sou · GTB314 · 2006-01-01 00:00:00 — 2 kap. Närmare om visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd 1 § Visering innebär tillstånd att resa in i och vistas i under viss . Visering får ges för högst tre månaders vistelse , om inte annat följer av föreskrifter som regeringen meddelar. Visering får begränsas även i övrigt och får förenas med de villkor som kan behövas. 2 § Uppehållstillstånd innebär tillstånd att resa in i och vistas i (tidsbegränsat uppehållstillstånd) eller utan tidsbegränsning (permanent uppehållstillstånd). 4 § Uppehållstillstånd får ges till 1.en utlänning som är gift med eller sambo till någon som är bosatt i eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här, om makarna eller samborna stadigvarande sammanbott utomlands, 2.en utlänning som är och ogift och som är eller har varit hemmavarande barn till någon som är bosatt i eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här, en utlänning som är och ogift och som adopterats eller som avses bli adopterad av någon som vid tid- punkten för adoptionsbeslutet var och som är bosatt i eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här, om utlänningen inte omfattas av 2 och om adoptionsbeslutet har meddelats eller avses komma att meddelas av svensk gäller i enligt lagen (1971:796) om internationella rättsförhållanden rörande adoption, eller gäller i enligt lagen (1997:191) med anledning av tillträde till om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner, 3.en utlänning som på något annat sätt än som avses i 1–2 a är nära anhörig till någon som är bosatt i eller som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här och som ingått i samma hushåll som den personen, 4.en utlänning som annars har särskild anknytning till , 5.en utlänning som av humanitära skäl bör få bosätta sig i , 6.en utlänning som har fått arbetstillstånd eller som har sin försörjning ordnad på något annat sätt, och 7.en utlänning som önskar vistas här i landet för studier eller besök. Uppehållstillstånd får också ges till en utlänning som 1.är gift med eller sambo till någon som är bosatt i eller har beviljats uppehållstillstånd för bosättning här, utan att makarna eller samborna stadigvarande sammanbott utomlands, eller 2.har för avsikt att ingå äktenskap eller inleda ett sambo- förhållande med en person som är bosatt i eller som har fått uppehållstillstånd för bosättning här, om förhållandet framstår som seriöst och särskilda skäl inte talar mot att tillstånd ges. När en ansökan om uppehållstillstånd grundas på ett beslut om adoption som har meddelats av svensk domstol, skall den anknytning som har uppkommit genom beslutet godtas i ärendet om uppehållstillstånd. Vid prövningen av en ansökan om uppehållstillstånd enligt denna paragraf skall beaktas om utlänningen kan förväntas föra en hederlig vandel. Lag (2001:201). 4 d § En utlänning som med stöd av 4 § andra stycket beviljas uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning skall vid första beslutstillfället ges ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Detsamma gäller när uppehållstillstånd beviljas utlänningens barn med stöd av 4 § första stycket. Lag (2000:292). 4 e § En utlänning som med stöd av 4 d § har fått ett tidsbegränsat uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning får ges ett nytt tidsbegränsat eller permanent uppehållstillstånd endast om för- hållandet består. En utlänning med familjeanknytning enligt 4 § andra stycket som har haft tidsbegränsat uppehållstillstånd får ges ett permanent uppehållstillstånd. Om det finns särskilda skäl, får permanent uppehållstillstånd ges före tvåårsperiodens slut. Har ett förhållande upphört, får uppehållstillstånd ändå ges, om 1.utlänningen har särskild anknytning till , 2.förhållandet har upphört främst på grund av att i förhållandet utlänningen, eller utlänningens barn, utsatts för våld eller för annan allvarlig kränkning av sin frihet eller frid, eller 3.andra starka skäl talar för att utlänningen skall ges fortsatt uppehållstillstånd. Lag (2000:292). 