sou · GTB340d3 · 2006-01-01 00:00:00 — Lapparna delades in i grupper enligt den ovannämnda fördel- ningen i tre huvudgrupper (den fjärde, den med de stora Mälardals- kommunerna, hade automatiskt alla tre kommunerna represente- rade). Dragningen av lapparna gjordes med 6 stycken för , 6 stycken för och 5 stycken för de mindre Mälardalskommunerna. En avvikelse gjordes: för att få en geogra- fisk balans mot den västra bland de mindre, val- des ut för hand. Bostadsorterna som lottades fram var dessa: : , , , , , : , , , , Maria-Gamla , De tre centrala kommunerna utanför (Mälar- dalen Centrala): , , Mindre kommuner utanför (mindre, övriga): , , ,6 , , (Sala), Enligt en färsk studie av De (2004),7 skulle de flesta bo- stadsorter resp. kommuner som kommit med i vårt urval repre- sentera kommuner, som i är officiellt tvåspråkiga, dvs. de har antingen mer än 3 000 personer som angett det mindre talade språket som sitt modersmål, eller de utgör fler än av kommu- nens invånare. Observera, att De gjort en faktisk bedömning, baserad på andra typer av demografiska data, av hur många som skulle kunna vara finsktalande (de svenskspråkiga finlandssvens- karna i hela den sverigefinländska populationen är schablonmässigt frånräknade, enligt en antagen mindre och en större andel finlands- svenskar bland sverigefinländarna). I vårt urval skulle då följande kommuner och bostadsorter hy- potetiskt räknas som tvåspråkiga: : , , : Samtliga, i och med att skulle räk- nas dit; , , , , Maria-Gamla , De tre centrala kommunerna utanför (Mälar- dalen Centrala): Samtliga; , , 6Hallstahammar kom i slutskedet att ersätta Sala, som inte gav några informanter på den till- gängliga tiden. 7De tillhandahåller både kartor och statistiska data. Rapporten kommer att finnas till- gänglig i pdf-format senare under . Mindre kommuner utanför (mindre, övriga): ,8 Av de kvarvarande skulle följande kommuner vara sådana som inte uppfyller kraven på officiell tvåspråkig status, enligt den finska , , ; , , , , (Sala). Inom ramen för det viktade första urvalet, och efter det slump- mässiga förfarandet är resultatet att många kommuner med en stor andel, eller med många sverigefinnar verkligen finns representerade är urvalet inte ensidigt sådant, utan även övriga kommuner finns representerade. Samtliga kommuner i studien finns markerade på karta 1. 8 kom i slutskedet att ersätta Sala, som inte gav några informanter på den till- gängliga tiden. kommuner och de aktuella kommunerna i studien9 9 Vi vill tacka , , för viss redigering av kartan. 3.2Kontakterna med och valet av informanter till denna studie En önskan från utredningen var att man ville få kontakt med van- liga sverigefinnar, som inte tillhör den mest föreningsaktiva eller minoritetsaktiva delen av den sverigefinska populationen, för att få en bredare spridning på den information som samlas in. Detta gag- nar också representativiteten mer generellt. Lika litet som det finns en personifierad medelsvensson finns det emellertid en sådan me- delnieminen. Den bakomliggande hypotesen var å ena sidan att minoritetsaktiva skulle vara ensidigt för ett förvaltningsområde i finska i Stockholms- och , och å andra sidan, att minoritetsaktiva inte är representativa för alla sverigefinländare. Man kan dock ifrågasätta vilken representativitetsgrad ett sådant eftersträvat genomsnitt av en sverigefinsk population ger. Man bör inte välja till eller bort personer enbart för att de förväntas uttala sig positivt eller negativt om utredningens frågeställningar. Frågan om förvaltningsområde är dessutom en ny frågeställning för samt- liga sverigefinnar i den region det handlar om. Frågan och begrep- pet var i stort sett okända för en stor majoritet när vi kontaktade dem för deltagande i undersökningen. Redan den mi- noritetsstatusen i sig tycktes vara mer eller mindre okänd, eller åt- minstone diffus för många, speciellt de yngre. För att tillmötesgå utredningens önskemål har vi ändå bemödat oss om att hitta perso- ner som