sou · GTB369 · 2006-01-01 00:00:00 — När jag presenterade min avhandling om kränkning av mänskliga rättigheter i under sista diktaturen så tyckte de att den var för politisk Jurister skulle behöva utbildas i den tvärvetenskapliga approachen. Vi invandrare har ett annat per- spektiv på hur juridik och lag skall tillämpas. Mänskliga rättigheter tillämpas inte här. Det internationella rättssystemet spelar ingen roll här i . Vi har använt FN för att kräva våra rättigheter som invandrarminoritet och att de rättigheterna skall respekteras på den nationella nivån. Men det låter sig inte göras här i . (Kvinna i ) En del uttrycker pessimism och säger sig vara makt- lösa inför det svenska diskriminerande systemet. Följande citat är ett exempel: Alla de här internationella överenskommelserna gäller överallt i tredje världen men inte i . Det är för stort för mig som blatte. Jag vet att jag aldrig kommer att vinna mot det. Jag visste inte ens att det finns en antidiskrimineringsbyrå i . Det här med internationella kon- ventioner känns väldigt långt bort för mig. (Kvinna i ) Det riktas mycket kritik mot hur det politiska systemet fungerar . Framför allt mot fenomenet att personer med utländsk bak- grund bara finns med som namn på vallistor, inte som aktörer i politiken. Inte så få menar att partierna håller sig med alibiinvandrare, personer som är synliga utåt men vars reella inflytande i politiken är väldigt litet. Men politik är det område där det finns mest skylda åsikter bland deltagarna i hearingarna i de tre storstäderna. Några personer anser att det finns en högre representation av personer med utländsk bakgrund i den politiska sfären än i andra maktsfärer och att de utför ett viktigt arbete. Andra hävdar att det stora flertalet av dessa känner sig utestängda från politiken. Det finns också en uppfattning att personer med utländsk bakgrund förändras när de kommer in i politiska partier och varken tillåts eller ger möjligheten att lyfta fram viktiga frågor som berör personer med utländsk bakgrund. Flera deltagare som är aktiva i partipolitiken vittnar om hur svårt det är att föra kritik i partiledningar och i det politiska systemet i . Den svenska formen av demokrati diskuterades också i grupperna. Många som har invandrat till har gjort det på grund av sina politiska ställningstaganden och de är vana vid en mer direkt form av demokrati än den som utövas i . En del deltagarna menar att det är nu lätt att bli stämplade som terrorist om man arbetar politiskt på ett sätt som inte passar i de svenska mallarna för politiskt engagemang. Trots missnöje med det politiska systemet, genomsyrade ett på- fallande intresse för politiskt engagemang både i fokusgruppdiskus- sionerna och i plenumen i alla tre storstäderna. Etnisk diskriminering sker inte endast genom att utestänga perso- ner med utländsk bakgrund från möjligheten till bl.a. arbete, poli- tiskt engagemang och att få bo där man vill. Diskrimineringen sker också genom hur personer med utländsk bakgrund framställs i massmedierna. En central slutsats i hearingarna är att svenska medier bidrar till att reproducera stereotyper av personer med utländsk bakgrund och andra etniska grupper. Medierna ger en negativ bild av invandrade personer och de länder de kommer ifrån. Denna negativa bild formas av medierna genom att fokusera på människor med utländsk bakgrund, som skapare av problem för det svenska samhället. Det anser deltagarna i hearingarna om medi- erna i . Mediernas ensidiga bild bidrar i sin tur till segregeringen i sam- hället. Den främjar även fördomar och en vardaglig form av rasism. Det behövs fler personer med utländsk bakgrund som journalister och mediernas makt måste granskas hårdare, var den allmänna uppfattningen i samtalen De svenska massmedierna väcker starka känslor hos hearingdelta- garna i storstäderna. Många vittnar om ökad hjärtklappning och ilska så fort de slår upp en tidning eller tittar på nyhetsprogram i teve. De flesta är överens om att medierna ger en