sou · GTB3109d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Godstransportskolorna är belägna i ett 60- tal kommuner, med en klar övervikt för kommuner i landets södra delar. 23.3.5Körkortsprov och prov för yrkeskompetensbevis har föreskrivit om vilka kurser en elev i gymnasieskola eller fristående skola med motsvarande utbildning måste genomgå för att inom ramen för utbildningen få avlägga förarprov för körkortsbehörighet. Vid utbildning i körning på halt underlag skall föreskrifter (VVFS 1999:23) om förar- utbildning i körning på halt underlag m.m. tillämpas. För att erhålla körkort behörighet C måste eleven, utöver vad som föreskrivs för B-behörighet, ha fått minst betyget godkänd i samtliga av följande kurser: Tunga fordon, 100 gymnasiepoäng, Godshantering A, 100 gymnasiepoäng, och inom ramen för kursen Distributionstransporter, 150 gymnasiepoäng, uppfylla de slutmål som anges i föreskrifter om kursplaner, behörighet C. För att dessutom erhålla yrkeskompetensbevis för tung lastbil måste eleven, utöver det ovan nämnda, ha fått minst betyget godkänd i hela kursen Distributionstransporter, 150 gymnasie- poäng. För att erhålla körkort behörighet CE måste eleven, utöver vad som föreskrivs ovan om körkort behörighet C ha fått minst betyget godkänd i kursen Fordonskombinationer, 100 gymnasie- poäng. Rutinerna för examinationen varierar dock från en skola till en annan. I 2 kap. 2 § förordningen (2002:1012) om vuxenut- bildning anges bl.a. att inom gymnasial vuxenutbildning finns nationella kurser, lokala kurser, individuella kurser och projekt- arbete. Inom påbyggnadsutbildning finns enligt paragrafen nationella kurser och lokala kurser. Av 1 kap. 6 § förordningen om vuxenutbildning framgår att studieomfattningen inom utbildningen mäts med verksamhetspoäng. Enligt 1 kap. 7 § denna förordning beräknas 20 verksamhetspoäng för en veckas heltidsstudier inom vuxenutbildning. Inom gymnasial vuxenutbildning beräknas en verksamhetspoäng för varje gymnasiepoäng; en veckas heltids- studier motsvarar i genomsnitt 20 gymnasiepoäng. En årsstudie- plats motsvarar slutligen 800 verksamhetspoäng. Till skillnad från vad som gäller för utbildningen av ungdomar finns inga program inom vuxenutbildning. När det gäller utbildning av förare för tunga fordon kan såväl gymnasial vuxenutbildning som påbyggnadsutbildning komma i fråga. För den gymnasiala vuxenutbildningen används gymnasieskolans poängplan som framgår av skollagens bilaga 2. omfattar en poängplan för nationella och specialutformade pro- gram i gymnasieskolan. Denna plan, i sin lydelse fr.o.m. , omfattar 1 400 gymnasiepoäng avseende de ämnen genom vilka programmet får sin karaktär (karaktärsämnen) inklusive gymnasiearbete om 100 poäng. För påbyggnadsutbildningar fastställs nationella kursplaner av . bedriver ett arbete med översyn av nationella kurser för påbyggnadsutbildningar. Det gäller bl.a. utbildningen för persontransporter med buss. En utveckling är planerad mot att utöka utbildningen från 190 till 300 verksam- hetspoäng. Yrkesförardirektivet är en av utgångspunkterna för detta arbete. När det gäller godstransporter finns ingen nationellt utformad påbyggnadsutbildning. Inom vuxenutbildning finns kurser med sikte på tunga körkortsbehörigheter, bl.a. påbyggnadsutbildningar för Transportteknik. Även fordons- och maskinförarutbildningar finns representerade inom vuxenutbildning. Utbildningen bedrivs ofta i enlighet med den nationellt fastställda kursplanen. Som exempel på dagens utbildningar kan nämnas att man inom verksamheten med arbetsmarknadsutbildning (AMU) erbjuder utbildningen Persontransporter med buss som skall ge den kompetens som motsvarar grundläggande yrkeskrav för person- transporter med buss. Dessutom skall de slutmål som anges i föreskrifter om kursplaner behörighet D och kraven för förarkompetens enligt förordningen (2004:865) om kör- och vilotider samt färdskrivare, m.m. uppnås. Revidering av föreskrifter och kursplaner pågår. Förkunskapskraven för utbildningen