sou · GTB340d3 · 2006-01-01 00:00:00 — 6.5.3 Vilken typ av service borde finnas på finska?............ 6.5.4 Skulle informanterna själva använda finska med 6.5.5 Frågan om vikten av användning av finskan inom åldringsvården och i sjukvården................................. 6.5.6 Diskussion kring frågorna om vikten att erhålla finskspråkig service inom äldreomsorg och 6.6Mediekonsumtion – finskt, sverigefinskt, eller inget- 6.7 Finska ....................................................i förskola och skola De äldre informanterna om barn och barnbarn, samt språkbruket med dem De äldre om modersmålsstöd i förskolan De äldre om modersmålsundervisning i skolan Informanternas syn på hur myndigheterna behandlat finskan i den svenska skolan De äldre om barnens syn på finskan De yngre informanternas språkbruk med föräldrar resp. mor - / farföräldrar De yngre om modersmålsstöd i förskolan De yngre om modersmålsundervisningen i skolan 6.7.10 De yngre om kommunernas roll för finskan i 6.7.11 ............De yngre om finskan i det svenska samhället 6.8 Om sverigefinnarnas integration i det svenska samhället ... 620 7.Sammanfattning av resultaten och tankarna hos Informanterna och deras bakgrund ...................................... Informanternas språkliga kompetenser................................ Informanternas syn på sig själva – identiteterna.................. Om finskans minoritetsposition........................................... Användningen av finska i olika sammanhang....................... 7.6Om användningen av finska och hjälp med svenskan vid 7.7Mediekonsumtion på finska om finskt, sverigefinskt och 7.8Bruket av finska bland de äldres familjer och de yngres, samt om finskan i förskola och skola ................................... 7.9Ett försök till generalisering på gruppnivå av språkliga kompetenser och deras betydelse för språkstöd.................. 7.10 Ett försök till generalisering på gruppnivå av önskemå- len angående service på finska i tre typiska kontexter, vård, myndighet och skola..................................................... 7.11Ett försök till generalisering om identitetens roll för önskemålen angående service på finska i tre typiska kontexter, vård, myndighet och skola Underlag för djupintervjuerna............................................ Ideal fördelning av informanterna enligt ålder och kön Ideal geografisk fördelning av informanterna i Deltagande informanter i denna studie Tabell 4. Kodningsmatris för informanterna i studien Informanterna i denna studie enligt ålder och kön Tabell 6. Regional fördelning av informanterna i denna studie Tabell 7. Informanternas födelseorter, de äldre Informanternas födelseorter, de yngre Informanternas utbildningsbakgrund, de äldre Tabell 10. Informanternas utbildningsbakgrund, de yngre Informanternas yrken och sysselsättning, äldre och yngre Språkkunskaper, äldre, självbedömning, genom- snittliga värden Språkkunskaper, yngre, självbedömning, genom- snittliga värden Identifikationer, äldre Tabell 15. Situationer där finska används av informanterna Tabell 17. Personer som informanterna använder finska med Skulle man använda finska själv med myndigheter, fördelning enligt region Utbudet av finsk TV i , en historisk översikt Tabell 20. Mediekonsumtion på finska, TV och filmer Mediekonsumtion på finska, radioprogram och tidningar Inställning till hur lyckad man anser den svenska integrationspolitiken vara, äldre och yngre Domänförluster och ett alltmer privat språkbruk leder till språkbyte Språkkunskaper enligt ålder och kön Språkkompetens fördelad på de fyra typerna av kommuner/bostadsorter bland informanterna Informanternas önskemål om finskspråkig service, uppdelning enligt ålders- och könsgrupper. Informanternas önskemål om finskspråkig service, uppdelning enligt regionala grupper. Informanternas önskemål om finskspråkig service inom vård, med myndigheter och i skolan, samt upp- delning enligt rapporterade språkliga dominansför- hållanden Informanternas