sou · GTB384 · 2006-01-01 00:00:00 — Från polishåll har det framförts att det inte alltid är möjligt att inhämta ett beslut från behörig förundersökningsledare utan att ändamålet med åtgärden går förlorat. Vi har ingen annan uppfatt- ning och anser därför att åtgärderna bör få vidtas även innan förun- dersökning hunnit inledas, alltså under en s.k. primärutredning, och föreslår en sådan ändring av den nuvarande bestämmelsen. En viktig fråga är om polisen behöver tillföras ytterligare juridisk kompetens. För såväl effektiviteten och kvaliteten som rättssäker- heten i förundersökningsarbetet är det självklart viktigt att den brottsutredande personalen på alla nivåer får behövlig utbildning och har hög kompetens för uppgiften. Om polismyndigheten , i enlighet med våra förslag, kommer att få förundersökningsledaransvar för fler och mer kvali- ficerade förundersökningar och beslut än , behöver det sä- kerställas att de polisiära förundersökningsledarnas kompetens räcker för uppgifterna. Att vara förundersökningsledare är en av polisens mest kvalifice- rade uppgifter och ställer krav på bl.a. rättslig kompetens, utred- ningskompetens, organisationsförmåga, ledningsförmåga, gott om- döme och god erfarenhet. Arbete som t.ex. kriminalpolis eller åkla- gare är givetvis en lämplig bakgrund för polisiära förundersök- ningsledare liksom arbete som brottmålsadvokat eller annat arbete med straff- och processrättslig inriktning. Det är mycket viktigt att de polismän som arbetar som förunder- sökningsledare har eller skaffar sig praktisk erfarenhet av brottsut- redande arbete innan de tillträder denna funktion. Innan någon med polismans bakgrund kan komma i fråga som förundersök- ningsledare bör vederbörande ha tjänstgjort vid en ut- redningsenhet. Det räcker dock inte med praktisk erfarenhet av brottsutredning för att en polisman skall kunna ta den ansvarsfyllda rollen som po- lisiär förundersökningsledare. Det behövs därutöver en komplette- rande utbildning. En kvalificerad utbildning inom området förundersökningsled- ning måste finnas för att åstadkomma en effektiv och rättssäker utredning. En utbildning inom det aktuella området bör därför ges hög prioritet. Utbildningens inriktning, omfattning och huvudsak- liga innehåll måste fastställas centralt för att garantera att kvaliteten blir enhetlig över hela landet. Inget hindrar dock att den ordnas lokalt i enlighet med en centralt fastställd utbildningsplan om exa- mination sker under överinseende av . Genomgång- en särskild utbildning bör utgöra ett behörighetskrav för polismän för att komma i fråga som polisiär förundersökningsledare. Det behövs en fastare styrning för att garantera att vidareutbildning av aktuellt slag verkligen kommer till stånd på ett varaktigt sätt. I öv- rigt får utbildningsinsatserna anpassas utifrån förhållandena i varje enskilt fall. Arbetet som polisiär förundersökningsledare Vi har tidigare betonat vikten av att åklagaren utövar en aktiv för- undersökningsledning. Det är av grundläggande betydelse för ef- fektiviteten, kvaliteten och rättssäkerhet i utredningsverksamheten att även de polisiära förundersökningsledarna är aktiva i de ärenden de är satta att leda. Rollen som förundersökningsledare håller på att renodlas och kommer sannolikt för många att innebära en specialist- funktion. Det är enligt vår mening en mycket bra utveckling under förutsättning att förundersökningsledaren har kvar en dispositions- rätt över utredningsresurserna. Den utvecklingen bör ge större möjligheter att bedriva ett aktivt förundersökningsledarskap. Vi vill också påpeka att arbetssättet med team under ledning av en polisiär förundersökningsledare i många fall skulle kunna skapa mycket goda förutsättningar för ett aktivt förundersökningsledar- skap. Många polismyndigheter har infört system med att utanför kon- torstid ha förundersökningsledare i beredskap för att hantera ären- den av brådskande karaktär på motsvarande sätt som en åklagare gör under jourtjänstgöring. Det arbetet stärker polisens förunder- sökningsledning och gör utredningsverksamheten mer effektiv, bl.a. genom att det alltid kommer att finnas någon som snabbt kan fatta behövliga beslut och genom att det inte behöver ske så många överlämnanden mellan olika personer inom polismyndigheten. Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att rubriken till 48 kap. och rubriken närmast före 48 kap. 4 § skall ha följande lydelse, dels att 23 kap. 3 och 20 §§, 24 kap. 7-9 §§, 36 kap. 1 §, 48 kap. 1, 2, 4-12 a, 15, 17 och 19 §§, 58 kap. 10 a § samt 59 kap. 6-9 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i balken skall införas en ny paragraf, 23 kap. 3 a § av följande lydelse. 23 kap. Om förundersökning Beslut att inleda en förunder- sökning skall fattas av polis- myndighet eller åklagaren. Har förundersökningen inletts av polismyndighet och är saken inte av enkel beskaffenhet, skall ledningen av förundersökningen avseende brottet övertas av åklagaren, så snart någon skäli- gen kan misstänkas för brottet. Åklagaren skall också i annat fall överta ledningen när det är på- kallat av särskilda skäl. Beslut att inleda en förunder- sökning skall fattas av polis- myndighet eller åklagaren. Har förundersökningen inletts av polismyndighet och är saken av omfattande eller svår beskaffen- het, skall ledningen av förunder- sökningen avseende brottet övertas av åklagaren, så snart någon skäligen kan misstänkas för brottet. Åklagaren skall ock- så i annat fall överta ledningen när det är påkallat. av åklagaren, får han vid under- av åklagaren, får han vid under- Han får också uppdra åt polis- Han får också uppdra åt polis- man att vidta en viss åtgärd som man att vidta en viss åtgärd som hör till förundersökningen, om hör till förundersökningen, om det är lämpligt med hänsyn till det är lämpligt med hänsyn till resurser för den verksamhet som åklagaren leder. Innan förundersökning hunnit inledas, får polisman hålla förhör och vidta andra utredningsåtgärder som är av betydelse för utred- ningen. 3 a § Förundersökning bedrivs vid polismyndighet även om åklagare är undersökningsledare. Om det finns särskilda skäl för det får åklagare besluta att förundersök- ningen i stället skall bedrivas vid åklagarmyndighet. Bedrivs förundersökning vid polismyndighet, fattas beslut av åklagare under förundersökning- en inom ramen för ärendet hos polismyndigheten. Då förundersökningen avslu- tas, skall beslut meddelas, huru- vida åtal skall väckas. Då förundersökningen avslu- tas, skall beslut meddelas om åtal skall väckas. Ett beslut enligt första stycket meddelas av åklagaren. Polis- myndighet får dock efter det att underrättelse om misstanke har skett enligt 18 § första stycket be- sluta att förundersökningen skall avslutas på den grunden att det inte kan styrkas att den misstänk- te har begått brottet. 24 kap. Om häktning och anhållande Om det finns skäl att anhålla Om det finns skäl att anhålla någon, får en polisman i bråds- någon, får personen gripas av kande fall gripa honom även utan polisman i avvaktan på att åkla- garen prövar anhållningsfrågan. Polisman får också gripa den som är anhållen eller häktad i sin Om den som har begått brott, på vilket fängelse kan följa, påträf- fas på bar gärning eller flyende fot, får han gripas av envar. får också gripa den som är efterlyst för brott. Den gripne skall skyndsamt överlämnas till närmaste polisman. Har beslut att anhålla någon Om någon har gripits och åtal meddelats i hans frånvaro, skall inte är väckt, skall den gripne så han, så snart beslutet har verk- snart som möjligt förhöras av po- ställts förhöras av polisman eller lisman eller åklagare. Har åklagaren inte re- förhöret skall åklagare underrät- dan underrättats om frihetsberö- tas om frihetsberövandet, om inte vandet, skall det skyndsamt an- detta hävts med stöd av andra mälas till honom. om den misstänkte skall förbli Har någon gripits enligt 7 §, Har åklagaren inte underrät- tats om frihetsberövandet, får be- förhöras av polisman