sou · GTB322d4 · 2006-01-01 00:00:00 — (11)En gemenskapsdefinition av ramavtal bör fastställas, lik- som särskilda regler för ramavtal som ingås för kontrakt som omfattas av detta direktiv. Enligt dessa regler får en upphandlande myndighet när den ingår ett ramavtal i enlighet med bestämmelserna i detta direktiv om bland annat offentliggörande, tidsfrister och villkor för anbuds- givning, under ramavtalets löptid ingå kontrakt som grundas på sådana ramavtal antingen genom att tillämpa villkoren i ramavtalet eller, om inte samtliga villkor fastställts i förväg, genom att på nytt inbjuda parterna i ramavtalet att lämna anbud utan fastställda villkor. En ny inbjudan att lämna anbud bör genomföras enligt vissa regler som syftar till att garantera den nödvändiga flexibiliteten och iakttagandet av de allmänna principer- na, bland annat principen om likabehandling. Ramavta- lets löptid bör därför begränsas och bör inte kunna överstiga , utom i fall som är vederbörligen styrkta av de upphandlande myndigheterna. (12)Nya förfaranden för elektronisk upphandling utvecklas ständigt. Dessa förfaranden möjliggör ökad konkurrens och förbättrad effektivitet vid offentlig upphandling, särskilt genom de besparingar och kostnader som användningen medför. Den upphandlande myndigheten får använda elektroniska upphandlingsförfaranden om det sker i överensstämmelse med bestämmelserna i detta direktiv och principerna om likabehandling, icke-diskri- minering och öppenhet. I samma omfattning får ett anbud som lämnas in av en anbudsgivare ha formen av dennes elektroniska katalog, särskilt om förnyad inbjudan att lämna anbud har gått ut i enlighet med ett ramavtal eller ett dynamiskt inköpssystem har in- förts, under förutsättning att anbudsgivaren använder de kommunikationssätt som den upphandlande myndighe- ten valt i enlighet med artikel 42. L 134/116 Europeiska unionens officiella tidning (13)Med hänsyn till de elektroniska upphandlingsförfarande- nas snabba utbredning bör man redan nu fastställa lämpliga regler för att de upphandlande myndigheterna till fullo skall kunna utnyttja de möjligheter som dessa system erbjuder. I detta syfte är det lämpligt att definiera ett fullständigt elektroniskt dynamiskt system för upp- handling avsett för inköp av sådant som vanligen an- vänds och fastställa särskilda regler för inrättandet och driften av ett sådant system, för att säkerställa att varje ekonomisk aktör som vill delta behandlas rättvist. Varje ekonomisk aktör bör ha möjlighet att delta i ett sådant system förutsatt att han har lämnat ett preliminärt anbud som överensstämmer med förfrågningsunderlaget och att han uppfyller urvalskriterierna. Denna upphand- lingsteknik gör det möjligt för de upphandlande myn- digheterna att – genom upprättandet av en förteckning över redan godkända anbudsgivare och genom möjlig- heten för nya anbudsgivare att ansluta sig – tack vare de elektroniska medlen förfoga över ett särskilt stort urval av anbud, och således att genom en omfattande kon- kurrens säkerställa ett optimalt utnyttjande av de offent- liga medlen. (14)Eftersom förfarandet med elektroniska auktioner kom- mer att få ökad omfattning bör det införas en gemen- skapsdefinition av sådana auktioner och fastställas sär- skilda regler för dessa för att garantera att de genomförs på ett sådant sätt att principerna om likabehandling, icke-diskriminering och öppenhet iakttas fullt ut. Det bör därför föreskrivas att de elektroniska auktionerna endast gäller sådana byggentreprenad-, varu- och tjänste- kontrakt för vilka det kan fastställas exakta specifikatio- ner. Detta kan bland annat gälla i fråga om återkom- mande varu-, byggentreprenad- och tjänstekontrakt. I samma syfte bör det också föreskrivas att anbudsgivar- nas rangordning måste kunna fastställas under hela den elektroniska auktionen. Användningen av elektroniska auktioner ger de upphandlande myndigheterna möjlighet att uppmana anbudsgivarna att erbjuda nya lägre priser och, när