inte är framträdande föreningsaktiva eller offentliga mino- ritetspersonligheter osv. Eftersom målet var att hitta 48 personer i specifika åldersgrup- per, boende i stort sett utspridda över större delen av Mälardalsre- gionen, inom loppet av åtta möjliga materialinsamlingsveckor,10 fick vi förlita oss på nätverk av sverigefinnar, eller kontakter via enskilda personer, som vi visste bodde på någon av de valda bo- stadsorterna. Vi efterlyste också frivilliga vid de offentliga infor- mationsträffar som utredningen arrangerade – på olika håll i och via en efterlysning på en sverigefinsk e-postlista. Startskottet för vår del av utredningen var vid ett informationstillfälle som utredningen arrangerade i . 10 P.g.a. en försening i leveransen av digitala band till inspelningarna, kom tiden för inspel- ningarna att begränsas . Beträffande de yngre har det varit naturligt att också försöka nå frivilliga via de sverigefinska friskolorna och andra utbildningsan- knutna organisationer.11 I huvudsak har det för denna del av utredningen blivit fråga om att söka kontakt med informanterna via av oss direkt eller indirekt kända personer, som vi kunnat lokalisera som boende på en av de valda bostadsorterna. Även här har den s.k. snöbollsmetoden gett ytterligare namn att kontakta. Sammanlagt 45 personer har intervjuats och spelats in under okto- ber – . För att arrangera möten med dessa 45 perso- ner som deltagit, krävdes det ca tre förhandlingssamtal per telefon eller via e-postkontakter per person i genomsnitt, eller totalt ett 150-tal kontakter. I de fall kontakterna var förberedda av andra personer, var det oftare möjligt att komma överens om intervjutid och –plats på en gång, medan det var nödvändigt med flera kon- takter och försök till överenskommelser i de fall vi tog direktkon- takt med personerna. Rent allmänt var det besvärligt att arrangera intervjuerna i veck- orna, och äldre och fr.a. yngre män var mer svårtillgängliga än kvinnor. De flesta var positivt inställda och mycket gästfria när man väl hade bestämt tid och man var på plats. Intervjuerna ägde typiskt rum på vardagar efter arbetstid och . Antalet intervjuer varierade från två till nio. Tabell 3 ger det slutliga utfallet av informanternas åldersindel- ning och –spridning, samt antalet i de olika grupperna. 11 Ett alternativ hade varit att söka genom det kommunala skolväsendet. Men nedrustningen av modersmålsundervisningen och decentraliseringen samt det nya köp- systemet av tjänster som många kommuner tillämpar beträffande modersmålsundervisningen antogs leda till en för lång kontakttid för att hitta lämpliga informanter. Vid tidigare kontakter med en mångfald kommuner har det också visat sig vara svårt att hitta ansvariga med överblick över kommunernas modersmålsundervisning (se bl.a. Sverigefinska språk- nämndens arbete med ungdomars ordförråd, Ehrnebo, Lainio, m.fl. 2001). Deltagande informanter i denna studie Ålderspann 15–24 Åldersspann 46–86 Bland de yngre fanns två 24-åringar med, som avvek från den öns- kade åldern hos informanterna. Bland de äldre fanns det tre perso- ner som var (46, 51, 52). I dessa fall rör det sig om per- soner som ville ställa upp och som geografiskt och beträffande könstillhörighet fyllde luckor. Utfallet motsvarar till det avsedda. För den geografiska delen var det också nödvändigt att göra vissa kompletteringar . I vissa fall var vi tvungna att frångå försöket att på rutinmässig väg fylla de olika ålders-/köns- grupperna, när tiden höll på att rinna ut. Den största avvikelsen från det urval som var bestämt, var att vi inte kunde få kontakterna i Sala kommun att leda till intervjuer. Istället blev det nödvändigt att komplettera, vilket blev möjligt att göra med . Det var heller inte möjligt att hitta mer än en lämplig informant i , Maria-Gamla stan. Detta kompletterades med en person från . En yngre man saknades i , som ersattes med en yngre man från . Jämfört med det ideala antalet, 48, saknas en äldre och två yngre män, alla