eller åklaga- slutet om gripande hävas av po- Har åklagaren inte redan un- lismyndigheten, om det är uppen- derrättats om frihetsberövandet, bart att det inte finns skäl för fort- skall det skyndsamt anmälas till Åklagaren skall efter för- bar anslutning till gripandet får höret besluta om den beslutet under samma förutsätt- misstänkte skall anhållas. ningar hävas även av en polis- inte den misstänkte, skall beslutet man som har fattat beslutet. om gripande hävas. Innan åklagaren har underrät- Sedan förhör enligt första tats om frihetsberövandet, får be- stycket hållits och åklagaren un- slutet om gripande hävas av po- lismyndigheten, om det är uppen- bart att det inte finns skäl för fort- ta i frågan om fortsatt frihetsberö- bar anslutning till gripandet får beslutet under samma förutsätt- ningar hävas även av en polis- man som har fattat beslutet. Om den som misstänks för brott avviker och det finns skäl att anhålla honom, får åklagaren efterlysa honom. Då någon grips eller anhålls Då någon grips eller anhålls, eller då ett anhållningsbeslut en- skall den frihetsberövade få be- ligt 8 § första stycket verkställs, sked om det brott som misstan- skall den frihetsberövade få be- ken avser, om inte åtal är väckt, sked om det brott som han är samt grunden för frihetsberö- misstänkt för samt grunden för som står den anhållne särskilt personer som står den anhållne nära skall underrättas om anhål- landet så snart det kan ske utan om anhållandet så snart det kan men för utredningen. ske utan men för utredningen. underrättelse får dock inte utan En sådan underrättelse får dock synnerliga skäl lämnas mot den inte utan synnerliga skäl lämnas mot den anhållnes önskan. 36 kap. Om vittne Var och en, som inte är part i målet, får höras som vittne. I brottmål får dock målsäganden inte vittna, även om han ej för talan. I brottmål får vittnesförhör inte heller äga rum med någon som har åtalats för medverkan till den gärning förhöret gäller eller för någon annan gärning som har samband med den gär- ningen. Vad som sägs i andra stycket om den som har åtalats skall också gälla den som för gärning som där avses 1. är skäligen misstänkt och har underrättats om misstanken en- ligt 23 kap. 18 §, 2. har meddelats strafföreläg- 2. har meddelats påföljdsföre- gande eller föreläggande av ord- läggande eller föreläggande av 3. till följd av beslut enligt bestämmelser om åtalsunderlåtelse el- ler särskild åtalsprövning ej har åtalats. Skall någon som avses i andra eller tredje stycket höras i en rät- tegång som inte avser åtal mot honom själv, gäller i fråga om kallel- se till förhandling och påföljd för utevaro från förhandlingen samt i fråga om förhöret vad som sägs om tilltalade i 31 kap. 4 §, 37 kap. 1 §, 45 kap. 15 § samt, med undantag för vad som sägs om häktning, 46 kap. 15 §. I fråga om rätt till ersättning för inställelse vid för- handling gäller 36 kap. 24 och 25 §§. 48 kap. Om strafföreläggande och föreläggande av ordnings- bot 48 kap. Om påföljdsföreläg- gande och föreläggande av ordningsbot Fråga om ansvar för brott, Fråga om ansvar för brott, som hör under allmänt åtal, får som hör under allmänt åtal, får under de villkor som föreskrivas under de villkor som föreskrivas i detta kapitel upptagas av åkla- i detta kapitel upptagas av åkla- gare eller polismyndighet genom och av polisman genom föreläg- påföljdsföreläggande och av po- gande av ordningsbot. lisman genom föreläggande av gande som nämnts träder i stället för åtal i den utsträckning nu nämnts träder i stället för som framgår av 3 §. åtal i den utsträckning som framgår av 3 §. Närmare föreskrifter angående tillämpningen av detta kapitel meddelas av regeringen eller myndighet som regeringen bestäm- mer. Strafföreläggande enligt detta kapitel innebär att den miss- tänkte till godkännande ome- delbart eller före- läggs ett bötesstraff efter vad Påföljdsföreläggande enligt detta kapitel innebär att den misstänkte till godkännande eller föreläggs ett bötesstraff efter åklagaren