sou · GTB3101 · 2006-01-01 00:00:00 — Ett annat sätt att tolka individualisering är enligt att skapa lärprocesser som i stor utsträckning tar sin utgångspunkt i elevers erfarenheter och föreställningar. Att ge elevers egna tankar och funderingar ett större inflytande över skolarbetets innehåll och form fordrar en dialog mellan lärare och elever där lärarens uppgift blir att synliggöra och utmana elevernas föreställningar. Inför delbetänkandet pekade Elmeroth m.fl.6 på att nyare pedago- gisk forskning ger grund för att se olika individers skiftande sätt att lära som en självklar utgångspunkt för hur skolans arbete organi- seras. Lärarna i de åtta skolor som ingått i studien såg dock inte bara till den enskilde elevens utveckling, utan också till gruppen som helhet. Elmeroth m.fl. menade att kritik mot att skolan skulle ha blivit alltför individcentrerad motsades av utvärderingens resultat. Enligt utvärderarnas slutrapport7 anser elever och lärare i för- söksskolorna att den stora förtjänsten med de öppna passen är att här kan ske en individualisering. Man pekar dock även på att den ger förbättrade förutsättningar för ämnesövergripande och tema- tiskt arbete. Elmeroth m.fl., Tid för fostran, 2003. Elmeroth m.fl., Tid för målstyrning, 2005. Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet Syftet med individualiseringen är enligt studien att elever, tillsammans med lärare och föräldrar, skall ha möjlighet att forma sin egen väg mot målen. Även i denna studie tolkar emellertid de undersökta skolorna ofta begreppet individualisering som tidsindi- vidualisering, vilket innebär att eleverna gör samma uppgifter, men att det kan ta olika och att eleverna kan välja när de skall utföra uppgiften. Enligt Elmeroth m.fl. framgår av diskussionerna med både elever och lärare att det finns en tydlig trappa i prioriteringen mellan ämnen och möjligheter till individuella val. Det tycks finnas en allmänt spridd uppfattning att när betyget Godkänd nåtts i de tre behörighetsgivande ämnena kan man gå vidare till nästa steg – att nå godkända betyg i övriga ämnen. Först när detta är uppnått tillåts eleven planera vidare och välja mera efter intresse eller andra ambitioner. m.fl. har sett en liknande trappa som de redogjorde för i sin första rapport till delegationen. Samtliga fyra fallskolor i den studie som genomförts av och har haft som målsättning med försöket att kunna arbeta mot mer individanpassade arbetsformer och därmed också förändra en traditionell lärarroll. Forskarna konstaterar att ett så- dant arbete pågår på många håll i den svenska men att det accentuerats i de skolor som studerats i försöksverksamheten. Flexibla gruppsammansättningar har också ökat i de skolor som studerats. och finner flera olika kriterier för differentieringen av elever: olika intressen, temponivåer i undervis- ningen, olika kunskapsmässiga nivåer, betygsorienteringar, skolor- nas profilering och lärares särskilda intresseområden. och frågar sig om det traditionella syste- met med den samlade klassen med kollektiva genomgångar och gemensam lärotakt är på väg att lösas upp. Även deras studier pekar på ökade inslag av mer individuellt eget arbete som skolors arbetsorganisering i ämnen, lektioner och åldershomogena schemastyrda klasser där alla ägnar sig åt samma sak är stark. och tycker dock att det är mer korrekt att tala om en självreglering snarare än individualisering. Sammantaget ser och att förändringarna när det gäller samverkan mellan ämnen har följande fem dimen- sioner: 8 B. och D. , En reform i tiden, 2005. Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet 1.Tidshorisonterna för den gemensamma planeringen har blivit kortare. Den dagliga och veckobaserade planeringen tar tid från den mer långsiktiga. 2.Den mer formella planeringen i form av schematiskt utarbet- ande av skrivna dokument har i hög grad ersatts av svagare inramade anteckningar eller planering i huvudet. 