sou · GTB322d3 · 2006-01-01 00:00:00 — 1.deltagande i en kriminell organisation enligt definitionen i artikel 2.1 i rådets gemensamma åtgärd 98/773/RIF, 2.bestickning enligt definitionen i artikel 3 i rådets akt av respektive artikel 3.1 i rådets gemensamma åtgärd 98/742/RIF, 3.bedrägeri i den mening som avses i artikel 1 i konventionen om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen, eller 4.penninghäleri enligt 9 kap. 6 a § . Om leverantören är en juridisk person skall denne uteslutas enligt första stycket om någon som direkt eller indirekt har ett bestämmande inflytande över leverantören har dömts för brottet. Myndigheten får begära att en leverantör visar att det inte finns någon grund för att utesluta honom med stöd av första stycket. Om det finns synnerliga skäl får en upphandlande myndighet avstå från att utesluta en leverantör enligt första stycket. Paragrafen motsvarar artikel 53.3 andra stycket och artikel 54.4 andra stycket i direktivet men saknar motsvarighet i . I tredje stycket har dock lagts till en möjlighet som ges enligt direktivet att avstå från att tillämpa uteslutningsgrunderna i vissa fall. Paragrafen har utformats i enlighet med 12 kap. 1 § i lagen om offentlig upphandling av byggentreprenader, tjänster och varor (se kommentaren till den paragrafen i kapitel 16 i betänkandet). En upphandlande enhet som inte är en myndighet får i enlighet med 1 § utesluta en leverantör från deltagande i ett kvalificeringssystem eller i upphandlingsförfaranden. Paragrafen motsvarar artikel 53.3 förstastycket och artikel 54.3 första stycket i direktivet. Den har utformats i enlighet med 12 kap. 2 § i lagen om offentlig upphandling av byggentreprenader, tjänster och varor Omständigheter som får medföra uteslutning av leverantörer En leverantör får uteslutas från deltagande i ett kvalificeringssystem eller i upphandlingsförfaranden, om han 1.är i konkurs eller likvidation, är under tvångsförvaltning eller är föremål för ackord eller tills vidare har inställt sina betalningar eller är underkastad näringsförbud, 2.är föremål för ansökan om konkurs, tvångslikvidation, tvångsförvaltning, ackord eller annat liknande förfarande, 3.genom lagakraftvunnen dom är dömd för brott avseende yrkesutövningen, 4.har gjort sig skyldig till allvarligt fel i yrkesutövningen och den upphandlande enheten kan visa detta, 5.inte har fullgjort sina åligganden avseende socialförsäk- ringsavgifter eller skatt i det egna landet eller i det land där upphandlingen sker, eller 6.i något väsentligt hänseende har låtit bli att lämna begärda upplysningar eller lämnat felaktiga upplysningar som begärts med stöd av denna bestämmelse. Om leverantören är en juridisk person får denna uteslutas enligt första stycket om någon som direkt eller indirekt har ett bestämmande inflytande över leverantören har dömts för brott som avses i första stycket 3 eller gjort sig skyldig till sådant fel som avses i första stycket 4. Enheten får begära att en leverantör visar att det inte finns någon grund för att utesluta honom med stöd av första stycket 1–3 eller 5. Paragrafen motsvarar artikel 53.3 första stycket och artikel 54.4 första stycket i direktivet och 1 kap. 17 § . Det är inte fråga om ett obligatoriskt uteslutande. Motsvarande bestämmelse i lagen om offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster (12 kap. 2 §) har kommenterats i kapitel 16 i betänkandet. Paragrafen överensstämmer bortsett från redaktionella ändringar med direktivtexten. Direktivet erbjuder liksom två alternativ vid val av leverantör: antingen skall det anbud antas som är mest fördelaktigt från den upphandlande enhetens synpunkt eller också skall det anbud antas som har det lägsta priset. I det första fallet får hänsyn tas till olika faktorer som skall ha gjorts kända för anbudssökande och anbudsgivare. I det senare fallet får inga andra faktorer än priset inverka på valet av leverantör bland de leverantörer som kan komma i fråga för leveransen. Bestämmelserna