sou · GTB3100d6 · 2006-01-01 00:00:00 — För kommunsektorn beräknas inga ökade kostnader utöver de administrativa. Förslaget innebär ingen extra uppgift för kommunerna mer än att den enskildes kostnader ska redovisas på ett annat sätt än vad gällande regler kräver . har på- pekat att assistansersättningen inte räcker för att täcka de kostnader som enskilda har för den personliga assistansen. För- slaget innebär att det nu också kommer att vara möjligt för landets kommuner att presentera detta förhållande i siffror. Förslaget innebär att ersättningen inte längre kommer att betalas ut till den ersättningsberättigade om inte denne själv anordnar sin assistans. Före utbetalning ska, som , den ersättningsberät- tigade skriftligen begära vem ersättningen ska betalas ut till. Ersätt- ning kan enligt förslaget bara betalas ut till en assistansanordnare. I och med att anordnaren är betalningsmottagare kommer denne att omfattas av uppgiftsskyldighet. Anordnaren är skyldig att, för tillämpningen av lagen, lämna sådana uppgifter som erfordras. Uppgiftsskyldigheten sträcker sig vidare än att lämna uppgifter till . Den som är uppgiftsskyldig enligt föreslagen bestämmelse är också skyldig att genom räkenskaper, anteckningar eller på annat lämpligt sätt kunna visa underlag för att Försäkrings- kassan ska kunna fullfölja kontroll av uppgiftsskyldigheten. Detta föreslås regleras i föreskrifterna. Rapporten tar även upp frågan om att informationsutbyte med i fråga om kontrollupp- gifter kan vara nödvändig för att ska kunna fullfölja den föreslagna kontrollskyldigheten. I fråga om påföljder föreslås i stället att sådan anordnare som inte inkommer med redovisning till att bli åter- betalningsskyldig för den del av beloppet som denne inte visar har använts för avsett ändamål. Detta innebär att anordnaren också görs återbetalningsskyldig om denne har utfört assistans i situa- tioner som enligt lagen inte räknas som lämnad assistans. exempel på en sådan situation är då ersättningen använts för att köpa tjänst hos ett bemanningsföretag. Assistansanordnare skall också betala dröjsmålsränta på det återbetalningspliktiga beloppet om det inte betalas tillbaka i rätt tid. I förslaget finns också situa- tioner då skall bryta eller hålla inne med ett skäligt belopp till en anordnare om denne på olika sätt underlåter att fullgöra sina skyldigheter som anordnare av personlig assistans. Sammanställning av remissyttranden över RFV:s förslag om reglering av kostnader och ekonomisk kontroll av den statliga assistansersättningen (RFV Anser 2004:3) Regeringen har gett 49 remissinstanser möjlighet att yttra sig över RFV:s förslag angående bl.a. kostnadskontroll av assistansersätt- ning (se bifogad remisslista). Av dessa har följande 42 remiss- instanser lämnat svar: Länsrätten i län, , kommun, Sala kommun, Faluns kommun, , kommun, kommun, kommuner och landsting (SKL), , Kooperationens förhandlingsorganisation (KFO), Vårdföretagarna, Kommunala Företagens (), Handikappförbundens samarbetsorgan (HSO), Föreningen (Föreningen ), Intressegruppen för Assistansberättigade (IfA), och för Independent Living (STIL). Utöver de tillfrågade remissinstanserna har följande fyra organisa- tioner yttrat sig över RFV:s förslag: för Independent Living (), , Privata Assistansanordnares (), och . Även dessa fyra organisationer refereras i denna sammanställning som remissinstanser. Dåvarande , nuvarande , har med anledning av ett regeringsuppdrag lagt ett förslag om kostnadskontroll av den ersättning som betalar ut enligt lagen (1993:389) om assistansersättning (). I huvud- sak föreslår följande. Assistansersättningen skall fortfarande vara schabloniserad, men delas upp i två delar. Huvuddelen reserveras för lön (). För denna del är assistansanordnaren redovis- ningspliktig. Redovisningen görs individuellt för varje assistansberättigad. Understiger kostnaderna för lönerna den bestämda nivån skall anordnaren återbetala ersättningen upp till den nivån. Resterande del utgör ersättningen