sou · GTB373d2 · 2006-01-01 00:00:00 — förlängdes ersättningstiden , varav med ersättning enligt garantinivå. förlängdes den tid under vilken föräldrapenning kan uppbäras. Föräldra- penning kan nu ges för barn fram till eller till den senare tidpunkt då barnet har avslutat det första skolåret. ändrades reglerna för utbyte av föräldrapenning mot sjukpenning och tillfällig föräldrapenning. Utbyte av föräldra- penning mot sjukpenning kan endast ske om föräldern på grund av sjukdom inte kan vårda barnet och utbyte av föräldrapenning mot tillfällig föräldrapenning kan endast ske om barnet vårdas på sjuk- hus. 1994: Vårdnadsbidrag införs och garantidagarna avskaffas Vårdnadsbidrag fick för- äldrar som valde att helt eller delvis avstå från förvärvsarbete för att själva ta hand om barnet. Det var en ersättning för en inte utnyttjad socialtjänstförmån i form av barnomsorg. Det betalades ut för barn som hade fyllt ett men inte . Fullt vårdnadsbidrag betalades med . Bidragets storlek var relate- rat till barnets vistelsetid i eller enskild barnomsorg som fick bidrag av en kommun. I samband med att vårdnadsbidrag infördes togs de med garantinivå i föräldraförsäkringen bort. Föräldrapenning betalades för höst sammanlagt för föräldrarna. Garantinivån höjdes till per dag. 1995–2001: Reserverade dagar införs och ersättningsnivåerna ändras infördes en lika fördelning av föräldrapenning- dagarna mellan föräldrar vid gemensam vårdnad. Av föräldra- penningdagarna reserverades för vardera föräldern. Övriga dagar kunde överlåtas till den andra föräldern. Ersättningsnivån sänktes till av sjukpenninggrundande inkomst. Ersätt- ning under de s.k. mamma- och pappadagarna uppgick till 90 pro- cent av sjukpenninggrundande inkomst. De med ersättning om per dag återinfördes och vårdnadsbidraget slopades. Den som blev gravid på nytt när det tidigare barnet är och har rätt till föräldrapenning beräknad efter lägst samma inkomst som för det tidigare barnet. togs kontaktdagarna bort från den tillfälliga för- äldrapenningen. genomfördes ett antal föränd- ringar av ersättningsnivån inom föräldrapenningen. En ny nivå om tre fjärdedels föräldrapenning infördes . är för- äldrapenningen av den sjukpenninggrundande in- komsten infördes nya regler inom den tillfälliga föräldra- penningen motsvarande de tio s.k. pappadagarna. En annan för- säkrad person än pappan kan ges rätt till tillfällig föräldrapenning när det inte finns någon biologisk förälder eller adoptivförälder. D.v.s. om pappan är oförsäkrad, okänd eller avliden. Pappan kan också, under vissa förutsättningar, avstå från sin rätt till tillfällig föräldrapenning till förmån för annan försäkrad. Anledningen till införandet av förmånen var att det uppfattades som orättvist, särskilt för en ensamförälder, att inte någon annan försäkrad, som avstår från förvärvsarbete, kunde ges möjlighet att närvara vid förlossning, sköta hemmet eller vårda barn. Det var en könsneutral förändring som ger både kvinnor och män rätt med tillfällig föräldrapenning i samband med barns födelse. Tillfällig föräldrapenning kan också betalas ut till annan person när föräldern är sjuk och varken kan arbeta eller vårda sitt barn. infördes också en kontaktdag per barn och år för barn i åldrarna 6–. 2002–2005: Fler reserverade dagar och förlängning med en månad förlängdes föräldrapenningen motsvarande förälderns sjukpenninggrundande inkomst för barn födda fr.o.m. . Sammanlagt med ersätt- ning motsvarande förälderns inkomst reserverades för vardera mamman respektive pappan. Övriga dagar är möjliga att fördela mellan föräldrarna. En ny förmånsnivå, en åttondel, infördes inom föräldra- penningen och den tillfälliga föräldrapenningen. Ytterligare en förmånsnivå införs inom föräldraförsäkringen och motsvarande rätt till ledighet enligt föräldraledighetslagen. Det innebär att det blir möjligt för småbarnsföräldrar att minska arbetstiden med mot- svarande per dag och få ersättning genom föräldra- penningen. Begreppet garantidagar slopas och