sou · GTB3114d2 · 2006-01-01 00:00:00 — 20 § Ersättning enligt 19 § lämnas inte till den del ersättning för resan kan lämnas enligt 1.andra bestämmelser i denna balk, 2.någon äldre författning som motsvarar bestämmelserna i 21 25 kap., eller 3.bestämmelserna i lagen (2007:000) om statlig ersättning för sjukvård m.m. 1 § I detta kapitel finns inledande bestämmelser om närståendepenning i 2 §, samt bestämmelser om rätten till närståendepenning i 3 6 §§, anmälan till i 7 §, förmånstiden i 8 10 §§, förmånsnivåer och förvärvsarbete i 11 och 12 §§, beräkning av närståendepenning i 14 och 15 §§, och samordning med andra förmåner i 16 §. 2 § I detta kapitel finns bestämmelser om närståendepenning i samband med att en svårt sjuk person vårdas av en närstående. 3 § En försäkrad som vårdar en närstående som är svårt sjuk har rätt till närståendepenning för tid då han eller hon avstår från förvärvsarbete i samband med vården, om 1.den sjuke är försäkrad enligt någon bestämmelse i avdel- ning A, 2.den sjuke vårdas här i landet, och 3.den sjuke har gett sitt samtycke till vården. Om den sjuke på grund av sitt tillstånd inte kan ge samtycke till vården enligt första stycket 3, skall i stället detta framgå. 4 § Med en svårt sjuk person likställs den som har fått infektion av hiv (humant immunbristvirus) genom smitta 1.vid användning av blod eller blodprodukter vid behandling inom den svenska hälso- och sjukvården, eller 2.av en sådan person som avses i 1 och som är hans eller hennes nuvarande eller före detta make eller sambo, under förutsättning att smittan ägt rum innan den först smittade fått kännedom om sin infektion. 5 § Om någon vårdar mer än en person ger det inte rätt till förhöjd eller förlängd ersättning. 6 § Närståendepenning för vård av en person får inte lämnas till flera vårdare . 7 § Närståendepenning får inte lämnas för tid innan anmälan om vården har gjorts hos . Detta gäller dock inte om det har funnits hinder för en sådan anmälan eller det finns särskilda skäl för att förmånen ändå bör lämnas. 8 § Närståendepenning lämnas för sammanlagt för varje person som vårdas. Ersättningen lämnas från och med första vårddagen. 9 § Närståendepenning lämnas för sammanlagt vid vård av en närstående som har fått infektion av hiv på sätt som anges i 4 §. Ersättningen lämnas från och med första vårddagen. 10 § Vid beräkning av antalet dagar med rätt till ersättning anses med halv eller med en fjärdedels ersättning som . 11 § Närståendepenning lämnas enligt följande förmånsnivåer: 1.Hel närståendepenning lämnas för dag när en vårdare helt av- stått från förvärvsarbete. 2.Halv närståendepenning lämnas för dag när en vårdare för- värvsarbetat högst hälften av den tid han eller hon annars skulle ha arbetat. 3.En fjärdedels närståendepenning lämnas för dag när en vårdare förvärvsarbetat högst tre fjärdedelar av den tid han eller hon annars skulle ha arbetat. 12 § Om en vårdare får oreducerade löneförmåner under tid då han eller hon bedriver studier, likställs avstående från studier med av- stående från förvärvsarbete i den utsträckning vårdaren går miste om löneförmånerna. 13 § Ersättning lämnas med ett belopp som motsvarar vårdarens sjukpenning enligt 9 kap., med de avvikelser som följer av 14 och 15 §§. Arbetstids- eller kalenderdagsberäknad närståendepenning 14 § Närståendepenning skall arbetstidsberäknas enligt 9 kap. 12 18 §§ för hela den tid som förmånen avser när ersättning lämnas på grundval av sjukpenninggrundande inkomst av anställning. Detta gäller dock inte i fall som avses i 6 § samma kapitel, då när- ståendepenning i stället skall kalenderdagsberäknas enligt 10 och 11 §§ i det kapitlet. Särskilt om studerande under studieuppehåll 15 § För en vårdare som studerar får närståendepenningen vid ett studieuppehåll inte beräknas på grundval av den sjukpenning- grundande inkomst som följer av bestämmelserna i 7 kap. 21 §. Samordning med andra förmåner 16 § Närståendepenning lämnas inte i den utsträckning vårdaren får 2.sjuklön eller motsvarande ersättning från , 5.ersättning som motsvarar sjukpenning enligt äldre författning än balken eller på grund av regeringens beslut i ett särskilt fall. Ledighet för vård av närstående 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om rätt till ledighet i 2 4 §§, anslutande rättigheter och skyldigheter 5 9 §§, och bestämmelser om rättegång i 10 §. 