sou · GTB374d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Hästarna intar en mellanställning, där rapporteringen av vissa läkemedelsbehandlingar rapporteras som för lantbrukets djur och övriga summarapporteras som för sällskapsdjuren i övrigt. Alla veterinärer rapporterar således i princip på något sätt sin kliniska verksamhet, i den utsträckning de bedriver sådan. 6.1.1Jordbruksverkets föreskrifter reglerar djursjukdata Reglerna om hur inrapporteringen av djursjukdata skall gå till finns i Statens jordbruksverks föreskrifter om journalföring och upp- giftslämnande som beskrivs mer utförligt i kapitlet om reglering av djursjukdata. Veterinärerna skall föra journal i direkt anslutning till varje konsultation. Vid förrättningar som avser lantbruksdjur skall journalen föras på blankett Praktikjournal för veterinär eller Praktikjournal för distriktsveterinär eller i ett databaserat journalföringssystem som godkänts av verket. Själva djursjukdatarapporteringen skall göras på följande sätt. Veterinärerna skall rapportera djursjukdata till i olika hög grad beroende på om det rör sig om lantbruksdjur inklusive ren och hägnat vilt, hästar eller andra djur (sällskapsdjur). Behandlingar av fiskodlingar och andra produktionsdjur, såsom pälsdjur, rapporteras inte särskilt till . När det gäller fiskodlingar skall läkemedelsbehandling i stället rapporteras till och den ansvariga kommunala nämnden (miljö- och hälsoskydd eller liknande). Avseende förrättningar med lantbruksdjur (och liknande) rapporteras diagnos, läkemedelsbehandling och andra åtgärder, inom från behandlingstillfället. Behandling av hästar med antibiotika eller hormoner rapporteras tillsammans med diagnoserna . För andra djurslag, liksom vid andra behandlingar på hästar, behöver endast antalet behandlingar summarapporteras . Inga uppgifter om diagnoser eller läkemedelsförskrivningar krävs. Veterinärerna kan dock alltid välja att rapportera uppgifter fort- löpande för alla djurslag. Exempelvis kan det vara praktiskt att inte behöva sammanställa uppgifter särskilt, om journalföringssystemet automatiskt genererar specificerade uppgifter. Inom den sista kategorin faller således alla smådjur, sällskapsdjur och andra som inte används i livsmedelsproduktionen. Till det kommer hästarna, utom för vissa läkemedelsbehandlingar. De intar därmed en mellanställning i förhållande till å ena sidan lantbruks- djuren och å andra sidan övriga sällskapsdjur. Skälet är att hästar i huvudsak hålls som sport- eller sällskapsdjur, men ändå till slut kan ingå i livsmedelskedjan. Djursjukhus och djurkliniker rapporterar utförda behandlingar gemensamt för samtliga veterinärer, om de har ett redovisnings- nummer. En särskild veterinär är då ansvarig för rapporteringen. I de fall ett särskilt redovisningsnummer saknas redovisar dock varje veterinär själv utförda behandlingar. 6.1.2Hur går rapporteringen till i praktiken? Grundregeln är att rapporteringen skall ske med blankett Praktikjournal för veterinär" som skickas till verkets registerenhet i för optisk inläsning. Om veterinären (eller djursjukhuset/kliniken) har ett databaserat journalförings- system och vill rapportera elektroniskt, går det också bra, förutsatt att verket godkänt systemet. Specifikationerna för den textfil som då skall användas kan fås från verket med e-post. Distriktsveterinärerna har ett eget IT-baserat journalförings- system, från vilket djursjukdata överförs direkt till verkets databas. När djursjukdata rapporteras in skall alla uppgifter kodas enligt en särskild lista. baslistor för djursjukdataredo- visning innehåller ett urval av diagnoser, åtgärder, läkemedel samt licenspreparat från grundtabellerna i databasen. Vid registrering via praktikjournal anges den kod för respektive diagnos, åtgärd och läkemedel, som finns angiven i baslistor. Bas- listorna uppdateras dels utifrån synpunkter från de praktiserande veterinärerna, dels efter förändringar av grundtabellerna i Vet@Bas (se nedan för en beskrivning av de olika