önskemål om finskspråkig service inom vård, med myndigheter och i skolan, samt deras identifikationstyper kommuner och de aktuella kommunerna i studien Denna rapport har skrivits på uppdrag av Utredningen om finska och sydsamiska språken (Ju 2004:01). Uppdraget baserar sig på de direktiv som utredningen hade fått (Dir. 2004:06; se även Bilaga 1) och som i vårt fall har preciserats att omfatta en del av utredning- ens uppdrag. Vår uppgift har i huvudsak bestått av att utföra en serie mer djuplodande intervjuer med i förväg bestämda kategorier av informanter. Ett huvudsyfte är att försöka samla in vissa fakta om och belysa de idéer om och attityder som vanliga sverigefin- nar kan tänkas ha till ett förvaltningsområde för finska i Mälarda- len. Informanterna ska vara fast boende i och vara reellt berörda av ett förvaltningsområde för finska, dvs. Vårt uppdrag har både bestått av att bistå utred- ningen med själva materialet (inspelningar och partiella transkrip- tioner av dessa) och författandet av en rapport. Vi presenterar både studiens resultat i detalj och försöker sätta dem i en vidare kontext. Den kontexten inbegriper hur svaren och informanternas tankar förhåller sig till å ena sidan minoritetspoliti- ken, och å andra sidan den pågående språkbytesprocessen. De kopplas också delvis till den rättsliga ställning finskan i har. De slutsatser som rapporten presenterar är våra och kan i den mån utredningen så önskar utgöra en grund för dess egna slutsatser. Grunden för detta arbete och för den svenska minoritetspolitiken är att man från samhällets sida velat visa att man slutligen accepte- rat en historisk närvaro av flera etniska och språkliga grupper än den dominerande majoriteten. Man accepterar därmed de nya för- utsättningarna för en stor del av det gemensamma europeiska sam- arbetet i modern tid, nämligen att kontinenten trots sina flera år- hundraden gamla försök att dölja detta, består av en mångfald grupper och språk inom varje nationalstat. Man har också bestämt sig på ett alleuropeiskt plan att man vill bevara denna historiska mångfald som en naturlig del av det europeiska ekonomiska, kultu- rella, sociala och politiska livet. Upprinnelsen till dessa processer är mångfasetterad och går tillbaka i tiden åtminstone och till processer som blev globalt märkbara under 1960- talet, bl.a. olika medborgarrättsrörelser i . Det handlar både om internationell lagstiftning och frigörelseprocesser bland minoriteter i och på andra håll. Under större delen av diskuterade man allt intensivare även bland olika språkgrupper och minoritetsgrupper i hur man skulle kunna stärka hotade språk och kulturer. I detta skede började också en tydligare uppdelning ske i minoritetsspråk och senare invandrade gruppers språk. Minoritetsdebatten rörde både språkens position, speciellt inom undervisningsområdet men även hoten från annalkande språkbyten eller språkdöd (i de fall språken inte talas på andra håll i världen). Dessutom diskuterade man mino- riteternas juridiska, politiska, sociala och kulturella rättigheter. De olika minoritetsgrupper som det handlar om i – judar, /sverigefinnar, romer, samer och tornedalingar – har olika bakgrund och historia. De delar dock vissa saker, såsom att de un- der olika skeden i historia som grupper och som talare av språken blivit utsatta för mer eller mindre starka assimilations-, segregations- och integrationsförsök. Medan samiska kan räknas till de s.k. ursprungsbefolkningarnas språk, har meänkieli först un- der 1990-talets revitaliseringsperiod blivit uppfattat som ett eget språk. Finskan har dels en modern särutveckling på gång, dels har språket i form av olika varieteter talats i minst sedan me- deltiden. Romerna och judarna har under internationellt blivit kategoriserade som icke-territoriella minori- teter, som talar olika språk i olika länder, så även i . (För bakgrundsbeskrivningar, se Skrivelse 1994:1, SOU 1997:192, 193, och artiklarna i Hyltenstam (red.) När gick med i Europeiska