2 § En arbetstagare har rätt till ledighet från sitt förvärvsarbete under tid som han eller hon får närståendepenning enligt 28 kap. 3 § Ett avtal är ogiltigt i den mån det upphäver eller inskränker arbetstagarens rätt till ledighet enligt detta kapitel. 4 § En arbetstagare har rätt till hel ledighet från sitt arbete när han eller hon får hel närståendepenning och till förkortning av arbets- tiden till hälften eller tre fjärdedelar när han eller hon får halv respektive en fjärdedels närståendepenning. Anslutande rättigheter och skyldigheter 5 § Om en arbetstagare vill utnyttja sin rätt till ledighet skall han eller hon underrätta arbetsgivaren. I samband med underrättelsen skall arbetstagaren, om det är möjligt, ange hur länge han eller hon avser att vara ledig. 6 § En arbetstagare får avbryta en påbörjad ledighet och återuppta arbetet i samma omfattning som före ledigheten. Skydd mot uppsägning eller avskedande 7 § En arbetstagare får inte sägas upp eller avskedas enbart av det skälet att arbetstagaren begär eller tar i anspråk sin rätt till när- ståendeledighet enligt detta kapitel. Sker det ändå, skall uppsäg- ningen eller avskedandet ogiltigförklaras, om arbetstagaren begär det. 8 § En arbetstagare är inte skyldig att enbart av det skälet att han eller hon begär eller tar i anspråk sin rätt till närståendeledighet vidkännas minskning av de förmåner som är förenade med anställ- ningen, eller försämring av arbetsförhållandena, i vidare utsträck- ning än som följer av uppehållet i arbetet. Arbetstagaren är inte heller skyldig att av skäl som anges i första stycket vidkännas annan omplacering än sådan som kan ske inom ramen för anställningsavtalet och som är en nödvändig följd av ledigheten. 9 § En arbetsgivare som bryter mot bestämmelserna i detta kapitel skall betala arbetstagaren skadestånd för den förlust som upp- kommer och för den kränkning som har skett. Om det är skäligt, kan skadeståndet sättas ner eller helt falla bort. 10 § Mål om tillämpning av 3 och 5 9 §§ handläggs enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. Förs talan med anledning av uppsägning eller avskedande skall 34 och 35 §§, 37 §, 38 § andra stycket andra meningen, 39 42 §§ samt 43 § första stycket andra meningen och andra stycket lagen (1982:80) om anställningsskydd gälla i tillämpliga delar. I fråga om annan talan tillämpas 64 66 och 68 §§ lagen (1976:580) om med- bestämmande i arbetslivet på motsvarande sätt. AVD. D SÄRSKILDA FÖRMÅNER VID Innehåll, definitioner och förklaringar 1 § I denna avdelning finns bestämmelser om särskilda social- försäkringsförmåner vid funktionshinder. Förmåner enligt denna avdelning är följande: Handikappersättning till funktionshindrade som behöver hjälp av någon annan eller har merkostnader. Assistansersättning till funktionshindrade som behöver per- sonlig assistans för sina grundläggande behov. Bilstöd till funktionshindrade för att skaffa eller anpassa motorfordon. 2 § I C 15 kap. finns bestämmelser om att funktionshindrade som ännu inte har kunnat avsluta sin skolgång på grundskole- eller gymnasienivå kan få aktivitetsersättning. I B 15 kap. finns bestämmelser om vårdbidrag till föräldrar. 3 § I detta kapitel finns inledande bestämmelser om de särskilda förmånerna vid funktionshinder samt förklaringar till hur vissa termer och uttryck används i avd. D. Det finns definitioner och förklaringar också i de enskilda kapitlen i avdelningen. Vidare finns bestämmelserna om handikappersättning i 2 kap., assistansersättning i 3 kap., och bilstöd i 4 kap. Försäkring och ansökan, m.m. 4 § En förmån enligt denna avdelning lämnas endast till den som har ett gällande försäkringsskydd för förmånen enligt A 4 och 5 kap. Bestämmelser om anmälan och ansökan samt vissa gemensamma bestämmelser om förmåner och handläggning finns i avd. H. 