för omkostnader samt utbildnings- och administrationskostnader. Denna är inte redo- visningspliktig. Assistansersättningen kan enbart betalas ut till en assistans- anordnare. Som kostnad för personlig assistans anses inte i något fall ersättning som anordnaren lämnar till annan än egen anställd personal. Remissinstansernas synpunkter på förslaget Huvuddelen av remissinstanserna är kortfattat positiva till förslaget i stort och har endast lämnat enstaka synpunkter. Flera av syn- punkterna är av formell karaktär, men det finns bland dessa svar också kritik mot enskilda föreslag i RFV:s rapport. Endast i ett fåtal svar behandlas hela eller större delar av förslaget. Flera av de remissinstanser som är mer genomgående kritiska till förslaget i stort berör i huvudsak frågor om assistansersättningen som är olösta, t.ex. möjligheten för anordnare att få hela assistansen ersatt. I några fall har remissinstanser lämnat alternativa förslag till att uppnå kostnadskontroll. RFV presenterar sina förslag under olika rubriker. Vi redovisar remissinstansernas särskilda synpunkter under motsvarande rubriker (inklusive numreringen i RFV:s rapport). De synpunkter som handlar om frågor som inte behandlats i Riksförsäkrings- verkets rapport tas upp under rubriken övrigt i slutet av samman- ställningen. Generellt kan följande sägas: kommun tillstyrker förslag. Ett antal remissinstanser tillstyrker i huvudsak förslaget: , Kammarrätten i , , i , Svenska kommunalarbetar- förbundet, Intressegruppen för Assistansberättigade, och kommun HSO, i , Länsrätten i , HO, i , Sala kommun, , Kommunstyrelsen i , och . avstår från att svara. Några remissinstanser, bl.a. , KFO, Vårdföretagarna, , föreslår att skall ges i uppdrag att hantera frågan om kostnadskontroll. Avräkningsperioder (avsnitt 5.1 i RFV:s rapport) RFV:s förslag: Assistansersättning skall beviljas för ett visst antal timmar , månad eller , dock längst , då den enskilde har behov av personlig assistans för sin dagliga livsföring (beviljade assistanstimmar). Flera remissinstanser har särskilt tagit upp förslaget om att avräk- ningsperioden kan uppgå längst till , bl.a. , kommun, Föreningen , i , , , KFS och STIL. De tillstyrker förslaget eftersom det leder till mindre administration, bättre möjligheter att fördela assistanstid och underlättar arbetet. Ett par remissinstanser framhåller att om assistansersättning beviljas bör slutavräkning ske året efter. uppger också att det blir svårt att veta vilka upp- gifter som skall redovisas vid slutavräkningen. Det är dessutom en nackdel att det för den assistansberättigade tar att få veta vad denne faktiskt kan erhålla vid t.ex. sjukhusvistelse, dödsfall och ersättning för sjukvikarie. Reglering (avsnitt 5.2 i RFV:s rapport) RFV:s förslag: Regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, meddelar ytterligare föreskrifter om vilka kostnader assistansersättningen får täcka. Flertalet remissinstanser behandlar förslaget till reglering. JO anser att det finns behov av att införa ett system för kost- nadskontroll, men att utformningen av kontrollen i föreskrifter bör utredas ytterligare. JO förutsätter att de problem som är för- knippade med informationsutbyte med belyses ytter- ligare. HSO framhåller att regleringen behövs för att minska missbruk. Den individuella redovisningen ser HSO som en garant för de enskilda brukarna. kommun, , , och kommun är positiva till för- slaget. Flera av dessa kommuner framhåller dock att förslaget leder till viss ökad administration. Stöd till förslaget lämnas också av länsstyrelserna i och , Länsrätten i samt . framhåller att personlig assistans är en viktig del i åtgärderna för att förverkliga de nationella handikappolitiska målen. Därför är det viktigt att förtroendet för assistansen upprätthålls bland brukare likväl som andra grupper i samhället. Det är viktigt att de medel som är avsatta för assistans verkligen nyttjas till sådant ändamål. Utredningens förslag med en återgång till detaljreglering och detaljredovisning