sou · GTB326 · 2006-01-01 00:00:00 — Ett nytt synsätt på bilstöd och färdtjänst SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen, 2003. – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som skall svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Till statsrådet och chefen för Genom beslut av regeringen förordnades numera överdirektören att som särskild utredare göra en översyn av regler och tillämpning för bilstöd till personer med funktionshinder samt lämna förslag till ett effektivare och för- bättrat system för bilstöd. I utredningens uppdrag har ingått att genomföra en fördjupad studie där kostnader för och nyttan av färdtjänst respektive bilstöd jämförs och analyseras utifrån ett individ- och samhällsperspektiv. Som sakkunniga i utredningen förordnades koordinatorn , handläggaren , departementssekreteraren , sektionschefen , kanslirådet , departementssekreteraren , departementssekreteraren , enhetschefen , konsulten , verkställande direktören , numera trafikingenjören och utvecklingssekreteraren . entledigades fr.o.m. och departements- sekreteraren förordnandes som sakkunnig fr.o.m. . entledigades fr.o.m. och enhetschefen förordnades som sakkunniga från . Genom beslut förordnades ekonomen som sekreterare i utredningen fr.o.m. . genom beslut som sekreterare i utredningen fr.o.m. . Enligt de ursprungliga direktiven skulle utredningens arbete vad avser jämförelsen mellan bilstöd och färdtjänst redovisas separat . Genom tilläggsdirektiv angavs att utredningens arbete skulle redovisas i ett betänkande. Genom tilläggsdirektiv gavs utredningen förlängd tid för att redovisa sitt arbete till . Utredningen, som antagit namnet bilstödsutredning, överlämnar härmed sitt betänkande Mobil med bil Ett nytt synsätt på bilstöd och färdtjänst. Bilen som hjälpmedel handikappolitiska Den nationella handlingsplanen för handikappolitiken......... Bilen som hjälpmedel............................................................... Bilstödet i transportsystemet ....................................... Färdtjänst och riksfärdtjänst ................................................... 3.2.4 Färdtjänstens och riksfärdtjänstens omfattning......... Det statliga bilstödet ................................................................ Allmänt om det statliga bilstödet................................. Bilstöd och färdtjänst bland kvinnor och män ....................... Färdtjänst och riksfärdtjänst ........................................ Bilanpassning utanför det statliga bilstödet............................ Alternativ färdtjänst i ................................. Övrigt samhällsstöd för resande.............................................. Kostnader och nytta för bilstöd och färdtjänst................ Allmänt om bilstöd ....................................................... Egen bil den enskildes kostnader.............................. Egen bil samhällets kostnader................................... Allmänt om färdtjänst och riksfärdtjänst .................. Färdtjänst den enskildes kostnader ........................ Färdtjänst samhällets kostnader.............................. Nyttan av bilstöd och färdtjänst............................................ Nyttan för den enskilde.............................................. Nyttan för samhället................................................... Intresset för bilstöd bland färdtjänstresenärer..................... Antalet färdtjänstresenärer som vill ha bilstöd......... Bedömning av anpassningsbehovet....................................... Hur fungerar det ? Kritik mot den nuvarande ordningen........................ Samlad kompetens för bedömning av Förslag om nytt system för bilanpassning ................ Konkurrensutsättning av anpassningstjänster ..................... Allmänt om offentlig upphandling............................ Upphandlingsplikt för anpassningstjänster .............. Utformning av offentlig upphandling i bilstödet ..... Konsekvenser av offentlig upphandling.................... Trafiksäkerhet och bilstöd..................................................... Körkortstillstånd och körkort för personer med Trafiksäkerhetskrav vid prövning av rätten till Rätten till statligt bilstöd .......................................... Alternativa sätt att utforma det statliga bilstödet................ 7.3Varaktigt funktionshinder och väsentliga Barn och bilstöd ..................................................................... 7.4.2 Begreppet förälder i bilstödet .................................... 7.4.3 En 18-årsgräns för bidragsgrupp fem ........................ Kopplingen till arbetslivet ..................................................... Körkortskravet i bilstödet ..................................................... Bidragen i det statliga bilstödet ................................. Vad innebär ett beslut om bilstöd? Bidragens uppbyggnad och storlek ....................................... Grund- och anskaffningsbidragen ............................. Grundbidrag till föräldrar........................................... 8.2.3 Fler inköpsbidrag för ett fordon................................ Tidsgränsen för nytt grund- och anskaffningsbidrag........... Bidraget till körkortsutbildning ............................................ Överväganden och förslag ..................................................... Det nuvarande huvudmannaskapet ....................................... Centraliserad handläggning av bilstödsbeslut ...................... Beslut om rätt till bilstöd ....................................................... Kommunalt stöd för ökad mobilitet Mobilitetsstöd..... Ökade möjligheter till resande med egen bil ........................ 10.1.1 Former för utbyte mellan färdtjänst och bilstöd ...... En lösning på nivå mobilitetsstöd ................... 10.2.1 Mobilitetsstöd och den kommunala Mobilitetsstöd frivilligt eller en skyldighet? Utformningen av ett mobilitetsstöd ..................................... 10.4.1 Vem bör kunna få mobilitetsstöd?............................. 10.4.2 Vad skall kunna utgå som mobilitetsstöd?................ 10.4.3 Förhållandet mellan kommunen och den enskilde ... 10.4.4 Mobilitetsstöd och trafikhuvudmännen.................... Mobilitetsstöd och fortsatt färdtjänstresande ...................... Mobilitetsstöd och rätten till statligt bilstöd........................ Reglering av mobilitetsstödet ................................................ Ekonomiska konsekvenser för staten................................... 11.1.1 Beräkningar och antaganden ...................................... Ekonomiska konsekvenser för kommunerna ...................... Förslaget till förordning om ändring i förordningen (1988:890) om bilstöd till handikappade.............................. Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:360) om handläggning av ärenden om bilstöd till handikappade....... Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:736) om Förslaget till lag (2005:XXX) om kommunalt stöd för Bilaga 1 Kommittédirektiv (Dir. 2003:137)............................... Bilaga 2 Tilläggsdirektiv (Dir 2004:64)...................................... Bilaga 3 Tilläggsdirektiv (Dir 2004:182).................................... Bilaga 4 Bilen som hjälpmedel, bilstödet som kompensation .. Antaganden vid beräkningar av den enskildes kostnader för egen bil ................................................... Kostnader för eget bilinnehav och specificerade Kommuner som ingått i undersökningen om avgifter i samband med färdtjänstresor........................ Sammanfattning av expertseminarium om Antaganden i kostnadsberäkningar av ändringar i Bilaga 10 i separat volym förordningen (1988:890) om bilstöd till handikappade hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) lagen (1962:381) om allmän försäkring lagen (1993:389) om assistansersättning lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funk- lagen (1988:630) om handläggning av ärenden om bil- stöd till personer med funktionshinder lagen (1992:1528) om offentlig upphandling För den som på grund av funktionshinder inte kan använda sig av allmänna kommunikationsmedel utgör transporter med bil, bl.a. genom bilstödet, och färdtjänst särskilda lösningar. För det flesta är den egna bilen det överlägset bästa transportalternativet när det gäller frihet och nytta. Bilstödet är väsentligt när det gäller att skapa möjligheter för personer med funktionshinder att förflytta sig med egen bil, för att därmed kunna fungera och verka i samhället på lika villkor som personer utan funktionshinder. Som det nuvarande statliga bilstödet är utformat utesluts ett stort antal personer från stöd. Enligt utredningen talar starka skäl för att på olika sätt utöka möjligheterna för personer med funktionshinder att kunna förflytta sig med egen bil. Vi lämnar i detta betänkande ett antal konkreta förslag som om de genomförs kommer att ge betydligt fler personer med funk- tionshinder möjlighet att resa med egen bil anpassad efter deras behov. Detta sker dels genom att det statliga bilstödet öppnas för ytterligare grupper, dels genom att det på nivå öppnas en möjlighet för kommunerna att lämna stöd för anpassning och anskaffning av motorfordon som ett alternativ till färdtjänsten. Jämförelsen mellan bilstöd och färdtjänst Utredningen har som en del av sitt arbete gjort en jämförelse i olika hänseenden mellan färdtjänst och bilstöd. Vi konstaterar att gene- rellt sett ger resande med en egen bil större frihet och oberoende för den enskilde jämfört med att vara hänvisad till färdtjänst. Ur samhällets synvinkel kan tillgång till egen bil stödja det handi- kappolitiska målet att göra människor med funktionshinder jämlika och fullt delaktiga i samhället. Våra beräkningar visar att den enskildes kostnader för resande med egen bil respektive färdtjänst skiljer sig mycket åt. Vid en ressträcka om 1 är kostnaderna med färdtjänst i genomsnitt ca medan motsvarande ressträcka med en kostar den enskilde över 50 000 kro- nor. Även vid kortare och längre sträckor är egen bil det dyrare alternativet för den enskilde. Med samhällets kostnader för färdtjänst och bilstöd förhåller det sig annorlunda. Vid en ressträcka om 1 överstiger samhällets kostnader för färdtjänst kraftigt kostnaderna för bilstöd. Gränsen för när samhällets kostnader för färdtjänst är desamma som för bilstöd går vid . Om en person reser mer än så är det således ur samhällets synvinkel mer ekonomiskt att erbjuda bilstöd än färdtjänst. Det bör påpekas att gränsen utgår från de genomsnittliga kostnaderna för bidrag till inköp och anpassning i det statliga bilstödet. För en person som är i behov av mindre anpassning än genomsnittet torde därför gränsen vara lägre än vad som angetts ovan. Om däremot en person är i behov av mycket anpassning kan färdtjänst vara ett billigare alternativ även om personen reser mer än . En slutsats av utredningens analys är att det i genomsnitt är mer kostnadseffektivt för samhället att erbjuda färdtjänst om en person reser mindre än . För personer som reser mer än så är bilstödet det samhällsekonomiskt bästa alternativet. Bilstöd kan även vara det samhällsekonomiskt bästa alternativet för den som reser betydligt mindre än men som har behov av förhållandevis lite eller ingen anpassning av fordonet. Vår upp- fattning utifrån analysen är att det är samhällsekonomiskt lönsamt att erbjuda personer som har ett omfattande färdtjänstresande möjligheten att åka med egen bil. skulle nyttan för gruppen i fråga komma att öka genom det ökande oberoende och frihet som tillgång till egen bil innebär. Samhällets nytta antas därmed också öka. Utredningen har med hjälp av () gjort en enkätundersökning avseende färd- tjänstresenärers intresse för någon form av bilstöd. Enkäten riktade sig till personer som har ett omfattande färdtjänstresande. Resul- tatet visar att ca 8 850 färdtjänstresenärer åker mer än och