sou · GTB39d2 · 2006-01-01 00:00:00 — 3.Genom diplomatiska kanaler kommer medlemsstaterna att översända utförlig information om de licensansökningar som har avslagits i enlighet med uppförandekoden i fråga om krigs- materiel, tillsammans med en förklaring av varför ansökan har avslagits. Den information som skall överlämnas anges i form av ett utkast till formulär som återfinns i bilagan. Innan någon medlemsstat beviljar en licens som en annan medlemsstat eller andra medlemsstater har vägrat bevilja för en i huvudsak identisk transaktion kommer den först att samråda med den eller de medlemsstater som avslog licensansökningarna. Om medlemsstaten efter dessa samråd ändå beslutar att bevilja licens kommer den att underrätta den eller de medlemsstater som avslog ansökan (ansökningarna) och därvid utförligt förklara sina egna skäl. Beslutet att tillåta eller vägra överföring av någon krigs- materiel skall varje medlemsstat själv fatta. En ansökan om licens skall anses ha avslagits när medlemsstaten har vägrat att tillåta den faktiska försäljningen eller den fysiska exporten av den berörda krigsmaterielen, om försäljning i annat fall skulle ha ägt rum, eller när den har vägrat att tillåta det relevanta av- talets ingående. För detta ändamål kan ett anmälningspliktigt avslag, i enlighet med nationella förfaranden, innefatta avslag på en ansökan om tillstånd att inleda förhandlingar eller ett nekande svar på en formell inledande förfrågan om en särskild beställning. 4.Medlemsstaterna kommer att behandla sådana avslag och sam- råd konfidentiellt och de kommer inte att använda dem för att uppnå kommersiella fördelar. 5.Medlemsstaterna kommer att verka för ett skyndsamt an- tagande av en gemensam förteckning över krigsmateriel som omfattas av uppförandekoden, grundad på liknande nationella och internationella förteckningar. Innan detta är gjort kommer uppförandekoden att fungera på grundval av nationella kon- trollförteckningar, vid behov tillsammans med beståndsdelar från relevanta internationella förteckningar. 6.Kriterierna i uppförandekoden samt det samrådsförfarande som föreskrivs i punkt 3 i tillämpningsbestämmelserna kommer också att gälla varor med dubbla användningsområden enligt specifikationen i bilaga 1 till rådets beslut 94/942/GUSP1 när det finns anledning att anta att slutanvändaren av varorna kommer att vara de väpnade styrkorna eller den interna säker- hetstjänsten eller liknande enheter i mottagarlandet. 7.I syfte att göra uppförandekoden så effektiv som möjligt kom- mer medlemsstaterna att arbeta inom ramen för GUSP för att förstärka samarbetet och främja sin samsyn i fråga om export av konventionella vapen. 8.Varje medlemsstat kommer att sända de övriga medlems- staterna en årlig rapport om sin export av försvarsmateriel och sitt genomförande av uppförandekoden. Dessa rapporter kommer att diskuteras vid ett årligt möte som skall hållas inom ramen för GUSP. Vid mötet kommer en översyn också att ske av uppförandekodens verkan och vilka förbättringar som be- höver göras, och en konsoliderad rapport grundad på bidrag från medlemsstaterna kommer att föreläggas rådet för god- kännande. 9.När det är lämpligt kommer medlemsstaterna inom GUSP:s ram att gemensamt bedöma situationen för de möjliga eller faktiska mottagarna av vapenexporten från medlemsstaterna mot bakgrund av principerna och kriterierna i uppförande- koden. 1 (1) EGT L 367, 31.12.1994, s. 8. Beslutet senast ändrat genom beslut 98/232/GUSP (EGT L 92, 25.3.1998, s. 1). 10.Det erkänns vidare att medlemsstaterna, om det är lämpligt, också får beakta den tilltänkta exportens inverkan på sina ekonomiska, sociala, kommersiella och industriella intressen, men att dessa faktorer inte kommer att påverka tillämpningen av ovan nämnda kriterier. 11.Medlemsstaterna kommer att göra sitt yttersta för att upp- muntra andra vapenexporterande länder att ansluta sig till uppförandekodens principer. 