sou · GTB366 · 2006-01-01 00:00:00 — När det gäller behovet av nya mål har vi i våra analyser utgått från de befintliga jämställdhetspolitiska målen som fastställts av . Vi har gjort fördjupningar på de välfärdspo- litiska frågor som är centrala på respektive målområde. På områden där andra utredningar lämnat betänkanden eller där utred- ningar pågår har vi inte gjort stora egna undersökningar. Vi har där genomfört analyser utifrån ett precist jämställdhetspolitiskt pers- pektiv. Utifrån en översiktlig analys av förändringarna under 1990- talet och fram till har vi vidare fokuserat på områden som inte beaktats inom jämställdhetspolitiken, men som framstår som vik- tiga. Vi har också särskilt uppmärksammat de målområden som vuxit snabbast och fram till . Detta gör att de olika kapitlen varierar i inriktning och omfattning. Vi har försökt att visa vad som har hänt, men lagt krutet på områden där mycket finns kvar att göra. Den översyn av utvecklingen som vi gjort fokuserar och fram till , men i de olika avsnitten finns också längre tillbakablickar. Vår utgångspunkt har varit att jämställdhetspolitiken skall vara inkluderande av andra perspektiv, men den kan inte överta alla andra perspektiv. Olika skillnader som ålder, födelseland och klass har vi eftersträvat att konkret inarbeta i olika sakfrågor. Kön är en genomgående indelningsgrund i samhället och med det menas att det går rakt igenom alla andra grupperingar av människor. Ord- ningen mellan könen är en fundamental maktordning i varje sam- hälle. Vi har haft ett brett uppdrag och ett stort antal experter. Expert- och sakkunnigmöten har därför organiserats utifrån olika frågeom- råden baserade på ledamöternas sakkunskaper: arbetsmarknad och ekonomi, sociala frågor, organisation och genomförande. De sak- kunniga i utredningen delar fullt ut utredningens slutsatser. Exper- terna har inte lämnat särskilda yttranden, men utredningens slut- satser behöver inte i alla delar delas av samtliga experter. När det i betänkandet står vi avser det mig som utredare och sekreterarna i utredningen. 2Från genussystem till könsmaktordning: Vad är egentligen orsaken till den bristande jämställdheten i sam- hället? Vilka mekanismer ligger bakom att kvinnor har lägre lön och utför mer obetalt hemarbete? Varför tar män ut mindre föräldra- ledighet? Hur kommer det sig att män står för det mesta av vålds- utövandet i familj och samhälle? Svaren på sådana frågor har getts i form av olika teorier och begrepp som genererats av det som tidi- gare kallades kvinnoforskning, men som oftare går under namnen genusforskning eller könsteoretisk forskning. I detta kapitel redogörs för grundläggande begrepp och förståel- ser inom genusforskningen och kvinnorörelsen, samt hur dessa har importerats till och använts av jämställdhetspolitiken. De över- gripande frågor som ställs är vilken innebörd dessa begrepp och förståelser har getts inom jämställdhetspolitiken, om det har skett någon förändring och vad detta i så fall kan föra med sig. Återspeglar valet av ett nytt begrepp en annan förståelse och vad spelar detta egentligen för roll för jämställdhetspolitiken? 2.2Från attityder till makt Inom jämställdhetspolitiken har förståelsen av vad den bristande jämställdheten beror på förändrats i takt med genusforskningens landvinningar. talas det inom jäm- ställdhetspolitiken allt mindre om felaktiga eller förlegade attityder och allt mer om maktstrukturer som själva grundproblemet. I sam- band med att de flesta formella hinder för jämställdhet var undan- röjda, började sökljuset riktas mot de informella hindren. En tydlig milstolpe är betänkandet Varannan Damernas där det framgår att: Allt för ofta sägs kvinnors underordnade ställning i samhället vara en attitydfråga. Visst handlar det om attityder – också. Från genussystem till könsmaktordning: en begreppsdiskussion för dessa attityder finns maktstrukturer som måste lyftas fram i ljuset om kvinnors underordnade position i samhället skall kunna förändras.1 kom med sitt huvudbetänkande Demo- krati och makt i . I det tredje kapitlet presenterade sin teori om genussystemet2, som genom detta fick stort genomslag inom genusforskning, samhällsdebatt och jämställd- hetspolitik. 