Ett av kommitténs uppdrag har varit att utvärdera reform om vårdnad, boende och umgänge. Enligt direktiven skulle kom- mittén särskilt uppmärksamma hur de nya reglerna om gemensam vårdnad och boende tillämpas när det förekommit övergrepp eller misstanke om detta (dir. 2002:89 s. 5). Som ett led i utvärderingen har kommittén granskat 249 tings- rättsdomar . I de fall domarna överklagats har kommittén även tagit del av hovrättens avgörande (se kapitel 14). I 90 av de 249 genomgångna domarna () fanns det påstå- enden om att det förekommit någon form av övergrepp. Dessa domar har kommittén granskat särskilt och resultatet av granskningen redo- visas i detta kapitel. I ytterligare några fall omnämndes övergrepp i domen, men det syntes inte ha åberopats i målet som grund för talan utan syntes mer vara en bakgrundsbeskrivning av tidigare förhållan- den. Dessa fall ingår inte i de nedan redovisade uppgifterna. I 78 domar (eller av de 249 domarna) förekom påstå- enden om att den ena föräldern gjort sig skyldig till våld/hot eller liknande mot den andra föräldern, medan påståenden om våld/hot mot barnet förekom i 39 domar (eller av domarna). På- ståenden om sexuella övergrepp mot barnet förekom i 16 domar (eller av domarna), medan påståenden om sexuella över- grepp mot annan (t.ex. mamman eller ett styvbarn) förekom i 5 domar (eller av domarna). I flera fall förekom påstå- enden om olika typer av övergrepp riktade mot olika personer. Den vanligaste kombinationen var att det påstods att en förälder hade brukat våld mot och/eller hotat såväl den andra föräldern som barnet. Vid granskningen delades domarna in i olika kategorier efter vil- ken typ av övergrepp som i första hand syntes vara åberopat/på- stått. När det gällde våld/hot mot den andra föräldern gjordes en Genomgång av domar avseende påståenden om övergrepp bedömning av om de påstådda övergreppen kunde sägas vara av allvarligare eller lindrigare natur. Ett riktmärke vid bedömningen av om påståendet rörde allvarligare våld/hot var om det påståtts grövre våld/hot (t.ex. grövre misshandel eller hot till livet) eller om över- grepp skett . Som exempel på påståenden som be- dömts röra lindrigare våld/hot kan nämnas telefontrakasserier eller ett enstaka tillfälle av mindre allvarlig misshandel. Den följande redovisningen är således indelad i följande kategorier. allvarligare våld/hot mot den andra föräldern (45 domar) lindrigare våld/hot mot den andra föräldern (19 domar) våld/hot mot barnet (11 domar) sexuella övergrepp mot barnet (13 domar) sexuella övergrepp mot annan (2 domar) Bland de domar som ingick i specialgranskningen avseende påstå- enden om övergrepp fanns fall där en förälder hade dömts för över- grepp, fall där åtal för övergrepp hade väckts, fall där polisanmälan var under utredning, fall där polisanmälan/förundersökningen hade lagts ned och fall där ingen polisanmälan hade gjorts. Även om det sålunda i vissa fall fanns en fällande dom – och det därigenom får anses klarlagt att någon form av övergrepp skett – använder kom- mittén i det följande genomgående begreppet påståenden om över- grepp i samtliga fall. Detta motiveras dels av att de påståenden om övergrepp som tagits upp i vårdnadsmålet ofta gått utöver det för- äldern dömts för i brottmålet, dels av praktiska skäl; för att texten skall bli mer lättbegriplig. Men kommittén har i avsnitt 15.2–15.6 gjort en uppdelning mellan de fall där en förälder dömts för över- grepp och de fall där en förälder inte dömts för övergrepp. När det gäller umgänge skiljer kommittén endast på dagumgänge och helgumgänge. Med dagumgänge avses umgänge utan övernattning och med helgumgänge avses umgänge som varar mer än och innefattar övernattning hos umgängesföräldern. Genomgång av domar avseende påståenden om övergrepp 15.2Allvarligare våld/hot mot den andra föräldern Allvarligare våld/hot mot den andra föräldern utgjorde det huvud- sakliga påståendet om övergrepp i 45 domar (eller av de 249 genomgångna tingsrättsdomarna). Allvarligare hot/våld mot den andra föräldern Gemensam eller ensam vårdnad Tingsrätten beslutade om gemensam vårdnad i av fallen, om ensam vårdnad för mamman i av fallen och om ensam vårdnad för pappan i av fallen. 