sou · GTB3103d2 · 2006-01-01 00:00:00 — (Med nyetablerat förhållande avses dels att referenspersonen visser- ligen är gift, registrerad partner eller sambo med en tredjelandsmed- borgare men ännu inte varaktigt sammanbott med respektive någon av dessa när uppehållstillstånd söks, dels att referenspersonen avser att ingå äktenskap, registrerat partnerskap eller samboförhållande med en tredjelandsmedborgaren efter inresan till . I dessa fall skall maken/makan, registrerade partnern eller sambon initialt få ett tidsbegränsat uppehållstillstånd med möjlighet till förlängning). Utredningen föreslår att försörjningskravet utformas på så sätt att referenspersonen eller den anhörige skall ha sådan ekonomisk för- måga så att den anhörige inte behöver ta i anspråk ekonomiskt bi- stånd från samhället framför allt för det grundläggande försörjnings- behovet och bostadskostnaden. (Försörjningskravet skall inte gälla i något fall om den anhörige är maka, make, registrerad partner eller sambo i ett etablerat förhållande eller är ett barn ). Analogt med tidigare resonemang tolkas detta som en delmängd av förslag. I avsnitt 2.1 beräknas det maximala antalet som kan bli föremål för ett försörjningskrav. Därefter be- döms i samma avsnitt att av ansökningarna om uppehållstill- stånd kommer att avslås pga. att referenspersonen inte bedöms kunna försörja fler. På samma sätt som tidigare i detta avsnitt antar vi att det är av anhöriginvandrarna som har svenska-, EU/EES- eller schweiz- medborgare som referensperson. Det maximala antalet som i detta fall kan bli aktuellt för ett försörjningskrav är då knappt 4 900 personer (Utan försörjningskrav i tabellen nedan). Enligt tidigare bedömning räknas i nästa kolumn de bort som antas inte kunna försörja ytterligare anhöriga. Förväntat antal uppehållstillstånd för berörda grupper med och utan försörjningskrav Om ett försörjningskrav införs minskar det förväntade antalet be- viljade uppehållstillstånd med knappt 200 personer. Sammantaget blir bedömningen av detta alternativ i förhållande till dagens nivå på anhöriginvandringen enligt nedan: Förväntad varaktig anhöriginvandring efter införande av Kommitté- direktiv 2004:171 med och utan försörjningskrav Varaktigt förväntas Kommittedirektivet 2004:171 innebära en ökad anhöriginvandring motsvarande närmare 250 personer om inget försörjningskrav införs. Ökningen ligger nästan helt i de äldre åldersgrupperna. I det fall ett försörjningskrav införs är vår bedömning att ökningen av antalet anhöriginvandrare kommer att stanna på ca 50 personer jämfört med dagens nivå. I ökningen inryms såväl en ökning för de äldre åldersgrupperna som en minskning i de mellersta åldersgrup- perna. Antalet tillkommande anhöriginvandrare förväntas bli ca 645 om inget försörjningskrav införs. 3 En offentligfinansiell kalkyl Vi ansluter oss till den bedömning som författarna till Ekonomiska konsekvenser av utökad anhöriginvandring2 tidigare presenterat kring invandringens effekter på lönestruktur, relativa faktorpriser och ekonomisk tillväxt. Bedömningen är att invandringens effekt på såväl lönestrukturen som relativa faktorpriser (kvoten mellan vinster och löner) och ekonomisk tillväxt är liten. Beräkningen av de ekonomiska effekterna koncentreras därför till offentlig sektor. Det får anses uppenbart att en offentligfinansiell kalkyl av detta slag kraftigt påverkas av åldersstrukturen hos gruppen invandrare. Liksom för infödda är det främst personer i arbetsför ålder som ge- nererar ett offentligfinansiellt överskott. För äldre personer är det känt att kostnader för vård och omsorg ökar påtagligt med stigande ålder. För att fånga kostnadsaspekterna på ett godtagbart sätt har vi därför valt att genomgående söka kostnadsdata åldersgrupperat i tio åldersgrupper. 2 SOU 2002:13, Bilaga 3 Beräkningarna avser genomgående, om inget annat anges, varak- tiga effekter av en förändrad anhöriginvandring utan hänsyn till eventuella initiala merkostnader. Initiala merkostnader är däremot medräknade genom att beräkningarna av förväntat antal uppehålls- tillstånd har delats upp i dels varaktigt antal (4), dels ini- tialt antal (år 1–3). Detta får genomslag i de slutliga beräkningar som redovisas i rapportens kapitel 4. 