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om definitioner och förklaringar i 2 och 3 §§, rätten till handikappersättning i 4 7 §§, förmånstiden i 8 10 §§, beräkning av handikappersättning i 11 13 §§, omprövning vid ändrade förhållanden i 14 och 15 §§, och utbetalning av handikappersättning i 16 §. 2 § När det gäller handikappersättning skall en person anses blind vars synförmåga, sedan ljusbrytningsfel har rättats, är så nedsatt att han eller hon saknar ledsyn. 3 § När det gäller handikappersättning skall en person anses gravt hörselskadad om han eller hon med hörapparat saknar möjlighet eller har stora svårigheter att uppfatta tal. 4 § Rätt till handikappersättning har en försäkrad som innan han eller hon fyller har fått sin funktionsförmåga nedsatt för avsevärd tid i sådan omfattning att han eller hon 1.i sin dagliga livsföring behöver mera tidskrävande hjälp av någon annan, 2.för att kunna förvärvsarbeta behöver fortlöpande hjälp av någon annan, eller 3.i annat fall har betydande merkostnader. 5 § Om den försäkrade på grund av sitt funktionshinder behöver hjälp både i den dagliga livsföringen och för att kunna förvärvs- arbeta, eller i något av dessa avseenden, och dessutom har merkost- nader, skall bedömningen enligt 4 § grundas på det sammanlagda behovet av stöd. Vid bedömningen enligt 4 § skall det bortses från hjälpbehov som tillgodoses genom annat samhällsstöd. 6 § Vid tillämpning av 4 och 5 §§ skall med en person som för- värvsarbetar likställas en studerande som får studiestöd enligt studiestödslagen (1999:1395) eller som endast på grund av bestäm- melser om behovsprövning inte får studiestöd. Blinda eller gravt hörselskadade 7 § Handikappersättning lämnas alltid till den som är blind eller gravt hörselskadad, om blindheten eller den grava hörselskadan inträtt . 8 § Handikappersättning kan lämnas tidigast det år den försäkrade fyller . 9 § Handikappersättning lämnas från och med den månad då rätt till förmånen har inträtt, dock inte tillbaka än före ansökningsmånaden. Handikappersättning lämnas till och med den månad när rätten till förmånen upphör. 10 § Handikappersättning får begränsas till . 11 § Beroende på hjälpbehovets omfattning eller merkostnadernas storlek är handikappersättningen för år räknat 69, 53 eller 36 pro- cent av prisbasbeloppet. 12 § För den som är blind är handikappersättningen för år räknat av prisbasbeloppet. Om han eller hon får hel sjukersättning, hel aktivitetsersättning eller hel ålderspension är handikappersättningen, från och med den månad när den andra för- månen lämnas, av prisbasbeloppet, om inte stödbehovet ger anledning till högre ersättning. 13 § För den som är gravt hörselskadad är handikappersättningen för år räknat av prisbasbeloppet, om inte stödbehovet ger anledning till högre ersättning. Omprövning vid ändrade förhållanden 14 § Behovet av handikappersättning skall omprövas i följande fall: 1.När beslut fattas om sjukersättning eller aktivitetsersättning eller allmän ålderspension. 2.När andra förhållanden som påverkar behovet av handikapp- ersättning har ändrats. 15 § Ändring av handikappersättning skall gälla från och med månaden närmast efter den månad när anledningen till ändring uppkom. Gäller det ökning som kräver ansökan tillämpas även 9 § första stycket. 16 § Handikappersättning skall betalas ut . När ersätt- ningsbeloppet beräknas för månad skall den ersättning för år räknat som beräkningen utgår från avrundas till närmaste krontal som är jämnt delbart med tolv. 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om rätten till assistansersättning i 2 5 §§, förmånstiden i 6 och 7 §§, beräkning av assistansersättning i 8 10 §§, omprövning vid ändrade förhållanden i 11 och 12 §§, utbetalning av assistansersättning i 13 18 §§, och samverkan med kommunen i 19 21 §§. 