överdrivet negativ bild av personer med utländsk bakgrund, invandring, förorten och de invandrades hemländer, vilket underbygger en vardagsrasism. Deltagarna diskuterade bl.a. den obalans som finns i mediernas rapportering om invandrare och svenskar: Det är en negativ bild av invandrare som presenteras i media för det mesta. Det tar väldigt mycket mer plats i medierna om invandrare ställt till någonting än om svenskar gjort det. (Kvinna i ) Medierna fokuserar bara på människors etnicitet när det gäller per- soner med utländsk bakgrund, vilka anses skapa problem för det svenska samhället. Medierna beskriver dem på ett negativt sätt, menar deltagarna. Enskilda personers gärningar rapporteras olika beroende på om man är invandrare eller svensk. Medierna skildrar enskilda invandrare på ett negativt sätt, vilket i för- längningen drabbar hela invandrargruppen. (Man i ) I berättar deltagare att de inte vill läsa längre, trots att de får den i brevlådan hem. Bara undantagsvis skriver me- dierna om diskriminering och andra problem som invandrade per- soner och deras barn möter. Desto oftare kopplas utländsk bak- grund till problem av allehanda slag. sker det helt oreflekte- rat. När ett integrationspris skulle delas ut i gick det till en förening som arbetade med fritidsverksamhet i , där många personer med utländsk härkomst bor. Då skrev tidningen att där jobbar dom med problembarn, som om det var självklart att barn med icke svensk bakgrund är detsamma som barn med problem. Tidningen skrev det utan att fråga någon på platsen, trots att det handlade om vanlig fritidsverksamhet, påpekar deltagare därifrån. Detta är en iakttagelse som går igen i de olika storstäderna. Det är alltid den här negativa bilden På något sätt känns det som att det finns något system, som måste framställa de här områdena som problemområden. Svenska medier har aldrig varit neutrala i den här frågan. (Kvinna i ) Detta var ett återkommande tema i fokusgruppdiskussionerna och i plenumen. Deltagarna betonade en slagsida i både rapporteringen om personer med invandrarbakgrund och om marginaliserade och stigmatiserade områden. Vid sidan av ensidigheten är överdrifterna något som väcker reak- tioner. Om ungdomar i har bråkat skrivs det med stora bokstäver att invandrarungdomar skapar problem. Deltagarna i de olika städerna presenterade flera exempel på den bild som ges av medierna om invandrare. Det är den bilden som de har av oss, att vi bara ställer till problem och att de ska behandla oss som probleminvånare. (Kvinna i ) Nästan alla händelser, där personer med invandrarbakgrund är in- blandade, görs till en nyhet, debattämne och samhällsproblem. inte alla i samhället får den sortens mediala uppmärksamhet i gick en grupp nazister runt och slog sönder fönstren på sko- lor och sjukhus. Enligt kostade det bara på en skola. Och det blev inte något stort reportage. Det har inte blivit någon samhällsdebatt, ingenting. Men däremot i var det några invandrare som slog sönder en skola. Då blev det en hel sam- hällsdebatt. Alla, från ministrar till deras klippare, diskuterade det och skickade dit en hel del journalister och debattörer och sände ett direkt debattprogram därifrån. (Man i ) Ett problem är, anser många deltagare, att medierna titt som tätt betonar den utländska bakgrunden som en markör i beskrivningen av nyheten. Om det skrivs om en som anses ha den riktiga svenska bakgrunden sägs ingenting om bakgrunden, men om det gäller en person med utländsk bakgrund så påpekas att det är en kurd eller etiopier, eller att det är en person som har svenskt med- borgarskap. Några deltagare hävdar till och med att medierna medvetet väljer bilder av invandrade personer med skägg och dålig klädsel. Medierna använder dessutom stereotyper av den invandrade be- folkningen, där den typiska bilden av en invandrad person är av en misslyckad och svag person. Det sker även under subtila former som till exempel: en man som är svensk medborgare mördade en kvinna sägs att mannen är svensk