sou · GTB377d3 · 2006-01-01 00:00:00 — En sådan ideell förening som avses i 16 kap. 13 § får överklaga beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan som kan antas medföra betydande miljöpåverkan på grund av att planområdet får tas i anspråk för verksamheter eller åtgärder som anges i 5 kap. 18 § tredje stycket. Bestämmelsen har behandlats i avsnitten 12.4. Av paragrafens första stycke framgår att det är den som beslutet angår som ska ha rätt att överklaga och att beslut ska ha gått ho- nom eller henne emot (se avsnitt 12.4.7). Genom att tydliggöra att besluten som ska kunna överklagas alltid ska angå den som över- klagar är avsikten att komma till rätta med den oklarhet som Regeringsrättens avgörande (RÅ 1991 ref. 80) har gett upphov till. I paragrafens första stycke föreslås också att det tydligt ska framgå att beslut som angår staten ska kunna överklagas av den statliga myndighet som förvaltar egendomen (se avsnitt 12.4.8). Dessutom införs i andra stycket en uttrycklig rätt för kommuner som är berörda att få överklaga beslut som rör kommunens intres- sen och som har gått kommunen emot (se avsnitt 12.4.8). Därmed tydliggörs bl.a. att en kommun som anser att lagens krav på mel- lankommunal samverkan inte beaktats har rätt att överklaga. och regionplaneorgan anses jämställda med kommuner. Förutsättningen för en kommun att få klaga är att be- slutet går kommunen emot. Slutligen förs det i tredje stycket in en bestämmelse som avser vissa ideella organisationers rätt att överklaga beslut i denna para- graf (se avsnitt 12.4.9). I stycket anges att vissa miljöorganisatio- ner, dvs. de som har rätt att överklaga beslut enligt , ges rätt att överklaga somliga beslut om detaljplaner, dvs. de som avser att reglera vissa särskilt angivna ändamål såsom köpcentrum och permanenta campingplatser. I och med att statliga myndigheter ges rätt att överklaga i egen- skap av förvaltningsmyndigheter och med reglerna om statligt in- gripande enligt 12 kap. PBL finns det inte längre skäl att behålla den bestämmelse som finns i 13 kap. 7 § och som ger vissa myndigheter särskild rätt att överklaga beslut. Om ett överklagande gäller ett beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser krävs att den som över- klagar senast skriftligen har framfört syn- punkter som inte blivit tillgodosedda. Om bestämmelserna för en- kelt planförfarande har tillämpats, får beslutet överklagas endast av den som enligt 5 kap. 28 § har framfört synpunkter som inte har blivit tillgodosedda. Om ett planförslag efter utställningen eller, när bestämmelserna om enkelt planförfarande tillämpats, efter det att underrättelse skett enligt 5 kap. 28 § andra stycket ändras till nackdel för någon, får han, utan hinder av bestämmelserna i första stycket av denna paragraf, överklaga beslutet. Bestämmelserna i första stycket utgör inte heller hinder mot att överklaga beslutet på den grunden att det inte har tillkommit i laga ordning. Motiven till ändringen finns i avsnitt 12.4.7. Paragrafen är i princip oförändrad förutom när det gäller inled- ningen som innebär att 5 § är en precisering i förhållande till nuva- rande lydelse och ska ses som ett komplement till den nya 4 §. Av- sikten med justeringen i första stycket är att tydliggöra att det inte ska räcka med att man är berörd om man vill överklaga ett beslut avseende detaljplan eller områdesbestämmelser utan det ska dess- utom krävas att man yttrat sig beträffande planen eller bestämmel- serna innan beslut tas och att synpunkterna inte blivit tillgodo- sedda. Dessutom har fastighetsplan tagits bort eftersom det in- strumentet inte ska finnas fortsättningsvis. Det andra stycket är oförändrat. Bestämmelser om överklagande av beslut som avses i 2 § finns i 23– 25 §§ förvaltningslagen (1986:223). Tiden för överklagande av ett beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser räknas dock från den dag då justeringen av protokollet med beslutet har tillkännagetts på kommu- nens anslagstavla. När ett