2 fall gällde enbart umgänge. Tingsrätten förordnade om gemensam vårdnad i 13 av de fall där allvarligare våld/hot mot den andra föräldern påståtts. Av domarna framgick att påståendena om våld/hot i 9 fall lett till polisanmälan. Av dessa hade 2 anmälningar lett till fällande brott- målsdom (mot pappan) och 1 anmälan till friande dom. 2 anmäl- ningar var fortfarande under utredning och i 4 fall hade förunder- sökningen lagts ned. I 5 av domarna förekom påståenden om våld/hot även mot barnet. Genomgång av domar avseende påståenden om övergrepp Föräldern hade dömts för våld/hot Tog tingsrätten upp övergreppen i sina domskäl? I de 2 fall där den ena föräldern dömts för våld/hot mot den andra föräldern tog tingsrätten upp övergreppen i domskälen i det ena fallet men inte i det andra. I det fallet där tingsrätten tog upp övergreppen hade pappan dömts för misshandel, olaga hot och överträdelse av besöksförbud riktat mot mamman och stod nu på nytt under åtal för olaga hot, även det riktat mot mamman. I domen förekom på- ståenden om att pappan skulle ha brukat våld också mot barnet. Tingsrätten konstaterade att föräldrarna, trots brottmålsdomarna, hade upprätthållit sitt förhållande. Våldet och hoten som pappan utsatt mamman för framstod därmed – mot bakgrund av parternas sätt att förhålla sig till varandra – inte som så allvarliga att gemensam vårdnad var utesluten. Beträffande det påstådda över- greppet mot barnet anförde tingsrätten att förundersökning pågick och att man, mot pappans förnekande, inte kunde utgå från att han betett sig mot barnet på ett sådant sätt att han borde vara utesluten från vårdnaden. Tingsrätten beslutade om gemensam vårdnad och att barnet skulle bo hos mamman. Tingsrätten förord- nade vidare om helgumgänge samt att kontaktperson skulle närvara vid hämtning och lämning. – Domen överklagades, men målet var ännu inte avgjort av hovrätten. Övergreppen togs inte upp I det fallet där tingsrätten inte tog upp övergreppen hade pappan dömts för misshandel av mamman till 8 månaders fängelse. Mamman hade å sin sida dömts för olaga hot riktat mot pappan. I vårdnadsmålet gjorde mamman gällande att också barnen utsatts för hot av pappan, vilket dock inte togs upp i tingsrättens bedömning. Tingsrätten ansåg att det visserligen förelåg allvarliga samarbetssvårigheter, men att det fanns en risk för att – om en för- älder erhöll ensam vårdnad – denna skulle isolera barnen från den andra föräldern. Tingsrätten beslutade om gemensam vårdnad och Genomgång av domar avseende påståenden om övergrepp att det ena barnet skulle bo hos mamman och det andra barnet hos pappan. Tingsrätten förordnade vidare om helgumgänge. – Domen överklagades och hovrätten fastställde tingsrättens dom avseende gemensam vårdad, men ändrade såtillvida att båda barnen skulle bo hos pappan, vilket var barnens vilja. Föräldern hade inte dömts för våld/hot Tog tingsrätten upp övergreppen i sina domskäl? I de 11 fall föräldern inte dömts för våld/hot mot den andra föräl- dern tog tingsrätten upp de påstådda övergreppen i sina domskäl i 6 av fallen, medan de inte omnämndes i 5 fall. Av de 6 fall där tingsrätten tog upp de påstådda övergreppen i sina domskäl hade förundersökningen (polisanmälan) lagts ned i 2 fall. I 1 av dessa fall hade föräldern också frikänts av domstol från andra brott mot den andra föräldern. I 1 fall var polisanmälan under ut- redning. I 2 av fallen förekom påståenden om att föräldern brukat våld också mot barnet och i 1 fall togs det faktum att pappan dömts för våldtäkt på en 12-årig flicka upp. I 3 fall förekom motanklagelser mot den förälder som påstått att övergrepp skett. I fallet där pappan dömts för våldtäkt fann tingsrätten det inte visat att pappan brukat våld mot mamman. Pappans lämplighet ifrågasattes, men enligt tingsrätten hade inget framkommit som talade för att han skulle förgripa sig på sina biologiska barn och att det hade gått sedan