3.Strukturen i planeringen är mindre baserad på ett helt innehållsområde och mer på en steg för steg logik som pragmatiskt anpassas efter uppkomna omständig- heter och behov. 4.Innehållet i den gemensamma planeringen och ämnessam- verkan baseras fortfarande i hög grad på de konventionella ämnena snarare än på t.ex. förmågor och kompetenser som eleverna skall utveckla. Den är mer inriktad mot målen i kursplanerna än i läroplanen. 5.Koordineringen av den gemensamma planeringen och det ämnesövergripande läroplansarbetet sker fortfarande oftast centralt även om inslagen av kollegialt koordinerat samarbete ökar. Enligt uppföljande studie9 med ett begränsat antal av de rektorer och lärare som ingick i hennes ursprungliga undersökning betraktas arbete utan timplan som ett incitament att verkligen arbeta med innehållsfrågorna, dvs. vad eleverna skall kunna och vilka mål som skall uppnås. Med det mer flexibla arbetssättet fattas beslut om tidsutlägg lokalt och utifrån vilka behov eleverna har. Lärarnas och elevernas insatser varierar beroende på lokala förhållanden och på vilka behov och förkunskaper eleverna har. Lärarna i studie påtalar att det blir roligare både för dem och för eleverna när möjligheten till variation ökar. Vid tema- arbeten lägger de ned extra kraft på vissa mål eller ämnen och den vanliga lunken, som de kallar uppspaltad, bryts. Möjligheten att variera innebär också att skolorna kan optimera insatserna, att använda tiden smart. Med knappa resurser anses det än viktigare att pröva, följa upp och ompröva. och konstaterar att det är uppenbart att skolor med högre effektivitetskänsla hos lärarna har varit mer aktiva i mål- och resultatstyrningen än andra skolor och att det är främst bland , Otänkbart att gå tillbaka, 2005. och R. , Effekter i försök med timplanen på , 2005. Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet dessa skolor som effekter har uppstått på elevernas resultat. De skolor som nått bäst resultat i utvärderarnas undersökningar har alla , och en del även tidigare, investerat kraftigt i sina organisationer. Det har varit nödvändigt för att få system med mentorer och utvecklingssamtal samt olika former av instrument för målplanering, uppföljning och dokumentation i funktion. Sammantaget framstår som typiskt för skolor inom försöket att de lägger ned stor kraft på att tolka och tydliggöra samt att följa upp målen för utbildningen. Det gäller för arbetslaget men också på individnivå, dvs. för varje elev. Under försökets senare del finns, jämfört med när delbetänkandet publicerades, tendenser till att elevernas arbete med den individuella planeringen och uppfölj- ningen har tonats ned till förmån för arbetet med att genomföra uppgifterna. Det finns en tendens till att skolorna förenklar arbetet och lägger mindre vikt vid att eleverna själva planerar arbetet. Målarbetet utgår fortfarande i hög grad från mål att uppnå och betygskriterierna och har en relativt instrumentell karaktär. Helheter och mål att sträva mot har dock kommit mer i fokus nu än vid försökets inledning. Ändå finns skäl att uppmärksamma skolornas sätt att förhålla sig till målstrukturen, som enligt vissa resultat bygger på missuppfattningen att eleven först skall klara mål att uppnå för att sedan få ta sig an mål att sträva mot. Typiskt för skolor i försöket är också att de avsatt tid på schemat för elevernas självreglerade arbete, ofta benämnt elevens tid, indi- viduell tid, eget arbete eller studiepass. Större delen av veckan är fort- farande i de flesta skolor planerad för traditionell ämnesunder- visning, för ämnesintegrerade och tematiska aktiviteter samt för andra gemensamma aktiviteter. Individualiseringen uppfattas av många som ett självklart sätt att svara på elevers olika förutsättningar och olika sätt att lära. uppmärksammar forskarna och utvärderarna risken för en alltför privatiserad lärgång liksom att lärandet kan bli för ytligt och mekaniskt om eleverna i alltför hög grad får styra sitt arbete själva. Det kan också uppstå en konflikt mellan elevernas enskilda lärgångar och behovet att hålla ihop undervisningen i klassen. Det senare möts i många fall med olika former av flexibla grupp- sammansättningar. Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet 4.3Vad händer med ämnena? Inför försöksverksamheten fanns en oro för att framför allt vissa s.k. praktiskt/estetiska ämnen, dvs. bild, musik, slöjd, hem- och konsumentkunskap samt idrott och hälsa, skulle påverkas negativt om timplanen togs bort. Denna oro grundade sig dels på att de praktiskt/estetiska ämnena kan vara dyra och i vissa fall är små jämfört med andra ämnen, dels på att lärare i dessa ämnen kan ha en svagare förankring i arbetslagen än övriga lärare och dels på att de behörighetsgivande ämnena svenska, engelska och matematik be- farades ta överhanden. I delbetänkandet bekräftades inte denna oro. På de flesta skolor fanns som tidigare slöjd, idrott och hälsa, musik, hem- och kon- sumentkunskap samt bild på schemat med egen tid. Därutöver ingick de ofta även i ämnesintegrerad tid och tematiskt arbete. Det fanns också tecken på att de praktiskt/estetiska ämnenas ställning inom ämnesintegrerade pass gick att utveckla ytterligare. Lärare i främmande språk kände större tveksamhet än andra lärare inför arbete utan timplan. Den bild som redovisades i delbetänkandet har i sina huvuddrag fortsatt giltighet. Av skolornas rapporter till delegationen framgår nu att de praktiskt/estetiska ämnena snarare har stärkt sin ställning under försöket. Det har också blivit allt vanligare att fysisk aktivitet förekommer , något som säkert gäller även i andra skolor. Dessutom rapporterar många skolor att de nu lagt in läsning , efter att ha sett brister i elevernas läsutveckling. Det verkar också bli vanligare med olika typer av profilklasser med inriktning på t.ex. idrott, kultur, media, språk eller matematik. Den tid som elever planerar för, själva eller i samråd med sin , ger dock utrymme för individuella variationer, vilket betyder att vissa ämnen avstår tid till förmån för andra ämnen på individnivå. Elever som riskerar att inte nå målen i, eller är särskilt intresserade av, ett visst ämne kan lägga ned mer tid på detta. I flera av de rapporter som redovisades inför delbetänkandet beskrevs att lärarna fick ägna mycket kraft och tid åt att bevaka och försvara sitt ämne. Ett genomgående intryck från skolornas senare dokumentationer och från våra skolbesök är att lärarna nu i ökad utsträckning ser och beaktar målen för varandras ämnen i den gemensamma planeringen. Vi har ökat individualiseringen och stärkt helhetssynen på lärandet med ett mera ämnesintegrerat arbetssätt. Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet Oro finns bland en del lärare att den traditionella ämnestiden minskar till förmån för en något mer diffus resurstid som är svår att utnyttja. Bild, musik, slöjd och hemkunskap arbetar mycket tätt tillsammans och planerar teman/ämnesområden under läsåret. Vi är fortfarande i ett tidstänkande när det gäller praktiskt/estetiska ämnen, liksom språk och i viss mån matematik. Usk:en finns kvar på schemat som styrinstrument för hur lärartid används. Utifrån detta är det inte så konstigt att schemat fortfarande innehåller exakta ämnes- och tidsangivelser. Bilden från delbetänkandet kompletteras också av vissa av forskar- nas och utvärderarnas slutliga rapporter. Redan i delbetänkandet indikerade t.ex. schemastudie11 att oron för att vissa ämnen eller ämnesgruppers ställning, exempelvis idrott och hälsa eller de andra praktiskt/estetiska ämnena, skulle försvagas i en skola utan timplan tycktes vara obefogad.12 Risken att de praktiskt/estetiska ämnena skulle trängas ut i samband med arbete utan timplan motsades också av bl.a. som i sin första rapport13 ut- tryckte det som att dessa ämnen (skelettet) ligger kvar på schemat medan den fria tiden arbetar runt dessa fasta punkter. Hon menade att de praktiskt/estetiska ämnena får mer tid i en skola utan timplan eftersom de, förutom att ha egen schemalagd tid, också förekommer i temaarbeten m.m. I uppföljande studie14 framstår