medborgare? Jo, därför att det implicit handlar om en man som har utländsk bakgrund. (Man i ) Mordet på diskuterades också som ett avskräck- ande exempel. Framför allt riktade sig kritiken mot mängden artiklar och nyhetsinslag om mordet. Det finns tusentals kurder i . Hur många kurdiska pappor mör- dar sina barn? Och det har skrivits om det i massmedierna i veckor, månader och år. Det förstår jag inte. Det är vansinne! (Man i ) Diskussionerna var genomgående kritiska till rapporteringen av hedersmord, som betraktas som en invandrarproblematik utan nyanser. Man såg rapporteringen och debatten snarare som en markör för åtskiljande mellan vi och dem än som diskussioner för att öka förståelsen om orsakerna och motverka dem. I konstaterades också i plenumet att: man fokuserar ofta mer på bakgrunden när man skriver en nyhet än på själva händelsen. Och det blir så fel. Och det gör man bara för att visa invandrare i en negativ bild ge en negativ bild av invandrare. Diskussionerna är heta och ger bilden av en medial kon- spiration mot vad deltagarna kallar invandrarna. Medierna betrak- tas som majoritetssamhällets bildförmedling genom vilken per- soner med invandrarbakgrund framställs som avvikare, kri- minella, hedersmördare, oärliga, fula, terrorister etcetera. Detta genomsyrar fokusgrupp- och plenumdiskussionerna. Deltagarna har också reflekterat över konsekvenserna av den ensi- diga rapporteringen i medierna. De anser att den bidrar till ökad segregering och att den underbygger en vardagsrasism. Det sägs till och med att medierna är det viktigaste instrumentet för att främja vardagsrasism. Det bidrar till segregeringen. Det finns många svenskar som inte har någon som helst kontakt med invandrare. Media är deras enda sätt att få veta något om invandrare, och där presenteras de med en bild som späder på deras rädsla. (Kvinna i ) Deltagarna menar, att förutom de vanliga medborgarna även rasis- tiska grupper använder sig av de etablerade mediernas ensidiga och ibland rasistiska rapportering om personer med invandrarbakgrund: En del av artiklarna eller skrivandet främjar rasismen direkt. De rasis- tiska grupperna använder sig av det. (Kvinna i ) De positiva sidorna med invandringen och de kulturella rikedo- mar som personer med invandrarbakgrund erbjuder non- chaleras och vad som blir kvar är en negativ bild, som förstärker fördomarna, menar en del deltagare: Bilden av folk med utländsk bakgrund är väldigt dålig. Jag menar att media inte speglar den positiva bilden, som man kommer med när det gäller kulturella rikedomar och allt som vi invandrare bidrar med. Så det är ju en grej som främjar fördomar och främlingsfientlighet. (Kvinna i ) Ett exempel togs från bevakningen av flygplanet, som kapades i , där medierna sade att det var en invandrarkille som låg bakom. Pappan är från , mamman är svensk, men killen har fötts i . Han är svensk, men i massmedia kallar dom honom för arab. Det är också makt, massmedia är makt. Jag blir förbannad när de kallar honom invandrare eller arab. (Kvinna i ) Kanske som en följd av den ensidiga rapporteringen har högerex- trema åsikter fått en allt större plats i medierna. Sverigedemokra- terna och andra främlingsfientliga partier är med i leken igen, påpekas i en del diskussioner. Vissa organiserade rasistgrupper använder närradion för att sända rasistprogram. I undrar några deltagare vad det betyder att det bara finns borgerliga dags- tidningar i regionen kvar numera sedan socialdemokratiska Arbetet lagts ned. Det finns inga socialistiska eller vänstermedia , säger en deltagare och menar kanske att vänstertidningar ger en mer rättvis bild av invandrade personer. Hela bunten är ju moderater. Självklart vill de inte ha oss här och där- för har de inget intresse själva av att vi finns. Varför ska de skriva om oss? (Man i ) I föreslås att kanske är det så att folk i allmänhet vill läsa den bild, som medierna ger av dem som har utländsk härkomst. bok från gränsen diskuterades i . Boken beskriver