sou · GTB313 · 2006-01-01 00:00:00 — ansåg att abonnenternas nytta av lördagstid- ningarna minskar om de får dem distribuerade först eftersom dagstidningarnas innehåll till stor del är en färskvara. Om abonnenter i glesbygdsområden inte får sina tidningar distribuerade befarade att detta skulle kunna medföra att människor i glesbygdsområden i mindre om- fattning än tidigare kommer att abonnera på en dagstidning. Enligt skulle detta i sin tur kunna leda till att det ökande utbudet av information och nyheter via andra medier såsom radio, TV och Internet ersätter det tryckta ordet som nyhets- och informationsförmedlare. menade att dessa andra medier för den enskilde inte på samma sätt som en dagstid- ning kan fungera som ett medium för opinionsbildning och aktivt deltagande i samhällsdebatten. Enligt Presstödsnämndens uppfatt- ning var distributionen av dagstidningar i glesbygdsområden en såväl presspolitisk som regionalpolitisk fråga. uttalade att tillgången till en dagstidning som distribueras som den utkommer bidrar till att bibehålla en livaktig gles- och landsbygd. Enligt skulle det krävas orimligt stora eko- nomiska insatser för att alla hushåll i alla delar av skulle kunna få dagstidningar distribuerade . gjorde bedömningen att en rimlig målsättning vore att distributionen av lördagstidningar skall bibehållas på minst den nivå som förelåg . För att göra detta möjligt skulle det enligt krävas statliga insatser genom höjning av stödet för sådana lördagsexemplar som postdistribueras. Den modell av statligt stöd som förordade var en subvention per exemplar vid postdistribution av dagstid- ningar i glesbygdsområden. anförde att fördelen med en sådan utformning av stödet är att den anknyter till nuvarande system för distributionsstöd och att stödet blir lika stort för varje tidningsexemplar med glesbygdsspridning. Den nackdel såg med modellen var att tidnings- företag skulle kunna välja att subventionera lördagsdistributionen på den nivå som förelåg utan att de abonnenter som inte längre fick tidningar distribuerade återigen kommer med i lördagsdistributionen. Mot bakgrund av att utredning visat att de flesta tidningsföretag kunde acceptera en distributionskostnad på per distribuerat lördagsexemplar gjorde den bedömningen att en sänkning av medelkostnaden med erfordrades för att bibehålla lördagsutdelningen nivå. bedömde vidare ett antal måndagsutdelade lördagstidningar på nytt skulle komma att delas ut . I sina kostnadsberäkningar utgick från att nära hälften av måndagsexemplaren, exkl. över- spridda exemplar, åter skulle komma att bli lördagsutdelade, dvs. cirka 2 500 exemplar. 3.1.3Remissinstansernas synpunkter på rapport skickades på remiss till ett flertal myndigheter, organisationer och företag. Ett tjugotal av remiss- instanserna svarade på remissen. som remisstiden gick ut hölls också ett remissmöte, varvid sju av remissinstanserna närvarade. Nästan samtliga av remissinstanserna ställde sig bakom problembeskrivning och ansåg att något behövde göras för att bibehålla utdelningen av dagstidningar i glesbefolkade områden. De flesta ansåg också att ett särskilt distributionsstöd var ändamålsenligt, men många påpekade att beräkningsunderlaget var svårbedömt, varför det var svårt att avgöra om nivån på det föreslagna stödet var väl avvägd. Många av remissinstanserna ansåg också att stödet borde utvärderas . Tidningsutgivarna, vars remissvar Pressens Samdistribution, Tid- ningsbärarna KB och Västsvensk tidningsdistribution KB ställde sig bakom, var i princip positiva till det nya stöd som föreslagit. Tidningsutgivarna framhöll dock att också andra företag än fått kostnadsökningar, varför stöd borde ges även för sådan distribution som tidningsföretagen bedriver i egen regi eller via ett distributionsföretag. Tidnings- utgivarna ansåg vidare att underlaget för var bristfälligt och bedömde att ett stöd med per exemplar inte var tillräckligt, eftersom kostnaderna i många fall var väsenligt högre och ytterligare