dessa från . Syftet var att skapa en någorlunda bred bild av hur specifika demo- grafiska och geografiska grupper av sverigefinnar ser på effekterna av ett eventuellt förvaltningsområde i finska, samt vilka önskemål de skulle tänkas ha för egen och för sverigefinnarnas del i allmänhet om det. Denna breda bild skulle också vara mer djuplodande än en vanlig enkät, varför två kriterier skulle uppfyllas: personerna skulle kontaktas personligen av oss, data ska vara möjliga att spara och använda för att förstå och exemplifiera en djupare detaljkännedom om de önskemål och tankar som sverigefinnar uttrycker om förvaltningsområdet och dess effekter. En följd av det senare är att man också var intresserade av hur och i vilken utsträckning sverigefinnarna själva är intresserade av möjlig- heten att fungera på två språk i och vilken syn de har på finskans möjligheter och rättigheter i . I slutändan handlar det också om vilket eget ansvar man är villig att ta, för att använda och vidarebefordra det finska språket och kulturen i . Den naturliga kombinationen av de två kriterierna var att vi be- stämde oss för att spela in djupintervjuer på band, med ett relativt stort antal informanter. Detta tillgodoser både utredningens kvan- titativa och kvalitativa kriterier. Intervjuerna baserar sig på en i förväg kort testad, nedskriven enkät (se bilagor 2a–c; nedan), som delvis anpassades till de olika åldersgrupperna, som de flesta frågeställningarna var ge- mensamma. Detta gjordes i huvudsak genom att ett block av frågor var anpassade till de faktiska förhållandena för äldre resp. yngre, t.ex. beträffande förskola/skolgång, där de äldre antogs ha gått i finsk skola och de yngre i svensk. Intervjuspråket bestämdes av informanterna själva, men alla ini- tiala kontakter skedde i själva verket på finska, vilket inte ledde till några problem. I några fall bland de yngre ville de genomföra själva intervjun på svenska. Antalet intervjuer helt eller delvis på svenska var sammanlagt åtta stycken, jämnt fördelade över kön, med hälf- ten män och hälften kvinnor. För utredningens del ville vi också ha möjlighet att ordagrant citera en del informanter, varför bandinspelning och åtminstone partiell transkribering av sådant material som är mest centralt för utredningen skulle genomföras. Transkriberingen, som innebär att man för över tal till skrift, har inte utförts i enlighet med noggranna transkriptionsmallar för tal- språksforskning, utan en mycket grov modell närmast en nivå som påminner om relativt standardiserat tal i dialogisk litteratur, har använts. Det innebär att ingen fonetisk anpassning till talet skett, men däremot att viss morfologisk (dvs. inom formläran) anpass- ning gjorts. Ordvalet är informanternas eget. Detta innebär också att talspråks-, andraspråks- eller dialektala drag inte markeras. I vissa fall kan citat ha kortats för att kunna lyftas in i texten, eller bara vissa kärnbegrepp i svaren har använts som exemplifiering. skrivningen av transkriptionsförfarandet är värd att framhäva, ef- tersom den form som en persons tal återges i, påverkar attityden till och uppfattningen om det sagda och till personen i fråga. I denna studie har alltså en neutraliserande transkription tilläm- pats, för att låta innehållet tala för sig självt. Citaten återges först på finska, och återfinns sedan i svensk översättning, i kursiv form. Svenska citat anges endast på svenska. Enkäten formulerades både på finska och svenska. Båda språkvari- anterna fanns samlade under samma frågenummer, och presentera- des alltså inte som separata versioner. Enkäten följer ett upplägg som används ofta i dessa sammanhang, med inledande frågor om persondata och bakgrundsfrågor. Sedan går man vidare till själva sakfrågorna. Enkätens sakfrågor innehöll såväl frågor av allmän ka- raktär (om finskans användningsmöjligheter och minoritetsställ- ningen) som frågor som rörde informanternas inställning till och eventuella vilja att utnyttja de möjligheter en laglig