3.2Intäkter och kostnader inom offentlig sektor I detta avsnitt utgår vi ifrån en generell modell som är utarbetad för gruppen anhöriginvandrare. För att få uppgifter kring offentliga intäkter har kontakter tagits med (). På vårt uppdrag har SCB genom- fört en specialbearbetning av data för att erhålla uppgifter om in- komst, skatt m.m. för utrikes födda som har familjeband som grund för bosättning i . Med familjeband menas: Familjebildning med person född utomlands Familjebildning med person född i Vi utgår ifrån att denna utsökning bättre fångar målgruppen anhörig- invandrare än vad en sökning på samtliga utrikes födda gör. Uppgifterna bygger på data och presenteras åldersför- delat i följande två tabeller: Befolkningen som är utrikes födda och har familjeband i grund för bosättning. (Medelvärden per åldersgrupp) fria bidrag 3) Summan av löneinkomst, företagarinkomst och inkomst av kapital Sjukpenning, arbetsskadeersättning, föräldrapenning & arbetsmarknadsstöd 3.Barnbidrag, skattefri del av livränta, skattefri del av barnpension, särskilt pensionstillägg, studiebidrag, återbetalningspliktiga studielån, skattefri sjukpenning, skattefri frivillig pension, ersättning till värnpliktiga och Här ingår även betalda underhållsbidrag och återbetalda studielån Specialbearbetning av Inkopak 2002. Befolkningen som är utrikes födda och har familje- band i grund för bosättning (medelvärde per åldersgrupp) Faktorinkomsterna utgör underlag till befolkningens bidrag till skattesystemet. De sociala avgifterna antas utgöra 33%3 av faktor- inkomsterna per åldersgrupp och beräknas då till: De indirekta skatter som anhöriginvandrare bidrar med är beroende av deras disponibla inkomster. Vi väljer att utgå ifrån den rapport om Ekonomiska konsekvenser av utökad anhöriginvandring som ingår i SOU 2002:13. I denna rapport beräknades invandrarbefolkningens bidrag till indirekta skatter uppgå till per person och år. Beräkningen är gjord på uppgifter . Vi räknar upp detta till nivå genom att använda KPI. var KPI=258,1 och 2002 var KPI=272,8, prisökningarna har således varit 272,8/258,1=5,under dessa år. Invandrarbefolkningens bidrag till indirekta skatter 1999 uttryckt prisnivå var 27 000*1,057=28 539 kr. Beräkningen bygger på att invandrarbe- folkningens genomsnittliga disponibla inkomst var av de inrikes föddas disponibla inkomst. Vi har med SCBs hjälp erhållit beräk- ningar för gruppen utrikes födda som har familjeband i grund för bosättning. 3 Trots att det i praktiken är olika skattesatser på olika inkomstslag har vi här valt att genom- snittligt använda . Genomsnittlig disponibel inkomst 2002 Utrikes födda med familjeband som skäl för bosättning För denna grupp (som vi anser bättre speglar gruppen anhörigin- vandrare) är andelen disponibel inkomst av den in- födda befolkningens disponibla inkomst. Om vi utgår ifrån den tidigare beräkningen på så kan den således räknas om enligt 28 539 * 0,68/0,95 = . Detta utgör således ett medelvärde. Vi väljer därefter att fördela detta medelvärde efter samma fördelning som vi erhållit från SCB be- träffande fördelning av disponibel inkomst per åldersgrupp. Den slutliga fördelningen av bidraget till indirekta skatter framgår nedan: Enligt var den genomsnittliga kostnaden per helårsstudent . För att kunna använda detta underlag måste vi ta hänsyn till högskolefrekvensen hos vår målgrupp. Andelen studenter med utländsk bakgrund (utomlands födda) var 2003 enligt statistik 15%4. Vi antar att invandrares benägenhet att studera på universitet och högskola inte skiljer sig från gruppen utrikes födda i allmänhet. Antalet heltidsstudenter uppgick enligt 2003 totalt sett till 299 746. Andelen studenter som var utomlands födda var . Detta motsvarar 44 962 studenter med utländsk bakgrund. Totalantalet