unionen 1995 fick även pro- cesserna som berörde minoriteterna och minoritetsspråken ny fart. Parallellt med dessa processer fortskred den kulturella och etniska integrationen, som accelererade till den grad att språkbytet bland olika minoritetsgrupper inte bara fortgick utan ökade. Flera områ- den klassades bland minoriteterna själva som nyckelområden, inom vilka stärkta lagstöd och konkreta åtgärder var nödvändiga för att undvika ett slutligt språkbyte och kulturell, historisk och identi- tetsmässig förlust bland individerna och för samhället. Bland dessa kan nämnas utbildningssektorn och kulturlivet, men även media. Även andra, sociala områden, såsom omsorg och vård, fanns med i diskussionerna. öppnade två konventioner för ratificering, till skydd för sådana europeiska minoriteter och mino- ritetsspråk som utgör en levande del av den gemensamma europe- iska kulturbasen och som man framgent även vill skydda samt utveckla. fördes diskussioner i de olika medlemsländerna i om hur och var de respektive språkens regionala och historiska tyngdpunkter ligger. Insikterna om hur många språk det handlade om – ett knappt 50-tal – och hur många medborgare det rörde – sammanlagt tiotals miljoner européer – har sannolikt gett dessa två konventioner extra tyngd.1 De två konventionerna, Ram- konventionen till skydd för de nationella minoriteterna och den Europeiska stadgan för landsdels- eller minoritetsspråk ratificera- des av . hade föregått ratificeringen genom att erkänna de fem nationella minori- teterna judar, romer, samer, sverigefinnar och tornedalingar, resp. de fem nationella minoritetsspråken jiddisch, chib (alla varieteter inkluderas i en benämning), samiska (alla varieteter inkluderas i en benämning), finska (inkluderar sverigefinska) och meänkieli (tidigare oftast benämnd tornedalsfinska). Samiska, finska och meänkieli blev betraktade som territoriella språk. Den regionala utbredningen skulle sedan ligga till grund för mer tving- ande, särskilda åtgärder från myndigheternas sida gentemot de ter- ritoriellt klassade språken och minoriteterna, som regio- nerna skulle utgöra en kärna för bevarandet och utvecklandet av språken. fick regionala språklagar för samiska resp. finska och meänkieli. fick i ett flerfaldigt uppdrag att stödja samiska, finska/sverigefinska och meänkieli. 1 Se bl.a. den första , , 1996. pade varandra i flera kommuner, så att bl.a. blev fyrspråkigt, där svenska som ett de facto majoritetsspråk och samiska, finska och meänkieli som officiella minoritetsspråk, blev skyddade av de nya språklagarna (SFS 1999:1175 för samiska; SFS 1999:1176 för finska och meänkieli). Svenskan blev s.a.s. implicit skyddad i och med att de andra språken och de rättigheter som gäller för dem kontrasteras mot varandra och mot svenskan. Lagen om finska och meänkieli och dess effekter har hunnit utvärderas (2002; i , 2002). Frågan om huruvida det s.k. förvaltningsområdet för finska och meänkieli i skulle utvidgas till andra regioner, speciellt för finska, fördes upp på den minoritetspolitiska dagordningen redan när lagen trädde i kraft. Främst riktade man blickarna mot . Utredningen om finska språket i Stockholms- och (Dir. 2004:06) har följaktligen fått i uppdrag att utröna vad myndigheter och sverigefinnar anser om ett förvalt- ningsområde i regionen, som både proportionellt och absolut hyser det största antalet sverigefinländare i landet. Parallellt med denna utredning har tillsatt en utredning om hur uppfyllt ratificeringarna av konventionerna (se bl.a. Hyltenstam & Milani 2004; 2005; Stödet till nationella mi- noriteter och landsdels- eller minoritetsspråk i fem länder, 2005). Denna rapport utgör därmed en pusselbit till förståelsen av tidsmässigt utsträckta processer och generella klargöranden om olika lagstiftningsåtgärder och deras implementeringar. Såtillvida skiljer sig rapporten från dessa nivåer, genom att vi försökt gå in på detaljerna, tillsammans med en av grupperna, sverigefinnarna. Rapportens innehåll