status för fins- kan skulle ge. Frågor om skolgång och bedömd språklig kompetens finns med, liksom enstaka frågor om identitet och kultur- och me- diekonsumtion. Vissa frågor har formulerats som alternativfrågor med bundna, givna alternativ (strukturerad enkät), där det normalt finns möjlig- heter ändå att lägga till egna svarsalternativ. En del frågor har också ställts som önskemål där informanterna skulle gradera sin inställ- ning, t.ex. om språkliga aspekter, inställning till finska och svenska och till vissa servicefunktioner på finska. Enkäten innehöll totalt 51 frågor, som i en del fall också hade underavdelningar. Frågeformuläret omfattade 6 sidor (Bilaga 2a–c). Alla informanter har enligt gängse etiska regler garanterats ano- nymitet, varför kodning av personerna skett (se nedan). Personerna kontaktades indirekt via andra personer, eller direkt av oss. Därefter bestämdes för samtalet/intervjun, som man kort introducerade innebörden i utredningen om förvalt- ningsområdet. En kort skriven introduktion på finska och svenska fanns att använda vid behov, om någon efterfrågade detta. En testomgång med enkäten som bas och en bandad intervju genomfördes med två finskspråkiga studenter. Detta hade ett mångfaldigt syfte. Vi ville testa utrustningen, vi ville testa om en- käten var för lång, om frågorna var adekvata samt ge intervjuaren en chans att se hur en muntlig intervju kunde genomföras på ett naturligt sett, även om den skrivna enkäten fanns med som under- lag under själva intervjun. En viss träningseffekt kunde också för- väntas genom att man testade intervjusättet i förväg.12 Intervjuerna skulle i möjligaste mån samordnas så att skulle kunna göra flera intervjuer under en och samma resa till de orter som är på längre avstånd från /. Tiden för varje besök inklusive intervjun uppskattades i sin hel- het i genomsnitt till minst . Som väntat blev det en omfattande variation även i själva intervjudelen. Det blev också som väntat så att äldre, speciellt männen, var mer talföra, både ge- nom sin bredare livserfarenhet och mer omfattande sociala erfaren- het, samt att yngre män var de mest svårtillgängliga och kortfat- tade. Huruvida det föreligger skillnader generellt i männens resp. kvinnornas förhållningssätt till det de ansett sig kunna bidra med för studien, har vi inte analyserat av praktiska skäl. Samtalstiden i varje intervju är allmänt relativt omfattande och i vissa fall mer än tillräcklig för våra syften. Den längsta intervjun tog , den kortaste . Medellängden på intervjuerna var i varje grupp följande: Medellängden på samtliga intervjuer var . Två inspel- ningar har i efterhand, trots noggranna kontroller både före och under inspelningen, visat sig ha misslyckats. I dessa två fall har dels den skriftliga information som fanns med på enkäten, dels en rekonstruktion av innehållet använts för att ge svar på vissa av frå- gorna. Samtliga intervjuer med de äldre var på finska, men av de yngre ville åtta ha åtminstone delar av intervjun på svenska, varför en del svar i citatform är på svenska som ursprungsspråk. I de äldres en- 12 Intervjuaren hade genomfört en annan intervjustudie på svenska och finska, men på något annorlunda grunder. käter har bl.a. en del yrkesbeteckningar avgetts på svenska av in- formanterna. Informanterna fick tillsammans med intervjuaren titta på och läsa enkätfrågorna om det blev påkallat. Annars hade intervjuaren frågeformuläret hos sig, och följde i den mån det var möjligt ord- ningsföljden i frågorna. Av naturliga skäl kunde senare förekom- mande frågor i frågeformuläret bli berörda när man diskuterade frågor som kom . Även dessa svar har tagits i beaktande när de senare frågorna och svaren behandlats i analysen av materialet. Varje individ i materialet har en egen kod eller ett . Det ut- går ifrån de kriterier som varit basen för urvalet, dvs. geografisk hemvist/bostadsortens plats, ålder och kön. Dessutom anges ge- nom åldern den unika individen. I de fall det finns