12.Uppförandekoden och tillämpningsbestämmelserna ersätter alla tidigare gjorda bearbetningar av de gemensamma kriterierna . Information som skall överlämnas ...........medlemsstatens namn] har äran att informera sina partner om att den i enlighet med EU:s uppförandekod har avslagit följande ansökan om licens: Kort beskrivning av materielen, inbegripet kvantitet och, när det är lämpligt, tekniska specifikationer: Avsedd slutanvändare (om annan än mottagaren): Skäl till att ansökan avslogs: Datum för avslag av ansökan: Utdrag ur prop. 1971:146 angående krigsmaterielexport (s. 18–-21) Som jag förut har anfört måste huvudregeln vara generellt förbud mot att exportera krigsmateriel utan tillstånd. De riktlinjer som här redovisas avser att ge närmare ledning för tillståndsprövningen I vissa fall föreligger ovillkorligt hinder mot krigsmaterielexport. Detta kan vara fallet på grund av internationella avtal, beslut av eller folkrättsliga regler om export från neutral stat under krig. I dessa fall skall självfallet exporttillstånd vägras. Utrikes- och neutralitetspolitiska skäl saknar betydelse i fråga om krigsmaterielexport till de nordiska staterna och till de neutrala staterna i . Därför bör i fredstid tillstånd beviljas för export till dessa stater. I fråga om andra stater måste från fall till fall bedömas om de utrikes- och neutralitetspolitiska skälen har så ringa vikt att export bör tillåtas. De principiella överväganden som här har redovisats leder till att tillstånd inte bör beviljas for export till stat som befinner sig i väpnad konflikt med annan stat, oavsett om krigsförklaring har avgetts eller ej, stat som är invecklad i internationell konflikt som kan befaras leda till väpnad konflikt, eller stat som har inre väpnade oroligheter. Vid tillämpningen av dessa regler bör man dock skilja mellan materiel av utpräglat defensiv karaktär och krigsmateriel i övrigt. De allmänna utrikespolitiska skälen mot krigsmaterielexport har, som jag har anfört, inte samma tyngd i fråga om defensiva vapen, t.ex. kustartilleri- och luftvärnsmateriel. Visserligen bör inte ens defensiv materiel kunna exporteras till stat son befinner sig väpnad konflikt med annan stat. Men i de övriga fall som här avses bör export av sådan materiel, som inte kan utnyttjas för att påverka den föreliggande krissituationen, kunna tillåtas. Detta är helt i överensstämmelse med den praxis som gäller f.n. Starka utrikespolitiska skäl talar vidare mot att exporterar krigsmateriel, som kan bli utnyttjad för att undertrycka mänskliga rättigheter. Även om denna princip redan nu kan sägas vara vägledande för praxis i tillståndsärenden, är det angeläget att det uttryckligen slås fast som en grundläggande regel att export inte kan medges i dessa fall. Regeln avses medföra ökad restriktivi- tet i fråga om urvalet av mottagare för svensk krigsmaterielexport i överensstämmelse med det allmänna syfte som jag förut har angett för de nya riktlinjerna. Regeln bör uttryckas så, att tillstånd inte skall ges för export av krigsmateriel till stat, som på grund av dekla- rerade avsikter eller rådande politiska förhållanden kan antas använda materielen för att undertrycka mänskliga rättigheter som anges i . I fråga om reservdelar till tidigare levererad krigsmateriel före- ligger särskilda förhållanden. Med den stränga restriktivitet jag för- ordar för urvalet av de stater till vilka krigsmaterielexport skall medges är det osannolikt, att tveksamhet uppstår ifråga om export av reservdelar till materiel, för vilken licens en gång lämnats. Skulle detta ändå inträffa, bör enligt min mening avgörande vikt fästas vid att reservdelarna är ett komplement till materiel, som exporterats med vederbörligt tillstånd. För att svensk krigsmaterielindustri skall kunna verka på exportmarknaden inom de ramar som jag har angivit är det angeläget att köparna har goda garantier för att de får reservdelar till inköpt materiel. Reservdelar till tidigare inköpt materiel bör därför få exporteras oavsett förhållanden som jag här angivit som hinder för export. Ovillkorliga