sådant beslut har fattats av kommunfull- mäktige, skall vad som föreskrivs i 23–25 §§ förvaltningslagen om den myndighet som har meddelat beslutet i stället avse kommunstyrelsen. Paragrafen motsvaras av nuvarande 3 § och innebär endast att para- grafen fått en annan placering. Överprövande myndighet skall, då fråga är om överprövning av andra beslut än de som anges i 1 §, pröva om det överklagade beslutet strider mot någon rättsregel på sätt som den som överklagar angivit eller som i övrigt klart framgår av omständigheterna i ärendet. Eftersom den nuvarande 7 § utgår används denna paragraf för att ange den nya regeln avseende överprövningens omfattning. Moti- ven för den särskilda bestämmelsen rörande överprövningens om- fattning framgår av avsnitt 12.5.6. Bestämmelsen innebär att över- prövande myndigheter, dvs. länsstyrelser, regeringen och domsto- lar, ska kontrollera om det överklagade beslutet överensstämmer med gällande rättsregler. Den myndighet som har att pröva överklagande av ett beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser skall antingen fastställa eller upphäva beslutet i dess helhet. Om kommunen har medgett det, får dock beslutet upphävas i en viss del eller ändras på annat sätt. Utan kommunens medgivande får ändringar av ringa betydelse göras. På kommunens begäran kan myndigheten förordna att det över- klagade beslutet, utan hinder av att överklagandet inte har slutligen avgjorts, får genomföras i sådana delar som uppenbarligen inte be- rörs av överklagandet. Sådana förordnanden får inte överklagas. Ändringen i paragrafen är en följd av att fastighetsplan slopas som särskilt instrument (se avsnitt 9.5.3). I övrigt är bestämmelsen oförändrad vilket innebär att det överprövande myndigheten, dvs. en länsstyrelse eller domstol, i princip endast kan fastställa eller upphäva ett beslut om detaljplan eller områdesbestämmelser som överprövas. 15 kap. Domstolsprövning m.m. Talan om inlösen enligt 6 kap. 24 § andra stycket skall väckas efter genomförandetidens utgång. Har ansökan gjorts om förlängning av genomförandetiden eller har kommunen väckt fråga om förnyelse av genomförandetiden, skall målet förklaras vilande till dess att ärendet slutligt har av- gjorts. Förlängs eller förnyas genomförandetiden, förfaller kom- munens talan. Bestämmelserna i andra stycket om vilandeförklaring gäller även i fall då talan har väckts om inlösen enligt 6 kap. 24 § första stycket och ansökan gjorts om fastighetsbildning i överensstämmelse med detaljplanen. Bildas fastighet som överensstämmer med detaljpla- nen, förfaller kommunens talan. När kommunen har väckt talan om inlösen enligt 6 kap. 24 § för- sta stycket, skall fastighetsdomstolen sända underrät- telse om det till lantmäterimyndigheten. Ändringen i tredje stycket följer av förslaget att avskaffa fastig- hetsplanen som en särskild planform (se avsnitt 9.5.3). 16 kap. Bemyndiganden m.m. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela de föreskrifter om krav på byggnader m.m. som utöver bestämmelserna i 2 kap. behövs 1.till skydd för liv, personlig säkerhet eller hälsa, 2.för en lämplig utformning av byggnader och andra anläggningar samt tomter, områden för andra anläggningar än byggnader och allmänna platser, 3.för kontroll av att föreskrifter som avses i 1 efterlevs. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela de föreskrifter om kvalitetsansvariga som behövs utöver bestämmelserna i 9 kap. 2 och 12 §§. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får i enskilda fall medge undantag från bestämmelserna i 2 kap. Bestämmelserna avseende rätten till bemyndiganden ändras inte i sak utan är följdändringar med anledning av att kapitel 3 har sam- manfogats med bestämmelserna i kapitel 2 och justeringarna i ka- pitel 9. Tomtindelningar enligt byggnadslagen (1947:385) eller stadsplane- lagen (1931:142) samt sådana äldre tomtindelningar som anges i 80 § sistnämnda lag skall gälla som bestämmelser enligt 5 kap. 7 c §. Ändringen följer av förslaget att avskaffa fastighetsplanen som en särskild planform (se avsnitt 9.5.3). får i ett ärende om bygglov förklara att en ny- byggnadsåtgärd eller fastighetsbildning som har utförts i strid mot en stadsplan, byggnadsplan, avstyckningsplan eller tomtindelning med stöd av 34 §, 38 § tredje stycket eller 110 § första stycket byggnadslagen (1947:385) eller motsvarande äldre bestämmelser eller 3 kap. 2 § tredje stycket fastighetsbildningslagen i dess lydelse vid utgången av , skall anses utgöra en sådan avvikelse som avses i 8 kap. 11 § andra stycket 1. En sådan förklaring får avse en- dast mindre avvikelser från planen eller tomtindelningen vilka är förenliga med syftet med denna. Förklaringen får lämnas endast i beslut om bifall till ansökan om bygglov. Första stycket skall tillämpas också i fråga om fastighet, byggnad eller annan anläggning i den utsträckning den efter ett beslut om fastställelse av en stadsplan, byggnadsplan eller tomtindelning avvi- ker från planen eller tomtindelningen. Ändringen är en följd av ändringarna i 8 kap. 11 §. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Äldre bestämmelser gäller för överklaganden av beslut som an- hängiggjorts hos regeringen eller i allmän förvaltningsdomstol före . 3.Äldre bestämmelser gäller för ärenden där ansökan har gjorts eller handläggningen avseende uttag av sanktionsavgifter har Fastighetsplaner skall gälla som bestämmelser enligt 5 kap. 7 c §. 5.Områdesbestämmelser som har utfärdats med stöd av 5 kap. 16 § enligt lydelsen före skall gälla längst till och med . 6.Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om beslut om lov för tillfällig åtgärd. Övergångsbestämmelserna har behandlats i kapitel 15. 16.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:847) om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. Vid uppförande eller ändring av byggnadsverk skall väsentliga tek- niska egenskapskrav uppfyllas i fråga om 1.bärförmåga, stadga och beständighet, 2.säkerhet i händelse av brand, 3.skydd med hänsyn till hygien, hälsa och miljö, 4.säkerhet vid användning, 5.skydd mot buller, 6.energihushållning och värmeisolering, 7.lämplighet för avsett ändamål, 8.tillgänglighet och användbarhet för personer med nedsatt rö- relse- eller orienteringsförmåga, och 9.hushållning med vatten och avfall. Egenskapskraven skall vara uppfyllda under en ekonomiskt rimlig livslängd och under förutsättning av normalt underhåll. De tekniska egenskapskraven skall iakttas med beaktande av de varsamhetskrav som finns i 2 kap. 5 och 9 §§ (1987:10). skall underhållas så att deras egenskaper i de hän- seenden som avses i första stycket i huvudsak bevaras. Anordningar som är avsedda att tillgodose kraven i första stycket 2–4, 6 och 8 skall hållas i stånd. Ändringarna i första och andra styckena är endast språkliga juster- ingar i avsikten att tydliggöra att egenskapskraven ska uppfyllas och att det under en ekonomiskt rimlig livslängd för byggnadsver- ket och under att det förutsätter normalt underhåll. Ändringen i tredje stycket är endast en justering med anledning av att bestämmelserna i 3 kap. har förts över till 2 kap. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 3.11.2 när det gäller änd- ringarna i första och andra styckena och är en konsekvens av för- slagen som behandlas i avsnitt 4.4.2 när det gäller ändringen i tredje stycket. 16.3Förslaget till lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988) Inom område med detaljplan eller områdesbestämmelser får fastig- hetsbildning inte ske i strid mot planen eller bestämmelserna. Om syftet med planen eller bestämmelserna inte motverkas, får dock mindre avvikelser göras. Får på grund av lov eller förhandsbesked enligt (1987:10) byggnad uppföras eller annan därmed jämförlig åtgärd företas i strid mot planen eller bestämmel- serna, utgör vad som har sagts inte hinder mot fastighetsbildning som behövs för att lovet eller förhandsbeskedet skall kunna utnyttjas. Gäller naturvårdsföreskrifter eller andra särskilda