är fullföljd gymnasieutbildning på exempelvis nationellt program innefattande kursen Tunga fordon – grundkurs eller motsvarande kunskaper. Vid de förändringar som vidtas kommer sannolikt Tunga fordon - grundkurs att tas bort som förkunskapskrav,. Sökanden skall dessutom inneha körkort med åtminstone behörigheten B, inneha av utfärdat körkortstillstånd för körkortsbehörigheten D och vara fyllda . Sådan bussförarutbildning erbjuds i bl.a. kommunerna . Härtill kommer utbildningar som bedrivs av och . Det förekommer också att en trafikskola anlitas som entreprenör och fullgör uppgifter i kommunens vuxenutbildning. Påbyggnadsutbildningar för bussförare tillhör inte kategorin kvalificerad yrkesutbildning. Dessa bussförarutbildningar komplet- terar i stället en gymnasieutbildning. Vad som kännetecknar bussförarutbildningen är dock att denna ger förareleven en förarbehörighet. Den kan som sagt även följa en nationellt fastställd kursplan och utbildningen anses dessutom motsvara behov av riksintresse (Ds 2003:23 s. 64). Påbyggnadsutbildningar för förare av tunga fordon kan följa lokalt utformade kursplaner. Sådana finns för såväl blivande bussförare som lastbilsförare. Körkortsexaminationen bedrivs genom del- examination på skolan, om där finns av förordnade förarprövare. Finns det inte lärare med denna behörighet skall prov avläggas hos . Vad avser yrkeskompetensen handhas examinationen av utbildningsanordnaren för påbyggnadsutbild- ning. Ordningen överstämmer med den som gäller för gymnasie- skolan. Prov för yrkeskompetens anordnas i praktiken på skolan av skolans lärare. Denna verksamhet omfattas inte av särskilda regler såsom krav på att förarprövaren skall vara godkänd. Av 11 kap. 20 § skollagen framgår bl.a. att kommunerna är skyldiga att till sin gymnasiala vuxenutbildning ta emot en behörig sökande, om 1.hemkommunen har åtagit sig att ansvara för kostnaderna för elevens utbildning, eller 2.det är fråga om sådan utbildning eller utbildningsplats för vilken kommunen har rätt till ersättning enligt föreskrifter som har utfärdats. Med stöd av 11 kap. 24 § skollagen fanns tidigare föreskrifter om s.k. riksrekrytering med rätt till interkommunal ersättning för den påbyggnadsutbildning som kommunerna bedrev. Bestämmelserna om interkommunal ersättning för riksrekryterade påbyggnads- utbildningar enligt förordningen (2002:1012) om vuxenutbildning har upphävts vid utgången av 2004. anordnas och finansieras platserna av kommunen som själv bestämmer vilken utbildning för vuxna som skall bedrivas. För vissa påbyggnadsutbildningar utgår ett statligt bidrag och har till sitt förfogande medel motsvarande totalt 300 platser för utbildning inom persontransporter med buss. Verket utser de skolor som skall ha del av dessa medel för att inrätta platser. Även vissa utbildningar framtagna i samråd med det lokala arbetslivet, såsom transportteknik- och yrkesförar- utbildningar, kan vara statligt finansierade. De kommuner som erhåller statsbidrag skall ta emot behöriga sökande från andra kommuner på samma villkor som sökande från den kommun som anordnar utbildningen. Motsvarande gäller om ett landsting anordnar utbildningen. (SFS 2005:676). 23.5Utbildningen vid trafikskolor m.m. Förare som förvärvar tunga behörigheter utbildas i stort antal vid landets trafikskolor. Proven förrättas av . Det är emellertid långt ifrån alla trafikskolor som har möjlighet att ge utbildning på tunga fordon motsvarande yrkesförarkompetens enligt direktivet. Det är ett fåtal trafikskolor som har sådana resurser . De utbildare som är medlemmar i har alla vidareutbildning för fordon i tung trafik. Ett antal av dessa har behörighet att utbilda i s.k. Heavy EcoDriving, dvs. ett miljö- anpassat körsätt för tunga fordon. Denna utbildning har utvecklats och anpassats till svenska förhållanden av och med stöd av och . Antalet utbildare som undervisar i trafik med tunga fordon uppgår till 112 stycken. De utbildar alltså på körkortsbehörigheterna C, CE, D och DE. Av dessa 