sou · GTB320 · 2006-01-01 00:00:00 — NN bestred yrkandena med hänvisning till att varken hon eller någon annan i hennes familj hade ringt bolagets telefonnummer och inte heller ingått något avtal med bolaget. Av handlingarna i målet framgick att den påstådda uppringningen skulle ha skett till ett nummer i 040-området. Tingsrätten fann utrett att någon ringt från och nyttjat bolagets tjänster från NN:s telefonabonnemang. Tings- rätten konstaterade att bolaget tillhandahåller sina tjänster helt självständigt utan att TeliaSonera berörs och att betalteletjänsterna prismässigt skiljer sig avsevärt från den ordinarie teletaxan. Det bör därför enligt tingsrätten krävas att ett separat avtal ingås för att betalningsskyldighet skall uppkomma. Tingsrätten fann att något sådant avtal inte träffats, varför käromålet ogillades. Domen vann laga kraft. , dom , mål nr FT 1586-03 Erotic Passion i yrkade att tingsrätten skulle förplikta NN att utge jämte ränta och ersättning för kostnader. Bolaget gjorde gällande att sådana betalsamtalstjänster som bolaget tillhandahåller nyttjats ett visst datum från NN:s telefonabonnemang. Kontroll av betalningsansvarig abonnemangs- innehavare har enligt bolaget skett via elektronisk identifiering genom datoriserad nummerpresentation, vilken registreras i dataloggar. NN bestred käromålet med hänvisning till att han inte ringt de åberopade samtalen. Av handlingarna i målet framgår inte till vilken typ av nummer uppringningen skett. Av kärandens faktura framgår emellertid att kravet avser uppringning till E. nummer, varför det får antas att kravet avser uppringning till ett vanligt nationellt geografiskt telefonnummer. Tingsrätten fann klarlagt att de omtvistade betalsamtals- tjänsterna hade nyttjats från NN:s abonnemang. Betalnings- skyldighet för utnyttjade samtalstjänster grundar sig enligt tingsrätten på det avtal som abonnenten skrev under med TeliaSonera vid tecknandet av telefonabonnemanget. Tingsrätten ansåg därför att NN i egenskap av abonnent var betalningsansvarig för alla tjänster som nyttjas från abonnemanget och biföll käromålet. Domen vann laga kraft. , dom , mål nr FT 227-03 yrkade att tingsrätten skulle förplikta NN att till bolaget utge jämte ränta och ersättning för kostnader. Bolaget anförde till stöd sitt yrkande att det från NN:s telefonabonnemang vid fyra tillfällen hade nyttjats av bolaget tillhandahållna betalsamtalstjänster, närmare bestämt noveller som läses upp från telefonsvarare. Bolaget anförde vidare att beställningen gjort genom knapptryckningar enligt instruktioner via ett talsvarssystem samt att det av dataloggar framgick att samtalen skett från NN:s telefon till ett 040-nummer som bolaget innehar. NN bestred betalningsskyldighet med hänvisning till att hon inte ringt några betalsamtal och att hon dessutom hos TeliaSonera har en spärr mot betalsamtal. Bolaget genmälde att den av NN åberopade spärren enbart avser TeliaSoneras egna betaltjänstnummer och därmed inte t.ex. samtal till 040-nummer. Tingsrätten fann utrett att bolagets betalsamtalstjänster vid fyra tillfällen nyttjats från NN:s telefon, och att hennes spärr mot betaltjänstnummer uppenbarligen inte omfattat nummer inom Malmös riktnummerområde. Tingsrätten ansåg därför att NN var skyldig att betala för de tjänster som nyttjats via hennes telefonabonnemang och biföll käromålet. Domen vann laga kraft. , dom , mål nr FT 2572-03 Erotic Passion i yrkade att tingsrätten skulle förplikta NN att till bolaget utge jämte ränta och kostnader. Bolaget gjorde gällande att ett samtal till bolagets betaltjänstnummer gjorts från NN:s telefonabonnemang . Bolaget anförde att det av en samtalslogg framgår att personen fått del av prisinformation m.m. och genom knapptryckningar accepterat villkoren för tjänsten. Bolaget anförde vidare att NN genom sitt abonnemangsavtal med TeliaSonera är ansvarig för de samtal som ringts från hennes telefon. NN bestred yrkandena med hänvisning till att något samtal inte ringts, då