sou · GTB357d6 · 2006-01-01 00:00:00 — Ett mindre problem är att skidliftarna även används för t.ex. transport av skärmflygare, mountainbike, eller av andra i rent förströelsesyfte eller för att påbörja en fjällvandring. uppfattning är att transport i skidlift skall beskattas oavsett syftet med transporten och oavsett årstid. () har drivit en om- fattande kampanj för att förmå regeringen och att sänka skidskatten till . En hemsida har skapats för ändamålet, . På hemsidan har det funnits möjlighet att tycka till om man vill eller inte vill att en lägre moms skall tillämpas på liftkorten. Det har även funnits möjligheter att fylla i sitt namn i ett färdigformulerat e-postmeddelande till finans- ministern. Till stöd för kampanjen har även vissa kända personers eller gruppers åsikter i frågan redovisats. Transport i skidliftar () har SLAO förmedlat budskapet bl.a. genom plakat och annonse- ring i olika sammanhang. I ett ärende som har ingivits till och senare överlämnats till utredningen (dnr Fi2002/418) har SLAO bl.a. åberopat följande argument för att momsen på transport i skidliftar skall sänkas till . Det är orättvist att inte skidåkning momsmässigt behandlas som idrott (jämförbar idrottsverksamhet beskattas ) Den höga momsen är särskilt till nackdel för ungdomarna eftersom drygt två tredjedelar av utförsåkarna är Liftanläggningarna är mycket betydelsefulla för fjällturismen och svarar för en stor del av sysselsättningen i många gles- bygdskommuner Den höga momsen påverkar turisternas val av resmål vilket även påverkar nyinvesteringar och sysselsättningen i svenska turistanläggningar Svenska skidanläggningar har beskattningsmässigt betydligt sämre förutsättningar än norska anläggningar Skidanläggningarna kommer att sänka liftkortspriserna om momsen sänks SLAO har även uppvaktat utredningen (ordföranden och sekrete- rarna) . Vid mötet och i särskilda skrivelser har bland annat följande anförts. Genom att skidåkningen till sin natur är sådan att den enbart kan bedrivas på vissa ställen fungerar den som en motor i vinterturismen och genererar en stor mängd andra tjänster, varor och investeringar, framför allt i glesbygdsområden. Branschen har gått mycket bra. Det är bl.a. en följd av terrorhot i världen (rädsla för att flyga utomlands), goda väder- förhållanden och gynnsamma valutakurser. Man kan inte förvänta att den situationen kommer att bibehållas i längden. Det är viktigt att eftersträvar en struktur som liknar den inom EU och har samma konkurrensförhållanden som övriga EU-länder (och ). Det vore förödande för den konkurrensutsatta turist- näringen i om ensidigt skulle införa en enhetlig mervärdesskattesats som övriga länder i EU bibehåller tre nivåer. Skidturisterna skulle under sådana förhållanden söka sig från . Företagen i som bedriver skidanläggningar får inte bara befrielse från mervärdesskatt (undantag från beskattning Transport i skidliftar () utan rätt till avdrag för ingående moms) utan har även betydligt lägre socialavgifter vilket kompenserar den högre lönenivån. Att som behandla transport i skidliftar som persontransport men med en högre skattesats än övrig persontransport ger konstiga av- gränsningar. är det olika mervärdesskatt på persontransporten beroende på om den utförs i en kabinbana i en djurpark eller i en kabinbana i Åre. En sänkning av mervärdesskatten för transport i skidliftar skulle medföra en förlorad intäkt för staten om . SLAO menar också att frågan om mervärdesbeskattning av transport i skidlift för utförsåkning måste besvaras med hänsyn till EG-rätten. Det medför att det ligger närmast till hands att se skid- liften som en integrerad del av en sportanläggning, vilket medför att 6 procents skatt bör utgå på beskattningsvärdet. Som stöd för sin inställning hänvisar SLAO till ett rättsutlåtande av , docent i finansrätt och , jur. dr och universitetslektor i finansrätt, båda verksamma vid juridiska fakulteten vid . Rättsutlåtandet har publice- rats i Skattenytt , s. 