112 utbildare bedriver 36 stycken kompletterande utbildning, dvs. Den kompletta yrkesförarutbildningen erbjuds av 13 stycken utbildare. Förutom nämnda körkortsbehörigheter och yrkeskompetens- utbildning har dessa även möjlighet att erbjuda utbildning i arbete på väg, lastsäkring, godshantering, hantering av farligt gods, förarutbildning för truck och hjullastare samt Heavy EcoDriving. Enligt STR:s bedömning kan dessa 13 utbildare redan nu erbjuda sådan grundutbildning och fortbildning som avses i direktivet. Ett flertal ytterligare är beredda att investera för att tillmötesgå nya krav. Det finns även planer på hur samarbetet mellan utbildarna skall kunna öka för att dessa skall kunna erbjuda den nya yrkeskompetensutbildningen. Proven genomförs av personal. Enligt uppgifter från () uppgår kostnaderna för en yrkesförares grundutbildning () till . Härtill kommer kostnaden för mervärdesskatt. Ofta betalas nuvarande utbildning såsom en arbetsmarknadsutbildning. Trafikskolorna är också verksamma på entreprenad i den kommunala vuxenutbildingen. Kostnaden för en fortbildningskurs med omfattningen uppgår till exklusive mervärdesskatt, om grupperna är i storleken 10–25 elever. Vid sidan om traditionell trafikskoleutbildning har etablerats verk- samhet av s.k. sparcoacher1. Med sparcoachning avses konsulta- tioner avseende besparings-, miljö-, och trafiksäkerhetsåtgärder som syftar till att sänka trafikens miljöpåverkan och höja trafiksäkerheten. Region har i samarbetet med utbildat sparcoacher för att bistå företag och organisationer med att uppnå långsiktiga bränslebesparingar. Timkostnaden för ett uppdrag är vanligen 600–. förening är företrädare och samordnare för landets sparcoacher. 1 Uppgifter från Sparcoach ekonomisk förening, c/o Region , . Arbetsmarknadsutbildning m fl. insatser för arbetssökande är av stor betydelse för att tillräckligt många förare skall utbildas och finnas tillgängliga för yrkestrafikens behov. I lagen (2000:625) om arbetsmarknadspolitiska program och förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program finns bestämmelser om en rad program som all syftar till sådana insatser som syftar till att stärka den enskildes möjligheter att få eller behålla ett arbete. Här skall endast nämnas arbetsmarknadsutbildningen och den s.k. ungdoms- garantin. Enligt 11 § förordningen (2000:634) om arbetsmarknadspolitiska program avses med arbetsmarknadsutbildning yrkesinriktad utbildning som syftar till att underlätta för den enskilde att få eller behålla ett arbete och som motverkar att brist på arbetskraft uppstår på arbetsmarknaden. Av 12 § samma förordning framgår att länsarbetsnämnden eller andra aktörer upphandlar arbetsmark- nadsutbildningen eller utnyttjar platser hos det reguljära utbildningsväsendet. På gymnasienivå får enligt 13 § första stycket förordningen utbildning inom det reguljära utbildningsväsendet utnyttjas som arbetsmarknadsutbildning för den som är långtidsinskriven invandrare eller har ett arbetshandikapp. Av 5 § första stycket förordningen följer att en anvisning till ett program innebär att den som anvisas erbjuds att ta del av programmet. Enligt 6 § första stycket skall en anvisning vara arbetsmark- nadspolitiskt motiverad. Det betyder att en anvisning får göras endast om den framstår som lämplig både för den enskilde och ur ett övergripande arbetsmarknadspolitiskt perspektiv. En anvisning får göras för en person som är eller riskerar att bli arbetslös, och söker arbete genom den offentliga arbetsförmedlingen. () förmedlar praktiskt sett medel till länsarbetsnämnderna för de utbildningsbehov som föreligger inom arbetsmarknadsutbildningen. upphandlar och betalar för körkortsutbildningar för bl.a. tung trafik när det är påkallat av arbetsmarknadsskäl. Såsom exempel på länsarbets- nämnder kan nämnas i . ansvarar för ledning, samordning, uppföljning och utveckling av verksamheten vid länets arbetsförmedlingar. leds av en länsarbetsdirektör samt av en styrelse med landshövdingen som