finns i 17 kap. i lagen. Föreslagna bestämmelser med kommentarer En upphandlande enhet skall anta antingen 1.det anbud som är det ur den upphandlande enhetens synvinkel ekonomiskt mest fördelaktiga, eller 2.det anbud som har lägst anbudspris. Vid bedömningen av vilket anbud som är det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet, skall enheten ta hänsyn till olika kriterier som är kopplade till föremålet för kontraktet såsom pris, leverans- eller genomförandetid, driftkostnader, kvalitet, miljöegenskaper, estetiska, funktionella och tekniska egenskaper, service och tekniskt stöd. Paragrafen motsvarar artikel 55.1 i direktivet och 1 kap. 22 § . I direktivet men inte i anges uttryckligen att bedömningen av vilket anbud som är det mest fördelaktiga skall göras ur den upphandlande enhetens synvinkel. Även om detta närmast är en självklarhet har denna precisering, för att ingen tvekan skall kunna uppstå på denna punkt, tagits in i paragrafen. I 1 kap. 22 § andra stycket andra meningen finns en föreskrift om att den upphandlande enheten skall i förfrågnings- underlaget eller annonsen ange de omständigheter den tillmäter betydelse vid bedömningen av vilket som är det mest fördelaktiga anbudet. Denna fråga behandlas i 2 §. Paragrafen har med redaktionella ändringar utformats i enlighet med bestämmelserna i direktivet. Den upphandlande enheten skall ange vilken relativ inbördes betydelse de olika kriterier som avses i 1 § andra stycket kommer att ges vid bedömningen av vilket anbud som är det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet. Den relativa betydelsen av kriterierna får anges som intervall med en lämplig största tillåtna spridning. I det fall den upphandlande enheten kan visa att det inte är möjligt att ange den relativa betydelsen av de olika kriterierna, skall dessa anges i fallande prioritetsordning. Den relativa betydelsen av kriterierna eller prioritets- ordningen skall, om den inte framgår av en annons om upphandlingen, en inbjudan om att bekräfta intresse som avses i 13 kap. 17 § eller en inbjudan att lämna anbud eller att delta i förhandlingar, anges i förfrågningsunderlaget. Paragrafen motsvarar artikel 55.2 i direktivet och 1 kap. 22 § andra stycket andra meningen . Direktivet innehåller utförligare bestämmelser om hur rangordningen av anbud skall göras än . Dessa utförligare bestämmelser bör i princip tas in i den nya lagen. I stället för den i direktivet använda formuleringen hur de olika kriterierna kommer att viktas inbördes bör med samma avsedda betydelse användas uttrycket vilken relativ inbördes betydelse de olika kriterier - - - kommer att ges. Det är tveksamt om paragrafens tredje stycke behövs. Att en annons om upphandling skall innehålla kriterier framgår genom att artikel 44.1 beträffande innehållet i en sådan annons hänvisar till olika bilagor till direktivet. I bilaga XIII finns krav på att kriterierna och deras viktning eller ordningsföljd skall, om de inte framgår av visst annat material, anges i annonser om öppen upphandling, (punkten A.18), selektiv upphandling (punkten B.15) och förhandlad upphandling (punkten C.14). I bilaga XIV som behandlar annonser om kvalificeringssystem, finns motsvarande krav i punkten 9. Enligt bilaga XV A, som avser förhands- annonsering, behandlas kriterieviktningen i punkten 17. De två övriga bilagor som anges i artikel 42 – bilaga XV B och bilaga XVI – saknar intresse i detta sammanhang. Av artikel 47.5, som direkt anges i artikel 55.2 tredje stycket, framgår att urvalskriterier och deras viktning eller prioriteringsordning skall anges i en inbjudan att bekräfta intresse att delta i en förhandsannonserad upphandling (punkten i). Även artikel 47.4 f innehåller en sådan föreskrift gäller inbjudan att lämna anbud eller att förhandla. I några fall sägs att kriterieviktningen skall anges, om den inte framgår av förfrågningsunderlaget. Någon samlad beskrivning av vad ett förfrågningsunderlag skall innehålla finns