228–233, Mervärdesskatt på skidliftar – upp och ned för backen? har överlämnat ytterligare ett ärende i samma fråga till utredningen (dnr Fi2001/3371). I ärendet hem- ställer företrädare för kommun, kommun, Åre kommun och kommun att momsen på transport i skidliftar skall sättas ned till . Som argument för att sänka momsen anförs att verksamheten skulle få en bättre prisbild, få en förbättrad internationell konkurrenssituation (bl.a. mot ) och ge kompensation för förlorad nedsättning av sociala avgifter. Man menar att en sänkning av momsen från kraftigt skulle främja utvecklingen i aktuella kom- muner. Motioner i samt interpellationer och frågesvar Finansministern har vid ett antal tillfällen fått svara på frågor från riksdagsmän om hur han ser på att transport i skidliftar beskattas hårdare än idrott och persontransport. Finansministern har i svaren ställt sig avvisande till en sänkning av momssatsen för transport i skidliftar. Han har bl.a. uttalat att liftanläggningarna är skattemässigt gynnade genom att få tillämpa den reducerade skatte- Transport i skidliftar () satsen (se t.ex. skriftligt svar på fråga 2001/02:490). I senare svar har finansministern angett att frågan i ett större per- spektiv ses över av denna utredning och att han inte ämnar vidta någon åtgärd i annan ordning (se t.ex. svar på fråga 2002/03:231 och svar på interpellation 2002/03:68 ). Under allmänna motionstid ingavs motioner med yrkanden om att skattesatsen för transport i skidliftar skulle sänkas till . I motionerna har i huvudsak åberopats rättviseargument (rättvisa i beskattningen gentemot per- sontransporter och idrottsutövning) och regionalpolitiska skäl. 2000/2001:SkU15 avstyrkte skatteutskottet de yrkanden som inkommit under den allmänna motionstiden för . Ut- skottet betonade därvid att skidliftsverksamhet redan är en skatte- favoriserad verksamhet i och med att den reducerade skattesatsen tillämpas. De motioner som rörde tillämpningsområdet för reducerade skattesatser under den allmänna motionstiden för (där- ibland krav på sänkt moms på transport i skidliftar) fick enligt ut- skottet (bet. 2000/2001:SkU18) i större eller mindre omfattning anses bifallna eller i vart fall rimligen tillgodosedda genom det till- kännagivandet som utskottet förordade att skulle rikta till regeringen om att tillsätta en utredning (denna utredning). I betänkandet året därpå (bet. 2002/03:SkU10) hänvisades till att denna utredning har påbörjat sitt arbete. Även under den allmänna motionstiden lämnades motioner med yrkande om sänkt moms för transport i skidliftar. Utskottet avstryrde motionerna med hänvisning till att denna utredning pågick (bet. 2003/04. SkU 23). 3Konstverk (undantag från beskattning och beskattning med reducerad skattesats, ) 1 kap. 2 a § ML (undantag från beskattning) Skattskyldighet föreligger inte för en upphovsman eller dennes dödsbo för omsättning av sådana konstverk som avses 9 a kap. 5 §, om 1.konstverket vid omsättningen ägs av upphovsmannen eller dennes dödsbo, och 2.beskattningsunderlaget för beskattningsåret sammanlagt understiger . 7 kap. 1 § andra stycket 3 ML (reducerad skattesats för upphovs- mannen eller dennes dödsbo) Skatten tas ut av beskattningsunderlaget för om- sättning av sådana konstverk som avses i 9 a kap. 5 §, och som ägs av upphovsmannen eller dennes dödsbo 7 kap. 1 § andra stycket 4 ML (reducerad skattesats vid import) Skatten tas ut av beskattningsunderlaget för import av sådana konstverk, samlarföremål och antikviteter som avses i 9 a kap. 5– 7 §§ 9 a kap. 5 § ML(definitionen av konstverk) 1.tavlor m.m. och konstgrafiska blad m.m. enligt KN-nummer 9701 eller 9702 00 00 i rådets förordning (EEG) nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan, 2.skulpturer enligt KN-nummer 9703 00 00 och avgjutningar av sådana skulpturer, om de gjutits under upphovsmannens eller dennes dödsbos övervakning i högst åtta exemplar, och 3.handvävda tapisserier enligt KN-nummer 5805 00 00 och väggbonader enligt