kostnadsökningar var att vänta. Tid- ningsutgivarna föreslog en annan stödmodell innebärande att lör- dagsdistributionen sker till ett fast pris för tidningsföretagen i kombination med någon form av statligt bidrag för kostnads- täckning till och andra distributionsföretag som verkar under motsvarande förhållanden. Pressgruppen var positiva till ett extra distributionsstöd men ansåg att lösningen på problemet med lördagsdistri- butionen i första hand var en praktisk och regionalpolitisk fråga som skulle kunna lösas genom planering och samordning. Regel- verket för borde enligt Pressgruppen ses över och det borde ställas krav på att samverka med andra distribu- tionsföretag i syfte att hitta rationaliseringsmöjligheter för distri- bution i glesbygdsområden. Pressgruppen framförde även att tid- ningsdistributionen har vissa generella problem som inte bara rör samt att det kan bli problem även med distribu- tion av dagstidningar på vardagar i glesbygdsområden, eftersom även denna distribution är mycket kostsam för tidningsföretagen. Slutligen ansåg Pressgruppen att det av före- slagna stödbeloppet sannolikt var för litet eftersom det kunde för- väntas ytterligare prishöjningar för lördagsdistributionen. ansåg att principen för det föreslagna stödet var riktig men att nivån på stödet var för låg. uttalade att det är viktigt att sträva efter samdistribution av tidningar och post samt att stöd bör ges oavsett distributionsägare. vände sig emot att ett direkt stöd skulle ges till . framhöll också att distributionen i glesbygd är viktig samt befarade att intresset att bevaka glesbygden minskar om tidningar inte delas ut i dessa områden. anförde att grundproblematiken med tidningsdistri- bution i gles- och landsbygdsområden är att abonnenterna inte är beredda att betala för hela distributionskostnaden. anförde vidare att bolaget fick ett krav på avkastning i samband med bolagiseringen samt att den subvention av tidnings- distributionen som stått för inte längre var möjlig till följd av Posten AB:s försämrade resultat. ville inte ha ett direkt stöd, utan ansåg att lösningen med ett särskilt distributionsstöd var bättre. Slutligen anförde att ytterligare prishöjningar var att vänta för distribu- tionen av dagstidningar . identifierade i två huvudargument för ett extra distributionsstöd. Det ena argumentet var hänförligt till demokratiska värden och det andra var hänförligt till abonnenternas lojalitet. saknade i rapporten ett underlag där abonnenternas inställning till lördags- respektive måndagsdistribution av lördagstidningar redovisas. Ett sådant underlag hade enligt givit en mer heltäckande bild av lördagsdistributionens betydelse i gles- bygdsområden och visat behovet av ett extra distributionsstöd. hänvisade i sitt remissvar till forskning som visar att hushållsdistributionen av dagspress är en väsenlig faktor bakom den höga dagstidningsläsningen i landet samt att det är angeläget att distributionen fungerar om man vill slå vakt om den omfattande dagstidningsläsningen i . Universitet framhöll även en rättviseaspekt som handlar om konkurrensneutralitet mellan olika medier och gjorde en jämförelse med must carry för TV och målet att Internet skall nå alla. Slutligen ansåg att det var svårt att bedöma beräkningsunderlaget för förslaget. Hela ska leva anförde att det är viktigt att fördela samhällsresurser så att de berörda områdena inte miss- gynnas ytterligare. framhöll också att lördagsut- delning av dagstidningar är en viktig fråga för många människor i glest befolkade områden. 