kontraktet tilldelas den anbudsgivare som läm- nat det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet, även att förbättra andra aspekter av anbudet än priset. För att säkerställa respekt för principen om öppenhet bör en- dast de aspekter som kan utvärderas automatiskt på elektronisk väg, utan ingripande och/eller bedömning från den upphandlande myndighetens sida, bli föremål för elektronisk auktion, dvs. sådana aspekter som kan kvantifieras så att de kan uttryckas i siffror eller pro- centtal. Däremot bör sådana aspekter av anbudsgivning- en som innebär en bedömning av aspekter som inte kan kvantifieras inte bli föremål för elektronisk auktion. Följaktligen bör vissa byggentreprenadkontrakt och tjänstekontrakt som innehåller intellektuella prestationer, såsom projekteringen av byggentreprenader, inte bli före- mål för elektronisk auktion. (15)Vissa förfaranden för centralisering av inköp har utveck- lats i medlemsstaterna. Flera upphandlande myndigheter har till uppgift att göra anskaffningar eller genomföra offentlig upphandling/ingå ramavtal för andra upphand- lande myndigheter. Eftersom det rör sig om stora in- köpsvolymer är det genom dessa förfaranden möjligt att öka konkurrensen och förbättra effektiviteten i den offentliga upphandlingen. Det bör därför införas en gemenskapsdefinition av den inköpscentral som står till de upphandlande myndigheternas förfogande. Det bör även fastställas villkor enligt vilka, i överensstämmelse med principerna om icke‑diskriminering och likabe- handling, de upphandlande myndigheter som anskaffar byggentreprenader, varor och/eller tjänster med hjälp av en inköpscentral kan anses ha iakttagit bestämmelserna i detta direktiv. (16)För att de olikheter som råder i medlemsstaterna skall kunna beaktas bör medlemsstaterna ges möjlighet att föreskriva att de upphandlande myndigheterna får an- vända sig av ramavtal, inköpscentraler, dynamiska in- köpssystem, elektroniska auktioner och konkurrenspräg- lad dialog i enlighet med definitionerna och bestämmel- serna i detta direktiv. (17)Många olika tröskelvärden för tillämpningen av bestäm- melserna om samordning leder till problem för de upp- handlande myndigheterna. Dessutom bör tröskelvärdena med hänsyn till den monetära unionen fastställas i euro. Tröskelvärden i euro bör därför fastställas på ett sätt som gör det enklare att tillämpa dessa bestämmelser som tröskelvärdena enligt avtalet, som uttrycks i särskilda dragningsrätter, iakttas. I detta sammanhang bör det också föreskrivas en återkommande översyn av tröskelvärdena i euro så att de, vid behov, anpassas till eventuella förändringar i eurons värde i förhållande till de särskilda dragningsrätterna. (18)För tillämpningen av bestämmelserna i detta direktiv och i övervakningssyfte bör indelningen av tjänster göras i form av kategorier som motsvarar bestämda nummer i en gemensam nomenklatur och sammanstäl- las i två bilagor, II A och II B, enligt det system som skall gälla. För tjänster i bilaga II B bör tillämpliga bestämmelser i direktivet gälla utan att det påverkar tillämpningen av särskilda gemenskapsbestämmelser för de berörda tjänsterna. (19)När det gäller tjänstekontrakt bör full tillämpning av detta direktiv begränsas till kontrakt för vilka dessa bestämmelser kommer att göra det möjligt att utnyttja alla möjligheter till att öka handeln över gränserna. Kontrakt för andra tjänster bör övervakas innan beslut Europeiska unionens officiella tidning L 134/117 fattas om full tillämpning av direktivet. Mekanismen för sådan övervakning bör därför fastställas. bör mekanismen göra det möjligt för de berörda parterna att få tillgång till alla relevanta upplysningar. (20)Offentliga kontrakt som ingås av upphandlande myndig- heter med verksamhet inom vatten-, energi-, transport- och postsektorerna som avser sådan verksamhet omfat- tas av och rådets direktiv /17/EG av om samordning av förfarandena vid upphandling inom vatten-, energi-, transport- och postsektorerna (1). Kontrakt som ingås av upphandlande myndigheter inom ramen för deras trans- portverksamhet till havs, längs kusterna och på inre vattenvägar måste emellertid omfattas av detta direktiv. (21)Eftersom telekommunikationssektorn är utsatt för verk- lig konkurrens till följd av att gemenskapsbestämmelser- na om liberalisering av denna sektor har genomförts, bör offentliga kontrakt på det området undantas från detta direktivs tillämpningsområde, i den mån dessa kontrakt huvudsakligen syftar till att ge den upphand- lande myndigheten möjlighet att utöva vissa verksam- heter inom telekommunikationssektorn. Dessa verksam- heter fastställs genom definitionerna i artiklarna 1, 2 och 8 i rådets direktiv /38/EEG av om samordning av upphandlingsförfarandet för enheter som har verksamhet inom vatten-, energi‑, transport- och telekommunikationssektorerna (2) på så sätt att det här direktivet inte är tillämpligt på kontrakt som har direktiv /38/EEG enligt artikel 8 i det direktivet. (22)Det bör anges när bestämmelserna om samordning av förfarandena inte kan tillämpas av skäl som rör statens säkerhet eller statshemligheter eller på grund av att särskilda upphandlingsregler gäller enligt internationella avtal som avser stationering av trupper eller gäller för internationella organisationer. (23)Enligt artikel 163 i fördraget är stimulans av forskning och teknisk utveckling ett sätt att stärka den vetenskap- liga och teknologiska grunden för gemenskapens indu- (1) Se sid. 1 i detta nummer av EUT. (2) EGT L 199, , s. 84. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv /78/EG (EGT L 285, 29.10.2001, s. 1). stri, och öppnandet av den offentliga upphandlingen av tjänster kommer att bidra till att detta mål nås. Medfi- nansiering av forskningsprogram bör inte omfattas av detta direktiv. Det omfattar följaktligen endast sådana kontrakt för forsknings- och utvecklingstjänster som uteslutande är till nytta för den upphandlande myndig- heten i dess egen verksamhet, förutsatt att de tjänster som tillhandahålls helt bekostas av den upphandlande myndigheten. (24)Inom ramen för tjänster har kontrakt för förvärv eller hyra av fast egendom eller rättigheter till sådan egen- dom särdrag som gör att regler för offentlig upphand- ling inte bör tillämpas. (25)Vid offentlig upphandling av vissa audiovisuella tjänster inom radio- och TV-området bör hänsyn kunna tas till kulturella och sociala överväganden som gör att upp- handlingsreglerna inte bör tillämpas. Av dessa skäl måste det göras undantag för offentliga tjänstekontrakt som avser anskaffning, utveckling, produktion eller sampro- duktion av programmaterial som är färdigt för använd- ning samt andra förberedande tjänster, t.ex. sådana tjänster som har samband med manuskript eller ar- tistuppträdanden vilka behövs för att genomföra pro- grammet samt de kontrakt som gäller sändningstid. Detta undantag bör dock inte tillämpas på tillhandahål- landet av den tekniska utrustning som behövs för pro- duktion, samproduktion och sändning av sådana pro- gram. Med sändning bör avses överföring och distribu- tion via någon form av elektroniskt nät. (26)Skiljemanna- och förlikningstjänster tillhandahålls vanli- gen av organ eller personer som utnämnts eller valts på ett sätt som inte kan underkastas reglerna för offentlig upphandling. (27)I enlighet med avtalet omfattar detta direktiv inte sådana finansiella tjänster som rör instrumenten för penning- och valutapolitiken, statsskulden, förvaltningen av reser- ver och annan politiskt beslutad verksamhet som inne- fattar handel med värdepapper och andra finansiella instrument, i synnerhet transaktioner för att förse en L 134/118 Europeiska unionens officiella tidning upphandlande myndighet med pengar eller kapital. Kon- trakt i samband med utfärdande, försäljning, förvärv eller överföring av värdepapper och andra finansiella instrument omfattas därför inte. Tjänster som utförs av centralbanker undantas också. (28)Sysselsättning och arbete är