våldtäkten skedde (pappan hade frigetts från fängelsestraffet ). Familjerätten hade heller inte före- slagit någon inskränkning i umgänget. Tingsrätten beslutade om gemensam vårdnad och att barnen skulle bo hos mamman samt ha helgumgänge med pappan. – Domen överklagades men målet skrevs av efter det att överklagandet återkallats. I de 2 fall där det även fanns påståenden om att föräldern brukat våld mot barnet fann tingsrätten att det fanns visst stöd för att våld mot mamman förekommit. I det ena fallet angavs att detta inte var godtagbart. Tingsrätten beslutade dock om gemensam vårdnad samt att barnen skulle bo hos mamman och ha helgumgänge med pappan. Genomgång av domar avseende påståenden om övergrepp I det andra fallet angavs att våldet inte syntes vara av sådant slag att det fanns risk för att det skulle förekomma även framöver. Tings- rätten beslutade i detta fall om gemensam vårdnad och att barnen skulle ha helgumgänge med pappan. Inte i något av dessa fall nämn- des något om det påstådda våldet mot barnen. – Den ena domen överklagades och föräldrarna träffade en överenskommelse i hov- rätten. I 1 fall hade pappan dömts för försök till mord på annan än mamman till fängelse samt för grov skadegörelse till fängelse . Tingsrätten angav att gemensam vård- nad inte kan fungera om en förälder är våldsam eller hotar den and- ra föräldern eller dennes familj. Emellertid fanns endast mammans påståenden om övergrepp i målet och det förelåg inga polisanmäl- ningar eller domar avseende detta att grunda ett ställningstagande på om den framtida vårdnaden. Tingsrätten, som ansåg att pappan genomgått en positiv utveckling och att det var viktigt för barnet att ha kontakt med sin pappa, beslutade om gemensam vårdnad och att barnet skulle ha umgänge med pappan i närvaro av kontaktperson. – Domen överklagades inte. I de 2 fall där förundersökningen lagts ned, och pappan även frikänts från brott i 1 fall, angav tingsrätten att det inte fanns något stöd för mammans påståenden om att övergrepp skett. I det ena fallet beslutade tingsrätten enbart om gemensam vårdnad och i det andra fallet även att barnen skulle ha helgumgänge med pappan. – Båda domarna överklagades. I det sistnämnda fallet träffade för- äldrarna en överenskommelse i hovrätten. I det förstnämnda fallet ändrade hovrätten tingsrättens dom på så vis att mamman ensam fick vårdnaden om barnen och förordnade att barnen skulle ha helgumgänge med pappan. Hovrätten motiverade domslutet med att föräldrarna hade allvarliga samarbetssvårigheter. Övergreppen togs inte upp Av de 5 fall där tingsrätten inte tog upp de påstådda övergreppen hade förundersökningen (polisanmälan) lagts ned i 2 fall. I 3 av fallen förekom motanklagelser mot den förälder som påstått att övergrepp skett. I 3 av fallen angav tingsrätten att samarbetssvårigheterna mellan föräldrarna inte var så allvarliga att de uppvägde det positiva med gemensam vårdnad och i 1 fall att förhållandena hade förbättrats. Genomgång av domar avseende påståenden om övergrepp 2 av fallen beslutade tingsrätten att ett barn skulle bo hos mamman och ett barn hos pappan. I de övriga 2 fallen förekom inget yrkande beträffande boendet. I samtliga 4 fall beslutade tingsrätten om helgumgänge. I 1 av fallen, som enbart gällde boendet för barnet, fanns en mot- anklagelse om att mamman slagit barnet. I det fallet angav tings- rätten att barnet tagit avstånd från mamman och att föräldrarna var djupt oense om orsaken till detta. Tingsrätten bestämde att barnet skulle bo hos pappan. 3 av domarna överklagades. Av dessa mål skrevs det ena av efter återkallelse av överklagandet. I ett mål fastställdes tingsrättens dom. Den tredje överklagade domen fastställdes beträffande vård- naden, men hovrätten beslutade om utökat umgänge. 15.2.3Ensam vårdnad för mamman Tingsrätten beslutade att mamman ensam skulle ha vårdnaden i 27 av de 45 fall där det påståtts allvarligare våld/hot mot den ena föräldern. Av domarna framgick att påståendena om våld/hot i ungefär tre fjärdedelar av fallen (20 domar) lett till polisanmälan.