2 § En försäkrad som omfattas av 1 § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade kan för sin dagliga livs- föring få assistansersättning för kostnader för sådan personlig assistans som avses i 9 a § samma lag. 3 § För att den försäkrade skall få rätt till assistansersättning krävs att han eller hon behöver personlig assistans i genomsnitt för sådana grundläggande behov som avses i 9 a § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshind- rade. 4 § Assistansersättning lämnas inte för sjukvårdande insatser enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). I H 3 kap. 24 och 25 §§ finns bestämmelser om när assistans- ersättning inte lämnas vid vistelse på institution. 5 § När grundläggande behov enligt 3 § bedöms för ett barn skall det bortses från sådana hjälpbehov som motsvarar det som normalt åligger en vårdnadshavare enligt med hänsyn till barnets ålder, utveckling och övriga omständigheter. Om vårdbidrag lämnas får det inte påverka bedömningen enligt 3 §. 6 § Assistansersättning får inte lämnas tillbaka än en månad före den månad när ansökan gjorts eller anmälan kommit in enligt 15 § 8 lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funk- tionshindrade. 7 § Assistansersättning lämnas för tid efter det att den försäkrade har fyllt endast om 1.ersättning har beviljats innan han eller hon har fyllt , eller 2.ansökan kommer in till senast dagen före 65-årsdagen och därefter blir beviljad. 8 § Assistansersättning beviljas för ett visst antal timmar , månad eller , dock längst , när den försäkrade har behov av personlig assistans för sin dagliga livsföring (beviljade assistanstimmar). 9 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer med- delar ytterligare föreskrifter om beräkning av assistansersättningen. Assistansersättning lämnas med det belopp som rege- ringen fastställer . Om det finns särskilda skäl kan ersättning till en försäkrad efter ansökan lämnas med högre belopp. Detta belopp får dock inte överstiga det belopp som fastställts av regeringen med . 10 § Antalet assistanstimmar får inte utökas efter det att den för- säkrade har fyllt . Omprövning vid ändrade förhållanden 11 § Rätten till assistansersättning skall omprövas från senaste prövningen och vid väsentligt ändrade förhållanden. Lämnas assistansersättning till en försäkrad som har fyllt får omprövning endast ske vid väsentligt ändrade förhållanden. 12 § En ändring av assistansersättning vid väsentligt ändrade för- hållanden skall gälla från och med den månad när anledningen till ändring uppkom. Utbetalning till den försäkrade 13 § Assistansersättning betalas ut med visst belopp för det antal beviljade assistanstimmar som assistans faktiskt har läm- nats. 14 § Utbetalningen av assistansersättning för en viss månad får grundas på ett beräknat antal assistanstimmar för den månaden. Avräkning för större avvikelser skall då göras senast andra månaden efter den då den preliminära utbetalningen skett. Slutavräkning skall göras senast efter utgången av varje tidsperiod för vilken assistansersättning beviljats. 15 § Som kostnad för personlig assistans anses inte ersättning som den försäkrade själv lämnar till 1.någon som han eller hon lever i hushållsgemenskap med, eller 2.en personlig assistent för arbete som utförts på arbetstid som överstiger den tid som anges i 2 4 §§ lagen (1970:943) om arbetstid m.m. i husligt arbete. 16 § Om den försäkrade fått hjälp av personlig assistent genom kommunen får betala ut assistansersättningen till kommunen i den utsträckning som den motsvarar kommunens avgift för hjälpen. 17 § Om den försäkrade till följd av ålderdomssvaghet, sjuklighet, långvarigt missbruk av beroendeframkallande medel eller någon annan liknande orsak är ur stånd att själv ta hand om assistans- ersättningen, får besluta att ersättningen skall betalas ut till en myndighet eller till någon person för att användas till kostnader för personlig assistans till den för- säkrade. 18 § Utöver vad som följer av 16 och 17 §§ får på begäran av den försäkrade besluta att assistansersättningen skall betalas ut till någon annan enskild person, en juridisk person eller en kommun. 