ordförande. I varje kommun finns dessutom en arbetsmarknadsnämnd där arbetsförmedlingen, kommunen samt arbetsmarknadens parter finns representerade. Länsarbetsnämnderna upphandlar alltså utbildning i transportyrken om det behövs av arbetsmarknadsskäl. Utbildning som bekostas av länsarbetsnämnderna bedrivs av olika utbildningsanordnare i privat och offentlig regi. Arbetsmarknadsutbildning bedrivs bl.a. av som erbjuder olika tjänster, såsom utbildning, rehabilitering och omställning från ett yrke till ett annat. När det gäller blivande lastbilsförare och bussförare avser utbildningen körkortsbehörigheter inklusive förarbehörigheten för släp, ADR-utbildning m.m. Enligt () statistik utgör dessa yrkesinriktade utbildningar för transportsektorn en betydande del av den yrkesinriktade utbildning som AMS finansierar. Till stor del beror detta på att arbetsgivarna, åkerier och bussföretag, efterfrågar många yrkesförare. följdes de personer upp som hade en avslutad arbetsmarknadsutbildning för perioden – . hade 3 300 arbetssökande deltagit i och avslutat yrkesutbildningar för transportsektorn. De som beräknas ha deltagit utan att avsluta utbildning var ytterligare cirka 200 personer. Transportutbildningarna är till antalet större än utbildningarna för vård- och omsorgsyrken, som är en annan stor grupp. AMS erfarenheter är goda när det gäller förvärvsfrekvensen efter avslutad utbildning och av dem som genomgått utbildningen har arbete . En mycket stor andel av utbildningen för eleverna i trafikskolor finansieras inom ramen för arbetsmarknadspolitiken, framför allt genom arbetsmarknadsutbildning. Detsamma gäller elever inom vuxenutbildning. Bland övriga arbetsmarknadsåtgärder kan nämnas att hos kommunerna förekommer praktik och subventionerade anställningar även inom trafikområdet, men endast i begränsad omfattning. En viktig del i förarutbildningen för vuxna är s.k. upp- dragsutbildning. Med uppdragsutbildning avses i lagstiftningen utbildning som innebär att kommuner mot särskild ersättning från annan än enskild, för dennes räkning anordnar utbildning för personer som uppdragsgivaren utser. Detta framgår av 1 § lagen (1991:1109) om uppdragsutbildning i vissa fall. Uppdragsut- bildningen får dock inte motsvara ett helt nationellt program i gymnasieskolan (2 §). Deltagare i bl.a. sådan uppdragsutbildning som motsvarar utbildning inom det offentliga skolväsendet ges betyg eller annat kompetensbevis enligt bestämmelserna för sådan utbildning (4 § första stycket). Enligt föreskrifter av regeringen, förordningen (1992:395) får inte uppdragsutbildning försämra förutsättningarna för den reguljära utbildningen och möjligheterna att få sådan utbildning. Uppdragsgivare kan i praktiken ofta vara ett företag i transportsektorn men det förekommer också att uppdragsgivaren är en statlig myndighet. Uppdragsutbildningar förekommer såväl inom gymnasieskolan som vid trafikskolorna. Transportfackens () har utvecklat ett arbetsplatslärande för godstransportsektorn. Av TYA:s skrift Arbetsplatslärande ger säkra yrkesförare framgår bl.a. följande. För transportföretag som vill utveckla arbetsplatslärande finns ett utbildningspaket och ett certifieringssystem. Utbild- ningen avser att ge de handledar- och instruktörselever som går utbildningen en bra grund för att bedriva arbetsplatslärande. Certifierade handledare eller instruktörer övar med elever från gymnasieskolan eller kursdeltagare i vuxenutbildning. Handledaren eller instruktören tar hand om elevens mängdträning på yrkes- mässiga och körtekniska moment i utbildningen. Instruktören är dessutom ansvarig för arbetsplatslärandet på företaget och för kontakterna med skolan. En certifierade instruktör skall ha genomgått följande kurser: pedagogik och metodik, hälsa, ergonomi och säkerhetsmetodik, samverkan i åkeriföretag, Inom gymnasieskolan (Fordonsprogrammet, inriktning transport) bedriver tolv kommuner transportutbildning under /2006 där av hela utbildningen, eller cirka 700 gymnasiepoäng, är