det nu snarare som ett problem att de praktiskt/estetiska ämnena och språkvalen i så hög grad har förblivit opåverkade under försöket. På mindre skolor är det svårt att involvera dessa ämnen i arbetslagens gemensamma arbete, eftersom undervisningen i dessa ämnen är beroende av lärare som kommer från andra skolor. På de större skolorna finns exempel på att de praktiskt/estetiska ämnena periodiseras för att möjliggöra en viss flexibilitet. Ett sätt att göra de praktiskt/este- tiska ämnena mer medverkande i den gemensamma planeringen är enligt att lärare i t.ex. språkvalet informeras om vilka teman som är aktuella och på det sättet ges möjlighet att anknyta till detta i sin undervisning. , Skolämnen och alternativen Schemat som indikator på vad som händer i skolor utan timplan, 2003. 12Vad studiens resultat faktiskt visar är att ämnena tilldelats schemapositioner, hur tids- tilldelningen ser ut har inte analyserats. , Gränslöst arbete – inom vissa gränser, 2003. , Otänkbart att gå tillbaka, 2005. Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet Enligt slutrapporten av Elmeroth m.fl. 15 varierar effekterna något för undervisningen i olika ämnen. Samtliga lärare i studien är eniga om att det är av största vikt att alla elever når målen i de behörighetsgivande ämnena, en inställning som återkommer i andra underlag delegationen studerat. Detta får till följd att de elever som har svårt att nå målen i dessa ämnen använder mycket av den individuella tiden för studier i dessa. Utöver kraven på godkända betyg i engelska, matematik och svenska avgör lärarnas sätt att ställa krav och tydliggöra målen vilket eller vilka ämnen eleverna i övrigt fördjupar sig i . Enligt Elmeroth m.fl. är uppdelningen av tiden mellan ämnestid och individuell tid föremål för återkommande diskussioner i de studerade skolorna. Såväl elever som lärare anser att de samhällsorienterande ämnena har gynnats av försöket. I dessa ämnen uppfattas kunskaps- kraven som tydliga. Det förekommer prov med jämna mellanrum där kunskaperna stäms av. Det är lätt att fortsätta med uppgifter med olika innehåll , eftersom dessa inte kräver några specialarrangemang. Även svenska och svenska som andraspråk fungerar mycket bra i försöket enligt lärarna. På den individuella tiden kan eleverna skriva uppsatser och läsa böcker. Försöket har också öppnat möjligheter för ämnesövergripande och tematiskt arbete där svenskämnet har en given plats. I svenska som andraspråk har enligt utvärderingen den flexibla organisationen inneburit att eleverna utöver direkt arbete med svenska också kan få hjälp med språket inom skolans övriga ämnen. Eleverna väljer ofta att gå till läraren i svenska som andraspråk , och kan då ha med sig böcker och uppgifter från andra ämnen. Läraren i svenska som andraspråk kan, enligt eleverna, förklara innehållet i läroböckerna på ett helt annat sätt än andra ämneslärare. Matematikämnet har inte påverkats av försöket i särskilt stor utsträckning, menar både elever och lärare i utvärderingen. håller lärarna ibland genomgångar som följs av individuellt arbete i boken, som sedan fortsätter . Här kan eleverna använda olika mycket tid för att lösa samma uppgifter, men det finns också möjligheter till fördjupning. Eleverna uttrycker dock en önskan om en större variation av undervisningsformerna i matematik. 15 E. Elmeroth m.fl., Tid för målstyrning, 2005. Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet Lärarna i de naturorienterande ämnena känner en oro över att kunskaperna riskerar att bli ytliga som upplevs knapp. De naturorienterande ämnena tillhör också de ämnen som verkar stöta på en del praktiska svårigheter. Det är t.ex. svårt att genomföra demonstrationsförsök och laborationer . För språkämnena gäller svårigheterna dels den begränsade möjligheten att genomföra kommunikationsövningar , dels andra lärares bristande kunskaper i olika språk. Det senare blir ett problem om elever behöver hjälp i språk under arbetspass som leds av lärare i andra ämnen än det