att en femtedel av dem, ca 1 400 2 100 personer, skulle vilja ha någon form av bilstöd. Det är främst bland personer som intresset för bilstöd finns. Jämförelsen mellan bilstöd och färdtjänst utgör grund för vårt förslag om ett kommunalt mobilitetsstöd. Anpassning av ett fordon innebär att det ändras så att en person med funktionshinder kan framföra det eller följa med som passa- gerare. Anpassning av fordon är något som ställer stora krav vad avser kunskaper om motorfordon, teknik, trafiksäkerhet, funk- tionshinder och ergonomi. används olika metoder vid bedömningen av anpassningsbehovet. Enligt utredningens bedöm- ning är deltagande i processen viktig eftersom det bl.a. gäller att bedöma frågor som har med trafiksäkerhet att göra. deltagande i processen föreslås därför bli obligatorisk. Det är också viktigt att ergonomisk kompetens finns tillgänglig där så erfordras. Utredningen föreslår att bilstödsförordningen ändras på så sätt att det framgår att skall medverka i frågor som har med bilanpassning att göra om detta inte är uppenbart obe- hövligt. skall vidare kunna avslå anpassning av ett fordon om det fordon som den enskilde valt är uppenbart olämpligt med hänsyn till den anpassning som behöver göras. pågår i ett projekt benämnt Mobilitets- center. Mobilitetscenter utgör ett försök att samla den kompetens som behövs i ett bilstödsärende. Enligt utredningen är projektet ett bra exempel på hur processen för bedömning av behov och utformning av bilanpassning i ett anpassningsärende kan ske på ett samlat sätt. Mobilitetscenters verksamhet skall utvärderas innan projektet avslutas . Därefter bör det enligt vår upp- fattning övervägas att permanenta projektet och finansiera det med allmänna medel. Det kan då även finnas anledning att överväga om inte sådana mobilitetscentra bör inrättas på flera platser i landet. Utredningen konstaterar att det efter de förslag som lämnas på reformer i detta betänkande finns ett outnyttjat reformutrymme på ca . Därigenom skapas ett utrymme för att finansiera ett mobilitetscenter. Anpassning av fordon ska utföras på ett sådant sätt att den redan från början håller hög kvalitet. Det allmänna anslår ca till bilstödet. Ungefär hälften av anslaget används till bilanpassning. Enligt utredningen är det angeläget att de medel som avsätts till bilstödet används på ett sådant sätt att så många som möjligt kan få del av stödet. I det nuvarande systemet sker prövningen av vilken anpassning som skall bekostas av all- männa medel oftast utifrån bedömning av endast en offert från ett anpassningsföretag. Konkurrensen är således eftersatt. Utred- ningens slutsats är att anpassningstjänsterna i bilstödet bör utsättas för konkurrens och att detta bör ske genom en offentlig upphand- ling enligt lagen (1992:1528) om offentlig upphandling. Reglerna i bilstödsförordningen är dock inte utformade på sådant sätt att upphandlingsplikt kan anses föreligga. Utredningen föreslår därför att bestämmelsen i 9 § FBH ändras på sådant sätt att lagen om offentlig upphandling blir tillämplig på de anpassnings- tjänster som bekostas genom bilstödet. Avsikten med detta är inte att det skall minska den enskildes inflytande i anpassningsärendet. Utredningen skissar i betänkandet på hur en upphandling kan gå till. Vi har inte kunnat finna stöd för att personer som kör anpassade bilar skulle vara inblandade i fler trafikolyckor än andra trafikanter. Av det läkarintyg som skall medfölja en ansökan om bilstöd behöver inte framgå om en person som söker stöd uppfyller de medicinska kraven för att inneha körkort. Detta inne- bär att det i ett ganska sent skede av bilstödsprocessen kan upptäckas att en person som söker bilstöd inte är lämplig som förare. För att undvika detta föreslår utredningen att det genom en ändring i bilstödsförordningen klargörs att det i läkarintyget skall anges om den som ansöker om bilstöd uppfyller de medicinska kraven för körkort. Det statliga bilstödets regelverk Kraven för att få