arbetsplatslärande. Cirka hälften av länsarbets- nämnder upphandlar arbetsmarknadsutbildning med inriktning mot yrkesförarområdet som har ett 30-procentigt inslag av arbetsplatslärande . Av arbetsmarknadsutbild- ningarnas vanligen långa utbildning tillbringas således på företaget. TYA är av uppfattningen att arbetsplats- lärande i ungdoms- och vuxenutbildningen kan främja genom- förandet av yrkesförardirektivets krav på grundutbildning och fortbildning. Antalet körprov som förrättas inom körkortsutbildningen ger viss vägledning om var utbildningen är förlagd. Tabell 23.1 Statistik om antalet genomförda/rapporterade godkända körprov inom , Gymnasieskolan och Försvarsmakten , respektive totalt . 23.10Elevens finansiering av sina studier För studier i gymnasieskolan finns flera olika stödformer. Den vanligast förekommande är studiehjälp. Hjälpen består av studiebidrag, extra bidrag och inackorderingstillägg. Samma regler gäller för de kommunala skolorna och de fristående skolorna. Det är som beslutar om vilka utbildningar vid fristående gymnasieskolor som ger rätt till studiestöd. Elever kan få studiehjälp fr.o.m. kvartalet efter det att de fyllt och längst t.o.m. vårterminen det år de fyller 20. I princip kan eleven endast få studiehjälp för heltidsstudier (undantag gäller för individuella program i gymnasieskolan). Om eleven är omyndig betalas studiehjälpen ut till vårdnadshavaren. Studiebidraget utgår med . Centrala studie- stödsnämnden (CSN) prövar om eleven härutöver har rätt till extra tillägg eller inackorderingstillägg. Studerar eleven inom den kommunala gymnasieskolan är det dock hemkommunen som beviljar inackorderingstillägget. Elev som läser på en gymnasieskola kan får studiemedel fr.o.m. höstterminen det år eleven fyller . Studiemedel består av en lånedel och en bidragsdel. Om eleven är och läser en utbildning i gymnasieskolan, som inte är påbyggnadsutbildning, kan rätt finnas till det högre bidraget. Eleven kan även få studiemedel för 50 eller 75 procents studietakt. För studier på vuxenutbildning finns flera olika studiefinansieringsalternativ såsom studiehjälp, studiemedel och rekryteringsbidrag. Studiemedel kan inte erhållas för utbildningar som är kortare än . Studiemedel kan inte heller utgå om studierna redan finansieras genom antingen studiehjälp eller aktivitetsstöd för att delta i arbetsmarknadspolitiska program. Den som fr.o.m. höst- terminen det år han eller hon fyller läser på vuxenutbildning, kan ansöka om studiemedel. av en lånedel och en bidragsdel. Studiemedel innehåller också tilläggslån som eleven kan få om denne tidigare haft högre levnadskostnader. Studielån kan även beviljas för vissa merkostnader, till exempel utbildningsavgifter och dubbelt boende. Studiemedel beräknas för som eleven deltar i utbildning. Denne kan även få studiemedel för 50 eller 75 procents studietakt. införs ett nytt bidrag, tilläggs- bidrag, för dem som har barn och studerar. Är eleven eller äldre kan denne även få ett tilläggslån på . För att få tilläggslånet måste eleven ha studiemedel (både bidrag och lån) de veckor som denne söker tilläggslån för. Tilläggslånet kan eleven få oavsett utbildningsnivå, men som längst och bara om han eller hon studerar i med studiemedel på heltid. För vissa merkostnader, t.ex. vid dubbel bosättning eller vissa resor, kan eleven söka merkostnadslån. Den som studerar på vuxenutbildning på heltid har t.o.m. vårterminen det år vederbörande fyller rätt till studiehjälp. Studiehjälp består av studiebidrag och extra tillägg. Studiebidraget är och beviljas utan ansökan. Den som studerat under en vårtermin får studiebidrag för hela kalenderåret dvs. Den som har studiebidrag kan också ansöka om extra tillägg. Det är som prövar om eleven har rätt till extra tillägg. Rekryteringsbidraget är enbart ett bidrag och innehåller ingen lånedel. För att ansöka om rekryteringsbidrag ska du vända dig till vägledningen för vuxenutbildningen i din kommun. Om din hemkommun bedömer att du har en kort tidigare