sou · GTB363 · 2006-01-01 00:00:00 — 1 § För att förhindra att fjärrvärmeleveranser upphör när den som bedriver fjärrvärmeverksamhet har försatts i konkurs skall en fond, Fjärrvärmefonden, bildas i syfte att finansiera fortsatt produk- tion och distribution av fjärrvärme till kund. Fonden skall finansieras genom avgifter. Avgiften skall betalas till den myndighet som rege- ringen bestämmer. 2 § Avgift enligt 1 § skall , om inte Fjärrvärmefondens behållning uppgår till , betalas av den som bedriver fjärrvärmeverksamhet enligt fjärrvärmelagen (2006:000) med ett belopp motsvarande av den avgiftsskyldiges omsättning i fjärrvärmeverksamheten för närmast föregående verk- samhetsår. Bestämmelsen i första stycket gäller bara om fjärrvärmeverksam- heten bedrivs på affärsmässig grund och inte är endast tillfällig. 3 § Den myndighet som regeringen bestämmer skall pröva ansökningar och återbetalningar samt utöva tillsyn enligt denna lag eller enligt föreskrifter meddelade med stöd av lagen. 4 § Fjärrvärmefondens medel skall förvaltas av Kammarkollegiet som en särskild fond. Avkastningen på fondens medel skall läggas till kapitalet. Medlen i fonden skall förvaltas så att kraven på en tillfredsställande För förvaltningen gäller i övrigt för- ordningen (1987:778) om placering av fondmedel under Kammar- kollegiets förvaltning. Regeringen får meddela närmare föreskrifter om fondens för- valtning. Stöd ur Fjärrvärmefondens medel 5 § Stöd ur Fjärrvärmefonden betalas ut för att finansiera nöd- vändiga kostnader för en fortsatt drift av en i konkurs försatt fjärr- värmeverksamhet under högst från konkursdagen, såvida det inte föreligger särskilda skäl för . Stöd enligt första stycket lämnas under förutsättning att 1.den som bedriver fjärrvärmeverksamhet har gått i konkurs, 2.konkursboet följer konkursgäldenärens avtal med fjärrvärme- kunderna såvitt gäller det pris kunderna har att betala för distribu- tionen av fjärrvärmen och 3.konkursboet fortsätter att distribuera fjärrvärme till konkurs- gäldenärens kunder. 6 § Stöd ur fonden skall bestämmas till ett belopp som mot- svarar den förlust som uppkommer vid konkursboets fortsatta drift av konkursgäldenärens fjärrvärmeverksamhet beräknad som skill- naden mellan intäkterna från den av konkursboet bedrivna fjärr- värmeverksamheten och de nödvändiga kostnaderna för den fort- satta driften av denna verksamhet. 7 § Beviljat stöd ur Fjärrvärmefonden får endast användas för det ändamål som framgår av 1 §. Stödet betalas ut till konkurs- gäldenärens konkursbo. Konkursboet är skyldigt att hålla de mot- tagna medlen avskilda från konkursboets egna tillgångar. 8 § Den som beviljats stöd ur Fjärrvärmefonden skall föreläggas att efter mottagandet av medlen skriftligen redovisa hur medlen har använts och på begäran lämna det underlag som behövs för tillsynsmyndighetens granskning av redovisningen. 9 § Den som beviljats stöd ur Fjärrvärmefonden skall betala tillbaka stödet, helt eller delvis, 1.om stödet inte har använts för det avsedda ändamålet, 2.om redovisning eller underlag enligt 8 § inte har lämnats inom föreskriven tid eller 3.om oriktig uppgift lämnats och uppgiften orsakat att stöd ur fonden lämnats felaktigt. 10 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om redovisning, utbetalning och åter- betalning av erhållna bidrag ur Fjärrvärmefonden. Handläggningen av ärenden om stöd ur Fjärrvärmefonden m.m. 11 § Frågor om stöd ur Fjärrvärmefonden skall prövas av en pröv- ningsmyndighet efter ansökan av ett konkursbo som bedriver fjärr- värmeverksamhet. prövar även frågor om återbetalning av beviljat stöd efter anmälan av tillsynsmyndigheten. Ansökan om stöd ur fonden skall vara skriftlig och innehålla de uppgifter som behövs för att bedöma sökandens förutsättningar att få stöd ur fonden. Ansökan skall vara egenhändigt undertecknad av sökanden eller dennes ombud. Regeringen får meddela närmare föreskrifter om vad en ansökan om stöd ur fonden skall innehålla. 