KN-nummer 6304 00 00, under förutsättning att de utförts för hand efter upphovsmannens original i högst åtta exemplar. Konstverk (undantag från beskattning och beskattning med reducerad skattesats) 9 a kap. 6 § ML (definitionen av samlarföremål) 1.frimärken och beläggningsstämplar, frankeringsstämplar, första- dagsbrev samt kuvert, brevkort, kortbrev och liknande försedda med frimärke, under förutsättning att de är makulerade eller, om de är omakulerade, inte gångbara och inte avsedda som lagligt betalningsmedel, allt enligt KN-nummer 9704 00 00, och 2.samlingar och samlarföremål av zoologiskt, botaniskt, mineralo- giskt, anatomiskt, historiskt, arkeologiskt, paleontologiskt, etnografiskt eller numismatiskt intresse, allt enligt KN-nummer 9705 00 00. 9 a kap. 7 § ML (definitionen av antikviteter) Med antikviteter förstås varor som är mer än och som inte är konstverk eller samlarföremål. Denna redogörelse tar liksom kartläggningen av övriga områden för reducerad skattesats sin utgångspunkt i de förändringar som genomförts efter skattereformen. Stödet för att tillämpa reducerad skattesats på import av konstverk och upphovsmannens och dennes dödsbos försäljning finns i artikel 12.3 c i sjätte direktivet. I betänkandet Reformerad mervärdeskatt m.m. (SOU 1989:35, s. 186–189) uttalas att det enligt kommitténs mening framstår som naturligt att en generell konsumtionsbeskattning av mervärdes- skattetyp också omfattar ett så i många avseenden renodlat kon- sumtionsområde som kulturområdet. Man konstaterar dock att det i vissa fall kan finnas skäl att begränsa det skattepliktiga området inom vissa områden. En sådan begränsning kan t.ex. vara motiverad av kulturpolitiska hänsynstaganden. Kommittén ansåg efter att ha redogjort för olika sätt att se på beskattningen inom kultur- och nöjesområdet att en generell be- skattning var att föredra framför en beskattning med mer eller mindre omfattande undantag från skatteplikt. I konsekvens med detta föreslog utredningen att undantaget för omsättning av sådant alster av bildkonst som ägs av upphovsmannen eller dennes dödsbo SOU 2005:57 Konstverk (undantag från beskattning och beskattning med reducerad skattesats) Kommittén ansåg att erforderliga subventioner i stället borde läggas utanför ML. I propositionen som behandlade kommitténs förslag (prop. 1989/90:111, s. 101) gjorde departementschefen en annan bedöm- ning. Han menade att det ur kulturpolitisk synvinkel var befogat att undantaget från beskattning bibehölls. I betänkandet Mervärdesskatten och EG (SOU 1994:88) konsta- terade utredningen att det svenska undantaget inte omfattades av . Utredningen menade därför att bestämmelsen borde utgå. Regeringen följde dock inte utredningens förslag utan menade att frågan borde övervägas ytterligare (prop. 1994/95:57, Mervärdesskatten och EG, s. 106). 1994/95:202 Mervärdesskatten på begagnade varor m.m. återkom regeringen till frågan. I propositionen konstaterades att någon motsvarighet till ML:s bestämmelse om undantag från beskattning inte fanns i sjätte direktivet. Undantaget i ML skulle därför slopas. Man menade vidare att det var rätt tidpunkt att slopa undantaget eftersom regler om marginalmomsbeskattning sam- tidigt infördes. Att ha kvar skattefriheten skulle skapa osäkerhet om i vad mån marginalbeskattningsprincipen skulle kunna tillämpas i senare led. I 1 kap. 2 a § infördes en beloppsbestämmelse som medförde att skattskyldighet enbart skulle föreligga om beskattningsunderlaget för beskattningsåret uppgick till . Bestämmelsen gjordes frivillig i det avseendet att även en konstnär eller dennes dödsbo som hade en lägre omsättning kunde välja att inträda i mer- värdesskattesystemet. Det kan noteras att Utredningen om teknisk EG-anpassning av de indirekta skatterna (SOU 1994:88) hade före- slagit att en gräns om skulle tillämpas. Regeringen menade dock att en väsentligt högre omsättningsgräns borde gälla och föreslog därför . Gränsen skulle dock inte gälla för import. Vad