mediernas stereotypa bild av invandrare, en bild många känner igen sig i. Hon konstaterar att det är ett starkt vi och dom-perspektiv i svenska medier. Och när vi pratar om dom eller när de använder dom i positivt syfte så är det dom stackars flyktingarna, som just har kommit hit, som är i asylprocessen och inte får uppehållstillstånd. Sen när dom får uppehållstillstånd så slutar dom existera i media. Och det är ett exem- pel på rasismen i medierna. (Kvinna i ) En deltagare hävdar att mediernas beskrivning av invandrade per- soner har ett bestämt syfte: att beskriva dem som annorlunda. Om jag tittar på teve så tänker jag så här: i Efterlyst brukar man se invandrarkillar, sedan i Idol kan invandraren sjunga och dansa, det är inte så hotande liksom. Och är från förorten, han pratar på ett speciellt sätt. Han är kaxig, han är representanten för alla oss som bor i förorten. Han får ju alltid den där negativa uppmärksamheten. (Kvinna i ) Rapporteringen om och andra idrottsstjärnor med invandrar- bakgrund diskuteras i många grupper. En del gav som ett exempel på mediernas etnocentriska rapportering. Som en man i uttrycker det: Så länge hon var bra och inte fuskade var hon svensk, och hon trodde själv det också, men så fort hon gjort något dumt då blev hon före detta sovjetiska medborgaren och hennes misstag rapporterades som annorlunda. Deltagarna i de tre städerna tar mediernas inflytande på högsta all- var och förstår hur dessa kan försvåra situationen och möjlighe- terna för personer med utländsk bakgrund. Media har sån fruktansvärd makt. När man skriver om en händelse så är det tydligen väldigt vanligt att man skriver var människan kommer ifrån. Det gjorde man inte . Eller så skriver man att den här perso- nen ska utvisas eller avvisas så att alla ändå förstår att det här inte är en svensk. (Man i ) Medierna betraktas i diskussionerna som majoritetssamhällets megafon som finns till för svenskar. Denna slutsats dras av delta- garna. Följande citat sammanfattar diskussionerna: Medierna representerar majoritetssamhället och finns bara till för svenskar tar de inte upp när människor blir diskrimine- rade, alltså det döljs. (Kvinna i ) Ett exempel hämtades från seminariet Välfärd för alla som anord- nades i . hade bjudit in olika forskare. De kom fram till att välfärden inte fungerade tillfredsställande för Istället för att arbeta för att den invandrade befolkningen ska anpassa sig skulle det behövas strukturella förändringar av systemet för att komma till rätta med problemen, ansåg forskarna. Dagen efter stod det i tidningen med stora rubriker att Välfärd för alla godkändes av alla forskare. (Man i ) Välfärd för alla är ett åtgärdspaket, som alla myndigheter ställt sig bakom. Det syftar bland annat till att sänka arbetslösheten och för- bättra skolan. Men deltagarna berättar att pengarna (2,) hade använts till att placera kameror runt om i stan, lysa upp hus och skapa praktikplatser. Medierna borde ta ett större ansvar för konsekvenserna av sin rapportering. Det är de flesta deltagarna överens om och de undrar om medierna över huvud taget reflekterar över sin roll för ökande arbetslöshet och diskriminering av personer med invandrarbakgrund i det svenska samhället. Jag kan tänka mig att det inte är väldigt meriterande om någon bor i och söker jobb. Därför att alltid svartmålas i medi- erna. Det är samma sak med . (Man i ) Om bilden av förorten är negativ så är bilden av de länder som in- vandrade personer kommer ifrån minst lika negativ. Det är precis som det är om våra länder, som vi kommer ifrån. Vi hör inte något positivt om eller om . (Man i ) Och när beskrivs så beskrivs det som ett enda land. där det finns hiv och aids, svält, katastrofer och politiska konflikter. Det är det enda man ser! (Kvinna i ) En man från i berättar att han stannar upp varje gång har ser något om i svensk teve. är det bara någon enstaka bild som förmedlas. Jag blir helt uppskruvad liksom. Men det är det jag får från , om det inte är något