3.2Regelverket för det särskilda distributionsstödet Bestämmelserna om det särskilda distributionsstödet för utdelning av dagstidningar återfinns i förordningen (2001:898) om särskilt distributionsstöd. Förordningen utfärdades och den gällde ursprungligen till och med (prop. 2001/02:1 utg.omr. 1, bet. 2001/02:KU1, rskr. 2001/02:55). Genom förordningen (2004:1378) om dels fortsatt giltighet av förordningen (2001:898) om särskilt distribu- tionsstöd, dels ändring i samma förordning har förordningens giltighetstid förlängts till och med . Den ändring som infördes genom förordningen var möjligheten att fördela särskilt distributionsstöd även . Förordningen (2001:898) innehåller fyra paragrafer. I 1 § första stycket föreskrivs att förordningen innehåller bestämmelser om särskilt distributionsstöd som , 2003, 2004 och 2005 kan lämnas till företag som ger ut dagstidningar. I andra stycket stadgas att om inte annat sägs i denna förordning skall bestämmelserna i presstödsförordningen (1990:524) tillämpas. I 2 § anges att stöd kan lämnas för utdelning av dagstidningar i gles- och landsbygdsområden. Vidare föreskrivs det i 3 § att bestämmer storleken på stödet efter vad som i det enskilda fallet är skäligt med hänsyn till kostnaden för distribution i området. Stödet får dock uppgå till högst per distribuerat exemplar och får endast avse kostnader som överstiger per distribuerat exemplar. Stöd får inte lämnas om tidningens sammanlagda kostnad för distribution –lördag understiger per abonnent. Slutligen stadgas det i 4 § att betalar ut stödet årsvis i efterskott. Som framgår av 2 § förordningen (2001:898) om särskilt distri- butionsstöd skall bestämmelserna i presstödsförordningen (1990:524) tillämpas om inte annat sägs i förordningen. De materiella bestämmelser som därvid blir tillämpliga återfinns i 4 kap. presstödsförordningen. Bestämmelserna är gemensamma med vad som gäller för det ordinarie distributionsstödet och de ställer bl.a. upp några grundläggande förutsättningar för att ett tidnings- företag skall kunna erhålla stöd. Till en början måste tidningarna delas ut i samdistribution. Vidare måste distributionsföretaget tillämpa en likaprisprincip som enligt huvudregeln innebär att storleken av det enskilda tidningsföretagets abonnerade upplaga inom distributionsområdet inte skall inverka på distributions- avgiften per distribuerat exemplar. Tidningsföretagen skall också skriftligen förbinda sig att avstå från egen distribution samt över- lämna hela distributionsarbetet till distributionsföretaget i det område där tidningen deltar i stödberättigad samdistribution. Relevanta bestämmelser i 4 kap. återges i de nästföljande styckena. Enligt 4 kap. 1 § presstödsförordningen får distributionsstöd lämnas för varje abonnerat exemplar av en dagstidning vars upplaga i huvudsak är betald, som har ett abonnemangspris som inte uppenbart avviker från det pris tidningar har i den kategori som tidningen tillhör och som distribueras av ett distributionsföretag eller av ett befordringsföretag i lantbrevbärarturer eller särskilda tidningsutdelningsturer, där minst två tidningsföretag deltar. För att ett tidningsföretag skall få distributionsstöd skall tidnings- företagen enligt 2 § skriftligen förbinda sig att avstå från egen distribution av en abonnerad dagstidning inom alla områden där stödberättigad samdistribution förekommer om denna påbörjas då den egna tidningen kan medfölja, och överlämna hela distributionsarbetet till postbefordringsföretaget respektive distributionsföretaget i varje område där tidningen deltar i stödbe- rättigad samdistribution. Vidare finns det möjlighet för att medge att ett distributionsföretag som underentre- prenör anlitar ett tidningsföretag eller ett företag som ägs av eller ingår i en koncern med tidningsföretag. De närmare förutsätt- ningarna för att ett sådant undantag skall få meddelas återfinns i 2 § andra stycket. I 3 § ges det möjlighet för två distributionsföretag att svara för stödberättigad samdistribution inom ett distributionsområde om medger det. I nyss- nämnda sammanhang anses ett postbefordringsföretags särskilda tidningsutdelningsturer, med undantag av lantbrevbäringsturer, som ett distributionsföretag. I 4 kap. 5 § föreskrivs att ett distributionsföretag får förmedla distributionsstöd endast om företaget skriftligen förbinder sig till att uppfylla följande villkor: Företaget skall inom sitt verksamhetsområde anordna