sou · GTB323d3 · 2006-01-01 00:00:00 — Baserat på körningarna för respektive stad kan vi då dra slutsatser hur existerande anläggningar kommer att köras, huruvida investeringar sker i planerade anläggningar (endast om de faller ut som det mest lönsamma investeringsalternativet) och hur de planerade anläggningarna kommer att köras om de byggs. Resultaten för respektive anläggning summeras sedan ihop för att ge resultaten på den nationella nivån. I finns en stor existerande avfallsförbränning (kapacitet cirka 430 kton/år) som har kraftvärmeproduktion. Anläggningen som ägs av det regionala avfallsbolaget tar emot avfall huvudsakligen från och regionen runt . Man har en plan (ej byggstartad) på utbyggd kapacitet motsvarande cirka 90 kton/år. I staden sker viss källsort- ering av bioavfall (cirka 10 kton/år) som komposteras centralt och lokalt. finns planer i på att öka den biologiska behandlingen (rötning), att stimulera ökad utsortering av producentansvarsmaterial (viktsbaserad taxa), att öka utsorteringen av obrännbart från brännbart samt att bygga ut och förbättra ÅV- centralerna för ökad återanvändning. Den totala fjärrvärmeproduk- tionen uppgår till cirka 4200 GWh/år. Avfallsförbränningens andel är . Övriga viktiga bränslen som utnyttjas för fjärrvärmeproduktion är naturgas och spillvärme. I skattescenarierna har vi analyserat det existerande systemet som det är tänkt ungefär runt 2008. Detta har vi jämfört med tre nyinvesteringsalternativ: AvfallsHVP: avfallspanna med enbart värmeproduktion. Kapacitet: ca 90 kton avfall/år. AvfallsKVV: avfallspanna med kraft- och värmeproduktion. Kapacitet: ca 90 kton avfall/år. BioKVV: biobränsleeldat kraftvärmeverk med ungefär samma värmeeffekt som AvfallsKVV. Nyinvesteringsalternativen jämförs mer ingående i tabell 2. Räknat på kalorimetriska värmevärden antas AvfallsHVP ha en totalverk- ningsgrad på medan totalverkningsgraden för kraft- värmealternativen antas vara . Jämförelse av de tre nyinvesteringsalternativen. Kalkyl- räntan för investeringar är satt till realränta. Investeringskostnad, nationell (kr/kW FV) Investeringskostnad, (kr/kW FV) Fasta årliga kostnader (kr/kW FV) Rörliga omkostnader (kr/MWh FV) Livslängd (år) Storlek (MW FV) Alfa-värde (förhållandet mellan el- och SOU 2005:23 Bilaga 5 Man bör observera att vi redovisar två olika investeringskostnader för avfallsförbränningen. En som används till de senare beräk- ningarna där konsekvenserna för hela studeras, dvs. till uppskalning av kommunspecifika resultat till nationell nivå (se kapitel 6) och en investeringskostnad som beskriver den verkliga investeringen i . I krävs nämligen en relativt liten investering vilket beror på att alla kringinvesteringar till den nya pannan redan är gjorda. Den nya pannan kommer att ersätta en gammal som redan är borttagen. Byggnad, turbinkapacitet mm finns redan färdigt. Denna situation är inte representativ för övriga . För att bättre lyckas med beskrivningen av hela , dvs. uppskalningen till nationell nivå har vi därför valt att använda en genomsnittlig investeringskostnad för de samtagna utbyggnads- planerna i , redan här i modellkörningarna för . Vi har dock valt att även visa resultaten för den verkliga situationen i i figur 9. I denna figur redovisas resultaten från alla scenarier fast då med den verkliga lägre investeringskostnaden. Man bör i detta sammanhang även påpeka att värmepriset från avfallsförbränningsanläggningen i praktiken regleras av ett värmeavtal mellan som levererar värmen till fjärrvärmenätet och som tar emot värmen. Detta pris speglar, på ett förenklat sätt, värdet på avfallsvärmen. Vi har i våra studier dock inte tagit hänsyn till värmeavtalet utan istället beräknat driften för hela fjärrvärmesystemet inklusive avfallspannan utifrån drifts- kostnader. Detta kan ge mindre avvikelser i resultaten eftersom ett värmeavtal, av praktiska skäl, aldrig kan vara så detaljerad i sin beskrivning. Man bör här poängtera att trots att vi kallar detta för