inte i direktivet. Enligt Hentze – upphandling (1998, s. 80) består förfrågningsunderlaget normalt av kravspecifikation, kommersiella villkor (kontraktsvillkoren), administrativa bestämmelser och utvärderingskriterier. Vad som behöver regleras i paragrafens tredje stycke är en skyldighet att ange kriterie- viktningen i förfrågningsunderlaget, om den inte framgår av en annons om upphandling, en inbjudan om att bekräfta intresse för att delta i ett upphandlingsförfarande eller en inbjudan att lämna anbud eller att delta i förhandlingar. I artikel 55.2 andra stycket anges att den upphandlande enheten, när den anser att viktning inte är möjlig av påvisbara skäl, skall ange kriterierna i fallande prioriteringsordning. I paragrafen har detta i stället uttryckts så att enheten skall kunna visa skälen för att en viktning inte är möjlig. Paragrafen har med de ändringar som föranleds av vad som sagts och andra redaktionella ändringar utformats i enlighet med bestämmelserna i direktivet. En upphandlande enhet får förkasta ett anbud som den anser vara onormalt lågt. Anbudet får dock förkastas först sedan enheten skriftligen begärt en förklaring till det låga anbudet och inte fått ett tillfredsställande svar. En begäran om förklaring kan avse 1.om anbudsgivaren kan utnyttja ekonomiskt fördelaktiga metoder att fullgöra upphandlingskontraktet, 2.om anbudsgivaren kan utnyttja tekniska lösningar eller ovanligt gynnsamma förhållanden för att fullgöra upphand- lingskontraktet, 3.originaliteten i de varor, tjänster eller byggentreprenader, som föreslås av anbudsgivaren, eller 4.om anbudsgivaren iakttar de bestämmelser om arbetarskydd och arbetsförhållanden som gäller på den ort där upphandlings- kontraktet skall fullgöras, och 5.möjligheten för anbudsgivaren att få statligt stöd. Den upphandlande enheten skall i samråd med anbudsgivaren granska detta innehåll med beaktande av de ingivna förklaringarna Paragrafen motsvarar artikel 57.1 och 57.2 i direktivet och 1 kap. 23 § . Den har utformats i överensstämmelse med 14 kap. 3 § lagen om offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster. Utformningen har kommenterats i anslutning till den paragrafen (kapitel 18 i betänkandet). Om en upphandlande enhet finner att ett anbud är onormalt lågt på grund av att anbudsgivaren har fått statligt stöd skall enheten samråda med anbudsgivaren. Kan anbudsgivaren inte inom en skälig tidsfrist som fastställs av den upphandlande enheten visa att det är fråga om ett tillåtet stöd, får anbudet förkastas. En upphandlande enhet som förkastar ett anbud enligt första stycket skall underrätta Europeiska gemenskapernas kommis- sion om det. Paragrafen motsvarar artikel 57.3 i direktivet och 4 kap. 26 § . I och i artikel 34.5 tredje stycket i direktiv /38/EEG anges i motsats till vad som är fallet med artikel 57.3 i försörjnings- direktivet hur anbudsgivaren skall visa att det mottagna stödet är godtagbart. Någon anledning att behålla denna bestämmelse torde Utformningen av paragrafen har kommenterats i anslutning till motsvarande paragraf i lagen om offentlig upphandling av byggentreprenader, varor och tjänster (se 14 kap. 4 § i kapitel 18 i betänkandet). 40Anbud som omfattar varor med ursprung i tredje land I artikel 58 finns bestämmelser som bl.a. ger visst företräde för andra anbud än sådana som omfattar varor med ursprung i en stat med vilken gemenskapen inte träffat avtal som ger företag från gemenskapen tillträde till marknaden i denna stat. Bestämmelserna har tagits in i 18 kap. i lagen. Föreslagna bestämmelser med kommentarer 1 § I fråga om anbud som omfattar varor med ursprung i tredje land, med vilket gemenskapen inte har slutit avtal som tillförsäkrar företag från gemenskapen jämförbart och faktiskt tillträde till marknaden i detta tredje land, tillämpas 2 och 3 §§. Paragrafen motsvarar artikel 58.1 i direktivet och 4 kap. 28 § första stycket . I andra meningen i artikel 58.1 anges att artikeln inte påverkar de åtaganden