hennes son satt uppkopplad mot Internet och spelade dataspel. Hon anförde vidare att hon inte träffat något avtal med bolaget och följaktligen inte heller var betalningsansvarig. Av handlingarna i målet framgick att den påstådda uppringningen skulle ha skett till ett nummer i 040-området. Tingsrätten fann utrett att ifrågavarande betalsamtalstjänst beställts från NN:s telefonabonnemang. Tingsrätten konstaterade emellertid att TeliaSoneras abonnemangsvillkor är tillämpliga i rättsförhållandet mellan TeliaSonera och abonnenten. Eftersom bolaget i egenskap av tredje man inte kan grunda någon självständig rätt på dessa villkor hade bolaget enligt tingsrätten att styrka att det varit NN som beställt ifrågavarande tjänst, vilket bolaget inte lyckats göra. Domen vann laga kraft. Hovrätten för , dom , mål nr FT 4416-03 yrkade vid att tingsrätten skulle förplikta NN att till bolaget utge jämte ränta och ersättning för kostnader. Bolaget anförde att NN vid elva tillfällen beställt och nyttjat bolagets betalsamtalstjänster. Som bevisning åberopade bolaget samtalsspecifikationer. NN bestred yrkandena med hänvisning till att hon inte hade ingått avtal med bolaget. Av handlingarna i målet framgår att uppringningarna skall ha avsett olika nummer i 0900- och 0939-serierna, dvs. tingsrätt fann utrett att NN var innehavare av det aktuella telefonabonnemanget vid tiden för de i målet aktuella samtalen. Tingsrätten ansåg emellertid att den bevisning som bolaget åberopat inte visar att ett avtal om betalsamtalstjänster hade ingåtts mellan NN och bolaget. Bolaget, som ändrat namn till , överklagade domen till Hovrätten för med yrkande om bifall till sin vid tingsrätten förda talan. Hovrätten meddelade prövningstillstånd. Hovrätten för konstaterade liksom tingsrätten att bolaget har bevisbördan för att avtal träffats med NN angående betalsamtalstjänster. Enligt hovrättens mening kunde inte bolaget grunda rätt till ersättning på de allmänna villkor som gäller för avtal om Telias tele- och tilläggstjänster. Hovrätten ansåg att det förhållandet att NN:s telefonnummer registrerats hos bolaget visserligen talar för att parterna slutit någon form av avtal, men att detta inte kan anses utgöra tillräcklig bevisning för att NN fått kännedom om och accepterat betalningsskyldighet mot bolaget i den omfattning som bolaget påstått. Vad som föregått de aktuella betalsamtalstjänsterna har nämligen enligt hovrätten inte klargjorts, inte ens om talsvarssystemet tydliggjort för kunden vem som tillhandahåller de aktuella tjänsterna. Hovrätten fann därför, i likhet med tingsrätten, att bolaget inte styrkt att avtal mellan NN och bolaget om betalsamtalstjänster hade ingåtts. Tingsrättens domslut fastställdes. Domen vann laga kraft. , dom , mål nr FT 1989-03 yrkade vid att tingsrätten skulle förplikta NN att till bolaget utge jämte ränta och kostnader. Bolaget anförde till stöd för sina yrkanden att svaranden tagit av bolaget tillhandahållna betalteletjänster i anspråk, vilket framgår av åberopade samtals- specifikationer. Bolaget anförde vidare att NN genom TeliaSoneras abonnemangsavtal är betalningsansvarig oavsett vem som ringt. Bolaget anförde vidare att fråga varit om röstbaserade tjänster. Av de åberopade samtalsspecifikationerna framgår att samtalen påstås ha skett till nummer i 0900-, 0939- och 0944-serierna. NN bestred yrkandena med hänvisning till att varken han eller någon annan ringt bolagets nummer från hans telefon. NN anförde vidare att han inte hade något avtal med bolaget och därför inte var betalningsskyldig. Bolaget, som bytt namn till , bestred ändring. konstaterade att det av åberopade samtalsspecifikationer och fakturor framgår att ett stort antal samtal ringts från NN:s abonnemang till betalsamtalstjänster som tillhandahålls av bolaget. Vidare framgår enligt tingsrätten av handlingarna att NN såsom innehavare av aktuellt abonnemang är betalningsansvarig för de samtal som ringts från abonnemanget. Tingsrätten ansåg att