den verkliga situationen för finns det ändå flera parametrar som är kraftigt förenklade. De resultat som beskrivs ger en förenklad beskrivning avsedda för detta projekt. Vid avfallsförbränning har vi antagit en mottagningsavgift på Övriga bränslepriser framgår av tabell 3. I MARTES- databasen sker anpassningar av dessa bränslepriser till den lokala situationen. Bilaga 5 SOU 2005:23 Pris (kr/MWh, exklusive skatter) Den fossila CO2-emissionen vid avfallsförbränning har antagits vara CO2/MWh bränsle. av energin vid avfalls- förbränningen kommer från avfall med fossilt ursprung. Värden baseras på beräkningar och uppskattningar av det avfall som skickas till förbränning (RVF 2003). När avfallsförbränning tilldelas elcertifikat så omfattar dessa bara den förnyelsebara delen av elpro- duktionen, dvs. av elproduktionen berättigar till elcertifikat. I figur 3–5 illustreras hur lönsamma nyinvesteringarna är jämfört med ett system utan nyinvesteringar. Från dessa figurer kan man dra följande slutsatser: 1.Utan elcertifikat kan en nyinvestering i avfallsförbränning inte konkurrera med ett BioKVV. Med elcertifikat är avfallsförbränning med kraftvärmeproduktion det mest lönsamma nyinvesteringsalternativet åtminstone upp till och med en rak skatt på /ton. 2.Skattepaketet (scenario 1a och 1b) innebär väsentligt bättre förutsättningar för AvfallsKVV än AvfallsHVP. I dessa scenarier behövs således inte elcertifikat för att styra avfallsförbränningen mot kraftvärmeproduktion istället för enbart värmeproduktion. I scenarierna med en rak viktsbaserad skatt är behovet av elcertifikat större för att uppnå denna styreffekt. Relativ lönsamhet för de fyra investeringsalternativen jämfört med ett system utan nyinvesteringar. Scenario 0, 1a och 1b Relativ lönsamhet för de fyra investeringsalternativen jämfört med ett system utan nyinvesteringar. Scenario 0 och 2a 2a, skatt /ton 2a, skatt /ton 2a, skatt /ton Relativ lönsamhet för de fyra investeringsalternativen jämfört med ett system utan nyinvesteringar. 2c, ingen skatt 2c, skatt /ton 2c, skatt /ton 2c, skatt /ton Man bör observera att i figur 3–5 ovan beskriver modellresultaten lönsamheten för olika värmeproduktionsalternativ när vi analyserar fjärrvärmesystem. Detta innebär att vi inte tar med alternativa kostnader som uppstår för att ta hand om det brännbara avfallet om man t.ex. väljer biobränslen istället för avfallsbränslen. Vi bör inte heller ta med denna alternativkostnad eftersom expan- sionen i avfallsförbränningen på 90 kton/år, som har studerats, berör enbart regions brännbara avfall och inte avfalls- mängder som redan med befintlig kapacitet kan förbrännas. I figur 6 illustreras den resulterande fjärrvärmeproduktionen från den existerande anläggningen (elproduktionen kan enkelt beräknas från figuren då förhållandet mellan el- och värmeproduktion, det sk alfavärdet, är 0,19). Som synes av figuren så varierar fjärrvärme- produktionen beroende på tilldelningen av elcertifikat och huruvida investering i bioKVV sker. Vid höga skattenivåer blir den existerande anläggningen dyr att köra, vilket innebär att den an- vänds mindre tid . Fjärrvärmeproduktionen från existerande avfallsför- bränning i alla scenarierna I figur 7 illustreras den avfallsbaserade fjärrvärmeproduktionen från nyinvesteringsalternativen i de fall de är lönsamma gentemot ett system utan nyinvesteringar (jämför figur 3–5). AvfallsHVP är inte lönsam gentemot ett system utan nyinvesteringar. För AvfallsKVV krävs elcertifikat utom i scenario 0. Från avfallskraftvärmeverken sker även elproduktion vilken följer samma mönster som i figur 7. I figur 8 illustreras den totala mängden avfall som förbränns i det mest lönsamma utfallet för varje scenario. Det mest lönsamma utfallet varierar i vissa scenarier beroende på om avfallsförbränning tilldelas elcertifikat. Om så sker, kommer man att förbränna de planerade mängderna i scenarierna 0, 1a, 1b samt 2a och 2c med låg skattenivå (/ton). Om så inte sker, kommer den