exporthinder gäller dock givetvis även i detta fall. Utredningen och flera remissinstanser har betonat de svårigheter som uppstår i företagens planering, om påbörjade eller kontrakt- erade leveranser måste avbrytas. Dessa svårigheter måste enligt min mening beaktas. Om, som jag har funnit, krigsmaterielexport av viss omfattning skall tillåtas av beredskapshänsyn, bör man också beakta de konsekvenser för sysselsättningen som kan uppstå, om en för export utbyggd kapacitet plötsligt inte kan utnyttjas. Ut- färdad exportlicens bör därför indragas, förutom vid ovillkorliga exporthinder, endast om den mottagande staten kommer i väpnad konflikt med annan stat eller får inre väpnade oroligheter. Även i fall av väpnad konflikt bör indragning av licensen kunna underlåtas om det är förenligt med de neutralitetsrättsliga reglerna och mot- tagarstaten deltar i konflikten endast symboliskt. Som utredningen anfört och jag tidigare framhållit medför den tekniska utvecklingen att med begränsade resurser får allt svårare att följa med i den tekniska utvecklingen och med egen produktion täcka hela den sektor som är av betydelse för det svenska försvarets behov. Det är som jag också tidigare framhållit inte tänkbart att vi med hjälp av export av krigsmateriel kan klara detta problem. Det kan därför bli nödvändigt att inleda samarbete med företag i andra stater. I ett sådant samarbete måste samarbetspartnern komma med på ett mycket tidigt stadium. Vid samarbetsavtal mellan företag i och i andra länder om gemensam utveckling och produktion av krigsmateriel bör sådan utförsel till det andra landet som föranleds av avtalet medges oav- sett förhållanden som tidigare angivits som hinder for krigs- materielexport. Dock gäller även i detta fall de tidigare angivna ovillkorliga exporthindren. Avtal av detta slag förutsätter en mycket restriktiv prövning vid val av utländsk samarbetspartner. Jag förutsätter att avtalen alltid skall underställas Kungl. Maj:t och att myndigheterna skall ha full insyn i den svenska samarbets- partnerns verksamhet. Liksom f.n. bör endast statlig myndighet eller av staten auktori- serad vapenimportör godtas som köpare. Detta medför att risken för att krigsmateriel hamnar hos icke avsedd stat är kraftigt reduce- rad. För att ytterligare minska denna risk bör utländska köpare av svensk krigsmateriel, om det inte av särski1da skäl kan underlåtas, skriftligen förklara att materielen från köptillfället är avsedd för köparens eget behov. I fråga om export av krigsmateriel till befrielserörelser vill jag i likhet med utredningen och remissinstanserna hänvisa till den grundläggande principen, vilken bl.a. fastslagits i ett av godkänt utlåtande från statsutskottet (SU 1969:82), att ingen stat har rätt att ingripa i en annan stats inre angelägenheter. Hävdandet av denna princip är framför allt i de mindre staternas intresse. En sanktionering av export av krigsmateriel till vad som från svensk sida betraktas som befrielserörelser i etablerade stater skulle ur- holka principen och undergräva våra möjligheter att hävda den. Trots att neutralitet i formell mening endast föreligger i krig och inte vid inre väpnade konflikter, skulle en inblandning i sådana konflikter genom export av krigsmateriel till endera parten stå i dålig samklang med den svenska neutralitetspolitiken och med det konsekventa svenska stödet för fredlig lösning av konflikter. Där- till kommer svårigheterna att avgöra vad som skall betraktas som befrielserörelse. Principen att endast etablerade stater och av vårt land erkända regeringar eller deras ombud skall kunna uppträda som köpare bör alltså gälla generellt. Tio grupper av följdleveranser Utdrag ur betänkandet Följdleveranser i samband med export av krigsmateriel (SOU 1999:38, s. 64–66) Reservdelar är själva ursprunget till alla typer av följdleveranser. Det finns en stabil praxis och ärendet tas endast upp till politisk prövning i om det vid helhetsbedömningen uppenbaras faktorer som talar för ett avsteg från