5 § En utlänning som vill ha uppehållstillstånd i skall ha utverkat ett sådant tillstånd före inresan i landet. En ansökan om uppehållstillstånd får inte bifallas efter inresan. Detta gäller dock inte om 1. utlänningen kan beviljas uppehållstillstånd här med stöd av 2 a kap. 2, 3 eller 4 § eller har rätt till uppehållstillstånd här enligt 3 kap. 4 §, 2. utlänningen av humanitära skäl bör få bosätta sig här, 3.en ansökan om uppehållstillstånd avser förlängning av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd som getts en utlänning med familjeanknytning med stöd av 4 § andra stycket, 4.utlänningen kan beviljas eller har tidsbegränsat uppehålls- tillstånd här med stöd av 4 a §, eller 5.det annars finns synnerliga skäl. En utlänning får beviljas uppehållstillstånd trots vad som sägs i första stycket om utlänningen enligt 4 § första stycket 1, 2, 2 a, 3 eller 4 eller 4 § andra stycket 1 eller 2 har stark anknytning till en person som är bosatt i , och det inte skäligen kan krävas att utlänningen återvänder till ett annat land för att ge in ansökan där. Lag (2004:206). 5 a § En ansökan om uppehållstillstånd som avser förlängning av en pågående vistelse här för besök eller annan tidsbegränsad vistelse får trots vad som föreskrivs i 5 § första stycket bifallas, om utlän- ningen kan åberopa vägande skäl för förlängningen. Lag (1995:773). 9 § Visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd får återkallas om utlänningen medvetet har lämnat oriktiga uppgifter som varit av betydelse för att få tillståndet eller medvetet förtigit omständig- heter av sådan betydelse. Återkallelse får även ske om det finns andra särskilda skäl, i fråga om uppehållstillstånd dock endast om utlänningen ännu inte har rest in i . Vid bedömningen av om ett uppehållstillstånd bör återkallas för en utlänning som har rest in i skall hänsyn tas till utlän- ningens anknytning till det svenska samhället och till om andra humanitära skäl talar mot att tillståndet återkallas. Därvid skall särskilt beaktas utlänningens levnadsomständigheter och familje- förhållanden samt hur länge utlänningen har vistats i . Om utlänningen har vistats här med uppe- hållstillstånd när frågan om återkallelse av uppehållstillstånd enligt denna paragraf prövas av den myndighet som först beslutar i saken, får beslut om återkallelse fattas endast om det finns synnerliga skäl. Lag (1997:1224). 11 § Om utlänningen har rest in i landet, får ett uppehållstillstånd återkallas 1.om han bedriver sådan verksamhet som kräver arbetstillstånd utan att ha sådant tillstånd, 2.om han handlat på ett sådant sätt att det finns allvarliga anmärkningar mot hans levnadssätt, eller 3.om det med hänsyn till hans tidigare verksamhet eller i övrigt kan antas att han kommer att bedriva sabotage, spioneri eller olovlig underrättelseverksamhet i eller i något annat nordiskt land. Återkallelse enligt första stycket får ske endast om frågan har väckts innan utlänningen har varit bosatt här med uppe- hållstillstånd. Lagar (1994:1696, 1995:773, 1996:1379). 11 kap. Vissa bestämmelser om handläggningen 1 § En utlänning som har ansökt om asyl i får avvisas endast om muntlig handläggning har ingått vid handläggning av ärendet. Muntlig handläggning skall även annars företas på begäran av utlänningen, om inte en sådan handläggning skulle sakna betydelse för att avgöra asylärendet. I ett asylärende vid skall muntlig hand- läggning ingå, om detta kan antas vara till fördel för utredningen eller på annat sätt bidra till ett snabbt avgörande. Muntlig hand- läggning skall även annars företas på utlänningens begäran, om det inte står klart att en sådan handläggning är obehövlig i asylärendet. skall ha muntlig handläggning i ärenden som rör utvisning eller vägran att förnya ett uppehållstillstånd avseende de utlänningar som omfattas av avtalet om ett Europeiskt ekonomiskt samarbetsområde (EES) eller avtalet mellan Europe- iska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och å andra sidan om fri rörlighet för