fördelar sig som följer. Kapitel 1 består av en allmän kort introduktion till minoritetsställningen och utred- ningsuppdraget. Kapitel 2 består av en närmare beskrivning av uppdraget för denna delstudie av utredningen. Kapitel 3 består av en beskrivning av tillvägagångssättet och pla- neringen av studien. Kapitel 4 består av en närmare metodbeskrivning och en be- skrivning av hur kontakterna med informanterna upprättades, samt av vad det slutliga materialet i studien består av. Kapitel 5 ger en bild av vilka informanterna är och vad de karak- täriseras av beträffande allmänna bakgrundsdata, såsom födelseor- ter, utbildning och sysselsättning. Där ges också en basbeskrivning av deras självbedömda språkkompetenser i både finska och svenska. Även den identitet som de har angett som sin egen beskrivs. Kapitel 6 består av svaren på och informanternas åsikter om för utredningen väsentliga frågeställningar, bl.a. om språkkontakter med myndigheter, önskemål om språkservice och skolfrågor, me- die- och kulturkonsumtion på finska, åsikter om integra- tionspolitik mm., samt sidoaspekter på en del av dessa frågor. Kapitel 7 består av en sammanfattning av resultaten, med ett för- sök att lyfta fram några samband och generella drag. I Kapitel 8 diskuterar vi hur resultaten kan tolkas och hur de förhåller sig till vad man vet om sverigefinnar och sverigefinskans villkor, samt vad man kan dra för slutsatser för ut- redningen om ett eventuellt utvidgande av förvaltningsområdet i finska. 2.Utredningsuppdraget och dess bakgrund 2.1Bakgrunden till vårt uppdrag Enmansutredaren, riksdagsman (), och utrednings- sekreteraren, juristen , har till preliminärt att utreda och lämna förslag på åtgärder för en frågeställning som ser ut att bli en ödesfråga för finskan i . De ska samla in information om hur kommuner, landsting, länsstyrelser, övriga förvaltningsmyndigheter och dom- stolar ser på frågan om man ska utvidga det finskspråkiga förvalt- ningsområdet från att enbart omfatta fem kommuner i Norrbot- tens län, där av samtliga sverigefinnar bor, till att även om- fatta , där sannolikt mer än hälften av alla sverigefinnar bor. Till utredningen finns även en expertkommitté knuten, bestå- ende av åtta ledamöter (se betänkandet). Eventuella förslag på änd- ringar av den gamla lagen kan inkluderas, och de ekonomiska och praktiska förutsättningarna för en eventuell utvidgning ska diskute- ras. Utredningen svarar dels mot de önskemål som sverigefinska or- ganisationer, minoritetsföreträdare och sverigefinska politiker har framfört. Utredningen är också ett svar på den relativt kritik fått från utvärderande kommittéer för de två konventionerna, angående hur svarar mot de mål och krite- rier som man ratificerat i två konventioner, ramkon- ventionen resp. minoritetsspråksstadgan, som underteck- nade . Man har även på annat håll konstaterat att det befintliga förvaltningsområdet för finska inte kommer sverigefin- nar till del mer än i en mycket begränsad utsträckning (till exempel i det minoritetspolitiska program som Sverigefinländarnas Delega- tion har tagit fram på uppdrag av sina medlemsorganisationer (Sverigefinländarnas minoritetspolitiska program, 2003; se även . Främst beror detta på att en stor majoritet av sverigefinländarna bor utanför förvaltningsområdet, men ändå relativt koncentrerat i vissa andra regioner, såsom Mälardals- och samt även kring Göteborgs- och Boråsområ- dena. Ytterst beror önskan om ett utökat lagskydd för finska på att man är utbrett missnöjda bland finskspråkiga sverigefinnar med den utveckling sverigefinnarna som minoritet och sverigefinskan genomlevt, både före och efter ratificeringarna (se vidare rapporten från den regionala Delegationen för den sverigefinska minoriteten i , Rapport om finska språkets ställning i , 2004). Direktiven till utredningen om utvidgat förvaltningsområde i finska till (Dir. 2004:06; direktiven återfinns även i bi- laga 1) utgick ifrån att man dels skulle samla in information om hur de