19 § När en försäkrad ansöker om eller beviljas assistansersättning skall den kommun där han eller hon är bosatt höras i ärendet, om det inte är obehövligt. Beslut om assistansersättning och beslut enligt 16 18 §§ skall sändas till kommunen. 20 § För den som beviljats personlig assistans skall den kommun där den försäkrade är bosatt ersätta kostnaderna för de första . 21 § skall underrätta kommunen om det belopp som kommunen skall betala enligt 20 §. Kommunen skall betala det angivna beloppet till För- säkringskassan. Kommunen har rätt att ta del av den slutavräkning som skall göras enligt 14 §. Har kommunen betalat ersättning med ett för högt belopp skall beloppet återbetalas från Försäkrings- kassan. 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om rätten till bilstöd i 2 13 §§, beräkning av bilstöd i 14 21 §§, och återbetalning av bilstöd i 22 och 23 §§. 2 § Bilstöd kan lämnas till en försäkrad som på grund av ett var- aktigt funktionshinder har väsentliga svårigheter att förflytta sig på egen hand eller att anlita allmänna kommunikationer. 3 § Bilstöd kan lämnas även till en försäkrad förälder till ett för- säkrat barn som har ett sådant funktionshinder som avses i 2 §. 4 § Med förälder likställs när det gäller bilstöd 1.förälders make som stadigvarande sammanbor med föräldern, 2.förälders sambo som har varit gift med eller har eller har haft barn med föräldern. 5 § Bilstöd lämnas inom ramen för anslagna medel och i form av bidrag för körkortsutbildning. 6 § Grundbidrag och anskaffningsbidrag lämnas endast för fordon som anskaffats efter det att ett beslut om rätt till bilstöd har med- delats. 7 § Om en försäkrad har fått grundbidrag eller anskaffningsbidrag får sådant bidrag beviljas på nytt tidigast efter det senaste beslutet att bevilja rätt till bilstöd. Nytt bidrag får dock lämnas tidigare om det finns skäl från trafiksäkerhetssynpunkt eller medicinsk synpunkt. Vad avser bilstödet? 8 § Bilstöd lämnas för 1.anskaffning av personbil, motorcykel eller moped, 2.ändring av ett fordon som avses i 1, 3.anskaffning av en särskild anordning på ett fordon som avses i 1, eller 4.körkortsutbildning i samband med anskaffning av motor- fordon. 9 § Om det finns särskilda skäl på grund av funktionshindrets art eller andra omständigheter, lämnas bilstöd för anskaffning eller ändring av ett annat motorfordon än som avses i 8 § 1 eller för anskaffning av särskild anordning på ett sådant fordon. Villkor för anskaffning och ändring av fordon 10 § Bilstöd lämnas i fall som avses i 2 § till 1.den som är och är beroende av ett sådant fordon som avses i 8 § eller 9 § för att genom arbete få sin försörjning eller ett väsentligt tillskott till sin försörjning, eller för att genomgå arbetslivsinriktad utbildning eller genomgå rehabilitering under vilken han eller hon får rehabiliteringsersättning enligt C 13 kap. eller aktivitetsstöd enligt föreskrifter som meddelas av regeringen, 2.den som är och, efter att ha beviljats bidrag enligt 1, har beviljats sjukersättning eller aktivitetsersättning, 3.den som fyllt men inte , eller 4.den som har barn som inte fyllt samt, i fall som avses i 3 § till 5. den som har barn som har ett sådant funktionshinder som avses i 2 §. 11 § Bilstöd enligt 10 § 4 och 5 lämnas under förutsättning att föräldern 1.sammanbor med barnet, och 2.behöver ett fordon för att förflytta sig tillsammans med barnet. 12 § Bilstöd enligt 10 § 1 och 2 kan lämnas även till den som inte har körkort, under förutsättning att någon annan kan anlitas som förare vid resorna. Bilstöd enligt 10 § 3 5 lämnas under förutsättning att den för- säkrade själv skall bruka fordonet som förare. 13 § Bilstöd till körkortsutbildning lämnas till den som har beviljats bilstöd till anskaffning av ett motorfordon och som uppfyller förutsättningarna i 10 § 1 samt är eller riskerar att bli arbetslös, om det bedöms att körkortsutbildningen kan leda till att han eller hon får ett stadigvarande arbete. 