i riket som 2003 var utomlands födda var 789 391. Andelen högskolestudenter i denna befolkningsgrupp är således . Vi utgår ifrån att nyttjandet av högskoleutbildning är koncentrerat till åldersgrupperna 19–. I ett första steg tilldelar vi dessa åldersgrupper av den kostnad som be- räknat: * 61 000 = . Den beräkning som Högskolever- ket gjort avser kostnaden per helårsstuderande. Vi antar att genom- snittsstudenten studerar på av heltid. Vi tilldelar därför var och en av åldersgrupperna i intervallet 19–kostnaden (* 3 660). finns den nya förmånen äldreförsörjningsstöd inom socialförsäkringssystemet. Förmånen är avsedd för personer bosatta i som fyllt och som inte får sina grundläggande försörj- ningsbehov tillgodosedda genom andra förmåner inom det allmänna pensionssystemet. Förmånstagarna kan delas in i två grupper, de med pension och de utan pension. Totalt sett fick i genomsnitt 11 600 personer äldre- försörjningsstöd (ÄFS) 2004. De med pension (men så låg pension att de hamnar under gränsen för skälig levnadsnivå) var i medeltal 6 100 personer och de utan pension var i genomsnitt 5 500 personer. Medelbeloppet per person i den första gruppen var 4 Källa: , statistikdatabasen - nyckeltal och i den andra gruppen . Medelbeloppet för samtliga för- månstagare var : . ÄFS kan således bli aktuellt för de anhöriginvandrare som dessa beräkningar avser i det fall de fyllt , saknar förmögenhet eller pensionsinkomster från sitt ursprungliga hemland för att komma upp i en skälig levnadsnivå. En stor andel av de tillkommande anhöriginvandrarna kommer från tredjeland och det kan därför antas att de i hög grad saknar till- gångar eller pensionsinkomster från sitt ursprungliga hemland och därför kommer att kunna erhålla ÄFS. Det saknas uppgifter kring denna grupp som skulle kunna ge en noggrannare bedömning av storleken på hur stor denna andel är. Vi väljer att anta att av de tillkommande anhöriginvandrarna i åldrarna och däröver kom- mer att erhålla ÅFS enligt det genomsnittliga beloppet för den grupp som saknar pension (). Det innebär, utslaget på samtliga i de två äldsta åldersgrupperna, en genomsnittlig kostnad på och beviljat uppehållstillstånd. Statliga kostnader för tandvård I statens utgifter för tandvård ingår dels ersättning till landstingen bl.a. för viss uppsökande verksamhet m.m. samt kostnader för tand- vårdsförsäkringen. Sammantaget beräknades dessa kostnader till ca 2 787 Mkr5 2003. Detta avser endast tandvårdskostnader för vuxna. Relaterat till den vuxna befolkningen 19–w år blir kostnaden per person /år. Det finns skäl att anta att den genomsnittliga kostnaden inom den vuxna befolkningen ökar med stigande ålder. Vi saknar däremot underlag för hur denna fördelning ser ut. Samtliga åldersgrupper 20–w år tilldelas därför kostnaden i årskostnad. Kriminalvårdens kostnader uppgick till enligt Krimi- nalvårdsverkets årsstatistik. Vi beräknar kostnaden per medborgare. De yngsta och den äldsta åldersgruppen frånräknas då dessa inte antas ta kriminalvårdens resurser i anspråk. Kostnaden per medbor- gare hamnar då på . Även om det finns undersökningar som pekar mot att invandrarbefolkningen är överrepresenterad i brotts- 5 SOU 2001:36, sid 119 statistiken och därigenom sannolikt har en högre kostnad avseende kriminalvård så väljer vi att bortse ifrån detta. Detta motiveras dels av att det presenterats undersökningar som pekar på att in- vandrare missgynnas i rättssystemet dels av att detta i sammanhanget ändå är en marginell kostnad. har genom egna ungefärliga beräkningar bedömt dagens hanteringskostnad till ca per avgjort ärende avseende uppehållstillstånd för tre grupper. De tre grupperna är anhöriga, sö- kande enligt samt sökande för besök. Av dessa är gruppen anhöriga flest till antalet och dessa ansökningar kräver även mer arbete per ansökan än ärenden för de två övriga grupperna. Vi väljer därför att räkna upp ärendekostnaden till för gruppen an- höriginvandrare och ytterligare till per beviljat ärende. I det fall ett