av användningen av assistansersättningen är emellertid inte rätt väg. Även finner att det finns behov av kostnads- kontroll men framhåller att det är viktigt med integritet och valfrihet för den assistansberättigade. Kammarrätten i påpekar att föreslagna förändringar får antas medföra administrativt merarbete och kostnadsökningar för såväl som anordnare, t.ex. kommunerna. Flera andra remissinstanser lyfter särskilt fram att förslaget är kostnadsdrivande och leder till ökad administration. Dit hör bl.a. , kommun, Sala kommun, , och kommun. Föreningen menar att den individuella redovisningen och den föreslagna fördelningen mellan lönekostnader och administra- tion driver upp grundlönerna och leder till stora svårigheter för brukare med höga OB-kostnader. Det blir också omöjligt att fördela lönekostnaderna på flera brukare och därmed att jämna ut kostnaderna mellan dem med låga och höga kostnader för löner. Vidare framhåller JAG att förslaget inte löser frågan med att assistansersättning kan delas ut till brukare, assistenter eller andra som en skattefri ersättning. och anser att den föreslagna gränsen för hur mycket lön som kan betalas ut snedvrider konkur- rensen. Den assistansberättigade person som lägger ut sin assistans enbart kan betala en högre grundlön än den som har assistans under OB-tid. Förslaget medför också att det blir svårare att motivera kompetensutveckling och en hög lön ger inte utrymmer för utbildning. KFS menar att det i förslaget om högsta lönenivå inte tagits hänsyn till variationer i behov och kostnader mellan olika assistansberättigade. kommun anser att nivån på ersättningen är för lågt satt för att lönekostanden och löneförmåner skall kunna täckas av assistansersättningen. Vårdfö- retagarna, och redovisar liknande synpunkter. De framhåller även att administrationskost- naderna kommer att öka. Vårdföretagarna menar också att förslaget om reglerad assistansersättning inskränker den fria förhandlings- rätten, vilket även framförs av andra remissinstanser. anser att en individuell redovisning skulle göra det svårt att använda personliga assistenter på ett effektivt sätt. Den samordning och det resursutnyttjande som sker innebär enligt kommunen ingen nackdel för den enskilde då möjligheten att själv välja personlig assistent är stor. Kommunen menar att förslaget inte är bra med tanke på att det råder personal- brist. anser att kostnaderna för utbildning och omkostnader riskerar att hållas nere om bara lönekostnader redovi- sas. Den politiska oppositionen i reserverar sig mot majoritetens remissvar. I reservationen avvisas förslaget eftersom det leder till en detaljreglering. En följd av denna reglering kan bli att en stor del av den privata sektor som anordnar assistans försvinner. förordar istället för den föreslagna regleringen, mot bakgrund av skälen bakom förslaget om kost- nadskontroll – dvs. åtkomst av oseriösa anordnare –, ett utvecklat tillstånds- och tillsynsförfarande. För kommunens del skulle den föreslagna regleringen sannolikt innebära ett behov av administra- tiva stödresurser i miljonklassen som inte är av engångskaraktär utan består av tillkommande personal och IT-kostnader. KFO är kritiskt mot att assistansersättning som avser lönekost- naderna skall redovisas individuellt. Genom avtal mellan brukare och anordnare kan den enskildes ekonomiska oberoende bevaras. En kollektiv redovisning ger möjlighet för anordnare att bedriva verksamheten mer kostnadseffektivt. Den möjliggör också att fler anordnare kan vara verksamma. KFS-företagen har delade meningar angående förslaget om individuell redovisning. Förslaget gör det omöjligt att använda resurserna kollektivt, t.ex. för att täcka mellanskillnaden beträffande RFV:s respektive kollektivavtalade riktlinjer för jourer- Några företag anser i det här avseendet att det inte är rimligt att ta ansvaret utan att få tillgång till resurserna på så sätt att man inte kräver individrelaterad redovisning. Tillämpningen av för- höjd ersättning är