NN inte förmått visa eller ens göra sannolikt att han inte skulle vara betalningsskyldig för de aktuella samtalet, varför käromålet skulle bifallas. NN överklagade domen till med yrkande att käromålet skulle ogillas. Hovrätten meddelade prövningstillstånd. ansåg utredningen var oklar i frågan om de tillhandahållna tjänsterna varit röstbaserade samtal som ringts av en fysisk person eller om NN:s datormodem utan hans medverkan blivit kapat med följd att samtalen blivit uppkopplade utan att han eller hans familj känt till detta. Enligt hovrätten kan ordalydelsen av Telias allmänna villkor inte anses ge stöd för att avtalsparterna avsett att ge fristående teleoperatörer rättigheter att utan föregående avtal med abonnenten fakturera denne för betalsamtal. Mot NN:s bestridande har det enligt hovrätten inte visats att det ingåtts några andra avtal av betydelse för bedömningen av förevarande mål. Utredningen i målet ger mot denna bakgrund enligt hovrättens bedömning inte något stöd för att bolaget har rätt att kräva NN på samtalsavgifter. Bolagets talan lämnades därför utan bifall. Domen vann laga kraft. , dom , mål nr FT 516-03 yrkade att tingsrätten skulle förplikta NN att till bolaget utge jämte ränta och kostnader. Bolaget anförde till stöd för sina yrkanden att det registrerats tre telefonsamtal från NN:s abonnemang till bolagets betalteletjänstnummer i 939-serien, vilket framgår av åberopade dataloggar. Bolaget anförde vidare att NN genom TeliaSoneras abonnemangsavtal är betalningsansvarig oavsett vem som ringt. NN bestred yrkandena med hänvisning till att varken hon eller någon annan ringt bolagets nummer från hennes telefon. NN anförde vidare att hon inte hade något avtal med bolaget och därför inte var betalningsskyldig. Tingsrätten ansåg att enbart den åberopade samtalsspecifika- tionen som påstås grunda sig på dataloggar i bolagets operatörs- växel inte styrker att samtalen ringts. Käromålet ogillades därför. Bolaget överklagade tingsrättens dom till , med yrkande om bifall vid sin vid tingsrätten förda talan. meddelade prövningstillstånd.39 Målet har ännu inte avgjorts. NN ./. , ärende nr 2003-0224, beslut Yrkanden, inställning och grunder NN yrkade betalningsbefrielse från . Hon anförde som grund för sitt yrkande att något avtal för de tjänster som hon debiterats för inte har ingåtts, Hon anförde vidare att hon fick en telefonräkning på 18 , varav 14 avsåg utlandssamtal och samtal till utländsk mobiltelefon, samt att uppkopplingarna skett till externa servrar i och . () bestred yrkandet och åberopade som grund för sitt bestridande att NN med stöd av Telias allmänna villkor är betalningsansvarig för Internetuppkopplingarna. 39 Mål nr FT 202-04. ansåg att abonnenten enligt punkt 5.1 i Telias allmänna villkor är betalningsansvarig för de anslutningar till och användningen av telenätet som beställts från hennes anslutning. Nämnden konstaterade vidare att en operatör i normalfallet saknar såväl legala som praktiska möjligheter att påverka eller kontrollera till vem eller vart en abonnemangs- innehavare kopplar upp sig eller vad abonnenten kommer att få betala för tjänsterna utöver de kostnader som operatören själv debiterar. På ett övergripande plan kan man enligt nämnden tala om en avvägning mellan möjligheterna att över huvud taget tillhandahålla betaltjänster via Internet eller telefon och konsumenternas berättigade intresse av skydd och information. Det finns naturligtvis enligt nämnden möjligheter för en operatör att bygga in funktioner, t.ex. i form av spärrar och kreditbegränsningar som medför ett ökat skydd för konsumenter. Enligt nämndens mening bör det emellertid – om inte särskilda omständigheter föranleder det – i första hand ankomma på lagstiftaren eller föreskrivande myndigheter att uppställa obligatoriska krav på sådana åtgärder. Nämnden ansåg därför att utgångspunkten måste vara att NN är betalningsansvarig för de aktuella samtalen. NN:s yrkande kunde därför inte bifallas. Reservation