grundläggande faktorer när det gäller att garantera lika möjligheter för alla och bidra till social integration. Skyddade verkstäder och program för skyddad anställning bidrar härvid effektivt till att människor med funktionshinder kan komma in på eller återvända till arbetsmarknaden. Sådana verkstäder kan emellertid sakna möjlighet att få kontrakt under norma- la konkurrensförhållanden. Det är därför lämpligt att föreskriva att medlemsstaterna får reservera rätten att delta i offentliga upphandlingsförfaranden för sådana verkstäder eller föreskriva att kontrakten skall fullgöras inom ramen för program för skyddad anställning. (29)De tekniska specifikationer som offentliga upphandlare upprättar bör tillåta att den offentliga upphandlingen öppnas för konkurrens. Det måste därför vara möjligt att lämna anbud som baseras på olika tekniska lös- ningar. De tekniska specifikationerna måste följaktligen kunna bygga på prestanda- och funktionskrav och, om det hänvisas till europeisk standard eller, i avsaknad av sådan, till nationell standard, måste de upphandlande myndigheterna beakta anbud som baseras på andra likvärdiga lösningar. För att visa att en lösning är likvärdig bör anbudsgivarna få använda alla former av bevis. Den upphandlande myndigheten måste kunna motivera alla beslut om att likvärdighet inte föreligger. En upphandlande myndighet som vill fastställa miljökrav i de tekniska specifikationerna för ett bestämt kontrakt får föreskriva särskilda miljöegenskaper, t.ex. en viss produktionsmetod, och/eller särskilda miljöeffekter för grupper av varor eller tjänster. Den får, men är inte skyldig att, använda lämpliga specifikationer som fast- ställts för miljömärken, t.ex. det europeiska miljömärket, (multi)nationella miljömärken eller andra miljömärken, om kraven för märket har utarbetats och antagits på grundval av vetenskapliga rön eller genom ett förfarande i vilket de berörda parterna, t.ex. statliga organ, kon- sumenter, tillverkare, distributörer och miljöorganisatio- ner, kan delta och om miljömärket är tillgängligt för samtliga berörda parter. Den upphandlande myndigheten bör då det är möjligt fastställa tekniska specifikationer för att ta hänsyn till kriterier avseende tillgänglighet för funktionshindrade eller formgivning med tanke på samt- liga användares behov. De tekniska specifikationerna bör tydligt anges så att alla anbudsgivare vet vad de krav som den upphandlande myndigheten fastställt omfattar. (30)Kompletterande information om upphandlingarna måste, såsom är brukligt i medlemsstaterna, finnas i förfråg- ningsunderlaget för varje upphandling eller i motsvaran- de handlingar. (31)Upphandlande myndigheter som genomför särskilt kom- plicerade projekt kan objektivt sett vara oförmögna att specificera vilka medel som kan tillgodose deras behov eller bedöma vad marknaden kan erbjuda i form av tekniska och/eller finansiella och rättsliga lösningar, utan att därmed behöva utsättas för någon kritik. Detta kan bland annat inträffa vid genomförandet av större integrerade projekt för transportinfrastruktur, stora data- nät eller projekt som omfattar komplicerad och struktu- rerad finansiering vars ekonomiska och rättsliga upp- läggning inte kan fastställas i förväg. Om sådana kon- trakt inte kan tilldelas genom användning av öppna eller selektiva förfaranden, bör följaktligen ett flexibelt förfa- rande föreskrivas som garanterar såväl konkurrensen mellan de ekonomiska aktörerna som den upphandlande myndighetens behov av att diskutera alla synpunkter på kontraktet med varje enskild anbudssökande. Detta för- farande får dock inte användas på ett sådant sätt att konkurrensen begränsas eller snedvrids, särskilt inte genom att grundläggande delar av anbuden ändras, genom att nya väsentliga krav åläggs den utvalda an- budsgivaren eller genom att någon annan anbudsgivare än den som lämnat det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet kan komma i fråga. (32)För att underlätta för små och