ersätts med föräldrapenning enligt lägstanivå respektive grundnivå. Föräldrapenning för dagar som ersätts enligt grundnivå höjs per dag. De med lägstanivå är oförändrade och ersätts med per dag. Grundnivådagarna har höjts ytterligare i etap- per. 2003 höjdes ersättningen till per dag och 2004 till per dag. Allt mer flexibel men också allt mer komplicerad föräldraförsäkring Regelsystemet kring föräldraförsäkringen är omfattande och har genomgått ett stort antal förändringar sedan försäkringen infördes. Det totala antalet dagar som föräldrarna kunde ta ut motsva- rade 6 månader. Föräldraförsäkringen har successivt förlängts och omfattar 16 månader, vilket också framgår av diagram 4.1.1. fanns s.k. särskilda föräldrapenning- dagar, för vilka delvis andra regler gällde. Vissa av ersattes på s.k. garantinivå, dvs. ett lågt och för alla lika belopp. slogs de olika föräldrapenningdagarna samman, men fortfarande gäller att 90 av dessa ersätts på en lägre nivå (benämnt som lägstanivå). Övriga dagar, dagar på sjukpenningnivå, ersattes av den sjukpenninggrundande inkomsten . Ersättningsnivån ändrades i omgångar och var som lägst 75 pro- cent av den sjukpenninggrundande inkomsten. Ersättningsnivån var högre för de dagar som var reserverades för mamman respektive pappan. Föräldrapenningdagar har reserverats för vardera föräldern i två omgångar, 1995 och 2002, och omfattar motsvarande för vardera föräldern. Föräldraförsäkringens omfattning 1974–2005 Särskilda dagar, garantinivå Särskilda dagar, SGI Vid födelse, SGI Flexibiliteten i när och i vilken utsträckning dagarna kan tas ut har också ökat. När föräldraförsäkringen infördes avsågs att den skulle användas under barnets första månader. Dagens utbyggda för- äldraförsäkring kan användas till dess att barnet är eller har avslutat sitt första skolår. Från att tidigare bara kunna använda hela föräldrapenningdagar är det nu möjligt att använda så lite som en åttondels dag. var familjepolitik det samma som kvinnofrågor. 1960-talets jämställdhetsdebatt förändrade detta genom att lägga grunden för den familjepolitik som senare kom att utmynna i diskussioner och förslag om en föräldraförsäkring som skulle ersätta moderskapsersättningen. I och med detta fick även pappans roll i förhållande till barnen, mamman och familjen politisk upp- märksamhet. Den tändande gnistan var en artikel av journalisten där hon ifrågasatte det befintliga hemmafrusystemet som hon menade var mer eller mindre ett fängelse för kvinnan. Männens delaktighet i ansvaret för familjen var enligt en nödvändig- het för kvinnas frigivning. Tankarna anammades av dåtidens socialvetenskapliga expertis och legitimerade på detta sätt även den politiska kampen för jäm- ställdhet mellan könen. Regeringen med i spetsen ställde sig bakom tankarna om att familj och föräldraskap gällde både kvinnan och mannen samt att könsrollerna hade en destruktiv inverkan i sammanhanget. Frågan om jämställdhet var emellertid ännu inte tydligt sär- skiljande mellan partierna. Det handlade mer om gränsöver- skridande politiska allianser. Tydligast profilerade i dessa nätverk var en rad unga liberaler som påverkade arbetet i genom att bidra till motioner som påpekade att männen utsattes för diskriminering. Den borgerliga politiken framställde jämställdheten som synonymt med familjens valfrihet och den politiska uppgiften som att skapa möjligheter för ett jämställt föräldraskap. Ett jämställt föräldraskap var för de borgerliga partierna en privatsak. fick dessa tankar motstånd från socialdemokraterna med hjälp av fackföreningsrörelsen som lyfte fram den offentliga barnomsorgen som en bättre lösning på kvinnas frigörelse. En professionell barnavård skulle underlätta kvinnornas inträde på arbetsmarknaden och skulle dessutom minska de sociala klyftor som fanns mellan olika samhällsklasser. För socialdemokraterna kom därför en social rättvisa att stå över målet om en jämställd familj. Båda dessa synsätt kom att påverka den föräldraförsäkring som presenterades 