av två ledamöter Två ledamöter reserverade sig mot beslutet och ansåg att NN skulle befrias från betalningsansvaret för de aktuella uppkopplingarna. Reservanterna anförde att NN uppenbarligen inte förstått eller kunnat lämna sitt medgivande till att modemet kopplades om med följd att samtalstaxan till skulle gälla. De anförde vidare att teleoperatören bör vara väl medveten om problemet med uppkopplingar till utländska servrar, då tillvägagångssättet förekommit och att uppkopplingarna sker till vissa länder. Eftersom teleoperatören erbjuder sina tjänster till konsumenter och tar betalt med stöd av sina villkor bör det enligt reservanterna åligga operatören att vidta åtgärder för att deras abonnenter skall ha en möjlighet att skydda sig mor den här typen av omkopplingar. Mot bakgrund av det anförda ansåg reservanterna att det vid en avvägning mellan operatörens möjligheter att vidta åtgärder och konsumentens berättigade behov av information och skydd är oskäligt att konsumenten skall stå risken och bli betalnings- ansvarig, varför villkoret i abonnemangsavtalet bör jämkas med stöd av 36 § avtalslagen och NN befrias från betalningsskyldighet. NN ./. Försäljning , ärende nr 2002-3274, beslut NN yrkade betalningsbefrielse med 1 . Hon åberopade som grund för yrkandet att hon inte ingått något avtal med bolaget om uppkoppling mot s.k. vuxensidor. NN anförde vidare att varken hon eller någon i hennes familj ringt samtal till , dit de omtvistade uppringningarna skett. Försäljning (tidigare Abonnera i ) bestred yrkandet. Bolaget åberopade som grund för sitt bestridande att NN har surfat på bolagets sidor. Bolaget anförde vidare att om en abonnent surfar på Internet och inte klickar på nej när vissa dialogrutor kommer upp på skärmen, kan aktuell modemanslutning kopplas ner och nyanslutning ske till – som i detta ärende – ett abonnentnummer i . bedömde med samma motivering som i det ovan nämnda ärendet 2003-0224 att utgångspunkten måste vara att abonnenten är betalningsansvarig för de aktuella samtalen, då operatören kräver betalt med stöd av abonnemangsavtalet. NN:s yrkande kunde därför inte bifallas. Två ledamöter reserverade sig mot beslutet och ansåg med samma motivering som i det ovan nämnda ärendet 2003-0224 att villkoret i abonnemangsavtalet bör jämkas med stöd av 36 § avtalslagen och NN befrias från betalningsskyldighet. NN ./. Valuengine, ärende nr 2003-6172, beslut NN yrkade att Valuengine (PGOne) skulle återbetala avseende uppkopplingar till . NN åberopade som grund för sitt yrkande han fakturerats för betaltjänster över Internet, som skall ha uppkommit på grund av att modemet kopplats upp mot en betaltjänst i , men att NN inte beställt eller utnyttjat den aktuella tjänsten, i vart fall inte medvetet. PGOne bestred yrkandet och åberopade som grund för sitt bestridande att bolaget i egenskap av teleoperatör endast förmedlar telefonsamtal och därför inte ansvarar för eventuella uppkopplingar mot betaltjänster samt att bolaget inte kan belastas för att kunden inte haft viss datasäkerhet. rekommenderade PGOne att till NN återbetala det yrkade beloppet. Som grund för sitt beslut anförde nämnden följande. Som grund för bolagets betalningskrav ligger bara följande föreskrifter i de allmänna villkor som hör till avtalet: Från och med det att Abonnent påbörjat nyttjandet av Valuengines tjänster är Abonnent betalningsansvarig. Abonnent debiteras enligt gällande prislista. Föreskrifterna finns under rubriken . Av villkoren kan däremot över huvud taget inte utläsas för vilket nyttjande och vilka tjänster abonnemangsinnehavaren kan komma att bli betalningsskyldig. Nämnden finner att villkoren i detta avseende är så allmänt hållna och otydliga att bolaget inte med stöd av dem kan göra gällande betalningsansvar för ett sådant krav som det här är frågan om. NN:s yrkande skall alltså bifallas. 