medelstora företag att delta i offentlig upphandling bör det fastställas bestäm- melser om underleverantörer. (33)Villkoren för fullgörandet av ett kontrakt är förenliga med detta direktiv om de inte är direkt eller indirekt diskriminerande och om de anges i meddelandet om upphandling eller i förfrågningsunderlaget. Villkoren kan till exempel syfta till att främja yrkesutbildning på arbetsplatsen och anställning av personer som har sär- skilda svårigheter att komma in på arbetsmarknaden, bekämpa arbetslöshet eller skydda miljön. Som exempel kan nämnas skyldighet att i samband med fullgörandet av ett kontrakt anställa långtidsarbetslösa eller att ge- nomföra utbildning för arbetslösa eller ungdomar, att följa bestämmelserna i grundläggande () om dessa inte har införlivats med den nationella lagstiftningen eller att anställa ett större antal personer med funktionshinder än som krävs enligt den nationella lagstiftningen. Europeiska unionens officiella tidning L 134/119 (34)Gällande lagar, förordningar och kollektivavtal rörande anställningsvillkor och arbetarskydd, på såväl nationell nivå som gemenskapsnivå, är tillämpliga vid fullgörandet av ett offentligt kontrakt om dessa bestämmelser och tillämpningen av dem överensstämmer med gemens- kapsrätten. För gränsöverskridande verksamhet, när ar- betstagare i en medlemsstat utför tjänster i en annan medlemsstat i samband med fullgörandet av ett offent- ligt kontrakt, fastställs i och rådets direktiv /71/EG av om ut- stationering av arbetstagare i samband med tillhandahål- lande av tjänster (1) de minimivillkor som måste upp- fyllas i värdlandet gentemot de utstationerade arbetsta- garna. Om det i nationell rätt ingår bestämmelser i detta avseende, kan det om dessa förpliktelser inte uppfylls betraktas som ett allvarligt fel eller som ett brott mot den ekonomiska aktörens yrkesetik, som kan medföra att den ekonomiska aktören utesluts från det offentliga upphandlingsförfarandet. (35)Med tanke på att den nya informations- och kommuni- kationstekniken kan förenkla offentliggörandet av upp- handlingar och göra upphandlingsförfarandet effektivare och öppnare bör elektroniska medel jämställas med traditionella medel för kommunikation och utbyte av information. I så stor utsträckning som möjligt bör de medel och den teknik som väljs vara förenliga med den teknik som används i de andra medlemsstaterna. (36)Utvecklingen av en effektiv konkurrens inom offentlig upphandling gör det nödvändigt att meddelanden om upphandling från de upphandlande myndigheterna i medlemsstaterna offentliggörs på gemenskapsnivå. Infor- mationen i meddelandena måste göra det möjligt för de ekonomiska aktörerna i gemenskapen att avgöra om upphandlingen intresserar dem. De behöver således tillräcklig information om föremålet för upphandlingen och villkoren i samband med kontraktet. Det är därför viktigt att förbättra de offentliggjorda meddelandenas synlighet på olika sätt, t.ex. med hjälp av standardfor- mulär för meddelanden om upphandling och den ge- mensamma terminologin vid offentlig upphandling (Common Procurement Vocabulary (CPV)) som enligt och rådets förordning (EG) nr 2195/2002 (2) kommer att utgöra referensnomenklatur för offentlig upphandling. Vid selektiva förfaranden bör offentliggörandet ha det särskilda syftet att ge de eko- nomiska aktörerna i medlemsstaterna tillfälle att visa sitt intresse för upphandlingarna genom att ansöka hos den upphandlande myndigheten om att få lämna anbud på angivna villkor. (1) EGT L 18, 21.1.1997, s. 1. (2) EGT L 340, 16.12.2002, s. 1. (37)och rådets direktiv /93/EG av om ett gemenskapsramverk för elektroniska signaturer (3) och och rådets direktiv /31/EG av om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjäns- ter, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (direktiv om elektronisk handel) (4) bör i samband med detta direktiv vara tillämpliga på överföring av informa- tion med elektroniska medel. Förfarandena för offentlig