gäller frågan om reducerad skattesats konstaterades följande. Om full skatt tas ut vid import av konstverk, samlarföremål och antikviteter medan omsättning inom EG beskattas enligt bestämmel- serna om vinstmarginalbeskattning kommer det att vara skattemässigt fördelaktigare för icke skattskyldiga personer att förvärva sådana varor från en skattskyldig återförsäljare i ett än att importera dem från tredje land. Detta talar för att reducerad skatt bör tas ut vid im- port av konstverk, samlarföremål och antikviteter. Konstverk (undantag från beskattning och beskattning med reducerad skattesats) Enligt artikel 12.3 c får ett medlemsland som utnyttjar möjligheten att tillämpa reducerad skattesats på import av konstverk m.m. tillämpa denna reducerade skattesats på bl.a. omsättning av konstverk som görs av upphovsmannen eller dennes dödsbo. I avsnitt 4.5 har föreslagits att det nuvarande undantaget för omsättning av alster av bildkonst i 3 kap. 11 § 2 skall slopas. En upphovsmans eller dennes dödsbos omsättning av konstverk skall således, med vissa föreslagna begränsningar, be- skattas. För att inte konkurrenssnedvridningar skall uppstå bör även dessa omsättningar beskattas med tillämpning av den reducerade skattesatsen om . Tillämplig skattesats föreslogs således bli både för om- sättning av konstverk som ägdes av upphovsmannen eller dennes dödsbo samt för import av konstverk, samlarföremål och antikvi- teter. Reglerna infördes (prop. 1994/95:2002, bet 1994/95:SkU42, rskr. 1994/95:402, SFS 1995:700). Skälet till att undantaget från beskattning för omsättning av bildalster bibehölls vid skattereformen var som nämnts kultur- politiskt. När sedan beskattning infördes till följd av en anpassning till EG-rätten nämns inte uttryckligen varför beskattning skulle ske först när en omsättning om uppnåddes. Det kan dock noteras att i SOU 1994:88 påtalades att en beloppsgräns var ett sätt tillgodose kulturpolitiska skäl. När det däremot gäller skälet till att reducerad skattesats skulle tillämpas konstateras att införandet av vinstmarginalbeskattning medförde att det skulle bli billigare för en icke skattskyldig köpare att förvärva sådana varor från en skatt- skyldig återförsäljare i ett än att importera dessa från tredje land. Den omständigheten menade man talade för att reduce- rad skattesats skulle tillämpas på import. I det fall omsättning av konstverk omsattes av upphovsmannen eller dennes dödsbo skulle beskattning i princip ske (om omsättningen inte understeg ). För att inte konkurrenssnedvridningar skulle uppstå menade man att även dessa omsättningar skulle beskattas med den reduce- rade skattesatsen . 3.2Uttalanden i förarbeten om tillämpningsområdet för regeln om reducerad mervärdesskatt Fram till var omsättning av sådana alster av bildkonst som avsågs i 1 § lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk och som ägdes av upphovsmannen Konstverk (undantag från beskattning och beskattning med reducerad skattesats) eller dennes dödsbo undantagna från beskattning. Undantaget från beskattning gällde uttryckligen inte fotografiska verk. 1994/95:202 föreslog regeringen att denna regel skulle slopas eftersom någon motsvarighet till undantaget i ML inte fanns i sjätte direktivet. Omsättning av konstverk blev därför i princip skattepliktigt. När det gällde konstverk som ägs av upp- hovsmannens eller dennes dödsbo infördes dock en beloppsgräns för skattskyldighet (1 kap. 2 a §). Beloppsgränsen bestämdes till av konstnärens eller dödsboets beskattningsunderlag för omsättning av konstverk inom landet. Enligt författningskom- mentaren (s. 74) var avsikten inte att omsättning av andra varor eller tjänster skulle påverka bedömningen av om skattskyldighet skulle föreligga eller inte. Om gränsen för skattskyldighet överskreds skulle all omsättning beskattas. I 1 kap. 2 b § infördes även en rätt för konstnären att behandlas som skattskyldig även om omsättningen understeg beloppsgränsen. I de fall omsättning av konstverk som