12 § Regeringen meddelar närmare föreskrifter om prövnings- myndighetens organisation vid prövningen av ärenden om stöd ur eller återbetalning av stöd till Fjärrvärmefonden. 13 § Tillsynen över efterlevnaden av denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av tillsynsmyndigheten. 14 § har rätt att på begäran få de upplys- ningar och ta del av de handlingar som behövs för tillsynen. får meddela de förelägganden som behövs för att trygga efterlevnaden av de föreskrifter som omfattas av tillsynen. En begäran eller ett föreläggande enligt första eller andra stycket får förenas med vite. 15 § Medel från Fjärrvärmefonden betalas ut av Kammarkolle- giet på det sätt som prövningsmyndigheten bestämmer. Kammarkollegiet svarar för fondens räkenskaper. 16 § De kostnader som uppkommer för myndigheterna vid för- valtningen av Fjärrvärmefonden samt handläggningen av ärenden om avgifter till fonden, stöd ur fonden och återbetalning till fon- den, får ersättas av fondens medel enligt de grunder som regeringen bestämmer. 17 § skall följa användningen av de stöd myndigheten har beslutat om enligt denna lag. skall före lämna en berättelse till regeringen om användningen av Fjärrvärmefondens medel under det senaste budgetåret. 18 § beslut enligt 14 § denna lag får över- klagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. beslut i övriga frågor får inte överklagas. Denna lag träder i kraft . 1Uppdraget och dess genomförande Statsmakternas mål är att energipolitiken bl.a. skall utformas så att energimarknaderna ger en säker tillgång på energi – värme, bränslen och drivmedel – till rimliga priser. Fjärrvärmeverksamhet tillhör den s.k. försörjningssektorn och ut- gör därför inte en kommersiell verksamhet vilken som helst. Fjärr- värmeverksamheten i ett fjärrvärmeföretag skall drivas affärsmässigt enligt befintlig lagstiftning men på grund av dess utbredning och karaktär har fjärrvärmen ett ansvar för sina kunder och marknaden som den opererar på. Fjärrvärmen är viktig för uppvärmningen av lokaler och bostäder i vårt relativt kalla land. De som bedriver fjärr- värmeverksamhet fullgör således uppgifter som är av stor betydelse för samhället genom att producera, leverera och överföra en nyttig- het i form av värmeenergi för uppvärmningsändamål. Speciellt hus- håll är starkt beroende av en kontinuerlig försörjning med värme, i synnerhet . Omkring hälften av all uppvärmning av bostäder och lokaler i sker med fjärrvärme. Den är den dominerande upp- värmningsformen i många tätorter. Fjärrvärmen har haft en stabil utbyggnadstakt och finns på cirka 570 orter för- delade på 270 av landets 290 kommuner. Det finns enligt bransch- organisationen planer på att dels bygga ut och för- täta befintliga nät, dels bygga helt nya nät i ytterligare över 100 orter. Fjärrvärmeaktörerna levererar värmeenergi. Svensk Fjärrvärme förväntar att fjärrvärmeleveranserna kommer att öka med fram och, på , kunna nå en andel på av den totala energianvändningen för upp- värmning, vilket motsvarar . Det finns endast en leverantör av fjärrvärme till kundkollek- tiv i varje lokalt fjärrvärmesystem. Det är även denne som överför fjärrvärmen till kunderna. Detta innebär bl.a. att kunderna för när- Uppdraget och dess genomförande varande inte kan köpa sin fjärrvärme från någon annan. En fjärr- värmekund står därför i ett kortsiktigt perspektiv i ett starkt bero- endeförhållande till det fjärrvärmeföretag man har avtal med. Fjärrvärmekundernas starka beroende av ett fjärrvärmeföretag, så som marknaden ser ut, blir väldigt tydligt när fjärrvärmeföretaget går i konkurs. Kunden saknar då annan att vända sig till för att få fjärr- värme levererad och överförd till sig. Alternativen för fjärrvärmekun- den blir med den situation som råder att teckna leveransavtal med konkursförvaltaren eller annan som tar över och driver rörelsen vidare – sannolikt under ändrade villkor – eller att gå över till annan uppvärmningsform. Eftersom en övergång till annan