bestämmelser för marks bebyggande eller användning än som avses i första stycket, skall fastighetsbildning ske så, att syftet med bestämmel- serna inte motverkas. Får på grund av särskilt medgivande byggnad uppföras eller annan därmed jämförlig åtgärd företagas i strid mot sådan bestämmelse, utgör vad nu har sagts ej hinder mot fastig- hetsbildning som behövs för att medgivandet skall kunna utnyttjas. Om det finns särskilda skäl, får undantag medges från bestäm- melser som avses i andra stycket. Frågor om undantag prövas på begäran av lantmäterimyndigheten av eller efter dess förordnande av myndighet. Att därvid regeringens tillåtelse behövs i vissa fall följer av 7 kap. 29 § . En myndighets beslut i fråga som avses i tredje stycket får överklagas genom besvär hos . beslut i fråga som avses i tredje stycket får över- klagas genom besvär hos regeringen. Ändringarna följer dels av förslaget att avskaffa fastighetsplanen som en särskild planform, dels av förslaget att öka följsamheten mellan PBL och FBL vid avvikelse från plan (se avsnitten 9.5.3 och 9.5.4). Bestämmelserna i 4 § första stycket skall inte tillämpas om det i en detaljplan har meddelats bestämmelser om fastighetsindelningen eller om servitut enligt 5 kap. 7 c § (1987:10) och fas- tighetsbildningsbeslut meddelas under detaljplanens genomförandetid. Ändringarna följer av förslagen i kapitel 9 om dels att avskaffa fas- tighetsplanen som en särskild planform och att motsvarande be- stämmelser i stället ska kunna utgöra bestämmelser i detaljplanen, dels att det s.k. båtnadsvillkoret i 5 kap. 4 § FBL ska prövas i sam- band med att en plan med sådana bestämmelser antas. Någon för- nyad prövning ska sedan inte göras vid en efterföljande lantmäte- riförrättning (se avsnitten 9.5.3 och 9.5.4). 5 § första stycket Fastighetsreglering som begärts av sakägare får genomföras endast om den är nödvändig för att en fastighet som tillhör sökanden skall förbättras. Kravet på att fastigheten skall förbättras gäller inte om regleringen har begärts av en samfällighetsförening och berör en samfällighet som är av gemensam betydelse för delägar- fastigheterna. Kravet gäller inte heller om fastighetsregleringen be- hövs för att få fastigheten att stämma bättre överens med gällande detaljplan eller järnvägsplan. Ändringen följer av förslaget att avskaffa fastighetsplanen som en särskild planform (se avsnitt 9.5.3). 1 § tredje stycket För bildande av servitut varom bestämmelser har meddelats i en detaljplan enligt 5 kap. 7 c § (1987:10) gäller inte första stycket och 5 kap. 8 §. Ändringen följer av förslaget att avskaffa fastighetsplanen som en särskild planform och att motsvarande bestämmelser i stället ska kunna utgöra bestämmelser i detaljplanen (se avsnitt 9.5.3). 4 § första stycket För att servitut skall få ändras krävs att det hindrar ett ändamålsen- ligt utnyttjande av den tjänande fastigheten eller dess användning i enlighet med detaljplan eller områdesbestämmelser och att denna olägenhet kan undanröjas genom ändringen. Ändringen följer av förslaget att avskaffa fastighetsplanen som en särskild planform (se avsnitt 9.5.3). 6 § andra stycket För ändring eller upphävande av servitut varom bestämmelser har meddelats i en detaljplan enligt 5 kap. 7 c § (1987:10) gäller inte 4 och 5 §§ samt 5 kap. 8 §. Ändringen följer av förslaget att avskaffa fastighetsplanen som en särskild planform och att motsvarande bestämmelser i stället ska kunna utgöra bestämmelser i detaljplanen (se avsnitt 9.5.3). Tillhör områden som enligt bestämmelser i en detaljplan enligt 5 kap. 7 c § (1987:10) skall bilda en fastighet olika ägare, får ägare av sådant område på begäran lösa återstoden av den blivande fastigheten utan hinder av de inskränkningar beträffande inlösen som framgår av 5 kap. 7 § och av 1–3 §§ i detta kapitel. Yr- kas inlösen av flera, äger den företräde vars område vid uppskatt- ning åsättes största värdet. Åsättes områdena lika värde, äger den företräde som först yrkat inlösen. Om ändringar i fastighetsindel- ningen genomföres med tillämpning av 5 kap., skall dessa beaktas vid uppskattningen. Ändringen följer av förslaget att avskaffa fastighetsplanen som en särskild planform och att motsvarande bestämmelser i stället ska kunna utgöra bestämmelser i detaljplanen (se avsnitt 9.5.3). 