personer. Även ärenden som rör avvisning eller vägran att bevilja uppehållstillstånd skall handläggas muntligen, om det begärs av en utlänning som omfattas av avtalen och som ansökt om uppehållstillstånd. I detta fall får dock muntlig handläggning underlåtas, om den skulle strida mot den nationella säkerhetens intresse. och får bestämma att även andra personer än utlänningen skall höras vid handläggningen. Ersättning för inställelsen lämnas i sådana fall enligt 6 kap. 15 § andra stycket. Särskilda bestämmelser om utredning som rör barn finns i 1 a §. Lag (2001:60). Förvaltningslag (1986:223) Allmänna krav på handläggningen av ärenden 7 § Varje ärende där någon enskild är part skall handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten efter- sätts. Vid handläggningen skall myndigheten beakta möjligheten att själv inhämta upplysningar och yttranden från andra myndig- heter, om sådana behövs. Myndigheten skall sträva efter att uttrycka sig lättbegripligt. Även på andra sätt skall myndigheten underlätta för den enskilde att ha med den att göra. 14 § Vill en sökande, klagande eller annan part lämna uppgifter muntligt i ett ärende som avser myndighetsutövning mot någon enskild, skall han få tillfälle till det, om det kan ske med hänsyn till arbetets behöriga gång. I andra fall bestämmer myndigheten om handläggningen skall vara muntlig. Myndigheten skall särskilt beakta att muntlig hand- läggning kan underlätta för enskilda att ha med den att göra. Lag (1998:620) om belastningsregister Rätt att få uppgifter från registret 6 § Personuppgifter ur belastningsregistret skall lämnas ut om det begärs av 1.Riksdagens ombudsmän, för deras tillsynsverksamhet, 2.polis-, skatte-, tull- eller åklagarmyndighet eller allmän domstol för verksamhet som avses i 2 § första stycket 1–3, 3.förvaltningsdomstol för prövning enligt 2 § första stycket 4 4.myndighet i övrigt i den utsträckning regeringen för vissa slag av ärenden föreskriver det eller för ett särskilt fall ger tillstånd till det. Regeringen får föreskriva att en myndighet som avses i första stycket får ha direktåtkomst till registret. Lag (1999:91). 7 § En myndighet som har rätt att få uppgifter ur registret skall i varje särskilt fall noga pröva behovet av information. En begäran om att få ta del av uppgifter ur registret får göras endast om skälet till det uppväger den olägenhet det innebär för den som berörs. Förordning (1999:1134) om belastningsregister Myndigheter som har rätt att få fullständiga uppgifter 10 § Uppgifter ur belastningsregistret skall lämnas ut om det begärs av 1.det statsråd som är föredragande i ärenden enligt lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, i ärenden om utlämning för brott eller om nåd i brottmål eller andra ärenden enligt 11 kap. 13 § regeringsformen, i ärenden om upphävande av domstols beslut om utvisning på grund av brott enligt utlänningslagen (1989:529) eller i ärenden om överförande av straffverkställighet enligt lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom eller den statsrådet bemyndigar, för utredning i ett sådant ärende och i fråga om den som ärendet gäller, 2.chefen för eller den han eller hon bemyndigar, om utdraget behövs för att fullgöra en skyldighet har enligt en överenskommelse med en främmande stat, 3.en åklagarmyndighet, i ärenden där en prövning skall göras, i fråga om den som prövningen gäller, 4.en polismyndighet i passärenden, tillståndsärenden och andra ärenden där en lämplighetsprövning skall göras, i fråga om den som prövningen gäller, samt i ärenden om anställning eller uppdrag vid myndigheten, 5.Tullverket i tillståndsärenden och andra ärenden där en lämplighetsprövning skall göras, i fråga om den som prövningen gäller, 6.en länsstyrelse, i ärenden där enligt lag eller för- ordning skall hämta in sådana uppgifter, i ärenden där skall göra en lämplighetsprövning, i ärenden där skall pröva frågor om förbud mot att ha djur eller om omhändertagande av djur, i ärenden om körkortstillstånd, körkort, traktorkort, taxi- förarlegitimation, tillstånd