uppvärm- ningsform innebär kostsamma investeringar för fjärrvärmekunden och dessutom tar tid att genomföra, befinner sig kunden onekligen i en utsatt position. Denna utsatthet kan utnyttjas för att tvinga in kunderna i för dem sämre avtal än de som tidigare gällt för att undvika att fjärrvärmeleveranserna stängs av. Fjärrvärmekundernas ställning har uppmärksammats bl.a. i anled- ning av att fem fjärrvärmeföretag verksamma inom , , , , och kommuner har försatts i konkurs.1 Fjärrvärmekunderna har, i vart fall i de tre förstnämnda kommunerna, ställts inför ultimatumet att teckna ett avtal med konkursboet om leveranser till ett betydligt högre pris än det som gällde mellan kunden och konkursgäldenären, dvs. Statsmakterna har, bl.a. genom , i ökad grad följt utvecklingen på fjärrvärmemarknaden i syfte att upp- märksamma ett eventuellt behov av åtgärder. De uppföljningar som har genomförts har visat att kundernas, speciellt konsumenternas, ställning är svag i förhållande till fjärrvärmeföretagen. Utredningen har under arbetets gång haft att behandla ett antal varierande frågor på fjärrvärmeområdet. Dessa frågor har behandlats i tre betänkanden från utredningen, Tryggare fjärrvärmekunder – Ökad transparens och åtskillnad mellan el- och fjärrvärmeverksamhet 1 Alla de fem aktuella verksamheterna har försatts i konkurs av Södra Roslags tingsrätt på bolagens egen begäran. försattes i konkurs , och samt . försattes i konkurs. Uppdraget och dess genomförande (SOU 203:115), Skäligt pris på fjärrvärme (SOU 2004:136) och Fjärrvärme och kraftvärme (SOU 2005:33). De aktualiserade konkurserna i olika fjärrvärme- företag har visat på ett behov av att ytterligare se över fjärrvärme- kundernas ställning och frågan om behovet av skydd för fjärr- värmekunder mot att fjärrvärmeleveranserna upphör vid ett fjärr- värmeföretags konkurs. Ett avbrott i den väsentliga nyttighet som fjärrvärmeleveranserna utgör kan orsaka betydande olägenheter för den enskilde och även innebära att vattenförsörjningssystem och annan utrustning i byggnaderna kan ta skada. Regeringen har mot denna bakgrund i tilläggsdirektiv (dir. 2005:41) gett utredningen i uppdrag att utreda och lämna förslag till lämplig reglering i syfte att säkra leveranser av värmeenergi till fjärrvärme- kunder vid en obeståndssituation i ett fjärrvärmeföretag. Enligt direktiven skall utredaren närmare analysera alternativa for- mer för ett sådant kundskydd, exempelvis leverantörens ställande av säkerhet, fondering av medel eller obligatoriska försäkringslösning- ar. Om utredaren föreslår åtgärder som kräver finansiering skall förslag till sådan lämnas. Tilläggsuppdraget skall redovisas . De ursprungliga direktiven till utredningen2 fokuserade på frågan om konkurrenssituationen för fjärrvärmen på värmemarknaderna, kundernas skydd mot oskälig prissättning på fjärrvärme samt frågan om det är möjligt att med hjälp av s.k. tredjepartstillträde (TPA) öka konkurrensen och därmed prispressen på fjärrvärmen. Frågeställningarna har behandlats i de tre betänkanden som ut- redningen har överlämnat till regeringen. –att bättre skydda konsumenterna mot oskälig prissättning – motiverade förslagen i delbetänkandet Tryggare fjärrvärmekunder –Ökad transparens och åtskillnad mellan el- och fjärrvärmeverk- samhet3. De förslag som utredningen lade fram däri syftade till att öka transparensen på fjärrvärmeområdet genom ökad åtskillnad mellan fjärrvärmeverksamhet och elmarknadsverksamhet samt ökade krav på ekonomisk särredovisning av fjärrvärmeverksamheten. 