2.3Från genussystem till könsmaktordning första jämställdhetspolitiska proposition Olika på lika villkor3 talas det om kvinnoförtryck, den manliga och den manliga överordningen, liksom att ytterligare förskjuta makt- balansen mellan könen till kvinnornas förmån4 med hänvisning till . Den andra jämställdhetspolitiska propositionen Delad makt delat ansvar5, som är den nu gällande propositionen, var den första som hade en tydlig och mer utvecklad maktanalys och det var betecknande nog den första som hade själva ordet makt i titeln. Här redogörs utförligt för teori om genussystemet. Det konstateras att jämställdhetsarbetets hittills- varande inriktning med betoning på insatser för attitydförändring och för att kvinnors resurser och kunskaper ska öka inte gett tillfredsställande resultat. Den nya betoningen av makt och förståelsen av den i termer av genussystem kopplas till main- streaming6, något som senare benämndes jämställdhetsintegrering, en strategi som innebär att jämställdhetsperspektivet ska genomsyra alla politiska beslut. Genom denna proposition blev jämställdhets- integrering den övergripande strategin för jämställdhetspolitiken: Mot bakgrund av bl.a. den moderna forskningen på området bör jäm- ställdhetspolitiken framöver i ökad utsträckning inriktas på att för- ändra de strukturer i samhället som bidrar till eller förstärker det ojämna maktförhållandet mellan könen. Jämställdhet kan inte ses som en isolerad fråga. Inom i stort sett alla politikområden bör frågor om 1SOU 1987:19 s. 24. 2Hirdman (1990). presenterade sin teori om genussystemet i Kvinnovetenskaplig tidskrift nr. 1990/91:113. 1993/93:147. 6För en redogörelse för framväxten och innebörden av gender mainstreaming/jämställdhets- integrering som strategi både nationellt och internationellt, se Ds. Från genussystem till könsmaktordning: en begreppsdiskussion kvinnors och mäns skilda villkor analyseras för att kunna utgöra underlag för politikens utformning.7 I Jämställdhetspolitiken8, regeringens första jämställdhetspolitiska skrivelse efter propositionen, dyker ett nytt begrepp upp i inled- ningen som beskriver jämställdhetspolitikens utmaning, nämligen könsmaktordning: Denna i modern kvinnoforskning ofta kallade könsmaktordning, som innebär mäns relativa överordning och kvinnors relativa underordning, upprätthålls och återskapas fortfarande i vårt samhälle.9 Begreppet könsmaktordning kopplas, precis som det tidigare begreppet genussystem, till jämställdhetsintegrering. Det sägs att detta arbetssätt är den mest effektiva metoden för att förändra de strukturer som vidmakthåller och återskapar mäns överordning och kvinnors underordning..10 Skrivelsen redogör inte vidare för innebörden av begreppet könsmaktordning och inte heller ges några referenser till den forskning som åberopas. I avsnittet om utvecklingen på målområdet makt och inflytande hänvisas dock till teori om genussystemet, men någon begreppslig jämförelse mellan genussystem och könsmaktordning görs inte. I följande skrivelse, Jämställdhetspolitiken inför 2000-talet11, används varken begreppet genussystem eller könsmaktordning men vikten av ett maktperspektiv betonas. Det sägs att jämställdhet handlar om rättvisa och fördelning av ekonomisk och politisk makt, liksom att bryta den samhällsstruktur som befäster den manliga och underordnar kvinnor. Den senaste jämställdhetspolitiska skrivelsen heter Jämt och ständigt. I inledningen återfinns begreppen könsmaktordning upp- repade gånger. Begreppet framstår nästan som ett mantra. Det gäller inte minst i följande stycke där kritik framförs mot att jäm- ställdhetsarbetet inte varit tillräckligt feministiskt: Trots en lång historia av aktivt jämställdhetsarbete präglas vårt sam- hälle fortfarande av en könsmaktsordning. Arbetet måste fortsätt- ningsvis ges en mer feministisk inriktning. Det innebär att vi måste vara medvetna om att det råder en könsmaktsordning, att kvinnor är underordnade och män är överordnade, och vilja förändra den. Det innebär också att regeringen betraktar manligt och kvinnligt som 1993/93:147 s 22. 