behandlade mängden begränsas till den existerande anläggningen (nyinvest- ering sker i bioKVV). Vid höga raka skattenivåer, kommer dessutom förbränningen i den existerande anläggningen att sjunka. Total mängd förbränt avfall i det mest lönsamma utfallet i respektive scenario AvfallKVVCert + existerande anl. BioKVV + existerande anl. Som beskrevs inledningsvis så har vi genomfört beräkningarna för två olika investeringskostnader för avfallsförbränningen. En som används för att skala upp resultaten för hela (se kapitel 6) och en som beskriver den verkliga investeringen i . I följande tre diagram, figur 9, redovisar vi resultaten från alla scenarier då vi använder den verkliga lägre investeringskostnaden. Jämfört med tidigare resultat ökar lönsamheten för avfallsför- bränningen. Ökningen är störst för kraftvärmealternativet. Relativ lönsamhet för de fyra investeringsalternativen jämfört med ett system utan nyinvesteringar för alla scenarier. I denna figur redovisas resultaten med den faktiska lägre invest- eringskostnaden för avfallsförbränning i . 2a, skatt /ton 2a, skatt /ton 2a, skatt /ton 2c, ingen skatt 2c, skatt /ton A vfallH V P 2c, skatt /ton A vfallK VVC ert 2c, skatt /ton I finns ingen avfallsförbränning. Man utreder nyinvestering i främst ett avfallseldat kraftvärmeverk, vilket sålunda inte är byggstartat . Detta skulle ta hand om avfall i regionen runt och ha en kapacitet på cirka 100 kton. I kommunen har man startat upp separat insamling av kompost- erbart material och man har som mål att ha egen central kompostering av cirka 10 kton/år . Den totala fjärrvärmeproduktionen beräknas uppgå till cirka 1030 GWh/år runt 2008 då man avser integrera Gävles fjärrvärmesystem med dito. I detta integrerade system är biobränslen och spillvärme övriga viktiga bränslen. I skattescenarierna har vi analyserat det existerande systemet som det är tänkt ungefär runt 2008. Detta har vi jämfört med tre nyinvesteringsalternativ: AvfallsHVP: avfallspanna med enbart värmeproduktion. Kapacitet: ca 100 kton avfall/år. AvfallsKVV: avfallspanna med kraft- och värmeproduktion. Kapacitet: ca 100 kton avfall/år. BioKVV: biobränsleeldat kraftvärmeverk med ungefär samma värmeeffekt som AvfallsKVV. Nyinvesteringsalternativen jämförs mer ingående i tabell 4. Räknat på kalorimetriska värmevärden antas AvfallsHVP ha en totalverkningsgrad på medan totalverkningsgraden för kraftvärmealternativen antas vara för AvfallsKVV2 och för bioKVV. 2 AvfallsKVV i baseras på till viss del på data från och skiljer sig något från AvfallsKVV i och . Alfa-värdet är något högre och totalverknings- graden något lägre. Kostnaderna generellt är något högre än i och . Jämförelse av de tre nyinvesteringsalternativen. Kalkylräntan för investeringar är satt till realränta. Investeringskostnad (kr/kW FV) Fasta årliga kostnader (kr/kW FV) Rörliga omkostnader (kr/MWh FV) Livslängd (år) Storlek (MW FV) Alfa-värde (förhållandet mellan el- 0,25-0,313 Vid avfallsförbränning har vi antagit en mottagningsavgift på /ton. Biobränslepriset (till BioKVV) har antagits vara /MWh bränsle, elpriset /MWh och certifikatpriset /MWh. Övriga bränslepriser framgår av tabell 5. I MARTES- databasen sker anpassningar av dessa bränslepriser till den lokala situationen. Tabell 5 Övriga bränslepriser Pris (kr/MWh, exklusive skatter) Den fossila CO2-emissionen vid avfallsförbränning har antagits vara CO2/MWh bränsle. av energin vid avfalls- förbränningen kommer från avfall med fossilt ursprung. När av- fallsförbränning tilldelas elcertifikat så omfattar dessa bara den förnyelsebara delen av elproduktionen, dvs. av elproduk- tionen berättigar till elcertifikat. 