Ayatollareportage, vilket jag inte är intresserad av. Jag vill veta hur folket har det i . Svensk media kan inte tillgodose det behovet. Det kan däremot den radio och teve som produceras i av föreningar grundade på etnisk tillhörighet. De ger den mest trovärdiga bilden av de länder dessa människor kommer ifrån, anser en del deltagare. Men tyvärr får inte dessa medier något stöd från svenska staten, vilket gör att kvaliteten blir lidande. (Man i ) Ett annat problem är att sådana sändningar bara beskriver vad som pågår i dessa länder, inte det som påverkar invandrade personers sociala, ekonomiska och politiska situation i . Deltagarna diskuterade också olika strategier för att göra motstånd mot mediernas bilder. Användandet av parabolen kan ses som en markering mot svenska medier, hävdas i . Internet är ett annat alternativ, men som en man i påpekar har inte tillräckligt stor räckvidd bland oss i förorterna. De flesta är ense om att det behövs fler journalister med utländsk bakgrund. Vad som skulle behövas är ju att få in fler invandrare som kan produ- cera nyheter. Men det räcker inte i sig eftersom arbetssituationen måste förändras på olika sätt för att man ska komma till rätta med problemet. (Man i ) Strukturen måste också förändras, anser flera deltagare i de tre stä- derna. Man ska komma ihåg att så länge nyheterna produceras för att man ska tjäna pengar så kommer man ju att fortsätta sälja lättkonsumerade nyheter. Och det är ju nyheter som ofta bekräftar de fördomar männi- skor har och som är lite sensationsinriktade. (Kvinna i ) En lösning är att kvotera in flera människor med utländsk bak- grund på journalisthögskolorna, menar många. Redaktörerna – de flesta är vita svenska män utan kontakter bland den invandrade befolkningen – bär det yttersta ansvaret för vad som skildras i tid- ningarna och hur det presenteras. hearing diskuterade bl.a. detta. En deltagare där uttryckte det så här: Ofta är det vita män, som bor i områden som inte har kontakt med den nya världen, som de inte har mött. De har inget umgänge med invandrade människor oavsett bakgrund, klass eller kön. Och sedan läser de inte så mycket om den nya forskningen. När något blir aktu- ellt ringer de till någon som säger det de redan själva har bestämt. Om någon annan har någon annan åsikt kommer det inte ut. (Kvinna i ) Deltagarna anser att experter, som säger vad medierna vill att de ska säga och som flitigt används av medierna, är ett problem för den negativa bilden som produceras av personer med invandrar- bakgrund. Medierna använder sina experter selektivt och de som har andra åsikter än medierna exkluderas från debatten. Personer, som kritiserar makteliten, tillåts inte komma fram i svenska medier. (Man i ) En del deltagare försvarar den journalistiska friheten och menar att de har absolut rätt att skriva vad de vill, men att problemet är att de väljer att skriva på ett visst sätt som är konsekvent negativt för vissa grupper i samhället. Jag vet inte hur vi kommer åt den strukturella diskrimineringen. Jour- nalister har absolut rätt att skriva vad de vill, och det som oroar mig mest i är inte så mycket vad de skriver om invandrare utan vad de inte skriver om invandrare. När resten av världen beskrivs, det som ligger utanför , ges bilden av krig och konflikter, resten av värl- den fungerar inte. De positiva saker som händer i världen – för de hän- der – kommer aldrig fram, aldrig. (Man i ) Medierna måste granskas hårdare och mediernas makt ifrågasättas, hävdar många. Mediernas makt är alldeles för stor Medierna gör vissa folkgrupper mycket illa. Hur kan man stämma dom? (Kvinna i ) Den invandrade befolkningen har emellertid makt som konsu- menter. Man kan protestera mot mediernas sätt att beskriva dem genom att inte köpa och läsa deras tidningar, uttryckte många del- tagare i de tre städerna. De flesta deltagare är överens om att medierna ger en överdrivet negativ bild av personer med utländsk bakgrund, invandring, för- orten och de länderna dessa människor