administrativt krävande och något som mindre och medelstora företagare kan välja bort om det är möjligt att gemensamt täcka kostnaderna för ett flertal assistansberättigade. De företag som redan tillämpar individuell redovisning anser att huvudfrågan handlar om att se över anpassningen av ersättningen till individuella behov och att det är viktigt att tillse administrativ kostnadstäckning för att individuell redovisning skall vara möjlig. och kommun anser att individuell redovisning inte bör införas eftersom ett sådant system omöjliggör omfördelning mellan brukare. kommun lyfter särskilt fram att det är viktigt att det finns möjlighet till flexibilitet i systemet mellan olika kostnader så att hänsyn kan tas till nödvändiga administrativa kostnader och den assistansberättigades behov av utbildning och omkostnader för assistenterna. STIL menar att individuell redovis- ning medför att den assistansberättigades rätt till integritet urvattnas. Resultatet blir en inkonsekvent kontroll av oss och våra organisationer. STIL ifrågasätter möjlighet att kontrollera. Föreningen anser att man borde föreskriva i lag att assistansberättigades hela individuella ersättning måste användas för köp av personlig assistans hos en assistansanordnare. Därmed försvåras möjligheten att betala ut svarta pengar. Vidare bör ersättningen betalas ut som en schablonersättning i olika nivåer, baserat på den enskildes assistansbehov. Därvid bör man utgå från de behov som ger rätt till förhöjd ersättning. kommun menar att den individuella redovisningen ökar förutsättningarna för kommunerna att få sina överkostnader redovisade och tydliga. Enligt Kommuner och Landsting strider förslaget att reglera lönekostnader med eventuell återbetalning mot 6 § LSS. Förslaget leder till en låsning av lönemedel, regler för kvalitet och möjlighet att rekrytera. Brukare kan inte avtala med kommunen om hur övrig del av assistansersättningen skall fördelas. De förfogar inte över medlen. Detaljregleringen skapar problem i förhållande till kommunens skyldighet att ersätta brukare enligt 9 § 2 LSS. Skall överskott återbetalas till bör motsatta för- hållandet gälla, dvs. att kassan skall ersätta kommunen för dess underskott i lämnad assistans. Ersättning bör i så fall utges efter Individualisering av redovisningen är tungrodd och kostnadsdrivande. Flera andra remissinstanser föreslår också ett utvecklat till- stånds- och tillsynsförfarande, bl.a. Kommuner och Landsting, Vårdföretagarna, kommun och KFS. anser att det är angeläget att motverka den möjlighet schablonersättningen ger att använda assistansersätt- ningen till andra kostnader än sådana som är knutna till utförandet av assistansen eller för oseriösa företag att maximera sin vinst. Man frågar dock om det är rätt att ytterligare öka den administration som utbetalning av assistansersättning kräver. Detta inte minst som en statlig utredning just tillsatts för att se över personlig assistans och skall lämna förslag om tillsyn över utförandet av personlig assistans. Kommunen anser att istället borde ha övervägt tillståndsgivning eller tillsyn. i anser att det är osäkert om kommunerna bör omfattas av ett redovisningssystem. uppger att rättsläget förtydligas genom före- skrifter men att föreskrifter minskar individens frihet. Vidare framför företaget att det är svårt att få med alla kostnader i en före- skrift, t ex om personalmöte, sjukförsäkringsavgift, utbildning och till arbetsledare. Falu kommun, som uppger sig ha individuell redo- visning, anser att en individuell redovisning, för att öka kvaliteten i personlig assistans, också bör omfatta omkostnader för assistansen. önskar att förslaget för- tydligas med möjligheten att reglera kostnadsposten Utbildning av assistenter och arbetsledare och att de som själva anordnar sin assistans skall inkluderas i arbetsmiljö- och arbetstidslagstiftningen. anser att utgör ett för begränsat utrymme för administrationen. Ersättningen är inte tillräcklig för att klara relevanta kostnader