bilstöd Det grundläggande kravet för att kunna få bilstöd är att man har ett varaktigt funktionshinder som medför väsentliga förflyttnings- svårigheter eller svårigheter att använda sig av allmänna kom- munikationsmedel. Utredningen anser att de grundläggande kraven för att kunna beviljas bilstöd är rimliga och att bestämmelsen även genom den praktiska tillämpningen har fått en rimlig utformning. Det finns därför inte skäl att ändra denna grundläggande förut- sättning för rätt till bilstöd. För att understryka vikten av att det vid bedömningen av rätten till bilstöd görs en helhetsbedömning utifrån den enskildes situation och behov föreslår utredningen att detta kommer till uttryck i förordningstexten. Vi anser att det är viktigt att det i det statliga bilstödet, liksom på andra områden, finns ett barnperspektiv i enlighet med förpliktelser i anslutning till . Vi föreslår därför att det vid prövning av ett ärende om bilstöd som gäller ett barn alltid skall tas hänsyn till barnets bästa. Utredningen lämnar även i övrigt förslag till ett antal förändringar som har med barn och bilstöd att göra. Vi konstaterar således att förälderbegreppet enligt bilstöds- förordningen, i sin nuvarande utformning, är så snävt att flera personer som i övrigt ikläder sig en föräldraroll stängs ute från stödet. Det gäller t.ex. familjehemsföräldrar och den som utsetts till särskilt förordnad vårdnadshavare för ett barn. Även dessa personer bör få tillträde till bilstödet. För familjehemsföräldrar skall dock rätten till bilstöd vara beroende av att placeringen varat eller kan förväntas vara en relativt . Vi föreslår att defi- nitionen av förälder i bilstödsförordningen ändras så att familje- hemsföräldrar vid en placering som pågått eller kan förväntas pågå blir berättigade att ansöka om bilstöd. Även särskilt förordnad vårdnadshavare samt den som tagit emot ett utländskt barn för adoption skall vara berättigade att ansöka om bilstöd. Sedan det nuvarande bilstödet infördes har de två för- äldragrupperna i stödet (föräldrar med funktionshinder och föräld- rar till barn med funktionshinder) endast kunnat få halvt grund- Denna ordning har ifrågasatts, men främst ekonomiska skäl har anförts mot en förändring. Utredningen konstaterar att den nuvarande ordningen inte är sakligt motiverad och att den bör ändras på så sätt att samtliga bilstödsgrupper skall kunna få fullt grundbidrag. Förslaget innebär en påtaglig förbättring för grupper- na i fråga. En 18-årsgräns för bilstöd i bidragsgrupp fem Vissa personer som är är beroende av att de bor kvar hos sina föräldrar för att kunna vara berättigade till bilstöd. Enligt utredningen är det otillfredsställande att personer som är myndiga skall vara beroende av sina föräldrar för att kunna ansöka om bilstöd. Vi anser därför att rätten för förälder till barn med funk- tionshinder att få bilstöd skall upphöra när barnet fyller . De personer som genom denna åtgärd utesluts från bilstödet bör beredas tillträde till stödet på annat sätt. Vi föreslår därför att personer som tidigare haft bilstöd genom sina föräldrar och som fyllt skall ges tillträde till stödet genom att kravet på körkort för bidragsgrupp tre delvis tas bort. För personer vars föräldrar tidigare beviljats bilstöd för deras räkning skall således bilstöd kunna beviljas även för den som inte själv kan framföra ett fordon som förare. Bilstödets åldersgränser och kopplingen till arbetslivet De åldersgränser som finns i bilstödet och som anger när rätten till stöd upphör går enligt utredningen att ifrågasätta, och motiveras enbart av ekonomiska skäl. Enligt utredningens bedömning utgör dock dessa ekonomiska skäl fortfarande hinder mot att föreslå för- ändringar. Genom bilstödets åldersgränser är personer som har eller har haft ett arbete gynnade på så sätt att de kan få bilstöd av sitt liv. Enligt utredningen finns det inte tillräck- liga skäl för att ta bort den koppling till arbetslivet som finns i bilstödet. I det nuvarande