utbildning och att du är eller riskerar att bli arbetslös eller har ett funktionshinder som gör att du behöver ytterligare studietid, så kan du tillhöra målgruppen för rekryteringsbidraget. Statlig av studier i övrigt Det förekommer att elever som vill ha exempelvis C-körkort finansierar körkortsutbildningen – ibland kompletterad med yrkeskompetensutbildning, utbildning för tungt släp och utbildning för ADR-intyg – på egen hand. Eleven måste då ofta av ekonomiska skäl börja med körkortsutbildningen för C- behörigheten och därefter fullfölja övriga steg. Är eleven fyllda är yrkeskompetensutbildningen inget villkor för att köra tung lastbil yrkesmässigt. Privatfinansierad utbildning förekommer också genom att de större bussentreprenörerna internutbildar bussförare inom företaget. 23.11Validering av kunskaper och kompetens För viss kunskaps- och kompetensvärdering är s.k. validering ett viktigt instrument. Regeringen har således inrättat en validerings- delegation med uppgifter att stödja utbildare och göra kartläggningar inom området om hur arbetsgivare och andra använder sig av validering. Här följer den gängse definitionen av begreppet2: Validering är en process som innebär en strukturerad bedömning, värdering, dokumentation och erkännande av kunskaper och kompetens som en person besitter oberoende av hur de har förvärvats. Validering bör bli aktuell främst i tre sammanhang3: som ett led i en pågående utbildning i syfte att klarlägga kunskapsnivån, anpassa innehållet i och/eller förkorta studietiden för den enskilde, i anslutning till vägledning för att definiera utgångsnivå för vidare studier samt för att dokumentera faktiska kunskaper och färdigheter inför ansökan om anställning eller i samband med personalutveckling på arbetsplatsen. 2Validering m.m. – fortsatt utveckling av vuxnas lärande, Ds 2003:23, s. 19. 3Ds 2003:23, s 21. Det anses lämpligt att den enskildes möjligheter till validering säkerställs genom regional samverkan mellan utbildningshuvud- män, branscher och arbetsmarknadens parter. Validering genom- förs vidare där kompetens finns och såvitt gäller yrkeskompetens i nära samverkan med arbetslivet4. Valideringsdelegationen inrättades och dess kansli är förlagt till Nationellt centrum för flexibelt lärande i . Delegationen skall mot ersättning tillhandahålla ekonomi- administration, personaladministration och kontorsservice. Till delegationens uppgifter hör att främja validering. Delegationens verksamhet fortsätter och utvecklas beslut om Valideringsdelegationens verksamhet framgår av regleringsbrevet , ärende U2004/5173/UK (jämför prop. 2004/05:1 utgiftsområde 16, bet. 2004/05:UbU1, rskr. 2004/05:124). Det övergripande målet anges vara att ge alla vuxna möjlighet att utvidga sina kunskaper och utveckla sin kompetens i syfte att främja vissa där uppräknade värden. Utdrag ut budgetpropositionen, prop. 2005/06:1 utgifts- område 16, avsnitt 6.4.2. Valideringsdelegationen har fått i uppdrag att lämna en lägesrapport innehållande en översikt av den valideringsverksamhet utanför högskoleområdet som pågår i landet. Regeringens uppfattning är att det är viktigt att utveckling liksom genomförande av validering sker genom regional samverkan mellan utbildningshuvudmän, branscher och arbetsmarknadens parter. Valideringsdelegationens roll är inte att ta över det arbete som pågår i olika verksamheter. Delegationen skall i stället främja och stödja den utveckling som krävs för att få till stånd valideringsverksamhet med hög kvalitet, legitimitet och likvärdighet. Utmaningen ligger i att få till stånd fungerande arbetssätt och processer samt att få legitimitet hos de parter som berörs, både som genomförare och avnämare. Inte minst behöver synsättet förankras hos arbetsgivare inom både privat och offentlig sektor. När det gäller kostnader för validering som utgör ett led i t.ex. rehabilitering, en arbetsmarknadspolitisk åtgärd eller integrations- insatser har sagts att insatserna bör finansieras av den ansvariga myndigheten.