1974. Tillsammans med tankar om en fullt utbyggd barnomsorg gav föräldraförsäkringen kvinnorna möjlighet att bidra till tillväxten genom yrkesarbete. tillgodosågs kraven på valfrihet genom att försäkringens fördelning mellan mamma och pappa gjordes till en privat angelägenhet för varje familj. Men debatten gick vidare och det dröjde inte länge innan de hyllade idéerna om offentlig barnomsorg för alla barn ifrågasattes. handlade det om hur länge barn skulle vara på dagis och om det verkligen var lämpligt att småbarnsföräldrar skulle arbeta åtta tim- mar per dag. Återigen uppmärksammades pappans roll i familjen – t.ex. var fädernas uttag av föräldraeldigheten fortfarande försvin- nande liten. Allt fler pratade om att kvotera föräldraledigheten. Inom socialdemokratin ville kvinnoförbundet ha kvotering medan partiet lyfte fram männens rätt att arbeta. som följde drev partiet att av tiden skulle vikas för pappan men att denna föräldraledighet endast skulle kunna utnytt- jas när arbetsplatsen ansåg att det var möjligt. Inom de borgerliga partierna kvarstod hjärtefrågan om familjer- nas valfrihet. Endast drev frågan om att föräldraledigheten skulle fördelas lika mellan mamman och pap- pan. Därmed fanns en ny tydlig linje mellan de båda blocken och frågan fick stor uppmärksamhet val. I och med den borg- erliga valsegern vann familjens valfrihet över en kvoterad föräldra- försäkring. i opposition drev de frågan om kvoterad föräldraledighet med argument om männens svårigheter att hävda sin rätt till ledighet på arbetsplatserna samt kvinnors svårigheter att hävda sig på arbetsmarknaden. Men i och med allt sämre statsfinanser och ökad arbetslöshet tystnade kraven på kvo- tering allt mer. Frågan om barnomsorgens utbyggnad gavs istället högsta prioritet och socialdemokraterna närmade sig den borgerliga ståndpunkten om ökad valfrihet. Det viktigaste politiska instru- mentet för att öka pappors föräldraledighet byttes därför från kvotering till opinionsbildning. I av brist på arbetstillfällen gavs männens kravlösa möjlig- heter till föräldraledighet större prioritet än risken att pappor inte skulle använda sin tid att vara hemma med barnen. Kvinnornas plats på arbetsmarknaden gavs därmed betydligt lägre uppmärk- samhet. Sammantaget visar det att frågan om pappors föräldra- ledighet saknar en ideologisk hemvist – vilket i sin tur gjort det möjligt för främst socialdemokraterna att byta åsikt om kvotering- ens vara eller icke vara. kom nya idéer kring jämställdhet att ge nytt bränsle till debatten om föräldraledighet. De tidigare tankarna om att det var mannens oförmåga att förstå fördelarna med pappa- ledigheten byttes ut mot tankar om att det var mannens ovilja att vara föräldraledig som var det verkliga hindret. Det handlade om makt – makt som männen var tvungna att släppa ifrån sig om det bjöd in kvinnorna till sina arenor. I dessa tankar om könsmaktordning hämtade dåvarande social- minister inspiration för sitt krav om en kvote- ring av föräldraledigheten. Genom en kombination med ett vård- nadsbidrag lyckades folkpartisten få majoritet för sitt förslag i den borgerliga trepartiregeringen och infördes en första s.k. pappamånad. 2002 utökades den kvoterade tiden för vardera föräldern. Den pågående debatten om föräldraledigheten har första år fortsatt att röra sig mellan å ena sidan familjens valfrihet att välja det som de anser vara bäst för sin familj, och å andra sidan ökad kvotering i syfte att öka jämställdheten mellan kvinnor och män. Skiljelinjerna mellan partier och block har varit relativt otydliga – men några kvinno- förbund, TCO, LO samt har uttryckt störst vilja att kvotera föräldraförsäkringen. Stödet till barnfamiljerna ges också genom tillhandahållande av förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. Alla barn har rätt att få del av den pedagogiska verksamheten och på det sättet få goda för- utsättningar för det livslånga lärandet. Barnomsorgen skall bidra till att ge barnen goda uppväxtvillkor. Förutom att stödja