6.5.2Uppkoppling till nationella geografiska nummer NN ./. , ärende nr 2003-5384, beslut Yrkanden, inställning och grunder NN yrkade betalningsbefrielse från . NN åberopade som grund för sitt yrkande att han inte nyttjat de tjänster som han krävts på betalning för eller i vart fall inte gjort det medvetet. anförde vidare att han inte använt Internet vid de tider som angetts i de fakturor som bolaget skickat. Bolaget åberopade som grund för sitt bestridande att avtal hade ingåtts samt att nämnden inte är behörig att pröva tvisten. Av handlingarna framgick att den påstådda uppringningen avsåg ett nationellt geografiskt nummer. Enligt de av ingivna handlingarna var den rabatterade kostnaden för ett samtal per uppkoppling, men betalar inte kunden faktureras i stället den faktiska avgiften om . rekommenderade att genast frånfalla sitt krav på betalning av gentemot NN. Nämnden konstaterade inledningsvis att det inte fanns något hinder för nämnden att pröva tvisten. Nämnden gjorde därefter följande bedömning. Eftersom det är som påstår att ett bindande avtal ingåtts med NN är det företaget som har att visa att ett bindande avtal ingåtts mellan parterna. På den föreliggande utredningen finner nämnden inte att förmått visa att avtal ingåtts. NN är således inte betalningsskyldig för det belopp som har krävts på betalning för. NN ./. , ärende nr 2003-0706, beslut Yrkanden, inställning och grunder NN yrkade betalningsbefrielse från 5 . NN åberopade som grund för sitt yrkande att något avtal inte ingåtts, alternativt att avtalet är ogiltigt då det ingåtts av minderårig utan målsmans medgivande. NN anförde att hennes barn automatiskt fått en sida nedladdad i datorn utan att få information om kostnaden på samt att det i reklam för sidan stod att det där fanns gratis ringsignaler. () bestred yrkandet och åberopade som grund för sitt bestridande att NN är betalningsansvarig med hänvisning till villkoren för hennes abonnemangsavtal med . Svenska Let To Phone bestred yrkandet och åberopade som grund för sitt bestridande man inte fakturerat NN, utan detta har gjort. rekommenderade att genast kreditera sin fordran mot NN som avser debitering som gjorts för Svenska Let To Phone AB:s räkning eller, om hon numera har betalat, återbetala det erlagda beloppet. Nämnden bedömde inledningsvis med samma motivering som i det nämnda ärendet 2003-0224 att utgångspunkten måste vara att abonnenten är betalningsansvarig för samtalen, då teleoperatören kräver betalning med stöd av abonnemangsavtalet. Nämnden anförde vidare att det är känt att Etiska Rådet för Betalsamtal (ERB), som enligt de av huvudmännen antagna stadgarna har till uppgift att utarbeta och vidmakthålla etiska regler för innehållet i den information som lämnas på betalsamtal och dess marknadsföring samt att pröva ärenden som gäller innehåll och marknadsföring av sådan information, interimistiskt har rekommenderat att säga upp avtalet med på grund av att bolaget allvarligt överträtt gränsen för god etik vid tillhandahållandet av betalsamtalsnummer. Utredningen visade således enligt nämnden inte att den tillhandahållna tjänsten uppfyllde ERB:s etiska regler vid tiden för tjänsternas nyttjande. Vid sådant förhållande ter det sig enligt nämndens mening oskäligt att det aktuella avtalsvillkoret blir gällande mot NN i förevarande fall, främst därför att hon inte haft att räkna med att skulle komma att debitera henne för tjänster som inte uppfyller ERB:s etiska regler när hon slöt avtalet med . Nämnden ansåg därför att NN:s yrkande skulle bifallas. NN ./. , ärende nr 2002-8744, beslut Yrkanden, inställning och grunder NN yrkade betalningsbefrielse från . NN åberopade som grund för yrkandet att något avtal inte ingåtts om den tjänst som hon krävts på betalning för. Hon anförde i huvudsak att (CallMedia) krävt henne på betalning för uppkoppling till en webbsida av erotisk karaktär på Internet som varken hon eller hennes man varit inne på. CallMedia bestred yrkandet och åberopade som grund för sitt bestridande att betalningsansvar åligger NN i enlighet med TeliaSoneras allmänna abonnemangsvillkor. CallMedia