som gemenskapen eller dess medlemsstater har gentemot tredje land. En motsvarande bestämmelse finns i artikel 36.1 i direktiv /38/EEG men har alltså inte förts in i . Den föreslås inte heller föras in i den nya lagen. Paragrafen har i övrigt med redaktionella ändringar utformats i överensstämmelse med bestämmelsen i direktivet. En upphandlande enhet får vid tilldelning av varukontrakt förkasta ett anbud som omfattar varor med ursprung i tredje land, om andelen sådana varor, bestämd enligt rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen, uppgår till mer än hälften av det totala värdet av de varor som anbudet omfattar. Anbud som omfattar varor med ursprung i tredje land Med vara avses även programvara för användning i ett allmänt telekommunikationsnät. Vid beräkning av den andel varor med ursprung i tredje land som avses i första stycket skall inte beaktas varor från tredje land som omfattas av bestämmelserna i denna lag till följd av ett avtal som avses i 1 §. Paragrafen motsvarar artikel 58.2 och 58.4 i direktivet och 4 kap. 28 § andra och femte styckena och 29 § . I 4 kap. 28 § andra stycket hänvisas till EG-förordningen nr 802/68 medan direktivet hänvisar till en EG-förordning . I artikeln i den svenska språkversionen sägs att anbud kan förkastas - - - om andelen varor med ursprung i tredje land, fastställd enligt rådets - - - . Språkligt hänför sig fastställd till den nämnda andelen. Det vore mer naturligt om det som skall fastställas med hjälp av förordningen är varornas ursprung. De danska, engelska och tyska språkversionerna förefaller vara utformade på samma sätt som den svenska. Paragrafen föreslås därför få en lydelse och innebörd som överensstämmer med den svenska språkversionen. Om två eller flera anbud som vid en bedömning enligt 17 kap. 1 § är likvärdiga, skall företräde ges anbud som inte kan förkastas med stöd av 2 §, om inte annat följer av andra stycket. Anbud skall anses som likvärdiga, om prisskillnaden inte är större än . Ett anbud skall inte ges företräde framför ett annat enligt första stycket, om detta skulle tvinga den upphandlande enheten att anskaffa varor med tekniska egenskaper som avviker från vad som förut anskaffats och som därför inte är förenliga med den befintliga utrustningen, skapar tekniska svårigheter vid drift och underhåll eller ger oproportionerligt höga kostnader. Anbud som omfattar varor med ursprung i tredje land Paragrafen motsvarar artikel 58.3 i direktivet och 4 kap. 28 § tredje och fjärde styckena . Den har med redaktionella ändringar utformats i enlighet med bestämmelsen i direktivet. 41Upphandling som inte omfattas av direktivet Utredningen har utgått från att en reglering av den offentliga upphandlingen utanför direktivets tillämpningsområde skall vara kvar och har inte heller övervägt några väsentliga förändringar av tillämpningsområdet för det nuvarande sjätte kapitlet i . Som framgår av de kommentarer som lämnas i anslutning till de föreslagna bestämmelserna har utredningen däremot övervägt vissa anpassningar till lagens övriga regler. Direktivets tillämpningsområde är begränsat av vissa tröskel- värden. Endast upphandling över dessa tröskelvärden omfattas till fullo av direktivets bestämmelser. Även viss upphandling över tröskelvärdena har undantagits från direktivets tillämpningsområde. Det gäller upphandling som 1.avser tjänstekoncessioner eller byggkoncessioner (artikel 18), 2.avser återförsäljning (artikel 19), 3.omfattas av sekretess eller kräver särskilda säkerhetsåtgärder (artikel 21), 4.görs från ett anknutet företag (artikel 23), 5.görs i enlighet med internationella regler (artikel 22), 6.avser fast egendom, programmaterial, skiljemanna- och för- likningstjänster, vissa finansiella tjänster, anställningskontrakt, forsknings- och utvecklingstjänster (artikel 24), 7.avser tjänster och görs från en myndighet som har ensamrätt att tillhandahålla sådana tjänster (artikel 25), 8.avser vatten som upphandlas för verksamhet som