sou · GTB399d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Ju längre innehavstid, desto större andel ska hänföras till inkomstslaget kapital. Vi anser dock att den andel som ska kvoteras till inkomstslaget kapital bör vara högre än vad utredningen föreslagit. När innehavstiden är så lång som i vårt exempel kommer en större del än att vara hänförlig till ren värdestegring på fastigheten. Vi anser alltså att den maximala kvot utredningen har föreslagit bör förändras så att en större andel hänförs till inkomstslaget kapital. Särskilt yttrande av experten Som en följd av utredningens förslag att även fastigheter som är lager i byggnadsrörelse skall behandlas som kapitaltillgångar, skall förlust vid försäljning av sådan fastighet omfattas av de gällande reglerna om fållning; regler som föreslås modi- fierade. För lagerfastigheter föreslås att en vinst på en entreprenad under vissa omständigheter skall kunna utnyttjas mot förlust på lager- fastighet i fållan. Utredningen föreslår även att en förlust på en entreprenad ut- förd på fastighet som ägs av företag i intressegemenskap inte skall få dras av direkt mot resultatet i övrigt, utan skall fållas. Den före- slagna regeln i 27 kap 26 § är generell och har ingen egentlig kopp- ling till någon fastighetsförsäljning, men skall tillämpas endast i de fall fastigheten är av det slag att den vid en förlustavyttring skulle omfattas av fållan. Jag anser att utredningen inte borde ha föreslagit en regel med detta innehåll. Korrigeringar av oriktig prissättning bör, som ut- redningen själv konstaterar i avsnitt 8.3.2.5, ske på sedvanligt sätt i rättstillämpningen. Särskilt yttrande av experten Utredningen föreslår i avsnitt 2, Beskattning av underprisöver- låtelser, bestämmelser för anskaffningsvärden och anskaffnings- utgifter samt omkostnadsbelopp för överlåtelser under marknads- pris. En reglering av detta oklara område framstår som mycket angelägen för såväl företagen som det allmänna. Jag ställer mig därför bakom stora delar av utredningens förslag till bestämmelser på området. Utredningen föreslår i denna del bl.a. bestämmelser som innebär att om överlåtaren uttagsbeskattas ska förvärvarens värde på den förvärvade tillgången räknas upp. Uppräkning får göras om uttags- beskattningen har gjorts inom landet, i en stat som ingår i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet eller i en stat med vilken ingått ett skatteavtal med artikel om informationsut- byte. Förslaget motiveras i huvudsak med att kontinuiteten i be- skattningen därmed upprätthålls och överbeskattning undviks. Utformningen av förslaget innebär att uttagsbeskattningen av överlåtaren får genomslag direkt på förvärvarens uppräkning. Om uttagsbeskattningen helt eller delvis sänks i efterhand ska för- värvaren ta upp ett skillnadsbelopp det år beslutet om uttags- beskattning ändras. Ändring i överlåtarens beskattning förutsätter i praktiken att förvärvaren får kännedom om ett sådant förhållande genom över- låtaren. Så länge överlåtare och förvärvare ingår i samma koncern eller intressegemenskap bör förvärvaren kunna få kännedom om hur ändringar i överlåtarens beskattning påverkar uppräkningen. Om förvärvaren får ny ägare är det möjligt att varken uttags- beskattningen eller höjningar och sänkningar av sådan beskattning kommer till förvärvarens kännedom. En uttagsbeskattning kan dessutom avse beslut av en utländsk domstol eller myndighet som det i praktiken kan vara mer eller mindre omöjligt för utomstående att få insyn i eller kännedom om. För det allmännas del kräver överlåtarens process kontinuerlig bevakning. Om processen sker i utlandet är det inte praktiskt möjligt för det allmänna att löpande följa upp utdragna processer i en utländsk domstol även om det skulle finnas ett skatteavtal med informationsartikel. Om uttagsbeskattningen höjs bör förvärvaren få en högre upp- räkning. En sänkning av uttagsbeskattningen medför att för- värvaren ska ta upp ett skillnadsbelopp. Om förvärvaren har kännedom om överlåtarens process avgörs förvärvarens beskatt- ningsfråga först efter att överlåtarens beskattningsfråga är avgjord. För förvärvarens innebär processen osäkerhet om vilket värde som slutligen ska gälla och om ett skillnadsbelopp ska tas upp. Om för- värvaren inte får kännedom om beslut som innebär att uttags- beskattningen sänkts är risken stor för oavsiktliga fel. En höjning som inte kommer till förvärvarens kännedom medför rättsförluster för denne. kan sakna kännedom om överlåtarens process eller få kännedom om att beskattningen helt eller delvis har sänkts långt efter lagakraftvunnet beslut i utländsk domstol. Avsaknaden av sådan information kan leda till skattebortfall för det allmänna efter- som korrigering för uppräkning hos förvärvaren då inte alltid kan ske. Förvärvaren kan heller inte anses ha lämnat oriktig uppgift. Det allmännas möjlighet till omprövning av förvärvarens taxering efter överlåtarens process är därför begränsad till ordinär ompröv- ning eftersom eftertaxering inte kan ske. Uttagsbeskattning förekommer relativt sällan. Enligt min upp- fattning bör det inte införas så pass komplicerade och svårtilläm- pade bestämmelser för de i realiteten fåtal fall som bestämmelserna avser att omfatta. Förslaget till bestämmelser leder dessutom till komplicerade hanteringssituationer. Jag kan därför inte ställa mig bakom utredningens förslag i den del som rör förvärvarens uppräk- ning efter att överlåtaren uttagsbeskattats. Utredningen föreslår i avsnitt 7, Avdrag för likvidations- förluster, att ägaren ska få avdrag för eventuella förluster när ett företag upplösts genom likvidation eller konkurs. Avdraget ska i princip avse ägarens investering och utredningen förslår särskilda regler för att förhindra kringgåenden. I det nu gällande systemet är beskattningen av kapitalvinster på näringsbetingade andelar i stort sett avskaffad och avdrag medges inte för kapitalförluster. Hanteringen av kapitalvinster och kapitalförluster är således symmetrisk. I det tidigare gällande systemet var kapitalvinster skattepliktiga och kapitalförluster av- dragsgilla. Företagens avdrag för kapitalförluster ledde ofta till tvister och ett stort antal domstolsprocesser. Tvisten i dessa processer rörde som regel frågan om avdraget avsåg en verklig för- lust. Enligt min uppfattning finns det inte tillräcklig anledning att införa ett asymmetriskt system som innebär att kapitalvinster i stort sett är skattefria och förluster vid likvidationer och konkurser avdragsgilla i viss utsträckning. Utredningens förslag innebär ett snävare förlustbegrepp än tidigare och innehåller bestämmelser som syftar till att förhindra kringgåenden. Trots dessa inskränk- ningar kan förväntas att förslaget medför tvister mellan företagen och det allmänna i frågan om en förlust är verklig. En återgång till en situation med ett stort antal resurskrävande processer i denna fråga framstår inte som lämplig för varken företagen, det allmänna eller domstolarna. Jag anser därför att utredningens förslag inte bör genomföras i denna del.