praxis. Reserv- delar exporteras endast till system som ursprungligen exporterats med vederbörligt tillstånd. Reservdelar till länder där ursprungs- leveransen inte kommer från prövas enligt vanliga regler för export. För det fall ammunitionen är specifik för ett visst vapensystem innefattas ammunition i följdleveransbegreppet. Såsom ovan nämnts var införandet av ordet ammunition 1993 en kodifiering av gällande praxis. I utvecklingen av praxis har dessutom visst material som enligt gängse bedömning inte upp- fattas som ammunition kommit att omfattas av begreppet. Det gäller robotar till luftvärns-, pansarvärns- eller sjömålsrobotsystem. Systemets avskjutningsanordning är att likna vid en artilleripjäs och robotarna bedöms därför enligt praxis som ammunition. Denna kategori avser utrustning för underhåll som är specifik för den tidigare levererade materialen. Renovering avser utbyte av skadade och förslitna delar. Upp- gradering avser utbyte som medför förbättrad prestanda. Det är inte ovanligt att renovering får till följd att en viss uppgradering sker i praktiken då reservdelar i det ursprungliga utförandet inte finns att tillgå. Den modernare versioner är ofta tillverkat av ett t.ex. starkare material. Ersättningsleveranser, hela system Både reservdels- och ammunitionsleveranser kan beskrivas som en typ av ersättningsleverans. Dock kan det ibland vara aktuellt an er- sätta ett helt system. Som exempel kan nämnas att ersätta utslitna eller förlorade system. Det kan också vara fråga om att byta ut ett, från tidigare exporterat, system mot t.ex. ett billigare ut- förande. Denna typ av följdleverans avser ytterligare utrustning av samma slag. I riktlinjerna avslutas avsnittet som reglerar följdleveranser med formuleringen ...eller där det annars vore oskäligt att inte ge tillstånd. Stycket avser den situation där ett mottagarland, genom sina upp- handlingsbeslut, kan anses ha gjort ett systemval och då det skulle vara förenat med betydande tekniska eller ekonomiska svårigheter för detta land att vid senare anskaffning frångå det ursprungligen valda systernet. Med sådana svårigheter avses den situationen att det för ett större system har byggts upp särskilda utbildnings- och underhålls- resurser samt infrastruktur avpassad specifikt för systemet. Hur man drar gränsen för ett systemberoende avgörs från fall till fall. I gruppen kompletteringsleveranser ingår också situationen där ett utländskt system byggts på ett sådant sätt att det särskilt anpassats för en kompletterande svensk del och där, återigen, en omkonstruktion skulle medföra betydande kostnader och förseningar för mottagarlandet. Ovanstående grupper av ärenden är av sådan art att de knappast avgörs utan hörande av , om inte landbedöm- ningen är helt problemfri. Av ekonomiska skäl övergår allt fler länder till att köpa ett mindre antal enheter utan att binda sig för en fortsättning, även om denna finns med i den nationella planeringen. Man har inte råd att upp- handla hela sitt behov av ett dyrare system vid ett enda tillfälle. Detta är en aspekt som beaktas vid helhetsbedömningen. I vissa fall har man kommit fram till att det är rimligt att medge export av materiel som på något sätt är besläktad med tidigare levererad materiel. Det kan exempelvis gälla skilda typer av minsvepsutrustning, ytterligare maskiner till en tidigare exporterad produktionsanläggning eller beväpning till en tidigare levererad plattform. Leveranser utgående från licensavtal Frågan om en följdleverans föreligger kan också aktualiseras vid export till tredje land av licenstillverkad materiel när denna export direkt - genom avtalsbestämmelse - eller indirekt - genom kompo- nentleveranser - kontrolleras från svensk sida. Om med svenskt medgivande viss export skett tidigare, från licenstagaren till tredje land, bör en presumtion för fortsatta leveranser av t.ex. reservdelar föreligga. Vid helhetsbedömningen beaktas om det tredje landet utvecklats i negativ riktning. Till följd av breddningen av