systemen) i samråd med referensgrupper. Baslistornas syfte är enligt verket inte att vara kompletta, utan att ge den basinformation som krävs för redovisning av djursjukdata. Läkemedelslistan grundar sig på och Svenska travsportens centralförbunds (STC) karenstidslistor. Den har kom- pletterats med ett urval av de mest använda icke-karensbelagda läkemedlen i veterinär praktik, liksom de enligt mest utskrivna licenspreparaten. Om koden saknas i baslistorna skall veterinären använda koden övrig för vald diagnos, åtgärd eller valt läkemedel. Grund- tabellerna i databasen uppdateras kontinuerligt. Baslistorna ändras och sänds ut efter stora förändringar. Det fullständiga diagnosre- gistret, som huvudsakligen utarbetats av , innehåller knappt 9 000 diagnoser och kan beställas från Jord- bruksverket till en kostnad av ca . Alla diagnoskoder i registret kan användas för djursjukdatarapportering vilket är en fördel för dem som i sin journalföring använder en mer detaljerad diagnosbeskrivning. Även åtgärds- och läkemedelsregistren kan beställas. De fullständiga registren behöver dock inte användas i djursjukdatarapporteringen. Förenklade diagnoskoder som bättre passar fältveterinärernas verksamhet håller på att utarbetas av . Journalföringen är IT-baserad hos de statliga veterinärerna, men oftast inte hos de privata I enkäten till landets stordjurs- och hästveterinärer frågades om de använder pappersjournal, Vet@Journal, Vetvision, annat dator- program eller kombinationer av dessa. Det är slående hur stor andel av de svarande privata veterinärerna som inte använder sig av något datorstöd. En stor majoritet, nästan nio tiondelar, håller sig till journalföring på papper, utan att kombinera det med något datorstöd. De statliga veterinärerna är däremot i hög grad datoriserade, eftersom har ett enhetligt journalsystem som alla distriktsveterinärerna skall använda. En inte obetydlig andel av de statliga veterinärerna uppger att de ändå använder sig av pappersjournaler. En följdfråga var om veterinärerna fyller i pappersjournal eller datorjournal i samband med besöket, eller pappersjournal i samband med besöket och för in i datorn vid senare tillfälle. Svaren kompletterar bilden i den förra: privata stordjursveterinärer fyller till allra största delen i en pappersjournal vid själva förrättningen, medan de statliga i stor utsträckning använder dator vid besöket. Intressant är dock att en stor del av de statliga veterinärerna, nästan hälften, först fyller i en pappersjournal vid besöket och vid senare tillfälle för in uppgifterna i datorjournalen. 6.1.3Beskrivning av djursjukdatahanteringen inom De olika IT-system som hanterar dels djursjukdata, dels distrikts- veterinärernas journalföring, debitering och löneberäkning, kallas inom med ett samlingsnamn för Vet@. Det rör sig dock inte om ett enda system utan just av flera olika, där exempelvis tillgång till ett system inte ger tillgång ett annat. Information förs över från vissa system till andra. För djursjukdata är navet en egen databas där alla sjukdomsuppgifter från veterinärerna samlas. Rapportering av uppgifter från veterinärerna sker alltså via något av följande tre sätt. 1.Blankettrapportering från privata veterinärer 2.Textfiler via e-post från privata veterinärer 3.Överföring från distriktsveterinärernas IT-system för journal- föring, Vet@Journal, till inre system Med rapportering från privata veterinärer avses här alla veterinär- förrättningar som inte rapporteras i distriktsveterinärernas verksamhet. Det innefattar även rapporter från husdjursföreningar, djurkliniker, djursjukhus, länsveterinärer med flera. Inläsning till temporära tabeller och en första validering av rapporterade uppgifter från privata veterinärer (enligt 1 och 2) utförs av verkets CDB-enhet i . Överföring till de slutliga måltabellerna i databasen och en ytterligare validering görs av IT-avdelningen på . De data som kommer från distriktsveterinärerna (3) hanteras på motsvarande sätt men går inte via CDB-enheten. Varje