3 Varierar med lasten. Vid last: 0,25, vid last: 0,31. I figur 9–11 illustreras hur lönsamma nyinvesteringarna är jämfört med ett system utan nyinvesteringar. AvfallsKVVcert innebär att elproduktion från avfallsförbränning tilldelas elcertifikat (under de villkor som anges ovan). Från dessa figurer kan man dra följande slutsatser: 1.En nyinvestering i avfallsförbränning kan utan elcertifikat konkurrera med ett BioKVV så länge som den raka skattenivån är låg. Vid de högre raka skattenivåerna är bioKVV det mest lönsamma alternativet oavsett om avfallsförbränning tilldelas elcertifikat eller ej. 2.Skattepaketet (scenario 1a och 1b) innebär väsentligt bättre förutsättningar för AvfallsKVV än AvfallsHVP. I dessa scenarier behövs således inte elcertifikat för att styra avfallsförbränningen mot kraftvärmeproduktion istället för enbart värmeproduktion. I scenarierna med rak skatt är elcertifikat nödvändiga för att säkerställa denna styreffekt. Relativ lönsamhet för de fyra investeringsalternativen jämfört med ett system utan nyinvesteringar. Scenario 0, 1a och 1b. Relativ lönsamhet för de fyra investeringsalternativen jämfört med ett system utan nyinvesteringar. Scenario 0 och 2a 2a, skatt /ton 2a, skatt /ton 2a, skatt /ton Relativ lönsamhet för de fyra investeringsalternativen jämfört med ett system utan nyinvesteringar. 2c, ingen skatt 2c, skatt /ton 2c, skatt /ton 2c, skatt /ton I figur 12 illustreras den avfallsbaserade fjärrvärmeproduktionen från nyinvesteringsalternativen i de fall de är lönsamma gentemot ett system utan nyinvesteringar (jämför figur 9–11). Fjärrvärme- produktionen är större från AvfallsHVP eftersom den endast producerar fjärrvärme medan AvfallsKVV också producerar el. Fjärrvärmeproduktionen från nyinvesteringar då de är lönsamma gentemot ett system utan nyinvesteringar 2a,100 2a,400 2a,700 2c,400 2c,700 I figur 13 illustreras den totala mängden avfall som förbränns i det mest lönsamma utfallet för varje scenario. Det mest lönsamma utfallet varierar i vissa scenarier beroende på om avfallsförbränning tilldelas elcertifikat. I scenarierna 0, 1a och 2a (skattenivå 100kr/ton) förbränns hela den planerade mängden oavsett om el- certifikat utdelas till avfallsförbränning. I scenarierna 1b och 2c (upp till och med skattenivå /ton) förbränns den planerade mängden om avfallsförbränning får elcertifikat. I övriga scenarier kommer ingen avfallsförbränning att ske. Total mängd förbränt avfall i det mest lönsamma utfallet i respektive scenario 2a,100 2a,400 2a,700 I finns en existerande avfallspanna (ca 40 kton/år) som producerar fjärrvärme. Denna kräver reinvestering för att drivas vidare efter då avfallsförbränningsdirektivet börjar gälla för existerande anläggningar. Som alternativ överväger man även att bygga ett nytt avfallseldat kraftvärmeverk som skulle ha en något större behand- lingskapacitet jämfört med dagens anläggning. I kommunen finns även central kompostering av bioavfall (cirka 11–12 kton/år). Den totala fjärrvärmeproduktionen beräknas uppgå till ca 820 GWh/år (detta förutsätter integration med Faluns fjärrvärmesystem). Övriga viktiga bränslen i det integrerade fjärrvärmesystemet är biobränslen, industriell spillvärme och spill- värme som används i värmepumpar. I skattescenarierna har vi analyserat det existerande systemet som det är tänkt ungefär runt 2008 (exklusive avfallsförbränning). Detta har vi jämfört med fyra nyinvesteringsalternativ: AvfallsHVP reinv: reinvestering i den existerande avfallspannan med enbart värmeproduktion. Kapacitet: cirka 40 kton avfall/år. AvfallsKVV: investering i ny avfallspanna med kraft- och värmeproduktion. Kapacitet: drygt 45 kton avfall/år. BioKVV: investering i nytt biobränsleeldat kraftvärmeverk med ungefär samma värmeeffekt som AvfallsKVV. SamKVV: investering i nytt kraftvärmeverk som förbränner biobränslen med inblandning av utsorterade avfallsbränslen. Detta har ungefär samma värmeeffekt som AvfallsKVV. av energin kommer från de utsorterade avfallsbränslena som består av papper, trä och en mindre del plast. Nyinvesteringsalternativen jämförs mer ingående i tabell 6. Räknat på kalorimetriska värmevärden antas AvfallsHVP ha en total- verkningsgrad på medan totalverkningsgraden för kraftvärmealternativen antas vara . Kostnaderna för SamKVV är svåra att uppskatta då det