statliga bilstödet råder en viss osäkerhet om vad ett beslut om rätt till bilstöd innebär och hur länge det gäller. Nya bidrag för inköp av bil grund- och anskaffningsbidrag kan beviljas först gått sedan sådana bidrag senast beviljades. Det finns däremot inte någon fastställd bortre gräns för när anpass- ning av ett fordon kan ske av allmänna medel utifrån ett tidigare beslut om bilstöd. Utredningens uppfattning är att ett beslut om rätt till bilstöd i sin helhet skall gälla ett visst antal år och att den enskilde då skall ha rätt att inledningsvis få bidrag för inköp av ett fordon (grund- och anskaffningsbidrag) samt att den anpassning av fordonet som behövs skall ersättas av allmänna medel. Med anpass- ning avses dels sådan som görs i anslutning till köpet av fordonet, sådan som kan behöva göras senare samt justeringar och repara- tioner av tidigare utförd anpassning. Vid bedömningen av vilka anpassningar som skall ersättas av allmänna medel gäller fortfaran- de att anpassning kan nekas om det med hänsyn till fordonets ålder och skick är olämplig. Utredningen anser att den tekniska utvecklingen hos fordon möjliggör att sätta tidsperioden för när nytt bilstöd skall kunna beviljas längre än vad som gäller för nytt grund- och anskaff- ningsbidrag, nämligen till . En sådan förändring innebär också minskade kostnader för bilstödet och att det därmed skapas ett utrymme för angelägna reformer inom systemet. För att för- ändringens effekter skall mildras för personer som kör bil mycket skall förlängningen kombineras med en ny möjlighet att få stöd tidigare om fordonet framförts . Det skall vidare fortfarande gå att få bidrag tidigare om det finns skäl ur medicinsk eller trafiksäkerhetssynpunkt. De ändade villkoren skall gälla för alla beslut om bilstöd som tas efter förändringen. När det gäller bidragens konstruktion anser utredningen att uppdelningen i ett grundbidrag, som utgår till alla berättigade, och ett anskaffningsbidrag, som utgår beroende av den sökandes in- komst, samt den avvägning som gjorts mellan bidragen är rimlig. Utredningen konstaterar att bidragen varit oförändrade och att även för den som har maximala bidrag täcks numera endast en mindre del av inköpskostnaden. Detta talar för att nivåerna på bidragen för inköp borde justeras uppåt, men enligt utredningen saknas det ekonomiska förutsättningar för att lämna ett sådant förslag, utöver den förändring som föreslås vad avser bidragsgrupperna fyra och fem. En viktig fråga i bilstödet är vilka ändringar av ett fordon som skall ersättas som anpassning genom stödet, vad som benämns anpassningsbidraget. Regeringsrätten har i en dom anfört att anpassningsbidrag förutom för sådan utrustning som är mer eller mindre specialkonstruerad med tanke på ett funktions- hinder (såsom t.ex. handreglage för gas och broms) även bör kunna utgå för annan utrustning. För att övrig utrustning skall ersättas av allmänna medel förutsätts dock, enligt Regeringsrätten, att utrust- ningen behövs för att den som har ett funktionshinder skall kunna bruka bilen samt att det är frågan om utrustning som är mindre vanlig hos bilmodeller i den aktuella prisklassen. Regeringsrättens slutsats blev att standarutrustning eller normalt förekommande tilläggsutrustning vid inköp av bilar i de flesta prisklasser inte skulle ersättas som anpassning. Utredningens uppfattning är att det genom rättspraxis på om- rådet nu finns en tillämpbar princip för vad som är ersättningsgill anpassning och att denna princip kan tänkas vara beständig över tiden. Utredningen konstaterar att det bidrag till körkortsutbildning som finns i dagens bilstöd är otillräckligt och att mycket talar för att väsentligt fler personer med funktionshinder borde ges möjlighet att ta körkort. Eftersom det saknas tillräckligt underlag för att i denna utredning lämna ett konkret förslag på området bör frågan om bidrag till körkortsutbildning för personer med funktions- hinder bli föremål för utredning i särskild ordning.