1996/97:41. 1999/2000:24. Från genussystem till könsmaktordning: en begreppsdiskussion sociala konstruktioner, dvs. könsmönster som skapas utifrån upp- fostran, kultur, ekonomiska ramar, maktstrukturer och politisk ideo- logi. Könsmönstren skapas och upprätthålls både på det personliga planet och på det samhälleliga planet. Denna struktur har inte föränd- rats, trots att kvinnors och mäns representation på vissa samhälls- områden kvantitativt sett närmat sig varandra. Om vi inte bryter dagens könsmaktsordning kommer vi inte att uppnå ett jämställt sam- hälle.12 (Våra kursiveringar). På en allmän och övergripande nivå tycks regeringen ge begreppet könsmaktordning samma innebörd som begreppet genussystem. Men fortfarande saknas, till skillnad från när genussystem tidigare använts, en mer konkret redogörelse för innebörden av begreppet könsmaktordning liksom referenser till forskning. Av de två kursi- verade styckena i citatet ovan kan man utläsa å ena sidan att reger- ingen framhåller att förändring är önskvärd och att detta ska utmärka den framtida feministiska inriktningen på politiken, å andra sidan hävdar regeringen att ingen förändring har skett av könsmaktstrukturer trots ökad kvinnorepresentation. Denna sist- nämnda ståndpunkt innebär ett avsteg från den tidigare förståelsen av hur dessa strukturer återskapas och kan förändras. Detta har varit en stor diskussion inom genusforskningen. Regering och riksdag har ställt sig bakom förståelsen av föränderlighet genom propositionen Delad makt delat ansvar. Regeringen uppger vidare i skrivelsen att utmaningen i jäm- ställdhetsarbetet framöver är att förändra kvinnors och mäns kva- litativa rättigheter och möjligheter. Jämn representation räcker inte för att kvinnor ska få tillgång till reell makt. Utvecklingen mot jämställdhetsintegrering i kan förstås på olika sätt. Både den mer utvecklade maktförståelsen från genus- forskningen och upplevelsen bland praktiker av jämställdhetspoli- tikens otillfredsställande resultat ledde fram till att jämställdhets- integrering infördes som övergripande strategi för jämställdhets- politiken i början av 1990-talet.13 2002/03:140 s. 5. 1993/94:147, Ds. Utvecklingen mot jämställdhetsintegrering i måste dock förstås i sitt internationella sammanhang, vilket gäller såväl den teoretiska utvecklingen som de praktiska erfarenheterna i både bistånds- och jämställdhetssarbete. Se vidare Ds 2001:64. Från genussystem till könsmaktordning: en begreppsdiskussion Kvinnors rätt och reella möjligheter till förvärvsarbete var den centrala frågan för jämställdhetspolitiken och . Den bärande tanken var att om kvinnor och män blir jämställda på arbetsmarknaden så skulle det leda till för- ändringar på andra områden i samhället. Men under slutet av 1980- talet och försköts fokus inom jämställdhets- politiken allt mer till frågor om makt och inflytande. är den bärande tanken inom jämställdhetspolitiken att samhället präglas av en ordning mellan könen som går igen inom alla samhällsområden. För att åstadkomma jämställdhet krävs med andra ord en strategi där alla samhällsområden har ansvar för att bidra till jämställdhet. Denna strategi är jämställdhetsintegrering.14 I huvudbetänkande gjordes en historie- skrivning där ett utmärkande drag för var att kvinnors krav och därmed konflikten mellan könen har gjorts om till frågor som systemet kan hantera. Denna lösning på könskonflikten utmärktes av att låta systemet expandera. Jämställdhetspolitikens tillkomst och expansion, men även den kraftiga utbyggnaden av offentlig sektor , beskrevs som sätt att bygga bort könens konflikt utan att den grundläggande genusordningen förändrades.15 menar att den svenska