finns lite data om de ökade kostnaderna som uppstår på grund av att man eldar ett utsorterat avfallsbränsle jämfört med ett vanligt biobränsle. Eftersom man måste uppfylla EU:s avfallsförbränningsdirektiv för det utsorterade avfallsbränslet så tillkommer ökade kostnader för förbränning, rökgasrening, mätning, askhantering etc. Vi har utgått från en anl- äggning som bara förbränner biobränsle och sedan ökat kost- naderna baserat på uppgifter främst i och (2003), och (2002) samt tidigare Profustudier. Jämförelse av de fyra nyinvesteringsalternativen. Kalkylräntan för investeringar är satt till realränta. Investeringskostnad (kr/kW FV) årliga kostnader (kr/kW omkostnader (kr/MWh Livslängd (år) Storlek (MW FV) Alfa-värde (förhållandet mellan el- och värmeproduktion) Vid avfallsförbränning har vi antagit en mottagningsavgift på /ton. Vid samförbränning råder stora osäkerheter rörande prisnivån på det utsorterade avfallsbränslet. Detta beror till stor del på de merinvesteringar som är nödvändiga för att klara avfallsför- bränningsdirektivets krav. Vi har i analysen satt priset till /MWh bränsle. Biobränslepriset har antagits vara /MWh bränsle, elpriset /MWh och certifikatpriset /MWh. Övriga bränslepriser framgår av tabell 7. I MARTES-databasen sker anpassningar av dessa bränslepriser till den lokala situationen. Pris (kr/MWh, exklusive skatter) Den fossila CO2-emissionen vid avfallsförbränning har antagits vara CO2/MWh bränsle. av energin vid avfalls- förbränningen kommer från avfall med fossilt ursprung. När avfallsförbränning tilldelas elcertifikat så omfattar dessa bara den förnyelsebara delen av elproduktionen, dvs. av elproduk- tionen berättigar till elcertifikat. För samförbränning, där av energin kommer från de utsorterade avfallsbränslena är den fossila CO2-emissionen CO2/MWh br. av den totala bränsleenergin kommer från avfall med fossilt ursprung, vilket innebär att av elproduktionen berättigar till elcertifikat. I figur 14–16 illustreras hur lönsamma nyinvesteringarna är jämfört med ett system utan nyinvesteringar. AvfallsKVVcert innebär att elproduktion från avfallsförbränning tilldelas elcertifikat (under de villkor som anges ovan). Från dessa figurer kan man dra följande slutsatser: 1.Utan elcertifikat är det svårt för en nyinvestering i avfallsförbränning att konkurrera med ett BioKVV. Reinvest- eringen i AvfallsHVP klarar sig väl i scenario 0 på grund av den låga investeringskostnaden jämfört med nyinvesterings- alternativen. 2.Skattepaketet (scenario 1a och 1b) innebär väsentligt bättre förutsättningar för AvfallsKVV än AvfallsHVP. I dessa scenarier behövs således inte elcertifikat för att styra avfalls- förbränningen mot kraftvärmeproduktion istället för enbart värmeproduktion. I scenarierna med rak skatt är elcertifikat nödvändiga för att säkerställa denna styreffekt. 3.SamKVV är ett sämre alternativ än BioKVV i samtliga scenarier. För att det skall vara intressant med en samförbränningsanläggning måste man antingen få ner kost- naderna eller ta ut en mottagningsavgift för det utsorterade avfallsbränslet. De förutsättningar som antagits i denna analys motiverar inte samförbränning istället för enbart förbränning av biobränsle. Relativ lönsamhet för de fem investeringsalternativen jämfört med ett system utan nyinvesteringar. Scenario 0, 1a och 1b Relativ lönsamhet för de fem investeringsalternativen jämfört med ett system utan nyinvesteringar. Scenario 0 och 2a 2a, skatt /ton 2a, skatt /ton 2a, skatt /ton Relativ lönsamhet för de fem investeringsalternativen jämfört med ett system utan nyinvesteringar. 2c, ingen skatt 2c, skatt /ton 2c, skatt /ton 2c, skatt /ton I figur 17 illustreras den avfallsbaserade fjärrvärmeproduktionen från nyinvesteringsalternativen i de fall de är lönsamma gentemot ett system utan nyinvesteringar (jämför figur 14–16). Observera för SamKVV att mängderna i figur 17 endast motsvarar fjärrvärme- produktionen från avfallsbränslet, dvs. av den totala fjärrvärmeproduktionen. I kraftvärmeverken sker också elproduk- tion vilken följer samma mönster som i figur 17. 