sam- distribution där förutsättningar finns för stödberättigad sam- distribution. För samdistributionen skall företaget tillämpa prissättning enligt andra stycket för sådana tidningsföretag som har under- tecknat en förbindelse enligt 2 § och ger ut tidningar som normalt kommer ut med minst ett nummer . För en tidning som kommer ut en gång gäller att den skall ha minst en procents hushållstäckning i den blockregion där tidningens utgivningsort är belägen. Prissättningen skall vidare vara sådan att storleken av den enskilda tidningens abonnerade upplaga inom distributionsområdet inte inverkar på distribu- tionsavgiften per distribuerat exemplar. Om det blir väsentliga kostnadsskillnader på grund av att tidningarna väger olika mycket per exemplar, att någon av tidningarna föranleder mer administrativt arbete än de andra eller att någon av tidningarna föranleder särskilda transportkostnader får dock prissättningen anpassas till dessa skillnader. En sådan prissättning får däremot inte innebära att priset för distributionen av ett exemplar av den mest kostnadskrävande tidningen blir högre än priset för distribution av ett exemplar av den minst kostnadskrävande tidningen. Företaget skall hålla samdistributionen öppen för samtliga dagstidningar vars upplaga är i huvudsak betald och har ett abonnemangspris som inte uppenbart avviker från vad tidningar har i den kategori som tidningen tillhör och som vid tiden för samdistributionens början finns tillgängliga på orten. Företaget skall delge anbud på samdistribution inom ett distributionsområde till samtliga dagstidningar som har under- tecknat förbindelse enligt 2 § vid en och samma tidpunkt. Av 4 kap. 6 § framgår att ett distributionsföretag inte får förmedla distributionsstöd, om distributionsföretaget ägs av eller ingår i en koncern med ett eller några få tidningsföretag. Ett sådant distribu- tionsföretag får dock förmedla distributionsstöd om medger det, och om distributionsföretaget först samtycker till att ett tidnings- företag som berörs av samdistribution som anordnas av distri- butionsföretaget efter framställning till skall kunna få de uppgifter som behövs för att kunna bedöma kostnader och kostnadsfördelning för en planerad eller pågående samdistribution. Om ett distributionsstöd förmedlas av ett postföretag skall före- taget enligt 4 kap. 7 § skriftligen förbinda sig att uppfylla de villkor som anges i 5 § 2–4. Slutligen skall det nämnas att det i 4 kap. 9 och 11 §§ finns bestämmelser om följderna av att ett företag inte iakttagit förbindelse i 2 § eller ett tidningsföretag får vinst av tid- ningsdistributionen på ett sätt som uppenbarligen innebär ett kringgående av föreskrifter om prissättning enligt 5 § andra stycket. I det förra fallet skall enligt huvudregeln företaget till betala ett belopp som motsvarar vad företaget oriktigt har fått. I det senare fallet skall distributionsstöd inte betalas ut. 3.3Tillämpningen av det särskilda distributionsstödet I regleringsbrev för ålade regeringen nämnden att utvärdera det särskilda distributionsstödet. Nämnden skulle bl.a. göra en bedömning om stödnivåerna var ändamålsenliga och vilka effekter som stödet fått på lördagsutdelningen. utvärdering av stödet för redovisades . Uppgifterna i avsnitt 3.3.2-3.3.6 utgör en sammanfatt- ning av denna utvärdering. I avsnitt 3.3.7 återfinns uppgifter från om utbetalat stöd för . har tio mnkr avsatts för det särskilda distributionsstödet. har vid tillämpningen av förordningen (2001:898) om särskilt distributionsstöd använt följande kriterier för beräkning av stödet: Veckokostnaden per abonnent respektive lördagskostnaden per distribuerat exemplar har antagits vara densamma som den genomsnittliga vecko- respektive lördags- kostnaden i det utdelningsdistrikt där exemplaret distribuerats. Kostnaderna har inkluderat distributionsföretagens administra- tionstillägg. Utdelning av dagstidningar på helgdagsaftnar som infaller än har inte varit stödberättigad. har använt redovisade