till yrkesmässig trafik, biluthyrning och transporttillstånd samt i ärenden om tillsyn enligt förordningen (1989:149) om bevakningsföretag, i fråga om den som ärendet gäller, 7.Vägverket, i fråga om den som myndigheten vid lämplighets- prövning enligt lagen (1998:493) om trafikskolor och förordningen (1998:978) om trafikskolor överväger att ge tillstånd eller god- känna samt i ärenden om körkortstillstånd, körkort, traktorkort, taxiförarlegitimation, tillstånd till yrkesmässig trafik, biluthyrning och transporttillstånd, i fråga om den som ärendet gäller, 8.en myndighet som har rätt att besluta om frihetsberövande åtgärd enligt lagarna om överlämnande eller utlämning för brott eller utlänningslagen, i ärenden som rör en sådan åtgärd, 9.en kriminalvårdsmyndighet, i fråga om den som myndigheten avser att anställa eller anlita som a) övervakare inom frivården, b) förtroendeman enligt lagen (1991:2041) om särskild person- utredning i brottmål, m.m. eller förordningen (1974:248) om kriminalvård i anstalt, c) personutredare enligt lagen (1991:2041) om särskild person- utredning i brottmål, m.m., d) biträde enligt 6 § andra stycket lagen (1994:451) om intensiv- övervakning med elektronisk kontroll eller, e) kontrollör enligt 4 § förordningen (1998:642) om verkställig- het av frivårdspåföljder, 10.en kriminalvårdsmyndighet, när uppgiften behövs för pröv- ning av en fråga enligt lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt, lagen (1976:371) om behandling av häktade eller anhållna m.fl., lagen (1994:451) om intensivövervakning med elektronisk kontroll eller lagen om särskild personutredning i brottmål, 11.Kriminalvårdsnämnden, när uppgiften behövs för prövning av en fråga om villkorlig frigivning, 12.en övervakningsnämnd eller lokal kriminalvårdsmyndighet, i ärenden om övervakning, i fråga om den som ärendet gäller, 13.det statsråd som är föredragande i ärenden enligt lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap eller utlänningslagen i andra ärenden än som sägs i 1, eller den statsrådet bemyndigar, för utredning i ett sådant ärende, dels i fråga om den som ärendet gäller, dels för utredning enligt 2 kap. 4 § andra stycket utlännings- lagen i fråga om någon annan än den som ärendet gäller, 14.Försvarsmakten, i fråga om den som myndigheten avser att anställa i utlandsstyrkan inom myndigheten, 15.Migrationsverket och , i ärenden enligt lagen om svenskt medborgarskap eller utlänningslagen, dels i fråga om den som ärendet gäller, dels för utredning enligt 2 kap. 4 § andra stycket utlänningslagen, i fråga om någon annan än den som ärendet gäller, 16.Statens kriminaltekniska laboratorium, i ärenden om DNA- analys, i fråga om den som ärendet gäller, samt 17.en passmyndighet utom riket i passärenden, i fråga om den som ärendet gäller. Vad som sägs i första stycket om en polismyndighet gäller även i fråga om . Uppgifter om annan än den som prövningen gäller enligt första stycket 13 eller 15 skall begränsas till uppgifter om påföljder för brott enligt 3, 4 eller 6 kap. eller uppgifter om besöks- förbud. Förordning (2004:742). 19 § Polismyndigheter, , , åklagarmyndig- heter, kriminalvårdsmyndigheter, och allmänna domstolar får ha direktåtkomst till uppgifter ur belastnings- registret. Direktåtkomsten skall begränsas till att endast gälla sådana upp- gifter som myndigheterna har rätt att få ut enligt lagen (1998:620) om belastningsregister eller denna förordning. Förordning (2003:1010). Lag (1998:621) om misstankeregister Rätt att få uppgifter ur registret 5 § Uppgifter ur misstankeregistret skall lämnas ut om det begärs av 1.polis-, skatte-, tull- eller åklagarmyndighet eller allmän domstol för verksamhet som avses i 2 § första stycket 1–3, 2.myndighet i övrigt i den utsträckning regeringen för vissa slag av ärenden föreskriver det eller för ett särskilt fall ger tillstånd till det. Regeringen får föreskriva att en myndighet som avses i första stycket får ha direktåtkomst till registret. Att uppgifter får lämnas ut i vissa andra fall framgår av 14 kap. sekretesslagen (1980:100). Lag (1999:92). 