försörjningskrav införs förväntas kostnaden öka till . Detta till följd av den ekonomiska prövning som då till- kommer. Vi har även haft kontakter med . Arbetet inom sker på ett mer övergripande plan än inom Migra- tionsverket. har inga hanteringskostnader på individnivå och bedömer att en marginell ökning av invandringen inte kommer få någon tydlig påverkan på deras kostnader. För att få underlag till kommunernas kostnader för gruppen anhörig- invandrare har vi varit i kontakt med företrädare för främst . Valet att kontakta är naturligt med tanke på att kommunen har en hög andel invandrare. I våra samtal med företrädare för kommunen har vi förstått att kommen anser sig ha högre genom- snittliga kostnader för utlandsfödda än för infödda. Beträffande för- skolebarn handlar detta exempelvis om att invandrarbarn i ökad grad behöver extra språkträning, i skolan har kommunen tillskapat ett fler- tal internationella klasser för elever med utländsk bakgrund, bland tonåringar som blir placerade eller som bli föremål för omhändertagande av är invandrare överrepresenterade. Även bland de äldre med utländsk bakgrund kan man, menar kom- munens företrädare, se högre kostnader: handläggningstider för t.ex. bedömning av försörjningsstöd eller biståndsbedömning blir längre genom kulturella olikheter och språksvårigheter. Det saknas kostnads- uppföljningar för att bekräfta de merkostnader som nämns ovan. Kommunens företrädare har själva uppskattat merkostnaden till per individ. Att merkostnaden kan uppgå till för gruppen invandrare kan synas mycket, det finns dock skäl, mot bakgrund av ovanstående resonemang, att anta att en merkostnad föreligger i . Vid sidan av percapitakostnaden är även nyttjandegraden viktig för att bedöma kostnaden. Om det kan visas att gruppen invandrare syste- matiskt har en högre eller lägre nyttjandegrad av olika kommunala tjänster än den samlade befolkningen så motiverar detta anpassningar av den genomsnittliga percapitakostnaden. Kommunens verksamhets- redovisning innehåller inte uppgifter om etnicitet och det finns således inga data för att påvisa avvikelser i nyttjandegrad. I diskussioner med företrädare för har dock inte framkommit annat än att vår målgrupp nyttjar de kommunala tjänsterna i enlighet med den samlade befolkningen (undantaget är tonåringar inom social- tjänsten, vi väljer dock att bortse från detta med motiveringen att det i sammanhanget är av marginell betydelse). Vi ifrågasätter inte bedömningen från om att det där finns en merkostnad för denna grupp. bedömer vi inte förhållandena i som representativa för kommuner i allmän- het med tanke på att det i finns en ovanligt hög andel in- vånare med utländsk bakgrund. Sammantaget väljer vi att inte göra något generellt påslag för befolkningen med utländsk bakgrund utan använder de genomsnittliga percapitakostnader som gäller för befolk- ningen i sin helhet. I de fall det är möjligt och bedöms relevant kom- mer dock hänsyn tas till invandrarbefolkningens/gruppen anhörigin- vandrares nyttjandegrad av olika tjänster. Barnomsorgen består av följande delar: Förskola (inklusive familje- daghem) och Fritidsverksamhet. Kostnader för dessa verksamheter presenteras i tabellen nedan: Bilaga 5 SOU 2005:103 Kostnad per barn och år 0 - 5 år 6 -12 år Källa : , Vad kostar verksamheten i din kommun – 2003, tabell 7 Kostnadsfördelningen för fritids stämmer dock inte med den ålders- gruppering vi valt att göra. Percapitakostnaden (11 953) för fritids- åldersgruppen 6–12 behöver justeras för att stämma med vår ålders- grupp 6–. Vår åldersgrupp består av tio ettårsgrupper medan grupp består av sju ettårsgrupper. Om vi antar att varje åldersgrupp består av lika många individer så måste den ur- sprungliga kostnaden 11 953 fördelas på individer. Den slutliga fritidskostnaden per barn i åldern 6–blir således 11 953 / 1,3 = . I tabellen nedan framgår kostnader per elev för de olika skolverk- samheter som kommunerna ansvarar för. 7 - 15 år 16 -19 år 19 - w år Musikskola (per inv ) Komvux (per heltidsstuderande) Källa : , Vad kostar verksamheten i din kommun – 2003, tabell 6 material behöver omarbetas för att passa för våra syften. Vi har valt följande åldersgrupper för barn och ungdom: 0–5, 6–15, 16–19. Kostnaden för Förskoleklass bör slås samman med kostnad för att stämma med vår åldersgrupp 6–. I tabellen ovan avser uppgiften för kostnad per elev för nio ettårsgrupper (7–). Förskoleklassen består av en ettårs- grupp. Den nya åldersgruppen består av tio ettårsgrupper. Vi antar att antalet individer i varje årskull är lika stora i dessa åldrar. För att lägga på kostnaden för förskoleklass för 6-åringar till den sam- lade förskoleklass/grundskolekostnaden för 6–15 åringar görs föl- jande beräkning: (9 * 64 106 + 1* 41 129) /10. Den samlade kostna- den för Förskoleklass/Grundskola per barn 6–blir då 61 808. Beträffande kostnaden för musikskola tilldelar vi gruppen 6–15 åringar kostnaden . Kostnaden är redan i mate- rial fördelad på samtliga i åldersgruppen. När det gäller kostnaden för gymnasieskolan måste vi ta hänsyn till att skolformen inte är obligatorisk. Gymnasiefrekvensen för den ak- tuella åldersgruppen är . Per individ som nyttjar gymnasiesko- lan kan då kostnaden beräknas till 83 577 * 0,76 = . I underlag framgår att kostnaden per helårs- studerande i Komvux var 36 594 kr6. För att kunna använda detta underlag måste vi ta hänsyn till nyttjandegraden. Andelen Komvuxelever med utländsk bakgrund (utomlands födda) var läs- /2002 enligt statistik . Antalet elever /2002 som var utomlands födda upp- gick enligt till 75 200. Totalantalet i riket som 2003 var utomlands födda var 789 391. Andelen Komvuxelever i denna be- folkningsgrupp är således . Eftersom vi saknar underlag kring 6 Källa: , Vad kostar verksamheten i din kommun – 2003, tabell 6 hur nyttjandet av Komvux i denna grupp fördelar sig åldersmässigt tilldelar vi samtliga de åldersgrupper (20–) som kan beröras av Komvux i ett första steg av den kostnad som Kommunförbun- det beräknat: * 36 594 = 3 659. har beräk- nat kostnaden per helårsstuderande. Genom kontakter med personer som har erfarenhet från Komvux har vi bedömt att genomsnittsstu- denten studerar på av heltid. Vi tilldelar därför var och en av åldersgrupperna i intervallet 20–kostnaden (* 3 659). Kostnaden för äldreomsorgen per invånare –w år uppgår 2003 till 45 624 kr7. Vi tilldelar våra två äldsta åldersgrupper denna kostnad. Uppgifter finns både om kostnader per invånare för individ- och familjeomsorg ()8 samt för arbetsmarknadsåtgärder (). Vi lägger samman detta till en totalkostnad per invånare: – vilken tilldelas samtliga åldersgrupper. Kostnaden för handikappomsorgen uppgick i genomsnitt till 4 181 kr9 per invånare i åldern 0–. Beloppet är rensat för de delar som staten finansierar. I kommunförbundets material framgår att under- lagen från kommunerna i denna del har vissa brister. Genom att vi inte kommit över något mer tillförlitligt material väljer vi att använda dessa uppgifter. Samtliga åldersgrupper utom de två äldsta påförs därför kostnaden 4 181 för handikappomsorg. Skälet till att de äldsta åldersgrupperna ej belastas är att denna typ av kostnader för äldre invånare hanteras inom äldreomsorgen. 7Källa: , Vad kostar verksamheten i din kommun – 2003, tabell 8A 8Källa: , Vad kostar verksamheten i din kommun – 2003, tabell 8A 9Källa: , Vad kostar verksamheten i din kommun – 2003, tabell 8C Vi väljer att bortse från kostnader för övrig verksamhet i vår kalkyl. Skälet är att flera av dessa verksamheters kostnader inte har någon direkt koppling till en marginellt ökad invandring. Detta får anses gälla t.ex. politisk verksamhet och infrastruktur. Andra verksamheter, såsom kultur och fritid, betingar endast obetydliga be- lopp och tas av detta skäl inte med. För att beräkna landstingens kostnader för gruppen invandrare be- hövs kunskaper om främst kostnader för hälso- och sjukvård samt för den del av tandvården som finansieras av landstingen, d.v.s. barn- och ungdomstandvården. Vi