anser att brottet bör vad åklagaren eller polismyndig- heten anser att brottet bör för- ar som anges i 4 § andra stycket får strafföreläggande avse villkor- som anges i 4 § andra stycket får lig dom eller sådan påföljd i fö- rening med böter. Av 5 a § lig dom eller sådan påföljd i fö- framgår att ett strafföreläggande rening med böter. Av 5 a § också får omfatta ett enskilt an- framgår att ett påföljdsföreläg- språk som avser betalningsskyl- gande också får omfatta ett en- skilt anspråk som avser betal- Föreläggande av ordningsbot enligt detta kapitel innebär att den misstänkte till godkännande eller före- läggs ett bötesstraff efter vad som bestämts enligt 14 §. Är brott förenat med egendoms förverkande, annan sådan sär- skild rättsverkan eller särskild rättsverkan i form av avgift enligt lagen (1994:419) om brottsofferfond, skall också denna föreläggas den misstänkte till godkännande. Detsamma gäller kostnad för blodprovstagning och blodundersökning som avser den misstänkte och som har gjorts för utredning om brottet. I fråga om sådan kostnad tillämpas bestämmelserna om särskild rättsverkan. Om strafföreläggande Om påföljdsföreläggande Bötesstraff får föreläggas ge- nom strafföreläggande beträffan- de brott, för vilket böter ingår i straffskalan, dock inte normera- de böter. Det finns särskilda bestämmelser om föreläggande av bötesstraff för brott som har begåtts av någon som är . Bestämmelsen i 34 kap. 1 § första stycket 2 är tillämplig vid föreläggande av bötesstraff. Villkorlig dom eller sådan på- följd i förening med böter får föreläggas genom strafföreläg- gande i fall då det är uppenbart att rätten skulle döma till sådan Bötesstraff får föreläggas ge- nom påföljdsföreläggande beträf- fande brott, för vilket böter in- går i straffskalan, dock inte normerade böter. Det finns sär- skilda bestämmelser om före- läggande av bötesstraff för brott som har begåtts av någon som är . Bestämmelsen i 34 kap. 1 § första stycket 2 är tillämplig vid föreläggande av bötesstraff. Villkorlig dom eller sådan på- följd i förening med böter får föreläggas genom påföljdsföre- läggande endast av åklagare. Det får ske i fall då det är uppenbart Detta gäller dock inte för brott som har begåtts av nå- gon som inte har fyllt eller om det finns anledning att för- ena den villkorliga domen med en föreskrift om samhällstjänst. att rätten skulle döma till sådan påföljd. Detta gäller dock inte för brott som har begåtts av nå- gon som inte har fyllt eller om det finns anledning att för- ena den villkorliga domen med en föreskrift om samhällstjänst. Strafföreläggande får inte ut- om förutsättningar för allmänt åtal inte föreligger, om i föreläggandet inte tas om i föreläggandet inte tas upp alla brott av den misstänkte, upp alla brott av den misstänkte, vilka enligt åklagarens vetskap vilka enligt åklagarens eller po- föreligger till bedömning, ger till bedömning, om målsäganden förklarat, att han avser att föra talan om enskilt anspråk i anledning av brottet som avser annat än betalningsskyl- dighet eller om talan om företagsbot skall föras i anledning av brottet. Ett strafföreläggande skall in- 1. den åklagare som har utfär- 1. den åklagare eller polismyn- dighet som har utfärdat föreläg- 3.brottet med angivande av tid och plats för dess begående samt övriga omständigheter som behövs för att känneteckna det, 4.den eller de bestämmelser som är tillämpliga när det gäller brottet, 5.det straff och den särskilda rättsverkan, som föreläggs den misstänkte, och 6.det enskilda anspråk som föreläggs den misstänkte med upp- gift om målsäganden och de omständigheter som anspråket grun- dar sig på. skall den misstänkte ges , skall den misstänkte ges 1.upplysning om sättet för godkännande och om den tid som fastställts för detta, och 2.upplysning att, om godkännande inte sker, åtal kan äga rum efter utgången av den fastställda tiden. Ett skriftligt besked med strafföreläggandets innehåll och sådana upplysningar som anges i 7 § skall lämnas eller