1.Denna lag träder i kraft . 2.5 kap. 4 a § skall endast tillämpas om bestämmelserna enligt 5 kap. 7 c § (1987:10) har meddelats i en detalj- plan som antagits efter ikraftträdandet. 16.4Förslaget till lag om ändring i ledningsrättslagen (1973:1144) Bestämmelsen i 6 § skall inte tillämpas om det i en detaljplan har meddelats bestämmelser om en ledningsrätt enligt 5 kap. 7 c § (1987:10) och ledningsbeslut meddelas under detalj- planens genomförandetid. Ändringen följer av förslaget att avskaffa fastighetsplanen som en särskild planform och att motsvarande bestämmelser i stället ska kunna utgöra bestämmelser i detaljplanen (se avsnitt 9.5.3). 8 § första stycket Inom område med detaljplan eller områdesbestämmelser får en ledningsrätt inte upplåtas i strid mot planen eller bestämmelserna. Om syftet med planen eller bestämmelserna inte motverkas, får dock mindre avvikelser göras (se avsnitt 9.5.3). Ändringen följer av förslaget att avskaffa fastighetsplanen som en särskild planform (se avsnitt 9.5.3). 16.5Förslaget till lag om ändring i anläggningslagen (1973:1149) Lagens bestämmelser om fastighet skall tillämpas på tomträtt som inskrivits och på gruva. Om det är lämpligt, skall bestämmelserna tillämpas även på byggnad eller annan anläggning som inte hör till fastighet, på kommun och på naturreservat. Ändringen följer av förslaget att en kommun ska kunna ingå som delaktig i en gemensamhetsanläggning (se avsnitt 9.4.3). Bestämmelserna i 5 och 6 §§ skall inte tillämpas om det i en detalj- plan har meddelats bestämmelser om en gemensamhetsanläggning enligt 5 kap. 7 c § (1987:10) och anläggningsbe- slut meddelas under detaljplanens genomförandetid. Ändringen följer av förslaget att avskaffa fastighetsplanen som en särskild planform och att motsvarande bestämmelser i stället ska kunna utgöra bestämmelser i detaljplanen (se avsnitt 9.5.3). 9 § första stycket Inom område med detaljplan eller områdesbestämmelser får en gemensamhetsanläggning inte inrättas i strid mot planen eller be- stämmelserna. Om syftet med planen eller bestämmelserna inte motverkas, får dock mindre avvikelser göras. Ändringen följer av förslaget att avskaffa fastighetsplanen som en särskild planform (se avsnitt 9.5.3). 16.6Förslaget till lag om ändring i ordningslagen (1993:1617) Med offentlig plats enligt denna lag avses 2.gator, vägar, torg, parker och andra platser som i detaljplan re- dovisats som allmän plats och som har upplåtits för sitt ända- mål, 3.områden som i detaljplan redovisas som kvartersmark för hamnverksamhet, om de har upplåtits för detta ändamål och är tillgängliga för allmänheten, samt 4.andra landområden och utrymmen inomhus som stadigvarande används för allmän trafik. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, en kommun får föreskriva att anläggningar för lek, idrott, camping eller friluftsliv, badplatser, järnvägsområden, begravningsplatser och andra sådana områden, om de inte omfattas av bestämmelserna i första stycket, skall jämställas med offentliga platser vid tillämpning av 3 kap. och av lokala föreskrifter, under förutsättning att områdena är tillgäng- liga för allmänheten. Om ett område eller utrymme som avses i första stycket är till- gängligt för allmänheten endast under vissa tider, är det offentlig plats under dessa. Detsamma gäller områden som omfattas av en föreskrift enligt andra stycket. En följdändring för att förtydliga att denna lag ska gälla för all- männa platser även efter ett eventuellt upphävande av detaljplan. I 6 kap 30 § PBL finns en motsvarande regel om kommu- nens underhållsskyldighet för sådana gator och allmänna platser som kommunen är huvudman för även efter ett planupphävande. Ändringen framgår av avsnitt 7.10.3. 