bortser i detta sammanhang från lands- tingens övriga kostnader, t.ex. kostnader för regional utveckling. Samhällsmedicin inom () förvaltar och utvecklar modeller för behovsbaserad geografisk resursfördelning inom . För att få underlag till resursfördelningen analyse- ras bland annat data om sjukvårdskonsumtion från patientregistret som samkörs med sociodemografiska uppgifter från SCB. Resultat av dessa analyser används sedan i beräkningar av sjukvårdskostnader för specifika grupper i befolkningen. Samhällsmedicin har mångårig erfarenhet av denna typ av arbete. I underlaget till resurs- fördelning inom framgår följande: Personer födda i annat land än har likartad konsumtion av sluten- vård men något lägre konsumtion av psykiatrisk öppenvård. Personer födda i annat land än besöker primärvård mer än svenskfödda, förutom i åldersgruppen 18–där de utlandsfödda har färre besök. För att beräkna den slutliga kostnaden är det intressant att diskutera om vår målgrupps kostnader per individ uppvisar systematiska av- vikelser i förhållande till den samlade befolkningen. På samma sätt som beskrivits i avsnittet om kommunernas kostnader kan man anta att det även inom hälso- och sjukvården finns kostnader som för- länger/fördyrar hanteringen. Sannolikt åtgår mer tid vid en patient- kontakt om språksvårigheter föreligger. I de fall tolkhjälp krävs är det ett exempel på en kostnad som tillkommer specifikt för vår mål- grupp. Det saknas dock faktamässiga underlag för detta och det kan antas att skillnaderna är av marginell betydelse. Vi väljer således, främst med stöd i bedömningen från Samhälls- medicin inom SLL, att utgå ifrån att sjukvårdskostnaderna inte skil- jer sig påtagligt mellan svenskfödda och personer födda i annat land. publicerar uppgifter om kostnadsut- vecklingen inom hälso- och sjukvården. I bilaga 2 och 3 framgår att nettokostnaden för hälso- och sjukvård (exklusive tandvård) uppgick till . Detta motsvarar per invånare. Beräkningar har genomförts för att fånga hur kostnaden per invånare fördelar sig på de olika åldersgrupper vi valt att använda i denna kalkyl (se bilaga 1). Tabell 3.2.8 Beräknad kostnad (kr) för hälso- och sjukvård per in- vånare i olika åldersgrupper 2003: Källa: , samt egen beräkning, se bilaga 1 Beräkningen visar som väntat att kostnaderna är betydligt högre för de äldre åldersgrupperna. Enligt kostade tandvården (se bilaga 2 och 3). Utslaget per invånare i riket motsvarar detta per invånare. Landstingens totala nettokostnader har så- ledes fördelats på landets nästan 9 miljoner invånare. använder denna beräkning för att komma fram till totala kostnader för landstingens verksamhet per invånare. För våra syften behövs en precisering. Landstingens nettokostnader för tandvård be- står uteslutande av kostnader hänförliga till barn och ungdomar. Vi väljer därför att istället fördela de på antalet invånare 0–18år. Den samlade befolkningen i dessa åldrar uppgick (enl. statistik hämtad från SCBs hemsida) 2 033 612 personer. Tandvårdskostnaden för 0–18 åringar kan härigenom beräknas till . (/ 2 033 612). Vi saknar ett faktaunderlag för att fördela kostnaden på de tre åldersgrupper vi valt (0–6, 7–15, 16–18). Alla dessa tre grupper tilldelas därför denna kostnad. 4 Totala intäkter och kostnader Kalkylen nedan avser beräknade årliga intäkter och kostnader för en genomsnittlig anhöriginvandrare i respektive åldersgrupp. Tabellen är en sammanfattning och sammanställning av samtliga ovan redo- visade beräkningar. I tabellens nedre del sker även en totalberäkning av de offentligfinansiella intäkterna – kostnaderna. Typkalkylen på nästa sida avser beräkningar som utgår ifrån att inget försörjningskrav införs. I de beräkningar som kommer att ut- föras, och där utgångspunkten är att ett försörjningskrav införs, kommer den beräknade kostnaden för hanterings- kostnad att höjas till per beviljat uppehållstillstånd. Beräknade intäkter och kostnader per anhöriginvandrare i olika åldersgrupper Pensioner & andra skattepl.