sändas till den misstänkte. Ett skriftligt besked med på- följdsföreläggandets innehåll och sådana upplysningar som anges i 7 § skall lämnas eller sändas till den misstänkte. Strafföreläggande godkänns genom att den misstänkte un- dertecknar och tillställer behö- rig mottagare en förklaring, att han erkänner gärningen och godtar det straff och den sär- skilda rättsverkan samt det en- skilda anspråk som upptagits i föreläggandet. Närmare be- stämmelser om vem som skall motta sådan förklaring meddelas av regeringen. Skriftligt godkännande av strafföreläggande, som inte avser villkorlig dom, får i den miss- tänktes ställe lämnas av den som är ombud för honom, om det till åklagaren inges fullmakt i original. Fullmakten skall, ut- över vad som följer av 12 kap., innehålla 1. förklaring att ombudet har rätt att godkänna strafföreläg- gande på den misstänktes väg- nar, Påföljdsföreläggande godkänns genom att den misstänkte un- dertecknar och tillställer behö- rig mottagare en förklaring, att han erkänner gärningen och godtar det straff och den sär- skilda rättsverkan samt det en- skilda anspråk som upptagits i föreläggandet. Närmare be- stämmelser om vem som skall motta sådan förklaring meddelas av regeringen. Skriftligt godkännande av på- följdsföreläggande, som inte av- ser villkorlig dom, får i den misstänktes ställe lämnas av den som är ombud för honom, om det till åklagaren eller polismyn- digheten inges fullmakt i origi- nal. Fullmakten skall, utöver vad som följer av 12 kap., innehålla 1. förklaring att ombudet har rätt att godkänna påföljdsföreläg- gande på den misstänktes väg- nar, 2.uppgift om det brott som godkännandet får avse, varvid skall anges brottets art samt tid och plats för dess begående, samt 3.uppgift om den högsta bötespåföljd, den särskilda rättsverkan och det enskilda anspråk som den misstänkte är villig att godta. Har sådan fullmakt getts in till åklagaren, får ombudet mot- ta handlingar i saken på den misstänktes vägnar. Har sådan fullmakt getts in till åklagaren eller polismyndig- heten, får ombudet motta hand- lingar i saken på den misstänk- tes vägnar. Ett strafföreläggande kan ock- så godkännas genom att hela också godkännas genom att hela beloppet betalas till den myn- beloppet betalas till den myn- dighet som regeringen bestäm- dighet som regeringen bestäm- mer, utan att ett skriftligt god- mer, utan att ett skriftligt god- kännande skett, om föreläggan- kännande skett, om föreläggan- det avser endast böter, eller bö- det avser endast böter, eller bö- ter och särskild rättsverkan som ter och särskild rättsverkan som Betalning enligt första stycket skall inte anses som ett godkän- nande, om det framgår att den misstänkte inte har avsett att god- känna föreläggandet. Ett godkännande är utan ver- kan om det sker sedan åklagaren har 1. utfärdat stämning, stäm- ningsansökan eller ett nytt strafföreläggande, Ett godkännande är utan ver- kan om det sker sedan åklagaren eller i förekommande fall polis- myndigheten har 1. utfärdat stämning, stäm- ningsansökan eller ett nytt på- följdsföreläggande, 2.beslutat att inte väcka åtal för brottet, eller 3.beslutat att lägga ned eller inte inleda en förundersökning. Om åklagaren finner att ett Om åklagaren eller polismyn- strafföreläggande, som har god- digheten finner att ett påföljdsfö- känts, innehåller en uppenbar reläggande, som har godkänts, oriktighet till följd av åklagarens innehåller en uppenbar oriktig- eller någon annans skrivfel, räk- het till följd av skrivfel, räknefel nefel eller liknande förbiseende, eller liknande förbiseende, skall, Föreläggande bör ej utfärdas, om det i annat fall kan antagas vara påkallat att åklagare eller i förekommande fall polismyndig- heten prövar fråga om påföljdsfö- reläggande eller åtal för brottet. skall han, sedan den som har sedan den som har godkänt fö- godkänt föreläggandet har getts reläggandet har getts tillfälle att tillfälle att yttra sig, besluta om yttra sig, beslut fattas om rättelse rättelse av