familjerna ekonomiskt ger stödet föräldrarna möjlighet att också förena för- värvsarbete med föräldraskap. Föräldraförsäkringen utgör tillsam- mans med förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg av god kvali- tet viktiga utgångspunkter i familjepolitiken. Längden på föräldra- försäkringen och den ålder som barn börjar inom barnomsorgen har sedan försäkringens införande påverkat varandra. Tillgången på barnomsorg har över åren sett mycket olika ut mellan kommunerna. I några kommuner kunde barnen få en plats direkt efter avslutad föräldraledighet medan man i andra kommu- ner hade betydligt längre väntetider med stora problem för för- äldrarna som följd. Dessa skillnader kvarstår även . Den första svenska barnkrubban öppnade i och var till för fattiga barn vars mammor var tvungna att arbeta för sin försörjning. Under utvecklades sedan barnomsorgen. idé om storbarnkammare som för- verkligades genom HSB:s lekstugor i hyreshusen, är en av de mest kända. Först slog tankarna på offentligt finansierad barn- omsorg igenom. Privata och enskilda institutioner gick successivt över i regi i takt med att stat och kommun tog på sig en allt större del av finansieringen. 1 Avsnittet bygger på statistik från samt Vallberg (2002). av barnomsorgen och 1951 svarade de för av verksam- heten. ökade kvinnornas förvärvsarbete så markant att bristen på daghemsplatser inte kunde förbises. Utbyggnaden kom i gång men det var inte förrän som förskolan verkligen byggdes ut i allmän om- fattning. 1970 var av barnomsorgen i regi. 1972 kom den banbrytande (SOU 1972:26 och 27) som slog fast förskolebegreppet för både deltidsförskola och daghem. I och med lagen 1973:1205 som trädde i kraft , blev för- skolan allmän för sexåringar och kommunerna skulle redovisa planer för behovet av platser . I takt med de ekonomiska besparingarna drab- bades barnomsorgen av allt mer nedskärningar inom verksamheten, vilket fick till följd att barngrupperna inom förskolan ökade i stor- lek. Trots detta fortsatta utbyggnaden av förskolan för att till- godose behovet av platser. infördes fri etableringsrätt för privat drivna förskolor. Statsbidrag utgick till förskolor som drevs i form av enskild firma, aktiebolag eller bostadsstiftelse och konkurrensen blev en del av vardagen mellan de olika förskolorna. I linje med denna utveckling började de enskilda förskolorna profilera sig allt mer genom olika former av pedagogik eller ägandeform. 2004 gick av alla barn mellan ett och i för- skola eller familjedaghem. I följande avsnitt görs en deskriptiv genomgång av föräldra- penningen. Inledningsvis ges en översiktlig beskrivning av barna- födandet i –2004. Därefter fokuseras på föräldraförsäkringen och dess nyttjande. Särskilt uppmärksammas hur försäkringen används av kvinnor respektive män. Avslutningsvis beskrivs kostnaderna för föräldraförsäkringen hur ersättningsbeloppen utvecklats . 4.2.1Antal födda barn och föräldrarnas ålder När föräldraförsäkringen infördes föddes det nästan 110 000 barn (figur 4.2.1). Därefter minskade barnafödandet och 1978 föddes det omkring 93 000 barn. av och den första låg sedan barnafödandet relativt stilla och varierade mellan 93 000–97 000 födda barn. steg barnafödandet kraftigt och nådde en topp 1991 med ca 124 000 barn. Den kraftiga ökningen följdes av en lika kraftig minskning och –1999 minskade barnafödandet med nästan 36 000 barn. Efter bottennoteringen på 88 000 barn 1999 har sedan barnafödandet ökat och 2004 föddes det återigen över 100 000 barn i . Barnafödandet kan också illustreras genom att studera fruktsam- hetstalet. Av figur 4.2.1 framgår att fruksamhetstalet nådde en topp på 2,1 barn per kvinna . Därefter sjönk frukt- samheten till ca 1,5 barn per kvinna –2000 men har där- efter åter börjat öka och uppgick till ca 1,7 barn per kvinna. Figur 4.2.1 Antal födda barn och antalet födda barn per kvinna 1974–2004 Källa: SCB. Om kvinnligt förvärvsarbete var negativt för barnafödandet så är det en positiv faktor. är det kvinnor med en fast förankring på arbetsmarknaden och en god inkomst som är mest benägna att skaffa barn. Antal födda barn efter moderns ålder illustreras i figur 4.2.2 där antalet barn födda av kvinnor i ålder 20–29 har minskat kraftigt som antalet barn födda av kvinnor i åldrarna 30–har ökat kontinu- erligt . Detta år föddes av alla barn av kvinnor i ålder 20–. hade denna andel sjunkit till och uppgick den till . Parallellt med denna utveckling har andel barn födda av kvinnor i åldrarna 30–39 ökat kraftigt. 