förrättning har ett unikt nummer som styr hanteringen. Olika nummerserier används för de olika rapporteringsalternativen. Distriktveterinärernas djursjukdata har strikt koppling till övrig journalföring samt ekonomiska data om fakturering och lönebe- räkning. Finns inte ekonomiuppgifterna finns inte heller djursjuk- data. För de privata veterinärernas uppgifter finns inga kopplingar till övrig journalföring och ekonomiuppgifter, då några sådana inte heller kan rapporteras. Validering innebär att indata (inkommande djursjukdata) stäms av emot olika register, eller styrtabeller som verket kallar dem. Om inte rapporterade uppgifter stämmer med de olika registren, skall de inte registreras i databasen, utan rättas. I olika styrtabeller finns bland annat: Förteckning över alla behöriga veterinärer Diagnos-, åtgärds och läkemedelregistren Registret över nötkreatursidentiteter (CDB) Registret över alla produktionsplats- och besättningsnummer (PPN) ID-nummer för nötkreatur och PPN hämtas från register utanför Vet@ medan de övriga finns i Vet@Bas. Vet@Journal (distrikts- veterinärernas journal- och debiteringssystem) uppdateras konti- nuerligt via styrtabellerna. IVet@-systemen ingår även följande delar, utöver Vet@Journal: Vet@Data är systemet som hanterar de slutliga måltabellerna Vet@Webb är ett webbaserat analysverktyg som ger möjlighet för behöriga användare att själva kunna söka information ur djursjukdatabasen. Begränsningar i behörigheten avgör på vilken nivå sökningar kan göras. Vet@Betal är ett ekonomisystem som enbart används av DV. Vet@Brev är ett kommunikationsverktyg som hanterar information mellan Vet@Journal och de inre systemen Vet@Data, Vet@Betal och Vet@Bas. Vescan är det system som hanterar inkommande data från textfiler och blanketter. Vet@Bas är ett styrande system genom sina grundtabeller, men används även till att administrera veterinärers behörigheter, adresser och anställningar på . Figurerna i bilaga 3 visar schematiskt dels en systemöversikt, dels dataflödena inom Vet@-systemen. De olika systemen som be- skrivits helt kort ovan återfinns här, liksom sambanden med de databaser som är kopplade till systemen samt med aktörerna. Vilken sorts information som överförs emellan systemen visas också. Inom har alla administrativa IT-system en s.k. systemägare som har det yttersta ansvaret för förvaltningen av systemet. Hon eller han beslutar om resurser och prioritering av åtgärder för systemet. Huvudsakliga uppgifter för denna funktion är att: Ansvara för budget och resurser Utse systemförvaltare och ansvara för att denne har rätt kompetens Ansvara för att verkets systemutvecklingsmetod och ADB- säkerhetshandbok efterlevs En systemförvaltare har sedan det praktiska ansvaret för systemet. Förvaltarens arbetsuppgifter är att: Genomföra långsiktig planering tillsammans med systemägaren Behärska och tillämpa systemutvecklingsmetoden Administrera en åtgärdslista och initiera förändringar Planera och genomföra testarbete Ansvara för användarutbildning och support Boka och godkänna systemförändringar och driftsättningar Systemägare för Vet@Bas, Vet@Data, Vet@Brev, Vet@Webb och Vescan är chefen för veterinära tillsynsenhet. Av dessa system förvaltas alla inom enheten förutom Vet@Brev och Vescan. Systemägare för Vet@Betal och Vet@Journal är chefen för verkets distriktsveterinäravdelning. Inom samma avdelning finns systemförvaltaren för dessa två system plus Vet@Brev. Vescan slutligen förvaltas inom verkets kontrollavdelning. En särskild styrgrupp har inrättats för Vet@-systemen, vars uppgift huvudsakligen är att göra prioriteringar emellan utveck- lingsinsatser i de olika delsystemen. I gruppen ingår budget- och personalansvariga chefer från Djur-, IT-, och DV-avdelningarna samt systemägarna. Olika kompetenser knyts till gruppen vid behov. En extern samordnare för Vet@-systemen har anlitats som leder såväl styrgrupps- som systemförvaltarmöten. IT-ansvarig för alla Vet@-systemen är en resurs från Jordbruks- verkets