jämställdhetspolitiken har haft tre kännetecken: utbyggnad, sidoordning och allmängiltig- het. Ett särskilt jämställdhetsrum har snickrats till det politiska huset, ett separat rum där kvinnor fick fortsätta att hantera så kallade kvinnofrågor genom att bedriva jämställdhet vilket inne- bar att anordna konferenser, skriva rapporter, ha kommittéer och gå på kurser. Sidoordningen innebar att om en fråga betecknats som en jämställdhetsfråga ansågs den bara höra hemma i jämställd- hetsrummet. Därmed behandlades dessa frågor någon annanstans än där de riktiga besluten fattades. Konflikten mellan könen blev hanterbar genom att den blev en fråga bara för det ena könet, näm- ligen kvinnorna. Allmängiltigheten innebar i sin tur att vare sig ansvar, konkreta och mätbara mål eller tidsplaner fastställdes. Detta var ett effektivt sätt att se till att inget blev gjort och att inga resultat kunde uppnås. På detta sätt kom jämställdhetsväsendet att expandera utan att en omfördelning mellan kvinnor och män kom till stånd.16 16Åström (1994) och Ds. Från genussystem till könsmaktordning: en begreppsdiskussion Enligt var den statliga politiken för ökad kvinno- representation, med start i betänkandet Varannan Damernas, ett första steg att bryta med tidigare sätt att arbeta. Arbetet inriktades på omfördelning i ordinarie styrelser och kommittéer, specifika och mätbara mål liksom tidsplaner sattes upp. kon- staterar att när jämställdhet på detta sätt förvandlas till något som innebär konkreta förändringar i ordinarie verksamhet där männen finns, innebär det en grundläggande förändring av maktrelationer som möter motstånd. Hon konstaterar också att jämställdhetspoli- tiken och – arbetet haft en viktig funktion även före kvinnorepre- sentationspolitiken, genom att bygga upp en struktur som kraven på framflyttade positioner kan landa i. Detta arbete kan nu omsät- tas i konkreta förändringar.17 Jämställdhetsintegrering vilar på en förståelse av makt som innebär att den görs och upprätthålls överallt, i varje vardaglig handling, vilket innebär att den också kan göras annorlunda. Både kvinnor och män medverkar till att upprätthålla maktstrukturer och maktrelationer. Att makt görs överallt betyder dock inte att den görs på samma sätt överallt, utan den görs och upprätthålls på delvis olika sätt i olika sammanhang och verksamheter. Ett föränd- ringsarbete måste därför ta hänsyn till det sammanhang och den verksamhet som det gäller för att bli framgångsrikt.18 2.5Definitioner av kön och genus, könsmaktordning och genussystem19 Begreppet genus används i forskningssammanhang för att be- greppsliggöra att relationen mellan könen, liksom män och kvin- nors beteenden, sysslor och vad som anses manligt eller kvinn- ligt inte är biologiskt givet utan socialt och kulturellt konstruerat. Könstillhörighetens betydelse skapas, upprätthålls och förändras i ett socialt och politiskt sammanhang på ett sådant sätt att den ojämlika relationen mellan könen återskapas. Genusforskare talar om en övergripande genusordning eller ett genussystem i samhället som ett mönster av maktrelationer mellan kvinnor och män och definitioner av kvinnlighet och manlighet. 18Åström (1998). 19Detta avsnitt bygger huvudsakligen på en översikt av Lundgren-Gothlin (1999). fördes en begreppsdiskussion inom kvinnoforskningen, för en översikt se (1979). Från genussystem till könsmaktordning: en begreppsdiskussion rör inte bara individers karaktärer eller identiteter, utan även institutioner och historiska processer. var den som först formulerade en teori om genussystemet i och den har haft stort inflytande. Enligt denna teori verkar ett socialt mönster som kallas för genussystem genom två principer: könens isärhållande (att manligt och kvinnligt inte ska blandas) och den manliga primat (att mannen ses som människan och kvinnan som den sekundära och avvikande, vilket innebär en hierarkisk ordning). menar att isärhållandet är en förutsättning för kvinnors underordning, liksom att en förståelse