beräkningskriterier efter samråd med distributionsföretagen. Skälet till att vecko- respektive lördagskostnaden har antagits vara densamma som en genomsnittskostnad beror på att distributionsföretagens administrativa system inte klarar av att till en rimlig kostnad beräkna veckokostnaden och lördagskostnaden per enskilt abonnemang. har därför godkänt att kostnaderna beräknas på utdelningsdistrikt och inte på enskilda abonnenter. Enligt har tillämpningen i praktiken inneburit att tidningsföretagen kan ha erhållit stöd även för icke stödberättigade exemplar. fanns det fem distributionsföretag som kunde förmedla särskilt distributionsstöd till tidningsföretagen. Dessa var , Pressens samdistribution AB, Västsvensk Tid- ningsdistribution KB, Tidningsbärarna KB och Pressens Morgon- tjänst KB. I praktiken fördelade samtliga bolag utom Tidnings- bärarna KB och Pressens Morgontjänst KB ett särskilt distribu- tionsstöd. uppgick utbetalat stöd till 10,9 mnkr och för uppgick det till 10,6 mnkr. Den sammanlagda stödberättigade upplagan uppgick till 2,9 miljoner exemplar. uppgick utbetalat stöd till cirka 9,5 mnkr. Se vidare avsnitt 3.3.7 angående stödet för . 3.3.4Effekten av det särskilda distributionsstödet Tidningsföretagen har till redovisat att lördags- distributionen i gles- och landsbygdsområden legat på ungefär samma nivå som . Ett mindre antal abonnenter, totalt 250 stycken, har återfått sin lördagsdistribution. Av dessa är 100 stycken abonnenter på Tidningen och 150 stycken abonnenter på . Ett flertal tidningsföretag har uppgett att de tack vare stödet kunnat erbjuda sina abonnenter en bibehållen servicenivå. Huvud- delen av tidningarna har uppgett att ett stort antal abonnenter troligtvis kommer att bli utan lördagsutdelning om stödet upphör. Uppgifterna om antalet abonnenter som skulle kunna bli utan lördagsutdelning har varierat mellan tidningarna, allt ifrån 200 abonnenter till 1 500 abonnenter per tidning. 3.3.5Tidningsbranschens synpunkter på det särskilda distributionsstödets utformning Alla tidningsföretag utom ett angav till att stödet bör finnas kvar. Vidare ansåg många av företagen att stödet även fortsättningsvis bör vara inriktat specifikt på lördagsdistri- bution. De tidningar som tyckte att stödet i stället bör inarbetas i det ordinarie distributionsstödet efterlyste en generell höjning av distributionsstödet jämte en försäkring om att stödet inte urholkas . När det gäller själva konstruktionen av stödet ansåg ett mindre antal av tidningsföretagen att stödet var rätt utformat. Ett tid- ningsföretag uppgav att stödet inte var rätt utformat eftersom tre- dagarstidningar i praktiken utesluts från stöd på grund av att dessa tidningars sammanlagda kostnad för distributionen – lördag understiger per abonnent. Ett annat tidningsföretag ansåg att stöd bör ges till verkligt antal redovisade högkostnads- distributioner. Ytterligare ett tidningsföretag ansåg att stödet bör regionaliseras så att det beräknas på ett annat sätt i glesbygdslän där avstånden är stora och antalet hushåll relativt få. Slutligen ansåg ett tidningsföretag att stödet bör ges en trappstegsformad konstruk- tion där dyrare distributioner berättigar till högre stöd. Beträffande nivån på det särskilda stödet ansåg ett flertal tid- ningsföretag att stödnivån är alltför låg eftersom den verkliga kostnaden för lördagsdistribution i gles- och landsbygdsområden är mycket hög och kostnaden för postdistribution fortsätter att stiga. Ett mindre antal tidningsföretag ansåg att stödnivån var rätt utformad. Även distributionsföretagen (), Västsvensk Tidningsdistribution KB (VTD) och Tidningsbärarna KB (Tidningsbärarna) inkom till med syn- punkter på det särskilda distributionsstödet. Samtliga distribu- tionsföretag ansåg att stödet bör finnas kvar, men Tidningsbärarna och VTD ansåg att stödet bör inarbetas i det ordinarie distribu- tionsstödet. TAB uppgav att stödet inneburit ett visst merarbete för bolaget och uppskattade den administrativa merkostnaden . VTD ansåg att stödet fungerat bra administrativt och uppskattade administrationskostnaden till av stödet. Tidningsbärarna ansåg att stödet är administrativt näst intill omöjligt att sköta efter regelverket. När det gäller frågan om stödets konstruktion ansåg både VTD och Tidningsbärarna att det särskilda stödet inte var rätt konstruerat. Tidningsbärarna förordade att stödet borde läggas ut på samtliga vardagar. TAB ansåg däremot att konstruktionen i stort sett var riktig. De synpunkter TAB anförde kring stödets konstruktionen var att kostnadsnivån på per abonnent är allt för hög för tidningar med en periodicitet på två-tre nummer . Enligt TAB borde stödet omformas så att även låg- och medelfrekventa tidningar skulle kunna uppbära stöd för lördags- distribution. Vidare borde det enligt TAB övervägas om stödet enbart bör omfatta de tidningsexemplar som postdistribueras . Enligt TAB är kostnaden för lördagsdistribution i en budorganisation normalt densamma som för vardagar, med undantag för en något högre ob-ersättning . TAB angav att stöd till buddistribution kan leda till att utdelning blir billigare än utdelning på vardagar. Ett särskilt stöd borde därför enligt TAB inte utgå för buddistribuerade exemplar , åtminstone inte i områden där den lokala tidningen buddistribueras . 3.3.6Presstödsnämndens bedömning av det särskilda distributionsstödet bedömde vid sin utvärdering av det särskilda distributionsstödet för frågan om stödet skulle finnas kvar även fortsättningsvis. fann, mot bakgrund av lämnade synpunkter från tidnings- och distributionsbolag, att det torde behövas någon form av stimulansåtgärder för att bibehålla utdelningen av dagstidningar , främst i glesbygder. I avvaktan på ytterligare utredning kring stödet förordade därför en fortsättning av det särskilda stödet. Liksom fanns det fem distributionsföretag som kunde förmedla särskilt distributionsstöd till tidnings- företagen. Skillnaden var att , som avvecklade sin verksamhet , ersatts av Distri- butionscentralen i . Enligt kommer samtliga bolag utom Tidningsbärarna KB och Pressens Morgontjänst KB att fördela ett särskilt distributionsstöd för . hade dock inte fått in någon ansökan om stöd från Distributionscentralen i . förelåg det därför en viss osäkerhet om den slutliga kostnaden för det särskilda distribu- tionsstödet . Enligt uppgifter från uppgick den stöd- berättigade upplagan för till 3,1 miljoner exemplar (exkl. den upplaga som distribuerats av Distributionscentralen i ). En tabell över utbetalat särskilt distributions- stöd för distribution återfinns i bilaga 2. Tabellen är uppdelad på post- respektive budutdelade exemplar. Av tabellen framgår att huvuddelen av stödet, knappt 8,3 mnkr av totalt 9,5 mnkr, gått till postdistribuerade tidningar. Det genomsnittliga utbetalade stödet per distribuerat exemplar uppgick till för . Motsvarande belopp var . Förklaringen till ökningen av den stödberättigade upplagan , från 2,9 miljoner exemplar till 3,1 miljoner exemplar, torde bl.a. kunna härledas till att fler tidningsexemplar blivit stödberät- tigade på grund av de senaste årens prishöjningar för tidnings- distributionen. 3.4Kommitténs hearing om det särskilda distributionsstödet Under kommittésammanträdet höll kommittén en hearing om det särskilda distributionsstödet. Vid hearingen närvarade företrädare för Tidningsutgivarna (), (NSD), () och Västsvensk Tidningsdistribution KB (VTD), se bilaga 3. En sam- manfattning av de uppgifter som framkom vid hearingen redovisas i detta avsnitt. 3.4.2Distributionssituationen i gles- och landsbygdsområden Enligt NSD har tidningsföretag större möjligheter att jobba med kostnaderna för tidningsdistribution på vardagar än i gles- och landsbygdsområden. är de flesta tidnings- företag hänvisade till att distribuera tidningar i glesbefolkade områden via . Företagen har emellertid inte något utrymme att förhandla med om priserna för denna distribution. Posten AB:s taxor för tidningsdistributionen är fasta.