2002:160, 2003:77, 2003:102, 2003:138, 2004:58 och 2004:130. Uppdraget och dess genomförande I betänkandet Skäligt pris på fjärrvärme4 följdes dessa förslag upp med ytterligare förslag som syftar till en ökad transparens och förbättrade möjligheter för fjärrvärmekunder att få inflytande över prissättningen på fjärrvärmen. I betänkandet Fjärrvärme och kraftvärme i framtiden5 behand- las frågan om tredjepartstillträde, om ett undantag från den kom- munala lokaliseringsprincipen skall göras och behovet av konces- sionsplikt för fjärrvärmeledningar. Vidare görs en redovisning av förslag till hur kraftvärmedirektivet skall genomföras i svensk lagstift- ning. I betänkandet lämnas även ett förslag till en ny fjärrvärmelag. Även det arbete som utförts i denna avslutande del av utredning- ens uppdrag har utgått från ett kundskyddande perspektiv. Upp- draget har haft som syfte att finna lämpliga lösningar för att säkra leveranser av värmeenergi till fjärrvärmekunder vid en obestånds- situation i ett fjärrvärmeföretag. Under utredningens gång har kontakter tagits med bl.a. bransch- organisationen , , () samt . Utredningens experter har under arbetets bedrivande bistått med värdefulla synpunkter och material i frågan. har under denna avslutande fjärde del av arbetet haft tre sammanträden. Jag behandlar i detta betänkande de frågeställningar som aktuali- serats genom regeringens direktiv till utredningen såvitt avser skydd mot att leveranser av värmeenergi till fjärrvärmekunder upphör vid en obeståndssituation i ett fjärrvärmeföretag.6 Det bör inledningsvis klargöras att jag i detta betänkande använ- der mig av det övergripande begreppet fjärrvärmeföretag för att beteckna varje form av fjärrvärmeverksamhet oavsett vilken organi- sationsform den bedrivs i och vilket led i distributionskedjan som företaget är verksamt i, dvs. om det levererar eller överför fjärrvärme. I mina tidigare delbetänkanden har jag försökt att ge en kortfattad beskrivning av fjärrvärmeområdet samt hur verksamheten fungerar och är organiserad i och i omvärlden för att kunna sätta in Uppdraget och dess genomförande fjärrvärmeverksamheten i sitt sammanhang. Utöver den korta be- skrivning som gjorts i det föregående för att påvisa hur stor fjärr- värmen är marknadsmässigt i förhållande till andra uppvärmnings- alternativ behandlar jag inte dessa frågor i detta betänkande. I betänkandets andra kapitel ger jag vissa allmänna grundförut- sättningar för vad som händer vid en konkurs. I det tredje kapitlet behandlar jag översiktligt den uppkomna situationen med inträf- fade konkurser i fjärrvärmeföretag. I det fjärde kapitlet gör jag ett försök att inventera vilka tänkbara lösningar som skulle kunna leda till att fjärrvärme fortsatt levereras även efter det att ett fjärrvärme- företag har gått i konkurs. Det femte kapitlet innehåller mina över- väganden i fråga om vilken väg som skall väljas för att trygga fort- satta leveranser. I det sjätte kapitlet diskuteras hur ett regelverk närmare bör utformas. Jag behandlar i det sjunde kapitlet vissa till- synsfrågor. Det åttonde kapitlet behandlar konsekvensanalyser och finansieringen av mina förslag. Slutligen redovisas i det nionde kapitlet kommentarer till det författningsförslag som lämnats i detta arbete. Till betänkandet är fogat två särskilda yttranden, en bilaga och en referenslista. 2 Vad händer vid en konkurs? Det aktuella uppdraget tar sikte på situationen att ett fjärrvärme- företag hamnar på obestånd. Med obestånd förstås en situation där en gäldenär, t.ex. ett fjärrvärmeföretag, inte i rätt tid kan betala sina skulder och denna bristande betalningsförmåga inte endast är till- fällig. Har gäldenären så stora skulder att denne inte kan betala dem allteftersom de förfaller till betalning, kan en konkurs därför bli aktuell. 2.1Vad innebär konkurs? Konkurs innebär i princip att en kapplöpning mellan borgenärerna om gäldenärens tillgångar skall förhindras och att konkursen skall bereda utrymme för gäldsavveckling under lugna former enligt prin- ciper som möjliggör kredit på rimliga villkor. Genom konkursinstitutet tas i princip alla tillgångar som en skuld- satt gäldenär har om hand och används för att, så långt det är möjligt, betala av alla dennes skulder. Omhändertagna medel, indrivna ford- ringar och erhållen köpeskilling skall fördelas mellan konkursgälde- närens fordringsägare enligt förmånsrättslagen (1970:979). kan därför sägas