14 § Vid anskaffning av motorfordon lämnas helt grundbidrag med högst till den som avses i 10 § 1 3. Halvt bidrag lämnas med högst till den som avses i 10 § 4 och 5. Vid anskaffning av motorcykel eller moped lämnas dock grund- bidrag med högst 12 000 respektive . 15 § Anskaffningsbidrag lämnas med högst . Helt sådant bidrag lämnas till den vars årliga bruttoinkomst understiger . 16 § Till den vars årliga bruttoinkomst uppgår till eller mer lämnas anskaffningsbidrag med högst följande belopp. Socialförsäkringsbolag avd. D SOU 2005:114 Bidrag i procent av 88 000 95 999 96 000 103 999 104 000 111 999 112 000 119 999 120 000 127 999 128 000 135 999 136 000 143 999 144 000 151 999 152 000 159 999 17 § Med årlig bruttoinkomst avses inkomst enligt G 10 kap. 7 15 §§. För den som avses i 10 § 1 3 skall bruttoinkomsten räknas fram utan hänsyn till makes inkomst. För föräldrar som avses i 10 § 4 och 5 räknas inkomsterna sam- man vid beräkning av anskaffningsbidragets storlek. 18 § Anpassningsbidraget motsvarar kostnaden för sådan ändring av eller anordning på ett fordon som behövs för att den försäkrade skall kunna bruka det och som är lämplig med hänsyn till fordonets ålder och skick. 19 § Ett anskaffningsbidrag skall minskas med sådant bidrag till inköp av ett fordon som den försäkrade får från en kommun eller landstingskommun eller i form av försäkringsersättning. 20 § Grundbidrag och anskaffningsbidrag får tillsammans över- stiga ett fordons anskaffningskostnad med högst . Vid förvärv av en motorcykel eller moped får grundbidrag och anskaffningsbidrag tillsammans överstiga fordonets anskaffnings- kostnad med högst 12 000 respektive . Avräkning skall i första hand göras på grundbidraget. 21 § Om grundbidrag eller anskaffningsbidrag enligt 7 § andra stycket lämnas tidigare än efter det senaste beslutet att bevilja rätt till bilstöd, skall det tidigare bidraget räknas av från det nya bidraget. Det belopp som enligt första stycket skall räknas av skall dock minskas med en sjundedel för varje helt år sedan det tidigare bidraget betalades ut. 22 § Grundbidrag och anskaffningsbidrag skall betalas tillbaka 1.om den försäkrade säljer eller på annat sätt gör sig av med fordonet från det att bidraget beviljades, 2.om den försäkrade har avlidit från det att bidraget beviljades, 3.om ett barn som avses i 10 § 5 efter att ha uppnått själv beviljas bidrag. 23 § Det återbetalningspliktiga beloppet enligt 22 § skall minskas med en sjundedel för varje helt år sedan bidraget betalades ut. Om det finns särskilda skäl, får den försäkrade helt eller delvis befrias från återbetalningsskyldigheten. AVD. E FÖRMÅNER VID ÅLDERDOM Innehåll, definitioner och förklaringar 1 § I denna avdelning finns bestämmelser om socialförsäkrings- förmåner vid ålderdom. 2 § Förmåner vid ålderdom enligt denna avdelning är följande: 1. Allmän ålderspension i form av a)inkomstgrundad ålderspension, och b)garantipension. 2.Särskilt pensionstillägg som tillägg till allmän ålderspension. 3.Äldreförsörjningsstöd som tillägg till eller i stället för allmän ålderspension. 3 § I denna underavdelning finns inledande bestämmelser om förmånerna vid ålderdom samt förklaringar till hur vissa termer och uttryck används i avd. E. Det finns definitioner och förklaringar också i de enskilda underavdelningarna i avdelningen. övergripande bestämmelser om allmän ålderspension i under- avdelning II, inkomstgrundad ålderspension i underavdelning III, garantipension i underavdelning IV, vissa gemensamma bestämmelser om allmän ålderspension i underavdelning V, och särskilda förmåner vid ålderdom i underavdelning VI. Försäkring och ansökan, m.m. 4 § En förmån enligt denna avdelning lämnas endast till den som har ett gällande försäkringsskydd för förmånen enligt A 4 6 kap. Bestämmelser om anmälan och ansökan samt vissa gemensamma bestämmelser om förmåner och handläggning finns i avd. H. IIÖvergripande bestämmelser om allmän ålderspension 1 § I denna underavdelning finns