2a,100 2a,400 2a,700 2c,100 2c,400 2c,700 I figur 18 illustreras den totala mängden avfall som förbränns i det mest lönsamma utfallet för varje scenario. I scenarierna 0, 2a och 2c (skattenivå 100kr/ton) är reinvestering i den gamla pannan den mest lönsamma investeringen. I scenario 1a är nyinvestering i AvfallsKVV det bästa alternativet under förutsättning att man får elcertifikat. I övriga scenarier kommer ingen avfallsförbränning att ske då bioKVV ger den bästa lönsamheten. Total mängd förbränt avfall i det mest lönsamma utfallet i respektive scenario 2a,100 2a,400 2a,700 2c,100 2c,400 2c,700 Uppskalning av kommunspecifika resultat till nationell nivå Som beskrevs i kapitel 2 har vi skalat upp de kommunspecifika resultaten i kapitel 3–5 till nationell nivå för att kunna dra slutsatser om konsekvenserna för hela av en avfallsförbränningsskatt. Det bör poängteras att en sådan uppskalning blir grov då de studerade fjärrvärmesystemen kan skilja sig åtskilligt från andra fjärrvärmesystem där man har avfallsförbränning eller där man planerar avfallsförbränning. I figur 19 sammanfattas resultaten från uppskalningen. Dessa mängder bör jämföras mot de planer som finns 2008. Dessa pekar på en total kapacitet på , fördelat som existerande + byggstartat samt knappt ej byggstartat. Totala mängder avfall till avfallsförbränning i . Resultaten framtagna genom uppskalning av kommunspecifika resultat. Mängder till avfallsförbränning - uppskalat till Sverigenivå Från figuren kan man dra följande slutsatser: 1.Elcertifikat är nödvändiga för att det skall bli lönsamt att utnyttja hela den planerade kapaciteten. De förbättrar avsevärt möjligheterna för de ej byggstartade planerna att bli förverkligade. 2.Raka viktsbaserad skattenivåer på /ton eller mer innebär stora reduktioner i drifttid även på existerande anläggningar. Det blir då också helt ointressant med nyinvesteringar i avfallsförbränning. 3.Skattepaketet (scenarierna 1a och 1b) gynnar tydligt avfallskraftvärmeverk framför hetvattenpannor. I vissa fall minskar drifttiden till och med för existerande avfallspannor med enbart värmeproduktion. I figur 20 presenteras den marginalkostnadstrappa (åtgärdstrappa) vi har använt för analysen. Denna är framtagen genom användning av diverse olika källor och antaganden (vilka beskrivs närmare nedan). Detta innebär att den är behäftade med osäkerheter vilket också indikerats i figuren. Osäkerheterna har markerats i y-led, men de gäller även i x-led då mängden som kan styras bort från avfallsförbränning genom respektive åtgärd är känslig för de antaganden man gör. Åtgärdstrappan är en förenkling av verkligheten, men likväl användbar för att identifiera skattenivåer som krävs för att styra olika avfallsmängder till annan behandling. Marginalkostnadstrappa (åtgärdstrappa) med illustration av spridning mellan olika datakällor kr/ton utsorterat som ej går till förbränning vall kan fler åtgärder förp., well % av planerad förbränd mängd 2008 Åtgärdstrappan är konstruerad genom att utgå från den mängd avfall som är tänkt att förbrännas cirka under förutsättning att alla planer förverkligas. Detta motsvarar avfall, där hushållsavfall och industri- och verksamhetsavfall utgör de dominerande fraktionerna (RVF 2003). Sammansättningen av detta avfall uppskattas genom plockanalyser av avfall, vilket ger ytterligare uppdelning i fraktioner såsom matavfall, hårdplast- förpackningar, tidningar, trä etc. Genom att studera samman- sättningen har vi sedan valt ut åtgärder som syftar till att minska förbränningen och öka alternativ behandling (främst material- återvinning och biologisk behandling). De åtgärder som identifierats omfattar cirka hälften av det avfall som är tänkt att förbrännas. Som synes av figur 20 så innebär åtgärderna totalt att knappt hälften av det avfall som omfattas av åtgärderna styrs till annan behandling, dvs. av det totala avfallet.