anförde att TeliaSonera genom avtal har åtagit sig att fakturera åt CallMedia inom ramen för kundens abonnemangsavtal med TeliaSonera och att det därför inte spelar någon roll om det utställs en separat faktura avseende vissa betalteletjänster eller om de inkluderas i TeliaSoneras vanliga faktura. rekommenderade CallMedia att genast kreditera sin fordran mot NN eller, om hon numera har betalat, återbetala det erlagda beloppet. Nämnden gjorde följande bedömning. NN är, i likhet med vad som gäller för telefonabonnemang, ansvarig för användningen av Internetuppkopplingen. För att hon skall anses betalningsansvarig gentemot CallMedia för de i ärendet aktuella besöken på bolagets Internetsidor krävs emellertid även att hon ingått ett avtal med bolaget. Det räcker alltså inte endast med att hon har ett Internetabonnemang för att hon skall anses betalningsansvarig gentemot bolaget. Bolaget har uppgett att hon har accepterat villkoren för att besöka sidorna, vilket får uppfattas som att bolaget trots allt anser att ett avtal ingåtts mellan parterna. Enligt nämndens bedömning visar emellertid inte utredningen att NN har accepterat några avtalsvillkor och ingått avtal med det innehåll som påstås. CallMedia skall därför kreditera sin fordran mot NN eller, om hon numera har betalat, återbetala vad hon erlagt. Marknadsföringslagen (1995:450) är den centrala författningen på det marknadsrättsliga området. Lagen tillämpas enligt 2 § då näringsidkare marknadsför eller själv efterfrågar produkter i sin näringsverksamhet. Med produkter avses enligt 3 § marknadsföringslagen varor, tjänster, fast egendom, arbetstillfällen och andra nyttigheter. Med marknadsföring avses enligt samma bestämmelse reklam och andra åtgärder i näringsverksamhet som är ägnade att främja avsättningen av och tillgången till produkter. Det mesta som ligger på ett företags webbplats, såsom företagspresentationer, beskrivningar och bilder av produkter, prislistor och beställningsformulär, torde falla under marknadsföringslagstiftningen.1 God marknadsföringssed definieras i 3 § marknadsföringslagen som god affärssed eller andra vedertagna normer som syftar till att skydda konsumenter och näringsidkare vid marknadsföring av produkter. Av stor betydelse för vad som skall anses vara god marknadsföringssed på Internet är de av Internationella handels- kammaren (ICC) utfärdade riktlinjerna för reklam och marknads- föring på Internet.2 Marknadsföringslagen innehåller i 4 § ett allmänt krav på att marknadsföringen skall stämma överens med god marknads- 2001/02:150 s. 38. 2Internationella handelskammaren (ICC), ICC:s riktlinjer för reklam och marknadsföring på Internet – principer för ansvarsfull marknadsföring över Internet, World , onlinetjänster och elektroniska nätverk, 1998. föringssed och även i övrigt vara tillbörlig mot konsumenter och näringsidkare. Vid marknadsföringen skall näringsidkaren lämna sådan information som är av särskild betydelse från konsument- synpunkt. Förbud mot vissa marknadsföringsåtgärder Förutom generalklausulerna i 4 § innehåller marknadsföringslagen mer konkret utformade bestämmelser om förbud mot vissa former av marknadsföring. Av 5 § följer t.ex. att all marknadsföring skall utformas och presenteras så att det tydligt framgår att det är fråga om marknadsföring samt att det tydligt skall framgå vem som svarar för marknadsföringen. Enligt 6 § får näringsidkaren vid marknadsföringen inte använda påståenden eller andra framställningar som är vilseledande. Av 12 § följer att näringsidkaren vid marknadsföringen inte får leverera produkter till någon som inte uttryckligen beställt dem och därmed vilseleda mottagaren om dennes betalningsskyldighet. Enligt samma bestämmelse får näringsidkaren vid marknads- föringen inte heller i annat fall tillställa någon fakturor, inbetal- ningsavier eller liknande meddelanden avseende produkter som inte uttryckligen har beställts och därvid vilseleda mottagaren om dennes betalningsskyldighet.