6 § En myndighet som har rätt att få uppgifter ur registret skall i varje särskilt fall noga pröva behovet av information. En begäran om att få ta del av uppgifter får göras endast om skälet till det uppväger den olägenhet det innebär för den som berörs. Förordning (1999:1135) om misstankeregister Myndigheter som har rätt att få fullständiga uppgifter 3 § Uppgifter ur misstankeregistret skall lämnas ut om det begärs av 1.det statsråd som är föredragande enligt lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, i ärenden om utlämning för brott eller om nåd i brottmål eller andra ärenden enligt 11 kap. 3 § regerings- formen, i ärenden om upphävande av domstols beslut om utvisning på grund av brott enligt utlänningslagen (1989:529) eller i ärenden om överförande av straffverkställighet enligt lagen (1972:260) om internationellt samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom, eller den statsrådet bemyndigar, för utredning i ett sådant ärende och i fråga om den som ärendet gäller, 2.en åklagarmyndighet, i ärenden där en prövning skall göras, i fråga om den som prövningen gäller, 3.en polismyndighet i passärenden, tillståndsärenden och andra ärenden där en lämplighetsprövning skall göras, i fråga om den som prövningen gäller samt i ärenden om anställning vid myndigheten, 4.Tullverket i tillståndsärenden och andra ärenden där en lämplighetsprövning skall göras, i fråga om den som prövningen gäller, 5.en länsstyrelse i ärenden när enligt lag eller för- ordning skall hämta in sådan uppgifter, i ärenden där skall göra en lämplighetsprövning, i ärenden om körkortstillstånd, körkort, traktorkort, taxiförarlegitimation, tillstånd till yrkes- mässig trafik, biluthyrning och transporttillstånd samt i ärenden om tillsyn enligt förordningen (1989:149) om bevakningsföretag, i fråga om den som ärendet gäller, 6.Vägverket, i fråga om den som myndigheten vid lämplighets- prövning enligt lagen (1998:493) om trafikskolor och förordningen (1998:978) om trafikskolor överväger att ge tillstånd eller god- känna samt i ärenden om körkortstillstånd, körkort, traktorkort, taxiförarlegitimation, tillstånd till yrkesmässig trafik, biluthyrning och transporttillstånd, i fråga om den som ärendet gäller, 7.det statsråd som är föredragande i ärenden enligt lagen (1950:382) om svenskt medborgarskap eller utlänningslagen i andra ärenden än som sägs i 1, eller den statsrådet bemyndigar, för utred- ning i ett sådant ärende, dels i fråga om den som ärendet gäller, dels, om det finns särskilda skäl, för utredning i ärenden som avses i2 kap. 4 § andra stycket utlänningslagen i fråga om någon annan än den som utredningen gäller, 8.Migrationsverket och , i ärenden enligt lagen om svenskt medborgarskap eller utlänningslagen, dels i fråga om den som ärendet gäller, dels, om det finns särskilda skäl, för utredning i ärenden som avses i 2 kap. 4 § andra stycket utlännings- lagen i fråga om någon annan än den som utredningen gäller, 9.Statens kriminaltekniska laboratorium, i ärenden om DNA- analys, i fråga om den som ärendet gäller, 10.Statens folkhälsoinstitut, i andra ärenden om tillstånd enligt alkohollagen (1994:1738) än serveringstillstånd, i fråga om den som ärendet gäller och styrelseledamot, verkställande direktör eller firmatecknare för denne samt delägare i ett fåmansföretag eller fåmanshandelsbolag som ärendet gäller, 11.en passmyndighet utom riket i passärenden, i fråga om den som ärendet gäller, Vad som sägs i första stycket om en polismyndighet gäller även i fråga om . Förordning (2003:1011). Myndigheter som har rätt att få uppgifter om brott för vilket åtal väckts 6 § Polismyndigheter, , , åklagarmyndig- heter, kriminalvårdsmyndigheter och får ha direktåtkomst till uppgifter ur misstankeregistret. Direktåtkomsten skall begränsas till att endast gälla sådana upp- gifter som myndigheterna har rätt att få ut enligt lagen (1998:621) om misstankeregister eller denna förordning. Förordning (2003:1011).