syfta till att fördela förlusten pro- portionellt mellan borgenärerna. Vid konkurs gäller dock att vissa fordringar är förenade med förmånsrätt, dvs. rätt att få företräde till betalning framför andra. Förmånsrätter kan vara särskilda eller allmänna.1 Till förstnämnda kategori kan hänföras panträtter eller in- teckningar och till den andra kan hänföras vissa revisionskostnader, säkerhet i form av företagsinteckning om av värdet av egendom som finns kvar sedan vissa fordringar med bättre för- månsrätt och konkursansökningskostnader m.m. avräknats samt löne- och pensionsfordringar. För fordran utan förmånsrätt, t.ex. 1 Se 2 § förmånsrättslagen (1970:979). Vad händer vid en konkurs? skattefordringar, leverantörsfordringar, hyresfordringar och del av lönefordringar, är utsikterna till utdelning i konkursen mindre men för det fall det finns tillgångar i konkursen kan dessa fordringsägare emellertid räkna med en viss utdelning. En gäldenär försätts efter egen eller annans ansökan i konkurs av domstol. Från det att domstolen har meddelat ett konkursbeslut upphör gäldenärens möjligheter att råda över den egendom som hör till konkursboet.2 Dit hör huvudsakligen egendom som tillhörde gäldenären när beslutet om konkurs meddelades eller tillfaller gälde- nären under konkursen och som är sådan att den kan utmätas, men även egendom som kan återvinnas till konkursboet.3 Gäldenären förlorar inte bara rådigheten över sin egendom. Inte heller får gäl- denären åta sig sådana förbindelser som kan göras gällande i kon- kursen. På så sätt förhindras gäldenären att ytterligare förvärra sitt ekonomiska tillstånd. Tillgångar som gäldenären förvärvar under konkursen hör principiellt till konkursboet. 2.2Konkursförvaltarens verksamhet – fortsatt drift eller avveckling? I samband med konkursbeslutet utses en konkursförvaltare att företräda konkursboet och ta hand om den egendom som ingår i konkursboet. Konkursförvaltarens främsta uppgift är att avveckla konkursboet så snart det lämpligen kan ske och att göra det på ett sådant sätt att borgenärerna kan räkna med att de kan påräkna bästa möjliga ekonomiska utfall.4 Under konkursen utreder konkursför- valtaren bl.a. om någon del av verksamheten kan drivas vidare med ny ägare och vilken del som ska avvecklas. Med fortsatt drift avses i princip att konkursboet fortsätter gäldenärens verksamhet i för- hållande till motpart medan avveckling innebär att konkursboets egendom, t.ex. innestående lager eller rörelse, säljs ut till någon annan rörelseidkare. Utgångspunkten är att resultatet skall bli så ekonomiskt förmånligt som möjligt för fordringsägarna. Eftersom konkursen ofta föranleds av att rörelsen gått med för- lust kan det vara vanskligt att fortsätta rörelsen och en nedläggning eller avveckling kan då medföra att konkursboet i vart fall inte fortsät- ter en förlustbringande verksamhet. Förvaltaren får ju som utgångs- 23 kap. 1 § konkurslagen (1987:672). 33 kap. 1 och 3 §§ konkurslagen. 47 kap. 8 § konkurslagen. Vad händer vid en konkurs? punkt inte ådra konkursboet skulder genom att fortsätta den bedrivna rörelsen. Å andra sidan kan det vara lättare att få ett högre pris för rörelsen om den säljs i dess helhet som ett verksamt företag än om de i rörelsen ingående delarna, t.ex. rörledningar, pannor m.m., säljs ut efter hand. Därför kan och får konkursförvaltaren fortsätta en rörelse för konkursboets räkning i den mån det är ändamålsenligt i bemärkelsen att driften kan innebära ekonomisk nytta för konkursboet.5 Tänkbara anledningar till fortsatt drift kan vara att ge konkursförvaltaren möjlighet att undersöka om det finns någon tänkbar köpare av hela rörelsen eller om ett avbrott i kon- kursgäldenärens verksamhet skulle kunna leda till ekonomisk skada för gäldenärens borgenärer. Det avgörande torde bli om skillnaden i köpeskilling mellan hel eller styckvis försäljning kan antas över- stiga ett eventuellt negativt driftresultat. Rörelsen får dock fort- sättas än från