för arbetsledning och ytterligare reglering och kontroll kommer att medföra mer administrativa kostnader. kommun framför att procentsatsen 3–5 är för hög med tanke på att lön under utbildning inte ingår. kommun menar att det inte är rimligt att anordnaren skall avtala med den assistansberättigade om hur den oreglerade delen av ersättningen skall användas. Anordnaren kan inte organi- sera sin verksamhet utifrån skilda krav med tanke på omfattningen av fasta administrativa kostnader. Hänsyn måste också tas till olika lagar om personals anställnings- och arbetsförhållanden. SOU 2005:100 Bilaga 13 kommun bedömer att den oreglerade delen täcker övriga kostnader. anser att administrativa kostnader uppgår till 11–. KFS framhåller att ickeregleringen av fortsätt- ningsvis ger möjligheter att missbruka assistansersättningen. Enligt finns en risk att den föreslagna regleringen kommer att leda till längre handläggningstider från försäkrings- kassan. ser en fara i att RFV:s förslag leder till ett minskat utbud av assistansanordnare. Assistansanordnaren som betalningsmottagare och egen anställd personal (avsnitt 5.3 och 5.6 i RFV:s rapport) RFV:s förslag: Assistansersättning betalas ut till en assistansan- ordnare. En assistansanordnare kan vara den ersättnings- berättigade om denne själv anordnar sin assistans, en annan fysisk person eller en kommun. Som kostnad för personlig assistans anses inte i något fall ersättning som assistans- anordnaren lämnar till annan än egen anställd personal för utförandet av den personliga assistansen Flera remissinstanser avvisar eller är kritiska till förslaget om att personlig assistans för en brukare endast kan utföras av en anordnare. STIL, KFO och KFS uppger att det bl.a. kan skapa problem vid vissa akuta situationer, t.ex. vid behov av personlig assistans på annan ort än hemorten. KFS anser vidare att en reglering av möjlig- heten att anlita underleverantörer innebär en inskränkning av val- frihet och självbestämmande som inte överensstämmer med lagens intentioner. Under förutsättning att kommunen tar vikarieansvaret (i stället för som sjuklönekostnaden) kan möjligheten att välja lösning för ersättare vid sjukdom kvarstå. HSO vill göra det möjligt för en anordnare av personlig assistans att även kunna anlita kommunen som anordnare. IfA menar att det finns assistansberättigade som kan behöva kompletterande assistans från en annan assistansanordnare än den ordinarie. och anser att förslaget försämrar möjligheterna att utnyttja samhällsresurserna. förslaget försvårar resandet för assistansberättigade personer. JO är tveksam till förslaget. kommun menar att förslaget innebär att all assistans inte kan utföras, särskilt när det gäller insatser . Det blir också svårt att täcka upp korttidsfrånvaro. kommun och kommun anser att förslaget om att ersättningen enbart skall kunna betala ut till en anordnare är bra. kommun menar att samtliga anordnare skall bära sina egna kostnader. anser att förslaget till 10 § om vem som kan motta ersättningen behöver förtydligas med tillägget efter begäran av den assistansberättigade. HO ställer sig frågande till förslaget om att assistansersättningen endast skall betalas ut till en anordnare. Detta strider mot principerna om att insatserna skall anpassas till den enskildes individuella behov. Kommuner och Landsting motsätter sig förslaget med hänvisning till kommunernas ansvar enligt kommunallagen. Kammarrätten noterar att ett skrivfel uppkommit i den före- slagna texten till 10 § p 2, där åberopade lagen skall vara (1970:943). Anordnaren och lämnad assistans (avsnitt 5.4 i RFV:s rapport) RFV:s förslag: Som kostnad för personlig assistans anses inte i något fall ersättning som assistansanordnaren lämnar. kommentarer till avsnitten 5.3 och 5.6. Hushållsgemenskap (avsnitt 5.5 i RFV:s rapport) RFV:s förslag: Regeln om hushållsgemenskap kan komma att avskaffas. avvisar förslaget att avskaffa regeln om hus- hållsgemenskap. Utbetalning, avräkning och redovisning (avsnitt 5.7 i