krigsmaterielbegreppet kom tidigare civil materiel att omfattas av krigsmateriellagen (1992:1300). Det medförde att frågeställningen uppkom; hur skall man bedöma export av krigsmateriel till ett land som inte är helt okontroversiellt ur riktlinjesynpunkt, när landet ifråga har erhållit en likadan produkt medan den betraktades som civil? Dessa typer av ärenden avgörs som brukligt efter en helhetsbedömning. Det förekommer dock att exporten villkoras i form av inskränk- ningar, t.ex. att försäljning endast får ske till civila kunder. Europeiska unionens officiella tidning C 314/1 (Rättsakter som antagits med tillämpning av avdelning V i Fördraget om Europeiska unionen) EU:s GEMENSAMMA MILITÄRA FÖRTECKNING (utrustning som omfattas av Europeiska unionens uppförandekod för vapenexport) (som uppdaterar och ersätter den gemensamma förteckningen över militär utrustning som omfattas av EU:s uppförandekod för vapenexport antagen av rådet ) (2003/C 314/01) ALLMÄN NOT OM TEKNIKEN Den export av teknik som krävs för utveckling, produktion eller användning av de produkter som upptas i EU:s gemensamma militära förteckning kontrolleras enligt bestämmelserna för de produkter som upptagits på förteckningen. Denna teknik förblir kontrollerad även om den tillämpas på okontrollerade produkter. Kontrollerna gäller inte den teknik som minimalt krävs för installation, drift, underhåll (kontroll) och reparation av produkter som inte kontrolleras eller för vilka exporttillstånd har beviljats. Kontrollerna gäller inte teknik på det offentliga området, grundforskning eller de upplysningar som minimalt krävs för patentansökningar. ALLMÄN NOT OM KEMISKA DATA Kemikalierna är förtecknade efter namn och CAS-nummer. Kemikalier med samma strukturformel (inklu- sive hydrater) kontrolleras utan hänsyn till namn eller CAS-nummer. CAS-nummer anges som hjälp till att konstatera huruvida en särskild kemikalie eller kemisk blandning är kontrollerad, oavsett nomenklatur. CAS-nummer kan inte användas som enda identifiering, eftersom några former av de förtecknade kemika- lierna har olika CAS-nummer och blandningar som innehåller en förtecknad kemikalie kan också ha olika CAS-nummer. Slätborrade vapen med en kaliber mindre än , andra vapen och automatvapen med kaliber på högst (0,50 tum) samt tillbehör, enligt följande, och för dessa särskilt a) Gevär, karbiner, revolvrar, pistoler, kulsprutepistoler och kulsprutegevär: ML1.a omfattar inte följande: Musköter, gevär och karbiner tillverkade . Reproduktioner av musköter, gevär och karbiner för vilka originalen tillverkades . Revolvrar, pistoler och kulsprutegevär tillverkade , samt reproduktioner av dessa. b) Slätborrade vapen enligt följande: Slätborrade vapen som utformats speciellt för militär användning. Övriga slätborrade vapen enligt följande: Halvautomatisk typ eller pumpgevär. C 314/2 Europeiska unionens officiella tidning c)Vapen för ammunition utan hölje. d)Ljuddämpare, särskilda vapenfästen, magasin, vapensikten och flamdämpare för vapen som omfattas av ML1.a, ML1.b eller ML1.c. Not 1 ML1 omfattar inte slätborrade sport- och jaktvapen. Dessa vapen får inte vara särskilt utformade för militär användning eller vara helautomatiska. Not 2 ML1 omfattar inte skjutvapen som utformats särskilt för blindammunition och som inte kan användas med kontrollerad ammunition. Not 3 ML1 omfattar inte vapen med kapslad ammunition för falsantändning som inte är av helautoma- tisk typ. Slätborrade vapen med en kaliber större än , andra vapen eller utrustning med kaliber större än (0,50 tum) projektorer samt tillbehör, enligt följande, samt för dessa särskilt utformade komponenter: Skjutvapen, haubitsar, kanoner, granatkastare, pansarvärnsvapen, projektilutskjutningsanord- ningar, militära eldsprutor, rekyllösa gevär och signaturdämpande anordningar för dessa. ML2.a inkluderar injektorer, mätanordningar, lagringstankar och andra komponenter som utfor- mats särskilt för användning med flytande drivladdningar för sådan utrustning