edgångssammanträdet endast om det finns särskilda skäl för det. Ett beslut om att fortsätta att bedriva en rörelse som ingår i en konkurs torde regelmässigt vara en sådan viktig fråga som förval- taren kan vara skyldig att höra tillsynsmyndigheten i konkurs samt berörda borgenärer och gäldenären om.6 Det torde anses nödvän- digt att förvaltaren tar del av gäldenärens senast upprättade resultat- och balansrapport samt inhämtar information från personer med insyn i verksamheten, t.ex. företagets anställda, ställföreträdare och revisor. Med denna information som grund och en genomgång av förhållandena i övrigt måste konkursförvaltaren göra en driftkalkyl för att kunna ta ställning till om fortsatt drift är aktuell eller inte. I en driftkalkyl skall ingå en realistisk uppskattning av de förvän- tade intäkterna av rörelsen med beaktande av eventuella säsongs- mässiga förändringar i verksamheten. En resultat- och balansrapport ger även en bakgrund till den kostnadsbild som kan förväntas vid fortsatt drift av rörelsen. Driften kräver ofta kostnader för lokaler, el och värme. Beroende på verksamhetens art kommer även kost- nader för personal, råvaror, bränslen och andra driftkostnader att belasta kalkylens resultat. Den statliga lönegarantin enligt lönegarantilagen (1992:497) inne- bär att staten svarar för betalning av en arbetstagares fordran hos en arbetsgivare som har försatts i konkurs.7 Genom 58 kap. 2 § konkurslagen. 67 kap. 10 § konkurslagen. 7När staten har betalat lönegaranti till en arbetstagare i en konkurs övertar staten arbets- tagarens lönefordran mot arbetsgivaren till samma belopp som betalats och inträder därmed Vad händer vid en konkurs? garantin kan alltså konkursboet få ett visst täckningsbidrag för personalkostnader vid fortsatt drift. gäller detta dock bara under efter konkursbeslutet.8 Arbete som utförs åt konkursboet för tiden därefter blir en massakostnad för boet. Arbetstagarens lönefordran mot konkursboet omfattas då varken av förmånsrätt eller lönegaranti i den aktuella konkursen.9 Vidare kan det krävas särskilt sakkunnigt biträde för att driva en viss verksamhet vidare. Denna kostnad måste, liksom konkursför- valtarens eget arvode för arbetet för konkursboets avveckling, be- aktas i en kalkyl. 2.3Vad händer med konkursgäldenärens avtal? För att kunna bedriva konkursgäldenärens rörelse vidare är kon- kursförvaltaren ofta beroende av t.ex. leveranser av el, bränslen eller annat av vikt för den fortsatta driften. Även arbetskraft är en för- utsättning för att kunna bedriva verksamheten vidare, speciellt om verksamheten kräver särskilda sakkunskaper. Av betydelse blir då hur de avtal som konkursgäldenären tecknat berörs och behandlas i konkursen. Det kan inledningsvis konstateras att det saknas en generell reg- lering av frågan vilken inverkan en konkurs har på konkursgälde- närens avtal. När det gäller företagsrekonstruktion finns det dock en sådan reglering i 2 kap. 20 § lagen (1996:764) om företagsrekon- struktion. En motpart får, efter ett beslut om företagsrekonstruk- tion, inte häva ett avtal på grund av ett dröjsmål med betalning eller annan prestation om gäldenären med rekonstruktörens samtycke inom skälig tid begär att avtalet skall fullföljas. Gäldenären skall även på motpartens begäran inom skälig tid ge besked om avtalet skall fullföljas. I avsaknad av reglering om hur konkursgäldenärens avtal skall behandlas förfogar parterna över frågan hur en konkurs inverkar på avtalet dem emellan. Om parterna inte har reglerat frågan finns det som borgenär i arbetstagarens ställe. Staten får alltså en regressrätt gentemot konkurs- gäldenären. 8Se 7 § lönegarantilagen (1992:497). Anledningen till ändringen var att lagstiftaren ansåg att osunda konkurrensförhållanden, där andra företag i branschen får minskade intäkter och riskerar att bli insolventa, uppkom genom att konkursboet kunde fortsätta driften av rörel- sen för att få visst täckningsbidrag genom den statliga lönegarantin.