avser drift eller tillhandahållande av fasta nät i syfte att tillhandahålla allmänheten med vatten eller avser energi eller bränsle för energiproduktion för verksamhet som avser drift eller tillhandahållande av fasta nät i syfte att tillhandahålla allmänheten med elektricitet (artikel 26), eller 9.avser tjänster som förtecknats i bilaga II B (artikel 32; artiklarna 34 och 43 är dock tillämpliga). Upphandling som inte omfattas av direktivet I artikel 28 finns bestämmelser om att kontrakt får reserveras för skyddade verkstäder eller skall fullgöras inom ramen för program för skyddad anställning. Enligt 6 kap. 1 § andra stycket skall 1 kap. 1–6 §§ och 12 § andra stycket gälla vid upphandling enligt 6 kap. Därutöver skall vid urvalsupphandling och förenklad upphandling 1 kap. 27 och 28 §§ gälla. Enligt dessa bestämmelser är en upphandlande enhet skyldig att på begäran upplysa om skälen för att en ansökan eller ett anbud förkastats respektive upplysa varje anbudssökande eller anbudsgivare när beslut fattats om leverantör och anbud och om skälen för beslutet. I 6 kap. 1 § tredje och fjärde styckena finns bestämmelser om upphandling för verksamhet inom försörjningssektorerna. Där anges att termen upphandlande enhet innefattar företag som framgår av 4 kap. 1 § andra stycket (vad som i den föreslagna lagen kallas offentligt styrda företag) och att vid upphandling av tjänster för sådan verksamhet gäller 4 kap. 4 a § (anskaffning från anknutna företag). De bestämmelser i 1 kap. till vilka hänvisas i 6 kap. 1 § andra stycket innehåller en förteckning över innehållet i lagen (1 kap. 1 §), en bestämmelse om att lagen gäller vid upphandling som görs av angivna upphandlande enheter (1 kap. 2 § första stycket), en uppräkning av de bestämmelser som gäller anges för upphandling som avses i 6 kap. (1 kap. 2 § andra stycket), undantag från lagens tillämpning för upphandling enligt internationella avtal (1 kap. 3 § första stycket), undantag för upphandling som omfattas av sekretess eller andra särskilda begränsningar med hänsyn till rikets säkerhet eller som gäller försvarsprodukter och tjänster som inte har civil användning (1 kap. 3 § andra stycket; i fråga om sådan upphandling skall dock 6 kap. tillämpas), huvudregeln om affärsmässighet (1 kap. 4 §), definitioner (1 kap. 5 §), en definition av termen upphandlande enhet (1 kap. 6 §), och en bestämmelse om att en upphandlande enhet får hänvisa till kriterier för miljömärken (1 kap. 12 § andra stycket). Beträffande tjänster som anges i avdelning B i bilagan och som överstiger tröskelvärdena i 4 och 5 kap. skall en upphandlande Upphandling som inte omfattas av direktivet enhet enligt 6 kap. 16 § tillämpa bestämmelserna i 1 kap. 12–16 (som avser tekniska beskrivningar), 4 kap. 2–4 §§ (som avser upphandling för vattenbyggnad m.m., undantag för verksamhet utanför EES, för konkurrensutsatt busstransportverksamhet, telekommunikationsverksamhet eller viss återförsäljning), 6 § (beräkning av värdet av en upphandling som omfattar både varor och tjänster m.m.), 8–10 §§ (tröskelvärdenas storlek och beräkning av värdet av en upphandling) och 13 § (förbud mot att dela en upphandling i syfte att tröskelvärdena skall underskridas) samt 5 kap. 1–10 §§ (som avser lagens omfattning när det gäller upphandling av tjänster samt tröskelvärdenas storlek och beräkning av värdet av en upphandling). Av beskrivningen av vad 6 kap. omfattar framgår att undantagen enligt artiklarna 21 och 22 gäller också enligt 6 kap. Undantaget i 1 kap. 3 § andra stycket 2 för försvarsprodukter och tjänster utan civil användning finns inte i direktivet. Sådan upphandling omfattas därför av de vanliga bestämmelserna i direktivet och i den föreslagna lagen, om värdet av upphandlingen uppgår till minst gällande tröskelvärde. Av hänvisningen i 6 kap. 16 § till 5 kap. 1 § framgår att de undantag som anges i den sistnämnda paragrafen (bl. a. för upphandling av fastigheter, skiljemanna- eller förlikningsuppdrag och