ägs av upphovsmannen eller dennes dödsbo skulle beskattas (antingen för att omsätt- ningen överstiger eller för att regeln om frivillig be- skattning utnyttjas) infördes reducerad skattesats (). När det gällde definitionen av konstverk konstaterades att reglerna i sjätte direktivet är bindande för medlemsstaten. I bilaga I) till det sjätte mervärdesskattedirektivet anges vad som skall anses utgöra konstverk, samlarföremål och antikviteter i sjätte direktivet. I specialmotiveringen till 9 a kap. 5 § uttalas därvid följande. Paragrafen innehåller definitionen av konstverk. Som anges i allmän- motiveringen bygger definitionen i stor utsträckning på EG:s tulltaxa i förordningen (EEG) 2658/87. Därvid kan följande anmärkas. Enligt tulltaxan hänförs till KN-nummer 9701 målningar och teck- ningar utförda helt för hand, andra än teckningar enligt 4906 och andra än handdekorerade föremål; collage och liknande prydnadstavlor. Av anmärkningarna till kapitel 97 i tulltaxan framgår att kapitlet inte om- fattar teaterkulisser, ateljéfonder o.d., målade på textilvävnad (KN- nummer 5907) med undantag av sådana som klassificeras enligt KN- nummer 9706 (antikviteter). KN-nummer 9702 00 00 i tulltaxan omfattar konstgrafiska original- blad. Därmed förstås enligt anmärkningarna avtryck som gjorts i svartvitt eller färg direkt från en eller flera tryckformar som av konst- nären framställts helt för hand, oavsett vilken teknik och vilket material som använts, dock med undantag för mekaniska eller foto- mekaniska förfaranden. Den i definitionen av konstverk ingående beskrivningen av tavlor m.m. och originalgravyrer m.m. synes helt motsvara vad som är hän- Konstverk (undantag från beskattning och beskattning med reducerad skattesats) förligt till KN-nummer 9701 och 9702 00 00. Dessa slag av konstverk har därför angetts som varor hänförliga under KN-nummer 9701 och 9702 00 00. Originalskulpturer, oavsett material, hänförs till KN-nummer 9703 00 00. Dit hänförs dock inte masstillverkade reproduktioner eller produkter av vanligt hantverk med karaktär av handelsvaror. I mer- värdesskattehänseende skall gälla att inte endast originalskulpturer utan också avgjutningar i högst åtta exemplar vilka framställts under övervakning av konstnären eller dennes dödsbo anses som konstverk. Bestämmelsen i ML har därför getts detta innehåll. Någon anledning att utnyttja möjligheten att föreskriva om högre antal avgjutningar än åtta kan inte anses föreligga. I fråga om tapisserier och väggbonader har bestämmelsen i ML ut- formats på samma sätt som i det sjätte direktivet. Enligt artikel 26a A a i sjätte direktivet framgår att medlemsstaten kan underlåta att anse att vissa av de föremål som räknas upp i bilaga I skall utgöra konstverk i den nationella mervärdesskattelag- stiftningen. Valfriheten gäller viss keramik, emalj och vissa foto- grafier (signerade och numrerade). I propositionens allmän- motivering uttalades följande (s. 47). Den nuvarande avgränsningen i 3 kap. 11 § 2 ML av de skattefria områdena torde innebära att keramikföremål och emaljarbeten är skattefria konstverk endast om de utgör originalskulpturer. Den möj- lighet som gemenskapsrätten ger (artikel 26a A a) att inte behandla sist nämnda varor som konstverk bör därför utnyttjas. Detsamma bör gälla för fotografiska verk, som inte omfattas av skattefri- heten för konstverk enligt ML. De nu nämnda varorna skall således inte anses utgöra konstverk vid tillämpning av de nya reglerna i 9 a kap. Det innebär att de vanliga mervärdesskattereglerna tillämpas. Om sådana varor när de omsätts anses begagnade enligt den allmänna definitionen därom, torde dock reglerna för försäljning av begagnade varor vara att tillämpa. Någon förändring föreslogs heller inte avseende brukskonst. Brukskonst skulle liksom tidigare beskattas med normalskatte- satsen. Med brukskonst avses produkter som utformats för att ha en praktisk funktion. När det gällde import av konstverk, samlarföremål och antikvi- teter