aktuella språket. Även i musik finns en del praktiska svårigheter eftersom det är viktigt att musicera tillsammans. I detta ämne har det emellertid skapats olika alternativa aktiviteter som eleverna kan välja mellan. Enligt Elmeroth m.fl. menar flera lärare i praktiskt/estetiska ämnen att den individuella tiden ger delvis bättre möjligheter att öva färdigheter. När eleverna har mycket att göra i de teoretiska ämnena kan dock de praktiskt/estetiska ämnena bli lidande. Ämne- na är emellertid populära och det händer att eleverna väljer ett praktiskt/estetiskt ämne när de vill koppla av eller få tillfälle att umgås. I slöjd och bild finns behovet att göra färdigt påbörjade arbeten. Liksom övriga lärare upplever lärarna i de praktiskt/este- tiska ämnena att det är tidsbrist i ämnet, men de upplever ingen kamp om tiden, utan menar att även kollegorna i andra ämnen är måna om deras ämnen. Inte heller i de skolor Söderström16 studerat finns några indikatorer på att de praktiskt/estetiska ämnena har förlorat tid och betydelse. Många lärare framförde redan vid projektets inledning förhopp- ningar om att främst idrott och hälsa samt slöjd skulle kunna ges mer tid och detta har man i någon mån lyckats realisera. 6–9 bidrog de praktiskt/estetiska ämnena i ett inledningsskede med tid till studiepassen. Lärarna i dessa ämnen såg som förlorad så vid intervjuerna 2004 var tiden åter ämnesbunden. Under försöket har kommunen i studie genomfört en matematiksatsning där matematikens roll som ett kommunika- tionsämne har poängterats. Det har gjort det viktigt att tillsammans med andra diskutera matematiska problem och dess lösningar. 16 Å. , Utbildning utan nationell timplan i – Individualisering eller privatisering av lärprocessen, 2005. Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet konsekvens av satsningen är att omfattningen av elevernas egna arbete har tonats ner. Hadenius17 har låtit elever vid de sex studerade skolorna redovisa med vilken/vilka lärare eleven har diskuterat studieplanering och mål. De ämnen där detta skett i högst utsträckning är på en fallande skala svenska, engelska, samhällsorienterande ämnen, matematik, bild och naturorienterande ämnen. En enda elev nämner hem- och konsumentkunskap och en enda slöjd. Vid merparten av de fyra försöksskolorna är det ingen elev som diskuterat studieplan i hem- och konsumentkunskap, idrott och hälsa, musik eller slöjd. För- hållandena är relativt lika i försöksskolorna och jämförelseskolorna. påpekar att om lärare i dessa ämnen oroar sig för att ämnena skall få minskad tid i en målstyrd skola är kanske ett sätt att stärka ämnet att just upprätta och diskutera studieplaner i ämnet. Av Hadenius18 lärarstudie framgår att fokus i samtalen om sko- lans mål har ändrats under försökets gång. Några lärare konstaterar t.ex. att de nu intresserar sig mer för kollegorna och deras syn på eleverna. tror att den här utvecklingen är klart positiv för många. Att lyfta blicken och ta ett helhetsansvar bör på många sätt främja verksamheten och kan stärka den professionella identiteten inom lärarkåren. inflikar dock att det innebär att lärarna inom en begränsad arbetstid ägnar mer intresse åt andra ämnens mål och att det rimligen innebär att tiden för det egna området minskar. tror att staten i sin tillsyn kan ha anledning att följa och bevaka utvecklingen när det gäller balansen mellan helheter och ämnesinnehåll. Samtliga fyra fallskolor i studien av och lyfter fram de ökade möjligheterna för ämnessamverkan i en skola utan timplan. Studien visar emellertid på svårigheter att implementera ämnesövergripande samverkan i undervisningen. Det är t.ex. i regel fråga om en mer operativ samverkan mellan ämnen, där olika äm- nen tar olika moment inom det planerade temat, snarare än en konceptuell samverkan, där de olika ämnesperspektiven bryts mot varandra i mer innehållsliga termer. , Elever, mål och makt – två bilder, 2005. , steg mot målstyrning, 2005. och D. , En reform i tiden, 2005. Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet m.fl.20 konstaterar att elevernas berättelser inte tyder på att det uppstår någon treämnesskola. Arbetspassen utgör ju på de flesta försöksskolor endast en liten del av veckans skoltimmar. följs ett schema som bygger på traditionella principer. slås fast att vare sig det existerar en nationell timplan eller inte så ser lärarna i de behörighetsgivande ämnena som sin uppgift att bevaka att eleverna inte väljer bort dessa ämnen samt att kraven på godkända betyg i de behörighetsgivande ämnena har betydelse för hur tiden används. Utvärderarna konstaterar vidare att betygen motverkar lärarnas ambitioner att arbeta ämnes- övergripande. och tar i sin studie särskild utgångspunkt i de estetiska ämnenas betydelse, identitet och utvecklingsmöjligheter i en skola utan timplan, och då med tonvikt på musikämnet. I sin första rapport21 menade och att avreg- leringen av timplanen skulle kunna ge bättre förutsättningar för att arbeta med läroplanens mål om eget skapande, estetiska aspek- ter och olika kunskapsformer utifrån varje enskild elevs förut- sättningar. De konstaterade dock att ingen förändring hade skett av den tidsmässiga planeringen för de praktiskt/estetiska ämnena vid de försöksskolor som ingick i studien. De såg dock en förändring av innehållet i verksamheten, vilket kunde bero på såväl försöks- verksamheten som decentraliseringen i sin helhet. Rektorernas syn på elevers möjligheter att få arbeta med este- tiska ämnen skilde sig åt i studien. Två inställningar gjorde sig gällande. Den ena innebar att det var möjligheterna till godkända resultat i de behörighetsgivande ämnena som styrde utrymmet för estetiska ämnen. Den andra innebar, oberoende av detta, att det var viktigt med andningshål där eleverna genom estetisk verksamhet ges möjlighet att stärka självförtroendet och därigenom få bättre förutsättningar att nå målen även i övriga ämnen. Enligt och kan skillnaden mellan dessa skilda kunskapssyner medverka till att likvärdigheten i betydelsen lika tillgång under- mineras. I sin andra rapport22 menar och att skolan genomgått ett utbildningspolitiskt systemskifte som innebär att det m.fl., Tid som frihet – tid som tvång, 2005. och G. , Tiden och skolans musikaliska och estetiska verksamhet, och G. , Skolans musikaliska och estetiska verksamhet i en avreglerad skola, 2005. Effekter för undervisning, inflytande och delaktighet kollektiva perspektivet har fått stå tillbaka för det individuella. De hänvisar i sammanhanget till för musik23 där det hävdas att den tilldelade tiden för ämnet musik, enligt den nationella timplanen, och ämnesmålen inte harmoniserar samt att högsta betyg i musik förutsätter att eleven måste spela något instrument på sin fritid. Vid och studier i fyra skolor har iakttagits olika grunder på vilka skolornas estetiska verksamhet legitimeras. En är elevers behov. Vissa elever tillskrivs ett större behov av estetisk verksamhet i skolan än andra. Genom dessa elevers behov legitimeras den estetiska verksamheten och antas kunna fungera som special- pedagogik med terapeutiska inslag, vilket innebär att den estetiska verksamheten får en kompensatorisk uppgift. Genom att elever i behov av särskilt stöd ges mer tid i ämnen som bild, musik och slöjd ges de större chans att anpassa sig till skolan och samhället. Ett annat sätt att legitimera den estetiska verksamheten bygger enligt och på balans mellan praktisk och teore- tisk helhet. Skolans teoretiska verksamheter balanseras med mer praktiskt inriktade aktiviteter. Även här utgår man från elevernas behov – men det är elevernas behov i största allmänhet. Forskarna menar att konstruktionen av skolans verksamhet som antingen estetisk/praktisk eller teoretisk är en logisk följd av synen på människan som uppdelad i kropp/själ och tanke/känsla. De lyfter fram paradoxen att lärarna för fram idén om den hela människan utifrån en syn på människan som uppdelad. Skolans estetiska verksamhet kan också legitimeras genom att den ses som lustfylld och rolig.