IT-avdelning. Utvecklare av systemen är såväl resurser från som inhyrda konsulter. Vet@-systemen har utvecklats i samarbete emellan de båda avdelningarna för att på ett kostnadseffektivt sätt tillgodose de olika behov av IT-stöd som finns inom deras verksamhetsområden. Djuravdelningen har huvudansvaret för styrtabeller och djur- sjukdata, men DV-avdelningen ingår såväl i styrgruppen som förvaltar vissa system. lämnar löpande ut uppgifter från djursjuk- databasen till Svensk Mjölk. Från måltabellerna i databasen länkas senaste inkomna nötkreatursförrättningar till Svensk Mjölks kodatasystem. Dessa förrättningar har då avidentifierats med avseende på behandlande veterinär, men däremot finns identiteterna kvar för djurhållare, produktionsplats och djur. Svensk Mjölk är den enda användaren utanför verket som får uppgifter från själva databasen. Utdata finns dock även tillgängliga via Internet. All ny data i djursjukdatabasen kopieras regelbundet över till analysverktyget Vet@Webb, som är tillgängligt över nätet, liksom inom verket. Berörda inom och utom myndigheten kan ges tillgång till analysverktyget, dock med olika behörighetsnivåer. Ett fåtal har tillgång till uppgifter om enskilda, medan de flesta användare endast kan se aggregerade uppgifter eller uppgifter som de själva lämnat. Behörighetsnivåerna beskrivs i stycket om säkerhet och sekretess nedan. Utvecklingen av Vet@Webb har stoppats i avvaktan på beslut om att ta i bruk ett modernare analysverktyg. I uppbyggnaden av ett nytt system kan större hänsyn tas till olika intressenter. I planeringen ingår att göra systemet lättare åtkomligt för alla de som rapporterar in djursjukdata. En förstudie om ett nytt webbaserat verktyg pågår inom ramen för ett utvecklings- arbete som innefattar datalager för flera olika ämnesområden inom verket. Alla ingående system har säkerhets- och informationsklassats och avbrottsplaner finns upprättade. Systemförvaltarna har enligt verket utbildning i systemförvaltning samt i de säkerhets- och sekretessfrågor som berör arbete vid en statlig myndighet. En allmän princip vid verket är att inga uppgifter lämnas ut som kan skada en enskild person. Vidare skall ingen vid verket ha tillgång till uppgifter som de inte behöver i sitt arbete. Tillämpat på Vet@-systemen innebär detta att uppgifter om varken enskilda distriktsveterinärers eller privatpraktiserande veterinärers verksamhet lämnas ut till andra än till uppgifts- lämnarna själva. Undantagna i sammanhanget är länsveterinärerna som även kan få del av uppgifter om enskilda veterinärer i sitt län. Uppgifterna lämnas antingen ut av veterinära tillsynsenheten eller också kan en länsveterinär få tillgång till alla uppgifter i djursjukdatabasen inom sitt län genom Vet@Webb. Distrikts- veterinärerna kan vidare i Vet@Journal se information som de själva har skapat inom den egna verksamheten. Berörighet till systemen beviljas av respektive systemägare. Varje ny användare tilldelas ett lösenord och detta kopplas till rätt behörighetsnivå. För Vet@Webb är de olika behörigheterna följande. Länsveterinärerna har tillgång till enskilda veterinärers in- rapporterade data i sitt län. De kan även se aggregerade uppgifter från hela landet, uppdelat på distriktsveterinärer och privat- praktiserande. Distriktsveterinärerna kan se sin egen stations ekonomi- och djursjukdatarapportering samt aggregerade uppgifter från hela landet. DV kan inte komma åt data om enskilda privata veterinärers inrapportering och inte heller data från andra . DV- enheten centralt på verket kan se data från alla . Privata veterinärer med behörighet kan se sin egen rappor- tering, vilket således är den enda form av återrapportering som är tillgänglig. Emellertid är det endast någon enstaka, om någon, som har tillgång till systemet . Denna funktion borde dock kunna utvecklas . Övriga externa användare kan se statistik på riks- och länsnivå, men inte för enskilda veterinärer. De har tillgång till aggregerade data och kan se antal behandlade