flera av samma ålder i samma undergrupp, används a, b, osv. för att särskilja dem. I materialet anges samma kod för varje individ, både på banden och på enkäterna. Vi har valt att inte ange stadsdel/kommun, för att bättre skydda den anonymitet som ska gälla för de deltagande in- formanterna. För att exemplifiera kodningen, som också kommer att användas nedan i användningen av citat, ges de generella koderna och sedan exempel på informanter nedan i Tabell 4. Samtliga 45 personer har ett eget enligt detta system (se Tabell 5). I denna rapport är det i första hand av intresse för att kunna följa citaten och de åsikter som förs fram om specifika frå- gor av enskilda individer. Tabell 4 Kodningsmatris för informanterna i studien län = SL = SS centrala övriga kommuner = MC mindre övriga kommuner = MM Yngre kvinnor = YK (åldersgruppen 15–) Yngre män = YM (åldersgruppen 15–) Äldre kvinnor = ÄK (åldersgruppen 55+) Äldre män = ÄM (åldersgruppen 55+) SLYK17 = , yngre kvinna, , SSYM 20 = , yngre man, , MCÄK55 = centrala övriga kommuner, äldre kvinna, , MMÄM60 = mindre övriga kommuner, äldre man, . De fyra första bokstäverna utan åldersangivelse kan också användas när gruppresultat redovisas i tabellform i analysen. Sålunda betyder t.ex. SSÄM, , äldre män. Tabell 5 Informanterna i denna studie enligt ålder och kön Den yngsta intervjupersonen var , den äldsta . Medelåldern på intervjupersonerna blev . äldre kvinnor blev , för äldre män , för yngre kvinnor och yngre män . I tabell 6 återges den regionala fördelningen. Tabell 6 Regional fördelning av informanterna i denna studie (Kursiverade = kvinnor) 5.Beskrivning av informanternas bakgrund Nedan ges en generell bild av informanterna, baserad på de bak- grundsdata som de gett inledningsvis i intervjun/enkäten. Denna sammanställning syftar till att skapa en bild av hur typiska och re- presentativa dessa informanter är för sverigefinnar i allmänhet, samt att skapa en bas för förståelsen av deras svar. Av de äldre var samtliga födda i , men inflyttningstidpunk- ten varierar mellan inflyttning till . Fö- delseorterna ligger utspridda över stora delar av (Tabell 7). Bland de äldre var den yngste mannen vid inflyttningstidpunkten och den äldste . Medelåldern för inflyttningen för äldre män var . Medianen (inflyttningsåldern som före- kom flest gånger) var . Den yngsta kvinnan var vid inflytt- ningstidpunkten gammal och den äldsta . Medelåldern för inflyttningen för äldre kvinnor var , alltså något lägre än för äldre män. Medianen var 17 och , båda förekom två gånger. De 23 äldre informanterna är alla födda i (Tabell 7) och de representerar alltså den faktiskt invandrade generationen. De har kommit till från 21 olika kommuner. Tre av informanterna, två kvinnor och en man, har kommit från . Över hälf- ten av de äldre männen i undersökningen är födda på mindre orter eller städer i norra eller östra . Detta var vanligt bland de finländare som invandrade till . Även mellersta och Tavastland är representerade med tre infor- manter respektive en informant. En manlig äldre informant är född i i västra . Bland de äldre kvinnliga informanterna var enbart två födda på orter i norra . Däremot var Tavastland och mellersta representerade med sex informanter. Tre av informanterna var födda på mindre orter i västra och en informant i . Om man ser till storleken på kommunerna, var majo- riteten av de äldre kvinnliga informanterna, åtta stycken, födda i mindre kommuner (Tabell 7). Tabell 7 De äldre informanternas födelseorter Äldre män/kvinnor (kursiverade) Bland de yngre var två av 22 informanter födda i , dvs. de är till klart övervägande delen födda i (Tabell 8). Födelseor- terna ligger till största delen i , 18 av 20. Bland de yngre hade 13 informanter båda föräldrar födda i . Åtta in- formanter hade en förälder som var född i och av dessa hade fem den andra föräldern född i ett tredje land, alltså inte eller . En informants båda föräldrar är födda i . Det innebär att de yngre till största