som omfattas av Militära projektorer eller generatorer för rök, gas eller pyroteknik. ML2.b omfattar inte signalpistoler. Ammunition och tändrör enligt följande samt för dessa särskilt utformade komponenter: a)Ammunition för vapen som omfattas av ML1, ML2 eller ML12. b)Tändrör som är särskilt avsedda för sådan ammunition som omfattas av ML3.a. Not 1 Särskilt utformade komponenter inkluderar: a)Metall- eller plastkomponenter, till exempel tändhattsstäd, kulmantlar, patronlänkar, roterande band och metalldelar till ammunition. b)Säkrings- och armeringsinrättningar, tändrör, sensorer och tändkedjeanslutningar. c)Strömkällor med hör engångseffekt. d)Förbrännbara hylsor för laddningar. e)Substridsdelar, inbegripet bomblets, minelets och slutfasstyrda projektiler. Not 2 ML3 a omfattar inte ammunition utan projektil (blankstar) och blindammunition med perforerad krutkammare. Not 3 ML3.a omfattar inte patroner som är särskilt utformade för något av följande syften: a)Signalering. b)Bortskrämning av fåglar. c)Tändning av gassignaler vid oljekällor. Europeiska unionens officiella tidning C 314/3 Bomber, torpeder, raketer, missiler, andra anordningar och laddningar med sprängverkan samt tillhörande utrustning och tillbehör, enligt följande, som särskilt utformats för mili- tär användning och för dessa särskilt utformade komponenter: Anm.: Beträffande utrustning för styrning och navigering, se ML11.g. a)Bomber, torpeder, granater, rökkanistrar, raketer, minor, missiler, sjunkbomber, sprängladd- ningar, spränganordningar och sprängtillbehör, pyrotekniska anordningar, patroner och simulatorer (dvs. utrustning som simulerar någon av dessa produkters egenskaper). 1.rökgranater, eldbomber, brandbomber och sprängladdningar, 2.missilraketdysor och farkostnosspetsar för återinträde i jordatmosfären. b)Utrustning särskilt utformats för hantering, övervakning, aktivering, strömförsörjning med engångseffekt, avfyring, läggning, svepning, avlossning, vilseledning, utstörning, detonering eller detektering av produkter som omfattas av ML4.a. mobil gaskondenseringsutrustning med en produktionskapacitet på flytande gas 2. flytande elektriskt ledande kabel lämplig för svepning av magnetminor. Teknisk not Anordningar för användning, vars utformning begränsar dem till att användas enbart för att upptäcka metallföremål och som ej kan skilja mellan minor och andra metallföremål, anses inte som särskilt utformade för att upptäcka föremål som omfattas av ML4.a. Eldledningsutrustning och tillhörande övervaknings- och varningsutrustning, samt relate- rade system, utrustning för försök och inställning samt motmedelsutrustning, enligt föl- jande, som utformats särskilt för militär användning, samt komponenter och tillbehör som utformats särskilt för dessa: a) Vapensikten, bombdatorer, eldriktningsutrustning och vapenövervakningssystem. Målfångnings-, målangivnings-, avståndsmätnings-, övervaknings- eller målföljningssystem; detekterings-, datakombinerings- (datafusion-), igenkännings- eller identifieringsutrustning, Motmedelsutrustning för produkter som omfattas av ML5.a eller ML5.b. d) Utrustning för fältförsök eller inställning, som utformats särskilt för föremål som kontrolleras av ML 5 a eller ML 5 b. Markfordon och tillbehör enligt följande: Anm.: Beträffande utrustning för styrning och navigering, se ML11, not g. a)Markfordon och tillbehör för sådana, särskilt utformade eller modifierade för militär använd- ning: Teknisk not I ML6.a avses med markfordon även släpvagnar. b)Alla hjuldrivna fordon som kan användas i terräng, som har tillverkats av eller utrustats med material som ger ballistiskt skydd upp till nivå III (NIJ 0108.01, , eller jämför- bar nationell standard) eller bättre. C 314/4 Europeiska unionens officiella tidning Se också ML13.a. stridsvagnar och andra militära bestyckade fordon och militära fordon med lavetter eller utrustning för minläggning eller avfyrning av vapen som kontrolleras av ML4, amfibiefordon och fordon för djupvadning,