förvaltningsmyndigheter som skulle kunna bli berörda ställer sig till en sådan eventuell utvidgning. Dels skulle utredningen samla in uppgifter om hur sverigefinnarna2 själva skulle ställa sig till sådana möjligheter, bl.a. om vad de skulle kunna tänka sig prioritera i form av finskspråkig service från myndigheter. Utredningen har både haft en begränsad budget och en kort utredningstid till sitt förfo- gande. Utredningen bestämde sig för att samla in information från sve- rigefinnar på två huvudsakliga sätt. Å ena sidan ville man samla in åsikter och önskemål från sverigefinnarna genom en enkät som skulle fördelas till så många som det var rimligt att nå via olika indi- rekta kanaler och kontaktnät inom en rimlig tid. Detta skedde bl.a. genom olika media, via sverigefinska organisationer, epost-listor, utbildningsväsendets avnämare och ett förlitande på en omfattande effekt av den s.k. snöbollsmetoden, dvs. att enkäten via kedjor av kontakter skulle nå sverigefinnar genom andra sverigefinnar. 2 har valt att inte samla in data om språk generellt bland sina invånare. En orsak är att man inte separerat etnisk från språkregistrering, en annan, att de judiska och romska grupperna motsätter sig registrering av dem. För sverigefinländarna, dvs. både de finsk- språkiga sverigefinnarna och de finlandssvenska, svenskspråkiga bland sverigefinländarna, innebär det inom många politikområden problem. Det gäller också i de fall då man vill ha information från eller sprida information till sverigefinländarna enligt språkprincipen. För denna utredning har det inneburit att man inte med hjälp av riktade enkäter till det urvalet bland sverigefinländarna som är finskspråkigt, haft någon reell möjlighet att inom sina stipulerade ramar nå ett slumpmässigt, tillräckligt stort antal sverigefinnar. De alternativ som återstår är andra kontaktvägar till sverigefinska kollektiv av olika slag. Denna brist i den statistiska tillgängligheten har också påverkat vårt uppdrag (se avsnittet om Metod). talet enkäter insamlade denna väg har överträffat förväntningarna. En viss slagsida beträffande urvalet av respondenter tycks dock fö- religga (äldre och kvinnor är starkt företrädda). En eventuell slag- sida baserad på en sådan metod uppvägs möjligen delvis av den mångfald kanaler som inbringat enkäterna och det stora antalet be- svarade enkäter, totalt ca 4600 från och ca 300 från personer bosatta utanför regionen. Å andra sidan ville man förutom bredd på svaren på den nämnda enkäten också ha svar som gav utrymme att få mer djupgående in- formation från ett mindre antal sverigefinnar, som uppfyllde ett antal demografiska, sociala och geografiska kriterier. Resultatet av denna del i utredningens försök att kartlägga sverigefinnarnas syn på en utvidgning av förvaltningsområdet till avrappor- teras nedan. Denna del har djupintervjuat och spelat in material med ett knappt 50-tal sverigefinnar inom det område som kan komma att beröras av utvidgningen av förvaltningsområdet till . Tidsplanen och de ekonomiska förutsättningarna har varit be- gränsade,3 varför en del avgränsningar gjorts vad gäller urval av kommuner och kategorier av informanter. Arbetet har utförts som ett samarbete mellan och , där Lainio har haft huvudansvaret för plane- ringen och studiens uppläggning. Dessa har samordnats med ut- redningen. har organiserat och genomfört samtliga inter- vjuer, vilka i de flesta fall skett i informanternas hem, i några fall på någon skola, arbetsplats eller i en samlingslokal. I analyspresenta- tionen har Lainio ansvaret för analysen av sådant material i första hand, som kan tas fram i enkäterna och de skriftligt nedtecknande svaren på de muntliga intervjuerna, som spelades in på digital band- spelare. har i analysen koncentrerat sig på det bandin- spelade materialet som delvis transkriberats. Vi står gemensamt för den skriftliga rapporten. 