anställningsavtal) gäller också vid upphandling av B-tjänster över tröskelvärdena. Det har dock ansetts att 6 kap. är avsett att tillämpas endast på tjänster som till sin art omfattas av 5 kap. men understiger tröskelvärdena för A-tjänster eller är B-tjänster och att de undantag som anges i 5 kap. 1 § andra stycket därmed skulle vara undantagna från bestämmelserna i 6 kap. (RÅ 1998 ref. 16). Den komplicerade uppbyggnaden av bestämmelserna om upphandling som avses i 6 kap. gör det svårt att med säkerhet slå fast vad som gäller. Utredningen anser, oavsett denna oklarhet, att sådan upp- handling som är undantagen från lagens tillämpning även om dess värde uppgår till minst tillämpligt tröskelvärde, skall omfattas av bestämmelserna i 19 kap. endast i det fall detta enligt har angetts uttryckligen. Någon särskild bestämmelse om upphandling av försvarsprodukter och tjänster som inte har civil användning behövs inte, eftersom sådan upphandling inte är undantagen. Det innebär att endast upphandling som omfattas av sekretess eller andra särskilda begränsningar med hänsyn till rikets säkerhet behöver anges särskilt i den föreslagna paragrafen. Upphandling som inte omfattas av direktivet I övrigt har bestämmelserna i 6 kap. så gott som helt förts in i det föreslagna 19 kap. På samma sätt som i övriga kapitel i lagen benämns de subjekt som omfattas av lagen upphandlande enheter. Föreslagna bestämmelser med kommentarer Detta kapitel gäller i fråga om kontrakt som avser tjänster som anges i bilaga 3, för andra kontrakt vars värde understiger de tröskelvärden som anges i 6 kap. och för kontrakt som är undantagna enligt 5 kap. 4 §. I paragrafen anges vilken upphandling som omfattas av kapitlet. Det är upphandling av s.k. B-tjänster, oavsett värde, och av byggentreprenader, varor och tjänster vars värde inte uppgår till gällande tröskelvärde samt upphandling som omfattas av sekretess eller andra särskilda begränsningar med hänsyn till rikets säkerhet. Vid tilldelning av kontrakt enligt detta kapitel tillämpas 1–5 kap., 10 kap., 11 kap. 10 § och 20 kap. 1-10 §§ samt de övriga bestämmelser i lagen som anges i detta kapitel. Vid tilldelning av kontrakt som avser tjänster som anges i bilaga 3 tillämpas även 11 kap. 1–9 och 11 §§, om värdet av kontraktet uppgår till minst det tröskelvärde som anges i 6 kap. En motsvarande bestämmelse finns i 6 kap. 1 § andra stycket , där det anges att 1 kap. 1–6 §§ och 12 § andra stycket gäller vid upphandling som avses i 6 kap. Genom hänvisningen i den föreslagna paragrafen till 1 kap. uppnås bl.a. att det kapitlet blir tillämpligt på upphandling inom Upphandling som inte omfattas av direktivet försörjningssektorerna som görs av en upphandlande enhet som anges i 2 kap. för en verksamhet som anges i 3 kap. och att de allmänna principer som enligt 1 kap. 4 § gäller vid tilldelning av kontrakt skall iakttas även vid upphandling enligt detta kapitel. Av 1 kap. 1 § andra stycket andra meningen följer att även bestämmelserna om anordnande av projekttävlingar blir tillämpliga på projekttävlingar under tröskelvärdena. Bestämmelserna i 2 kap. om upphandlande enheter och i 3 kap. om verksamheter inom försörjningssektorn blir tillämpliga liksom definitionerna i 4 kap. Vidare blir undantagen enligt 5 kap. tillämpliga. Genom hänvisningen till 10 kap. gäller reglerna om inköps- centraler vid upphandling enligt detta kapitel. Hänvisningen till bestämmelserna i 20 kap. 1-10 §§ om överprövning, skadestånd och tillsyn gör dessa bestämmelser tillämpliga vid upphandling enligt 19 kap. Andra stycket i paragrafen motsvarar 6 kap. 16 § första stycket första punkten . Tilldelning av kontrakt skall göras genom förenklat förfarande eller urvalsförfarande. Direktupphandlingsförfarande får dock användas om kontraktets värde är lågt eller om det finns synnerliga skäl. Den upphandlande enheten skall vid behov fastställa riktlinjer för användning av sådant förfarande. En motsvarande bestämmelse finns i 6 kap. 2 § .