av kvinnor och män som i grunden olika är grunden för isärhållan- det. I den process där genus skapas i samhället skapas också hierar- kier och olikheter mellan könen.20 Den engelskspråkiga distinktionen mellan sex (biologiskt kön) respektive gender (socialt och kulturellt konstruerat kön) om- nämns på svenska ofta som kön respektive genus. Vissa forskare menar att detta ger intryck av att det går att skilja det biologiska från det sociala och att det bygger på en uppdelning mellan kropp och själ, natur och kultur liksom manligt och kvinnligt.21 De menar att isärhållandet och hierarkin i sättet att förstå kön/genus därmed förstärks. Det biologiska könet är i själva verket ingen oproblematisk grund för genus och man kan inte skilja det biolo- giska från det sociala. Utifrån denna kritik har vissa nordiska fors- kare valt att överge genusbegreppet och använda kön istället. De menar att det nordiska begreppet kön har en vidare innebörd och innefattar mycket av det som i engelskan ses som gender. Kön innefattar betydelsen av både biologiskt och konstruerat kön, vilket innebär att kön omfattar både de kroppsliga och sociala villkoren för kvinnors och mäns handlande.22 De forskare som använder begreppet kön istället för genus använder begrepp som könsmaktordning eller könsordning istället för genusordning eller genussystem för att benämna den grundläg- gande ordning i samhället som kopplar kön till makt. Sociologen använde begreppet könsmaktsystem i sin avhandling 1985.23 Hennes definition gällde på organisations- 20Hirdman (1988, 1990). 21Yvonne framhöll dock i sin förståelse av genus att den inrymmer både biologin och den sociala tolkningen av biologin liksom att dessa två dimensioner aldrig kan förstås var för sig. 22För en översikt av den svenska diskussionen om valet av kön eller genus, se (1998). Se även Kulick (1987). 23Lindgren (1985). Från genussystem till könsmaktordning: en begreppsdiskussion nivå och inte på samhällsnivå, men den ligger nära genussystem. Begreppet könsmaktsystem tycks inte användas , utan har allt mer ersatts av begreppet könsmakt- ordning eller könsordning. 2.6Definitioner av feminism och jämställdhet24 En grundläggande definition av feminism är dels en medvetenhet om systematiska skillnader i villkor för kvinnor och män som grupper i samhället, dels en strävan efter förändring mot att kvinnor och män får lika villkor. En feminist är i grunden en person som anser att kvinnor är underordnade män och att detta förhållande bör ändras. Men det är viktigt att poängtera att feminism betyder flera olika saker och att det finns många olika sorters feminismer. Utifrån denna grundläggande och övergripande definition kan feminism ta sig tre olika uttryck: feministisk ideologi, feministisk politik och feministisk forskning. Ideologin kan sägas vara basen, själva tankegodset, som uttrycks i olika verksamheter, dvs. i politik och delvis i forskning. De finns flera feministiska ideologier och de flesta har utvecklats ur de traditionella västerländska politiska ideologierna. Politiken utgår från olika ideologier, men ideolo- gierna utvecklas också utifrån resultat och erfarenheter från politiken. Forskningen har studerat, granskat och utvärderat politi- ken, som i sin tur använt sig av forskningen som ett kunskaps- underlag i sitt förändringsarbete. Feministiska ideologier25 ger oss idéer om hur det borde vara och föreställningar om hur det är. Det finns flera olika feministiska ideologier och de som vanligen brukar nämnas är radikalfeminism, liberal feminism, feministisk marxism och socialistisk feminism. Dessa är att betrakta som grundformer eftersom feministiska ideologier utvecklas och korsbefruktar varandra . De korta förklaringar som vi ger nedan är också att betrakta som ett försök att fånga de grundläggande tankegångarna och inte hur de kan ha utvecklats . Olika delar av kvinnorörelsen utgår från olika ideologier. De feministiska ideologierna skiljer sig i synen på vad som är basen för kvinnors underordning och mäns 24Detta avsnitt utgår huvudsakligen från (1996). 