2.2Detaljerat syfte och upplägget av denna studie Vårt uppdrag bestod i att utföra en serie djupintervjuer med relativt vanliga sverigefinnar. Intervjuerna kunde göras både på finska och svenska, vilket berodde på att de skulle utföras på det språk som de valda informanterna själva föredrog. 3 Annaliina har haft utrymme att arbeta inom projektet, . ändå att informanterna skulle vara finskkunniga. Utredningens all- männa utgångspunkter utgjorde även basen för denna del av utred- ningen, men mer preciserat skulle vi intervjua: unga och äldre, kvinnor och män, och få med en proportionell geografisk fördelning på dessa. Idealt skulle antalet fördelas enligt följande: Tabell 1 Ideal fördelning av informanterna enligt ålder och kön Totalt, idealt N = 48 Det totala antalet intervjuade som man som stod till förfogande skulle hinna få med, som man ändå skulle få med en relativt god fördelning enligt kriterierna ovan, uppskattades först till 54. Detta sänktes sedan till 48 sedan den tillgängliga tiden av praktiska skäl hade krympt. De unga antogs kunna ha egen erfarenhet av både skolgång och kunskap om beslut som tagits om den i familjen, och om hur myn- digheter på olika sätt påverkar deras liv. De börjar också närma sig familjebildande ålder, åtminstone de som befinner sig i av den åldersgruppen. De yngre utgör också framtidens sveri- gefinnar och de har en central funktion i övergången från den tidi- gare assimilationspolitiska perioden, till den nya, minoritetspoli- tiska inställningens tidevarv. De äldre antogs ha barn eller barnbarn och de har konfronterats med de flesta typer av samhällsfunktioner. De antogs också i den åldern, av både hälsorelaterade och åldersskäl, ha anledning att fun- dera på samhällsservice och på vilket språk de önskar den, t.ex. olika former av äldreomsorg samt åldersrelaterade sjukvårdsfrågor. De antogs också vara i den åldern att de kommit i kontakt med frå- geställningar, genom åldriga föräldrar eller själva, som har med an- hörigomsorg att göra, där man kanske måste ta ansvar inte bara för sin egen äldreomsorg, utan även för anhörigas, vilka kan ha språk- liga barriärer att övervinna. De äldre har också en överblick över finskans situation i och under , som de yngre inte kan förväntas ha. Den proportionella geografiska målsättningen baserades på dominans, kommunernas storlek och invå- narantal, men även på antalet sverigefinländare inom dessa. Regio- nens kommuner skulle idealt representera fyra olika typer, enligt i Tabell 2. Den korta tid som stod till förfogande för att utföra en serie av mer djuplodande in- tervjuer, i stort sett i hela , har till viss del påver- kat utfallet. Vi har ansträngt oss för att fullfölja den indelning som angetts. Genom att förtäta något, dvs. försöka intervjua två eller flera personer på varje vald bostadsort under samma resa, har både tidsvinster och viss större koherens erhållits.4 I stort sett har repre- sentationen beträffande de demografiska och geografiska kriteri- erna enligt uppdraget blivit den som avsetts. Tabell 2 Ideal geografisk fördelning av informanterna i (18 stadsdelar) De tre stora kommunerna utanför län5 Övriga mindre kommuner utanför 3 Studiens praktiska genomförande 3.1Val av kommuner i till denna studie Enligt utredningens kartläggning av vilka kommuner som ingår i , finns det 53 kommuner att beakta. Genom ett enkelt, slumpmässigt lottningsförfarande valdes de olika kommunerna och bostadsorterna till denna studie. Lottningen genomfördes på föl- jande sätt: namnen på de 53 kommunerna och de 18 stadsdelarna i skrevs för hand på papperslappar (storlek 4 x 6 4Varken slumpmässighet eller en god representation baserad på olika urvalskriterier – dvs. för varje geografisk ort, jämnt fördelad på de olika åldersgrupperna och kön – kan uppnås. Därtill är det totala antalet informanter för litet. Statistiska uppgifter om språk saknas i svensk statistik, vilket försvårat ett slumpmässigt urval av sverigefinnar för utredningen. 5Gränsen för en stor kommun drogs vid 50 000 invånare, plus att de skulle karaktäriseras av att många av invånarna har finsk bakgrund.