upphandling och reglerna för projekttävlingar avseende tjänster kräver en högre säkerhets- och sekretessnivå än den som fastställs i dessa direktiv. Därför bör anord- ningar för elektronisk mottagning av anbud, anbudsan- sökningar samt ritningar och planer uppfylla särskilda tilläggskrav. I detta syfte bör användning av elektroniska signaturer, i synnerhet avancerade elektroniska signatu- rer, i möjligaste mån uppmuntras. Frivilliga ackrediter- ingssystem skulle dessutom kunna utgöra en gynnsam ram för att höja nivån på tillhandahållandet av certifier- ingstjänster för dessa anordningar. (38)Användning av elektroniska medel är tidsbesparande. Minimitidsfristerna bör därför förkortas om elektroniska medel används, dock under förutsättning att de är för- enliga med den särskilda överföringsteknik som fastställs på gemenskapsnivå. (39)Kontroll av anbudsgivarnas lämplighet vid öppna förfar- anden och av anbudssökandenas lämplighet vid selektiva och förhandlade förfaranden med offentliggörande av ett meddelande om upphandling och vid konkurrenspräglad dialog samt urval av anbudsgivare och anbudssökande bör genomföras på öppna villkor. Det bör därför anges vilka icke‑diskriminerande kriterier den upphandlande myndigheten får använda vid urval av deltagare och på vilket sätt de ekonomiska aktörerna kan bevisa att de uppfyller kriterierna. I syfte att åstadkomma öppenhet bör den upphandlande myndigheten åläggas att, redan vid inbjudan att lämna anbud, ange vilka urvalskriterier den kommer att tillämpa samt vilka särskilda krav på kapacitet som den eventuellt kommer att kräva av de ekonomiska aktörerna för att de skall kunna delta i upphandlingsförfarandet. (40)En upphandlande myndighet får begränsa antalet an- budssökande i de selektiva och förhandlade förfarandena med offentliggörande av ett meddelande om upphand- ling samt i den konkurrenspräglade dialogen. En sådan begränsning av antalet anbudssökande bör göras endast på grundval av objektiva kriterier som anges i medde- landet om upphandling. Dessa objektiva kriterier medför (3) EGT L 13, , s. 12. (4) EGT L 178, , s. 1. L 134/120 Europeiska unionens officiella tidning inte nödvändigtvis viktning. För kriterier som rör de ekonomiska aktörernas personliga ställning kan det räcka med en allmän hänvisning i meddelandet om upphandling till de omständigheter som anges i artikel 45. (41)I konkurrenspräglad dialog och i förhandlade förfaran- den med offentliggörande av ett meddelande om upp- handling bör den upphandlande myndigheten, med hän- syn till den flexibilitet som kan behövas samt till de alltför höga kostnader som hör samman med upphand- lingsmetoder, tillåtas att genomföra förfarandet i succes- siva steg för att på grundval av på förhand angivna tilldelningskriterier efterhand minska det antal anbud som den fortsätter att diskutera eller förhandla om. Denna begränsning bör garantera verklig konkurrens, under förutsättning att det finns ett tillräckligt antal lämpliga lösningar eller anbudssökande. (42)Gemenskapsreglerna om ömsesidigt erkännande av ut- bildnings-, examens- och andra behörighetsbevis gäller när det krävs bevis på särskilda kvalifikationer för att kunna delta i ett upphandlingsförfarande eller en pro- jekttävling. (43)Det bör undvikas att offentliga kontrakt tilldelas ekono- miska aktörer som har deltagit i en kriminell organisa- tion eller som har befunnits skyldiga till bestickning eller bedrägerier som riktar sig mot Europeiska gemen- skapernas ekonomiska intressen eller penningtvätt. Den upphandlande myndigheten bör vid behov begära lämp- liga handlingar från anbudssökandena/anbudsgivarna och skulle kunna, om det råder tvivel om anbudssökan- denas/anbudsgivarnas personliga ställning, begära sam- arbete med de behöriga myndigheterna i denna med- lemsstat. Den upphandlande myndigheten bör utesluta sådana ekonomiska aktörer om den genom en lagakraf- tvunnen dom får kännedom om att sådana brott enligt den nationella lagstiftningen har begåtts.