djur, diagnoser, åtgärder och läkemedel fördelat på tid, län, privat/DV-veterinär, och djurslag. har enligt i huvudsak Svensk Mjölk, SLU, Svenska djurhälsovården och SVA tillgång till statistiken. Systemadministratörer inom verket har den mest kompletta behörigheten vilket är en förutsättning för att de ska kunna ge support till olika användare och att leda utvecklingsarbetet inom systemet. De enda med behörighet till all information för hela landet är djuravdelningens systemförvaltare och IT-avdelningens utvecklare. Utvecklarna lämnar inte själva ut uppgifter ur databasen utan hänvisar frågor till förvaltarna. Utvecklarna kan vidare bistå förvaltarna med sådana datasökningar som inte själva har möjlighet utföra i Vet@Webb. Möjligheten att beställa uppgifter ligger alltså hos systemför- valtaren och oftast ytterligare en person vid samma enhet. För att verksamheten ska kunna fungera måste det finnas möjligheter att inom en enhet ha flera handläggare med förvaltaruppgifter. Vid den veterinära tillsynsenheten har exempelvis en handläggare ansvaret för Vet@Bas och en annan för Vet@Data och Vet@Webb. En förvaltare vid en enhet kan inte beställa uppgifter ur ett system som förvaltas av en annan. Någon inom DV-avdelningen kan således inte beställa uppgifter ur de system som förvaltas inom Djuravdelningen eller tvärtom. I detta avsnitt ges en kort statistikbakgrund för djursjuk- datarapporteringen. Vi redovisar uppskattningar av antalet kliniskt verksamma veterinärer samt uppgifter om hur stor rapporteringen av djursjukdata varit . 6.2.1Uppgiftslämnarna: den kliniskt verksamma veterinärkåren Enligt en undersökning som gjorde år 20031, fanns det 2 047 yrkesverksamma veterinärer i landet. Av dem var enligt undersökningen 1 377 kliniskt verksamma. De statliga distrikts- veterinärerna var 366 till antalet vilket ger en andel om drygt en 1 (2004). fjärdedel (). Uppgifterna beräknade verket utifrån en enkät samt uppgifter ur egna register. Kliniskt verksamma veterinärer måste emellertid inte anmäla sin verksamhet, varför det inte finns några helt säkra uppgifter om antalet. Uppgifterna i Statistisk årsbok stämmer inte helt överens med resultaten från enkäten, trots att de bygger på uppgifter från verket2. Här anges att det fanns 2 154 verksamma veterinärer i riket . Kliniskt verksamma var 1 266. Emellertid finns även en post i årsboken som inte har sin motsvarighet i verkets siffror , nämligen obefordrade, nyutexaminerade veterinärer. Det gör att siffrorna inte är helt jämförbara, eftersom fördelningen tydligen gjorts på andra grunder. Osäkerhet finns även rörande klinikverksamhet som bedrivs på deltid, som bisyssla till annan verksamhet eller av veterinärer som har gått i pension. Faktum kvarstår dock att beräkningarna skiljer sig åt såväl totalt som per verksamhetsområde. Det visar på osäkerheten. Båda källorna återges i sammandrag nedan. Ur uppgifterna från kan man tydligt urskilja hur många veterinärer som beräknas huvudsakligen arbeta med hästar, nämligen 175 (varav 48 vid hästsjukhus och 127 i annan privat klinisk verksamhet). Hur många av veterinärerna vars huvudsakliga verksamhet gäller lantbruksdjur framgår inte lika klart. Distriktsveterinärerna arbetar till största delen med lantbrukets djur, även om smådjurens och hästarnas andel av deras verksamhet ökar. Bland de privat kliniskt verksamma anges endast 13 veterinärer vara huvudsakligen sysselsatta med lantbruksdjur. Dock finns det också en stor post, 207 privatkliniker, där djurslag inte anges, antingen för att de arbetar med flera eller för att de inte uppgivit vilket. 