16.7Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:814) med särskilda bestämmelser om gaturenhållning och skyltning På gator, torg, parker och andra platser som i detaljplan enligt (1987:10) har redovisats som allmän plats och för vilka kommunen är huvudman ansvarar kommunen för att plat- serna genom gaturenhållning, snöröjning och liknande åtgärder hålls i ett sådant skick att uppkomsten av olägenheter för männi- skors hälsa hindras och de krav tillgodoses som med hänsyn till förhållandena på platsen och övriga omständigheter kan ställas i fråga om trevnad, framkomlighet och trafiksäkerhet. Kommunens skyldigheter gäller inte, om åtgärderna skall utföras av staten som väghållare. Fastighetsinnehavare är skyldig att utföra sådana åtgärder som avses i första stycket inom områden som i detaljplan redovisas som kvartersmark och som har iordningställts och begagnas för allmän trafik. Utan hinder av vad som sägs i andra stycket ansvarar dock kommunen i enlighet med vad som anges i första stycket för områ- den som skall användas för allmän trafik och som har upplåtits till kommunen med nyttjanderätt eller annan särskild rätt enligt 14 kap. 2 § . När särskilda skäl föreligger, får re- geringen på framställning av kommunen medge undantag från kommunens skyldighet enligt första stycket. En följdändring för att förtydliga att denna lag ska gälla för all- männa platser även efter ett eventuellt upphävande av detaljplan (se avsnitt 7.10.3). 16.8Förslaget till lag om ändring i (1998:808) Jordbruk och annan verksamhet Kan en verksamhet eller åtgärd som inte omfattas av tillstånds- el- ler anmälningsplikt enligt andra bestämmelser i denna balk komma att väsentligt ändra naturmiljön, skall anmälan för samråd göras hos den myndighet som utövar tillsynen enligt bestämmelser i 26 kap. eller bestämmelser som har meddelats med stöd av samma kapitel. Anmälan för samråd behöver dock inte göras när det gäller verksam- het eller åtgärd för vilken bygglov lämnats enligt bestämmelserna i 8 kap. (1987:10). Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att det inom landet eller en del av landet alltid skall göras en anmälan för samråd i fråga om särskilda slag av verksamheter eller åtgärder som kan medföra skada på naturmiljön. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får också meddela föreskrifter om vilka uppgifter en anmälan skall in- nehålla. Verksamhet eller åtgärd som skall anmälas för samråd får påbör- jas tidigast efter det att anmälan har gjorts, om inte till- synsmyndigheten medger något annat. Den myndighet som avses i första stycket får förelägga den an- mälningsskyldige att vidta de åtgärder som behövs för att begränsa eller motverka skada på naturmiljön. Om sådana åtgärder inte är tillräckliga och det är nödvändigt för skyddet av naturmiljön, får myndigheten förbjuda verksamheten. Bestämmelser om rätt till ersättning vid ett sådant föreläggande eller förbud finns i 31 kap. Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 11.2.11 och innebär att an- mälan för samråd inte behöver ske om bygglov lämnats för verk- samheten eller åtgärden. Vad som är föreskrivet om tvistemål i allmän domstol tillämpas även på plan- och miljödomstolar och Plan- och samt vid Högsta domstolens prövning av mål som avses i denna balk, om inte annat följer av balken eller annan lag. Vid handlägg- ningen av ärenden tillämpas lagen (1996:242) om domstolsärenden. Bestämmelserna i förvaltningsprocesslagen (1971:291) tillämpas i plan- och miljödomstolarna i de mål dom överklagats dit och vid prövning av uttag av tilläggsavgift och utdömande av vite efter sär- skild ansökan av myndighet samt vid överklagande av sådana mål till Plan- och , om inte annat följer av denna balk eller annan lag. När en ideell förening med stöd av 16 kap. 13 § överklagar ett beslut eller en dom, skall dock inte 7 a § förvalt- ningsprocesslagen tillämpas. Ändringarna i paragrafen är följdändringar med anledning av att domstolarna får nya benämningar.