1974 födde kvinnor i denna ålders- kategori av barnen, en andel som 2004 hade ökat till Även kvinnor har ökat sitt barnafödande som barnafödandet bland kvinnor har minskat. Figur 4.2.2 Antal födda barn efter moderns ålder 1974 1976 1978 1980 1998 2000 2002 2004 Källa: SCB. Genomsnittsåldern bland förstföderskor har ökat i hela landet. På riksnivå har genomsnittsåldern ökat från 23,9 till 28,6 . Den största ökningen har skett i storstäderna där genomsnittsåldern ökat med , från 24,7 till 29,9. Näst störst har den varit i glesbygdskommuner men ökningen har också varit stor i förortskommuner och andra större städer. Genomsnittsålder har ökat minst i landsbygdskommuner och övriga mindre kommuner. Tabell 4.2.1 Genomsnittsålder bland förstföderskor fördelat efter region samt genomsnittlig ålder för förstagångspappor Ökning (%) Källa: SCB. Utvecklingen har således gått mot att kvinnor blir äldre och äldre innan de föder sitt första barn. Utveck- lingen för män pekar i samma riktning. Av tabell 4.2.1 framgår att genomsnittsåldern 1974 bland förstagångspappor var 26,6. Denna ålder har successivt ökat och 2003 var genomsnittsåldern för förstagångspappor . Föräldrapenningen nyttjas av i stort sett alla familjer som föder barn i . De allra flesta familjer nyttjar också huvuddelen av den tid som man har rätt till föräldraledighet. Uttaget av antalet föräldrapenningdagar är emellertid mycket skevt fördelat mellan könen. En klar majoritet av dagarna tas ut av kvinnor. 2004 tog kvinnorna ut av de utbetalda föräldrapenningdagarna medan männen bara tog ut (figur 4.2.3). Andelen dagar uttagna av män har dock ökat stadigt sedan föräldraför- säkringen infördes . 1974 betalades av alla föräldra- penningdagar ut till män. 1990 tog av föräldra- penningdagarna ut av män och 2004 var andelen uppe i 18,7 pro- cent. Det innebär att pappornas uttag av föräldrapenning har ökat i snabbare takt under det än vad de gjorde . Ökningen har framförallt skett under de senaste 5–6 åren då andelen uttagna föräldrapenningdagar hos män ökat från 2004. Figur 4.2.3 Andel uttagna föräldrapenningdagar av kvinnor respektive män 1974–2004 till antalet personer som tar ut för- äldraledighet är skillnaden mellan kvinnor och män inte lika stor. Totalt sett togs föräldrapenning ut av ca 560 000 föräldrar . Av dessa var 318 000 kvinnor och 242 000 män. Antalet män som tar ut minst av föräldrapenningen har, till skillnad från antalet kvinnor, ökat kontinuerligt . Av figur 4.2.4 framgår att det var knappt 100 000 män som tog ut för- äldrapenning 1989 och att antalet ökat med ca 142 000 . Det innebär att andelen män som tagit ut föräldrapenning har ökat från 2004. Antalet kvinnor som tagit ut föräldrapenning följer i stor utsträckning utvecklingen för barnafödandet med viss eftersläpning (se figur 4.2.1). Därefter minskade antalet kvinnor som tog föräldraledigt i takt med det minskade barnafödandet. vände barnafödandet åter upp vilket medfört en svag ökning av antalet kvinnor som nyttjar för- äldrapenningen . Det genomsnittliga antalet dagar per person som tas ut av kvin- nor respektive män framgår också av figur 4.2.4. De män som tog ut föräldrapenning tog i genomsnitt ut , vilket är ungefär samma nivå som . steg antalet dagar som männen tog från 30 1990 till 40 1994. Därefter minskade det genomsnittliga antalet dagar i och med att den första reserverade månaden infördes . Det innebar att antalet pappor som tog föräldrapenning ökade men det var många av dessa som bara tog ut , vilket på- verkade det genomsnittliga antalet dagar negativt. Efter denna minskning låg det genomsnittliga antalet dagar som pappor tog ut relativt kring men har åter börjat öka. Figur 4.2.4 Antal försäkrade med ersättning från föräldrapenning samt antalet ersatta dagar per person Dagar per person Kvinnor Dagar per person Män Antalet uttagna föräldrapenningdagar (nettodagar) följer samma mönster som antalet försäkrade som fått ersättning från föräldra- penningen. Antalet uttagna dagar nådde en topp –1994 då ca 55 miljoner dagar togs ut (figur 4.2.5). Därefter minskade antalet uttagna dagar till drygt 35 miljoner 2000 för att sedan åter öka svagt. Antalet uttagna nettodagar uppgick till 42,3 miljo- ner varav 34,4 miljoner togs ut av kvinnor. Antalet uttagna dagar av män har ökat stadigt då antalet dagar uppgick till 2,5 miljo- ner. 2004 hade antalet uttagna dagar hos män ökat till 7,9 miljoner. Det innebär att utvecklingen pekar på att allt fler män utnyttjar allt fler dagar av föräldrapenningen. Figur 4.2.5 Antal uttagna dagar (nettodagar) Antal dagar (1000-tal) Antal födda barn (1000-tal) Det mesta av föräldraledigheten tas under barnens två första levnadsår. Figur 4.2.6 visar att kvinnornas uttag av föräldrapenning är relativt stort fram till dess att barnet är ca . Därefter minskar kvinnornas uttag markant men är dock i samtliga ålders- intervall större än männens även om skillnaden minskar ju äldre barnet blir. Män tar ut mest föräldrapenning då barnet är 1–1,. För både kvinnor och män gäller att mest föräldrapenning tas ut juni, (figur 4.2.7). För kvinnor syns även ett ökat uttag och nyår. När barnet nått ålder har föräldrarna tagit ut en stor del av föräldrapenningdagarna. Skillnaderna i uttag mellan föräldrarna har minskat . För barn födda som hunnit bli två men inte hade mammorna i genomsnitt tagit ut mer än papporna. Motsvarande siffra för barn födda var Mammorna är dock fortfarande de som tar ut den största andelen av dagarna. När fler dagar tas ut ökar mammans uttag i förhållande till pappans. De flesta dagar tas ut innan barnet fyllt . Figur 4.2.6 Antalet uttagna föräldrapenningdagar 2004, fördelat efter barnets ålder och föräldrarnas kön Figur 4.2.7 Antalet utbetalda föräldrapenningdagar till kvinnor respektive män fördelat efter utbetalningsmånad Figur 4.2.8 Pappornas totala uttag av föräldrapenning fram till dess att barnet fyllt Även om männens uttag av föräldrapenningen har ökat finns det dock en stor andel av fäder som inte tagit ut en enda dag av föräldrapenningen. är det drygt hälften av fäderna som inte tar ut föräldrapenning, efter barnets andra levnadsår sjunker denna andel till omkring en tredjedel och sett till hela föräldrapenningsperioden är det av papporna som över huvud taget inte nyttjar sin rätt till föräldrapenning. Möjligheten att ta ett vårdande ansvar för sitt barn är dock inte strikt knuten till uttaget av föräldrapenning. har dock visat att män är föräldralediga i ungefär samma utsträckning som de nyttjar föräldraförsäkringen, dvs. är de hemma och tar hand om barnet tar de vanligtvis också ut föräldrapenning (RFV analyserar 2004:14). Det finns också regionala skillnader i hur kvinnor och män delar på föräldrapenningen. De sydliga länen visar större skillnader i uttag mellan kvinnor och män än de norra och mellersta delarna av (figur 4.2.9). Störst andel av föräldrapenningdagarna tar pappor i ut, där de 2004 tog ut av föräldrapenningdagarna. Papporna i och tar ut av dagarna. Minst föräldrapenning tar pap- porna i , och län. Där tar papporna ut ca 16–av föräldrapenningdagarna. Figur 4.2.9 Pappornas andel av uttagna föräldrapenningdagar 2004 De allra flesta som tar ut föräldrapenning gör det på heltid. Av samtliga utbetalda nettodagar togs ut på heltid. Anta- let deltidsnettodagar2 svarade således för av samtliga nettodagar (figur 4.2.10). Som andel av det totala antalet netto- dagar har andelen deltidsnettodagar minskat sedan slutet av 1980- talet då de svarade för av samtliga nettodagar.