delen representerar den kategori som oftast benämns andragenerationens sverigefinnar eller rentav andragenerationens invandrare, trots att de själva inte invandrat. Denna typ av gruppkategorisering kan avvika från den uppfattning de har om sig själva (jfr Identitet, nedan). I takt med att minoritetsstatusen förstärks och blir mer accepterad, avtar också behovet att använda begrepp som har direkt med tidpunkten för invandringen i tidigare släktled att göra. Av de yngre informanterna är alltså majoriteten, 20 stycken, födda i . Två informanter, båda unga kvinnor, är födda i , varav en i i sydvästra och den andra i i mellersta . Sju stycken av de yngre deltagarna i undersökningen är födda i , bland dem fem yngre män, vilket betyder att hälften av de yngre manliga informanterna angav som sin födelseort. Bland de fem andra manliga infor- manterna var tre stycken födda på centrala orter i . En yngre man var född i och en på en mindre Mälardalsort, Skerke. Tabell 8 De yngre informanternas födelseorter Yngre män/kvinnor (kursiverade) Bland yngre kvinnor som deltog i undersökningen är fem stycken födda på centrala orter i , två i och två i mindre kommuner i . En yngre kvinnlig informant var född i . Sammanlagt är enbart fyra av de 22 yngre infor- manterna födda utanför det tilltänkta utvidgade förvaltningsområ- det i . Ur denna synvinkel utgör de en möjlig bas för en stabil sverigefinsk minoritet, med egna rötter i regionen. I Tabell 9 och 10 ges samtliga informanters utbildningsnivå, dvs. genomgångna skolformer och längre kurser, både de i och de i . De äldre i urvalet har typiskt gått folkskola i , emellanåt kombinerad med yrkesskola eller mellanskola (realskola; Tabell 9). I har många gått språkkurser och tagit andra, ofta kortare fortbildningskurser. En tendens finns att kvinnor oftare utbildat sig vidare i , ofta inom vårdsektorn. Tabell 9 Informanternas utbildningsbakgrund, de äldre Folkskola + yrkesskola i , barnskötarkurs och studieledarkurs i Sv 6-årig folkskola, jordbruksskola i + Grundskola, gymn., teol.mag. Folkskola () i Fi yrkesanknutna kurser i Sv (Vill inte minnas) Folkskola () i Fi Folkskola, kock- och stewartutb. grundskola, gymn., vårdskola, undersköterskeutb. svetsning, elekronik, maskinskrivning i Sv Samhällsvet., Folkuniv. Helt ovanligt bland de äldre är det heller inte att man inte har fått någon fortbildning alls i , eller någon språkutbildning i svenska (gäller 8 personer). En del av informanterna har också la- koniskt konstaterat att det var bara att börja jobba direkt. Urva- let är på så sätt kanske mer stereotypiskt än representativt, och fr.a. för en tidig fas av den efterkrigstida finska invandringen. Men bil- den av vad man har gjort i yrkeslivet skiljer sig ofta från den utbild- ning man fått (se nedan). Generationsskiftet är mycket tydligt i den meningen, att endast en av de yngre har fått någon form av utbildning i den finska ung- domsskolan, resten har hela sin skolgång i (Tabell 10). informanten är också något avvikande från de övriga unga, även för några andra frågor. En har ännu inte avslutat , men i övrigt har alla utom en också en pågående eller relativt avslutad gymnasieut- bildning bakom sig. Det är för tidigt att sia om hur många som kommer att studera vidare på högskolenivå, men även här finns en tydlig tendens, nämligen att den stereotypa bilden av sverigefinnar verkar stämma in. Ganska många går vidare till gymnasienivån, men jämförelsevis få sverigefinnar verkar gå vidare till högre utbildning efter gymnasieåldern (t.ex. 1993:233–237). Denna delvis etniskt baserade snedrekrytering har emellertid främst social och utbildningsmässig grund i föräldragenerationen (o.a.a.) och fördelar sig därmed olika mellan etniska grupper med ursprung i olika länder. Hypotetiskt spelar också språkliga faktorer – dock inte språksläktskap – en roll. Tabell 10 Informanternas utbildningsbakgrund, de yngre natur, civilekon. samhällsvet./ekon. geografi, univ.stud. = gymnasieskola + valt program)