25Redogörelsen av feministiska ideologier utgår från (1992, 1996). För en mer utförlig redogörelse se (2002). För en redogörelse för diskussionen om relationen mellan feminism och postmodernism, även som politiskt projekt, se även (1996). Från genussystem till könsmaktordning: en begreppsdiskussion överordning, vare sig man kallar det för patriarkatet, genussystemet eller könsmaktordningen. Medan den förståelse som har i sin teori om genussystemet handlar om föreställ- ningar, förväntningar och tankefigurer, menar andra att själva grunden till ordningen finns på en mer konkret nivå som i arbetet, inom familjen eller i sexualiteten. Radikalfeminismen är den enda feministiska ideologi som inte utgått från en redan existerande politisk ideologi och formulerat om den i feministisk riktning. Inom radikalfeminismen ses sexual- iteten som patriarkatets bas. Patriarkatet uttrycks genom olika former av våld mot kvinnor och söker kontroll över kvinnors kroppar, sexualitet och reproduktiva förmåga. Liberal feminism utgår från liberalismen. Målet är att alla liberala principer som gäller män också ska gälla kvinnor. Den liberala feminismen erbjuder inte riktigt någon förklaring till vad som är basen för patriarkatet. Kvinnors och mäns värde och roller uttrycks i attityder och fördomar. Feministisk marxism har utvecklats från marxismen. Feminis- terna har velat lyfta in det reproduktiva arbetet i den marxistiska teorin om produktionen. Både det produktiva och det reproduktiva arbetet betraktas som en del av samhällsekonomin. Här ses kapital- ismen som patriarkatets bas. Socialistisk feminism utgår från socialismen men har inspirerats av både radikalfeminism och feministisk marxism. Arbetsdelningen mellan könen ses som patriarkatets bas och dess uttryck är att det som kvinnor är och gör värderas lägre i jämförelse med män. Feministisk politik innebär arbete för förändring. Målet är lika villkor för kvinnor och män vilket innebär att kvinnors inflytande i samhället ökar. Den feministiska politiken bedrivs av olika grupper, på olika områden och med olika metoder. Kvinnorörelsen, jäm- ställdhetspolitiken och jämställdhetsarbetare inom olika typer av organisationer kan bedriva feministisk politik. Denna politik kan med andra ord bedrivas både innanför och utanför etablerade orga- nisationer eller institutioner och ofta finns ett visst samarbete eller utbyte över gränserna. Till exempel har kvinno- och tjejjourernas riksorganisationer haft ett framgångsrikt samarbete med de poli- tiska kvinnoförbunden och riksdagskvinnor i frågor som rör mäns våld mot kvinnor. Kvinnorörelsens påtryckningar har gett ökat handlingsutrymme för feministiskt orienterade politiker och femi- nistiska forskare på området. Från genussystem till könsmaktordning: en begreppsdiskussion detta samarbete som en allians: Vi skådar här en allians, om än bräcklig, mellan aktivister, forskare och etablerade politiker.26 Jämställdhet kan definieras som både feministisk politik och feministisk ideologi. Jämställdhet är ett politiskt begrepp som sär- skilt benämner jämlikhet mellan könen. Jämställdhetsarbete kan bedrivas med olika ideologier som utgångspunkt. Jämställdhets- politiken har kritiserats för att den skulle utgå från att fredsplikt råder mellan könen, liksom att jämställdhet som begrepp inte lyfter fram frågan om makt.27 Detta väcker frågan om könskonflikter bör odlas och förstärkas, liksom om relationen mellan könen kan förstås i termer av krig. Vi menar att detta knappast är en rimlig utgångspunkt för ett förändringsarbete. Vi vill betona att jämställd- het, precis som andra centrala begrepp, kan användas på olika sätt och fyllas med diametralt olika innebörd. Svensk jämställdhets- politik har huvudsakligen utgått från liberal och socialistisk feminism, men har den radikalfemi- nistiska ideologin fått en mer framskjuten position genom en ökad fokusering på frågor om mäns våld mot kvinnor.