respektive upphovsmannens eller dennes dödsbos omsättning av konstverk valde regeringen att utnyttja den möjlighet som finns i artikel 12.3 c att tillämpa en lägre skattesats (). Vad som i sjätte mervärdesskattedirektivets mening avses med konst- verk, samlarföremål och antikviteter framgår som nämnts av bilaga Konstverk (undantag från beskattning och beskattning med reducerad skattesats) I) till direktivet. Som framgår av citatet ovan valde dock regeringen att utnyttja möjligheten att i mervärdesskattehänseende inte be- trakta vissa keramik- och emaljföremål samt signerade och numre- rade fotografier som konstverk. I 7 kap. 1 § ML anges att den redu- cerade skattesatsen skall tillämpas för import av sådana konstverk, samlarföremål och antikviteter som avses i 9 a kap. 5–7 §§. Ut- formningen av 9 a kap. 5 § (konstverk) har redogjorts för ovan och när det gäller definitionen av samlarföremål och antikviteter har bestämmelserna utformats i nära anslutning till . 3.3Kartläggning av de avgränsnings- och tillämpningsproblem regeln fört med sig I det följande redovisas rättsfall, uttalanden från (t.o.m. ) i olika former samt uttalanden som gjorts i andra sammanhang. De frågor som det i dessa sammanhang funnits anledning att ta ställning till åter- speglar enligt utredningens uppfattning i stora drag de olika gräns- dragnings- och tillämpningsproblem som kan knytas till regeln. Enligt den tidigare mervärdeskattelagen undantogs från skatteplikt sådant alster av bildkonst som ägs av upphovsmannen eller dennes dödsbo. Frågan i målet var om en mässhake var att anse som sådan bildkonst. Sökanden i målet menade att mässhaken inte var något nyttoföremål (bruksföremål). Den var egentligen inte ett klädes- plagg som hade till uppgift att skydda mot köld och vind utan klädseln var en uråldrig symboltradition som syftade till att med färg, form och bild tillföra öga och sinne vad som är svårt att utsäga i ord och skrift. för rättsärenden menade att mässhaken även hade ett nyttosyfte varför den skulle hänföras till alster av brukskonst (skattepliktigt). Regeringsrätten yttrade: Den konstnärliga utformningen av en mässhake har till ändamål att fördjupa innehållet i gudstjänsten. Även om mässhaken i och för sig utgör ett klädesplagg, måste den med hänsyn till sin utformning och nära anknytning till kyrkans övriga utsmyckning och liturgi anses utgöra ett alster av textil bild- Konstverk (undantag från beskattning och beskattning med reducerad skattesats) konst, där bilden utgör framställningens egentliga syfte och nytto- momentet är av helt underordnad betydelse. Regeringsrätten fann till följd av detta att mässhaken vara att anse som ett sådant alster av bildkonst som enligt 8 § 8 lagen om mervärdeskatt var undan- tagen från skatteplikt. Rättsfallet avsåg den gamla mervärdeskatte- lagen och tolkning av begreppet alster av bildkonst. RSV har i skrivelse (se nedan) kommit fram till att mässhakar även skall anses utgöra konstverk enligt nu aktuell lagstiftning. RÅ 1988 not 361 Frågan i målet var om mervärdesskatt skulle utgå vid handelsbolags försäljning av textilier eller om undantaget från skatteplikt för sådant alster av bildkonst som ägs av upphovsmannen var tillämpligt (8 § 8 GML). Regeringsrätten konstaterade att textili- erna vid försäljningstillfället ägdes av handelsbolaget och inte av konstnären. Eftersom bolaget inte kunde betraktas som upphovs- man var inte undantaget från beskattning tillämpligt. RÅ 2000 not 65 I ett mål om förhandsbesked var frågan om mervärdesskatt skulle tas ut eller när ett bolag sålde konstverk som framställts av den i bolaget aktive ägaren. fann i sitt beslut efter att ha redogjort för reglerna i upphovsrättslagen (1960:729) att mervärdesskatt skulle tas ut . Enligt nämnden kan endast en fysisk person som åstadkommit det konstnärliga verket vara upphovsman till detta. Ett företag blir således inte upphovsman till verket även om det eller senare blir innehavare av upphovsrätten till verket.