föreläggandet. Rättelse får inte göras, om den som har godkänt föreläggandet motsätter sig det. En rättelse får inte innebära att straffet höjs. 15 § Föreläggande av ordningsbot får icke utfärdas, om den misstänkte förnekar gärningen, om i föreläggandet ej upptagas alla brott av den misstänkte, vilka enligt polismannens vetskap föreligga till bedömning, eller om det föreligger anledning att antaga att talan om enskilt an- språk kommer att föras. Föreläggande bör ej utfärdas, om det i annat fall kan antagas vara påkallat att åklagare prövar fråga om strafföreläggande eller åtal för brottet. Bestämmelserna i 6 § 2, 3 och 5 samt i 7, 9, 11 och 12 a §§ gäll- er även i fråga om föreläggande av ordningsbot. Vad som sägs om åklagare i 12 a § skall därvid i stället avse polisman. Bestämmelserna i 6 § 2, 3 och 5 samt i 7, 9, 11 och 12 a §§ gäll- er även i fråga om föreläggande av ordningsbot. Vad som sägs om åklagare och polismyndighet i 12 a § skall därvid i stället avse polisman. Godkännes föreläggande av ordningsbot sedan åklagaren utfärdat stämning eller stäm- ningsansökan, är godkännandet utan verkan. Sker godkännandet sedan strafföreläggande utfärdats, är godkännandet också utan verkan, om icke den åklagare som utfärdat strafföreläggandet förklarar, att godkännandet skall Godkännes föreläggande av ordningsbot sedan åklagaren utfärdat stämning eller stäm- ningsansökan, är godkännandet utan verkan. Sker godkännandet sedan påföljdsföreläggande utfär- dats, är godkännandet också utan verkan, om icke den åkla- gare eller polismyndighet som utfärdat påföljdsföreläggandet gälla, och återkallar strafföreläg- förklarar, att godkännandet skall gälla, och återkallar det. 58 kap. Om resning och återställande av försutten tid Om talan mot avgörande av Om talan mot avgörande av skulle ha fullföljts i tingsrätt skulle ha fullföljts i tingsrätt eller hovrätt, görs ansökan om eller hovrätt, görs ansökan om resning i ärendet skriftligen hos resning i ärendet skriftligen hos de eller godkännande av föreläg- gande eller godkännande av fö- gande av ordningsbot. reläggande av ordningsbot. Beträffande sådan ansökan som gjorts enligt första stycket till- lämpas 1-3 §§, 4 § andra stycket och 5-8 §§. 59 kap. Om klagan över domvilla m.m. Strafföreläggande som god- känts av den misstänkte skall efter klagan undanröjas, Påföljdsföreläggande som god- känts av den misstänkte skall efter klagan undanröjas, 1.om godkännandet inte kan anses som en giltig viljeförklaring, 2.om det vid ärendets behandling har förekommit sådant fel, att föreläggandet bör anses ogiltigt eller 3.om föreläggandet av annan anledning inte överensstämmer med lag. Har strafföreläggande undan- röjts, får inte därefter för samma gärning dömas till eller föreläg- gas svårare straff. Har påföljdsföreläggande un- danröjts, får inte därefter för samma gärning dömas till eller föreläggas svårare straff. Den som vill klaga på straffö- reläggande skall göra detta skriftligen. Skrivelsen skall ges in till tingsrätt som kunnat ta Den som vill klaga på på- följdsföreläggande skall göra det- ta skriftligen. Skrivelsen skall ges in till tingsrätt som kunnat I mål som avses i 7 eller 8 § får rätten besluta att påföljdsfö- reläggandet tills vidare inte får verkställas. upp åtal för brottet. ta upp åtal för brottet. Skrivelsen skall ha kommit in till tingsrätten efter det att åtgärd för verkställighet av föreläggandet företogs hos den miss- tänkte. Om föreläggandet inte avser någon annan brottspåföljd än villkorlig dom räknas tiden från prövotidens början. I fråga om handläggningen skall 52 kap. 2, 3 och 5-12 §§ tillämpas. Bestäm- melse som avser hovrätt gäller därvid i stället tingsrätten. I fråga om överklagande av I fråga om överklagande av tingsrättens beslut med anled- tingsrättens beslut med anled- ning av klagan på strafföreläg- ning av klagan på påföljdsföreläg- gande gäller 49 och 52 kap. gande gäller 49 och 52 kap. Hovrättens beslut får inte överklagas. 9 § I mål som avses i 7 eller 8 §