RFV:s rapport) RFV:s förslag: Utbetalning av assistansersättning för en viss månad får grundas på ett beräknat antal assistanstimmar och det för den assistansberättigade fastställda timbelopp. Avräkningen för större avvikelser avseende lämnad assistans i förhållande till beviljat antal timmar skall ske senast andra månaden efter den månad den preliminära utbetalningen skett. Slutavräkningen skall ske när rätten till ersättningen upphör, vid byte av assistansanordnare eller senast per . Redovis- ningen av lämnad assistans och ersättning som använts för kostnader som den enskilde haft för personlig assistans skall ske per . kommun lyfter fram frågan om att vissa frågor är olösta, t.ex. den om hur inte utnyttjade medel skall förvaltas. Kommunen, som i sina avtal med assistansberättigade personer inte har med villkor om hur assistansersättningen skall användas, tror att regleringen kommer att ställa högre krav på förmågan att sluta avtal om assistans. och anser att ersätt- ning som beslutas , skall slutavräknas per året efter beslutet. Val av anordnare och utbetalning till kommun (avsnitt 5.8 i RFV:s rapport) RFV:s förslag: skall besluta att ersättningen skall betalas ut till någon annan anordnare av personlig assistans som den ersättningsberättigade begär om en assistansanordnare 1.underlåter att till återbetala ersättning för vilken återbetalningsskyddighet föreligger, 2.underlåter att till lämna uppgifter som denne är skyldig att lämna enligt 18 och 18 a §§ lagen (1993:389) om assistansersättning, 3.lämnar oriktiga uppgifter eller på annat sätt förorsakar att ersättningen lämnas felaktigt eller med för högt belopp, 4.är i konkurs eller likvidation, satt under tvångsförvaltning eller, föremål för ackord, 5.tills vidare har inställt sina betalningar, är underkastad näringsförbud, föremål för ansökan om konkurs, tvångslik- vidation, tvångsförvaltning ackord eller annat förfarande eller, 6.är dömd för brott avseende yrkesutövning enligt lagakraft- vunnen dom eller inte har fullgjort sina åligganden avseende socialförsäkringsavgifter eller skatt. Kammarrätten i påpekar att det förutsätts att en dialog mellan och den assistansberättigade kommer till stånd för att den assistansberättigade skall kunna begära att ersätt- ningen betalas ut till en annan anordnare. anser att det är bra att skydda brukaren genom att kan betala ut ersättning till annan anordnare. Bolaget framhåller också att det är viktigt att är opartisk och inte fattar något beslut på felaktiga grunder och att en assistansanordnare skall ha möjlighet att försvara sig på ett rättvist sätt. Kommunikation är viktigt. kommun anser att det är bra att olika typer av anordnare jämställs men tycker att förslaget om att kan betala ut ersättning till kommunen motsäger detta. Återbetalningsskyldighet (avsnitt 5.9 i RFV:s rapport) RFV:s förslag: skall besluta om återbetal- ningsskyldighet av assistansersättning, om den ersättningsbe- rättigade, hans ställföreträdare eller en assistansanordnare genom att lämna oriktiga uppgifter eller genom att underlåta att fullgöra en uppgifts- eller anmälningsskyldighet eller på annat sätt har förorsakat att ersättning har lämnats felaktigt eller med för högt belopp. Detsamma gäller om ersättning i annat fall lämnats felaktigt eller med för högt belopp och den ersättnings- berättigade, hans ställföreträdare eller assistansanordnaren skäligen borde ha insett detta. skall även besluta om återbetalning av den del av assistansersättningen som assistansanordnaren inte kan visa har används till avsett ändamål. Om det finns särskilda skäl får efterge kravet på återbetalning helt eller delvis för den ersättnings- berättigade. Vid senare utbetalning till någon som skall betala tillbaka ersättning enligt första eller andra styckena får Försäkrings- kassan hålla inne ett skäligt belopp i avräkningen på vad som har lämnats för mycket. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer med- delar ytterligare föreskrifter om vad som skall återbetalas.