2 Statistisk årsbok 2005, tabell 147, SCB. Nulägesbeskrivning och bakgrund SOU 2005:74 Djursjukhus/-kliniker Obefordrade, nyutbildade veterinärer myndigheter (även länsveterinär) Summa verksamma i landet Källa: SCB (), egen sammanställning. huvudsaklig sysselsättning, baserat på en enkät - flera djurslag/okänt - flera djurslag/okänt Övriga myndigheter inkl. länsveterinärer Summa verksamma i landet Källa: (2004), egen bearbetning. uppskattar att kring 100 privata veterinärer huvudsakligen är stordjurspraktiserande. I det antalet har inte de veterinärer som enbart arbetar med häst räknats in. Därutöver arbetar ett okänt antal privatpraktiserande veterinärer i mindre utsträckning med stordjur. Det skulle, tillsammans med de statliga distriktsveterinärerna ge drygt 450 veterinärer i landet som arbetar med lantbrukets djur. Det stämmer också överens med Svensk Mjölks uppskattning av antalet. djursjukdatabas innehåller uppgifter om hur många veterinärer som rapporterar in djursjukdata . Man kan även utläsa hur många som rapporterar avseende såväl lantbruksdjur, fördelat på de olika djurslagen, som hästar och smådjur. Det är rimligt att anta att alla statliga distriktsveterinärer i princip rapporterar alla sina förrättningar. Hela ekonomiadministrativa system, såsom fakturering och lönebe- räkning bygger på redovisningen av veterinärernas förrättningar i det IT-baserade journalsystemet. Djursjukdata förs sedan över automatiskt från journalsystemet till databasen. I tabellen nedan redovisas antalet privata veterinärer som rapporterade djursjukdata –2004. Flerveterinär- kliniker och djursjukhus som rapporterar på ett särskilt klinik- nummer är dock inte medräknade. Totalt antal veterinärer som rapporterande djursjukdata, oavsett djurslag, redovisas samt antal veterinärer som rapporterat var och ett av de olika djurslagen nötkreatur, svin, hästar samt hundar och katter. Tabell 6.3 Antal rapporterande privatveterinärer sammantaget (som rapporterat något eller flera djurslag) och per djurslag åren 2000–2004 Källa: , Vet@Webb Definitionen av privata veterinärer i detta sammanhang är alla de som inte rapporterar som distriktsveterinärer. Det kan således röra sig om praktiserande privatveterinärer, såväl som andra veterinärer som rapporterat någon eller några behandlingar , exempelvis djurhälsoveterinärer eller länsveterinärer. En inte obetydlig andel av siffrorna är dessutom veterinärer som rapporterat några enstaka behandlingar. Skillnader mellan åren kan enligt bero på rapporteringsviljan, försenade rapporter som bokförs på fel år, hur väl verket nått fram med den årliga informationen om rapportering för smådjur, förändringar i djurpopulationer m.m. Felskrivning av djurslagskoder kan utgöra en viss felkälla för djurslagsskillnaderna men borde jämna ut sig mellan åren. Dessutom förekommer rapportering av behandlingar som inte ingår i den normala verksamheten. De förekommer i olika hög grad emellan åren. Ett exempel är ett bekämpningsprogram som pågår och kanske engagerar flera veterinärer tillfälligt. Ett annat är att det tills har vaccinerats ett stort antal kalvar emot sommarsjuka. En del veterinärer har gjort besök i nötkreatursbesättningar enbart av den anledningen. Införandet av hästpass innebär vidare att det blir ovanligt stor efterfrågan på chipmärkare, när en stor del av populationen skall märkas . Det kan ge en ökning av hästuppdrag bland veterinärer som kanske inte normalt arbetar med häst. uppskattade som sagt det totala antalet veterinärer i privat klinisk verksamhet till 2003. Hur stor andel av dem som regelbundet rapporterar djursjukdata går dock inte att direkt utläsa. Storheterna i tabellen är inte direkt jäm- förbara med det uppskattade totalantalet av flera skäl. Veterinärer som rapporterar på ett gemensamt redovisningsnummer har inte räknats in. rapporterar vissa kliniker gemensamt på en veterinärs ID-nummer. Vidare har vi konstaterat att veterinärer som inte huvudsakligen bedriver privat klinisk verksamhet ändå rapporterar djursjukdata. Med alla dessa förbehåll kan vi ändå konstatera att vi rör oss i ungefär samma storleksordningar, när det gäller uppskattningen av antalet privatveterinärer jämfört med antalet rapporterande veterinärer. Vi avstår dock ifrån att dra några bestämda slutsatser av detta. Det skulle kräva kunskap som inte går att få, inte minst säkra uppgifter om antalet kliniskt verksamma veterinärer.