kommer ifrån. Dessutom beskriver medierna den invandrade befolkningen som skapare av problem. Vidare skildrar medierna enskilda personer med utländsk bakgrund på ett negativt sätt, vilket i förlängningen drabbar hela den invandrade befolkningen i . Vid sidan av ensidigheten är överdrifterna något som väcker reaktioner. Om ungdomar i eller har bråkat skrivs det med stora bokstäver, eftersom media driver på, genom en inbyggd stereotyp, att invandrarungdomar skapar problem. Nästan alla händelser där personer med invandrarbakgrund är inblandade görs till nyheter, debattämnen och samhällsproblem. Diskussionerna är heta och ger bilden av en medial kon- spiration mot vad deltagarna kallar invandrarna. Medierna be- traktas som majoritetssamhällets bildförmedling genom vilken per- soner med invandrarbakgrund framställs som avvikare, krimi- nella, hedersmördare, oärliga, fula, terrorister etcetera. Detta genomsyrar fokusgrupp- och plenumdiskussionerna. Följden av detta blir att medierna bidrar till en ökad segregering. Deltagarna anser också att dessa främjar en vardaglig form av rasism. Mediernas makt är skrämmande, anser många deltagare. De flesta är ense om att det behövs flera journalister med utländsk bakgrund. En lösning är att kvotera in fler personer med utländsk bakgrund på journalisthögskolorna. Medierna måste också granskas hårdare och mediernas makt ifrågasättas. 7 Polis och rättsväsende Merparten av deltagarna i alla tre hearingarna uttrycker stor skep- ticism, rädsla och misstro mot polisen och rättsväsendet i . En allmän uppfattning är att polisen och rättsväsendet behandlar personer med utländsk bakgrund – de som anses vara annorlunda när det gäller hudfärg, brytning eller bakgrund – på ett hårdare och mer orättvist vis än de med icke utländsk bakgrund. Några delta- gare kan till och med vittna om hur de och bekanta till dem av poli- sen har utsatts för oprovocerat våld, tortyrliknande misshandel och kränkningar med rasistiska uttryck. Många uttrycker också en känsla av uppgivenhet, eftersom det finns en uppfattning om att de invandrade personernas vittnesmål är mindre trovärdiga än andras. Ett annat problem som lyfts fram är att polisanmälningar, gjorda av personer med utländsk bakgrund, nonchaleras av myndigheterna. Det finns enbart ett fåtal forskningsstudier i beträffande detta ämne men de som finns bekräftar de här erfarenheterna. I andra länder, som till exempel och , finns där- emot sådan forskning. I det följande presenteras olika citat från människor som antingen har vittnat eller själva blivit drabbade av polisens och rättsväsendets diskriminerande behandling. Det råder en utbredd misstro mot och även rädsla för polisen. Många deltagare i de tre städerna, där vi gjorde intervjuerna, förkla- rar att det finns en bestämd uppfattning om invandrare som poli- sen och rättsväsendet agerar utifrån. Den schablonmässiga bilden, som flera deltagare i hearingarna berättar om, kan sammanfattas av följande citat: Polisen har den här synen, att invandrarmän är brottslingar och invan- drarkvinnor är det lite synd om. (Kvinna i ) Bilden av polisen som en av de direkt diskriminerande myndighe- terna är dominerande i hearingarna. Följande citat illustrerar dessa diskussioner: Jag har aldrig träffat en polis som behandlat mig schysst, och jag har aldrig träffat en invandrare som inte blivit illa behandlad av polisen. (Man i ) I presenterades bilden om att det inom poliskåren finns en stor intolerans mot folk som anses vara annorlunda. Vad kan man förvänta sig av en sådan kår egentligen och deras ager- ande mot invandrare? Det kan bara bli övervåld och problem. (Man i ) Åtskilliga deltagare ger bilden av en polis, som behandlar männi- skor med utländsk bakgrund som andra klassens medborgare och som inte kan räkna med samma stöd och hjälp i utsatta lägen som svenskarna. I vittnar deltagarna om hur snabbt polisen kommer till brottsplatsen, om den ligger i förorten eller när det blir bråk mellan personer med utländsk bakgrund.