sou · GTB3112 · 2006-01-01 00:00:00 — Men det är vik- tigt att påpeka att trots att föreningarnas aktiviteter är begränsade av deras allianser eller beroende av studieförbunden, gör dessa alli- anser det möjligt för föreningarna att fungera, organisera och eta- blera sociala nätverk för att främja sina egna agendor. Slutligen skulle jag vilja lyfta fram att den del av folkbildningen som jag här beskrivit, deras integrationsarbete, fungerar som en plats där utrikes födda är involverade i en rad processer av kulturell bedömning och hierarkisering i relation till majoritetssamhället. Dessa processer homogeniserar, men än viktigare är att de tillskri- ver betydelser när det gäller förmåga, beteende och attityder, vilket i sin tur används för att legitimera de Andras underordning. Praktiken är med andra ord, i praktiken, skådeplatsen där ett bestämt invandrarsubjekt tar form, ett subjekt som inte bara pas- sivt accepterar, utan även på olika sätt är aktivt involverad i sin egen underordning. Översättning från engelskan: Folkbildning i "integrationens" tjänst , , et al. (1996) Cirkelsamhället: Studiecirklars bety- delse för individ och lokalsamhälle, SOU 1996: 47, Delbetän- kande av Utredningen för statlig utvärdering av folkbild- ningen. , (1985) Folkbildning i rörelse: Pedagogisk syn i folk- bildning inom svensk arbetarrörelse och frikyrkorörelse , : Libris. , (2004) Mellan rörelse och universitet: Folkbildning enligt socialdemokraten och liberalen , , . , , (1994) Theory, : , (2002) Mobilizing Lifelong Learning: Govern- mentality in Educational Practices, , 17 [3]; 353–365. Corrigan, , (1985) The Great Arch: English State Formation as a Cultural Revolution, : . de los , (2001) Mångfald och differentiering: Diskurs, olikhet och normbildning inom svensk forskning och samhälls- debatt, : . , , (2003) Utsatt folkbildning, i: Folkbildning och integration, SOU 2003: 108, Delbetänkande av Utredningen för statens utvärdering av folkbildningen. (2000) Statsbidrag till studieförbund, . , (2004) Regimentalitet, Fronesis, [14–15]; 62– Gilroy, (1987) There Aint No in The Union , Lon- don: . , (1991) Bildningens väg: Tre bildningsideal i svensk arbetarrörelse 1880–1930, : . , (1997) The Spectacle of the Other, i: , (red). Representation: Cultural Representations and Signifying Practices, : . , Per (1999) Att mötas i studier: En studie av vuxenstude- rande i folkhögskola och studieförbund, Vuxenutbildarcentrum, . Folkbildning i "integrationens" tjänst , (2003) Gräsrotsbyråkrati och normativ svensk- het: Hur arbetsförmedlare förstår en etniskt segregerad arbets- marknad, : . , , (1995) Folkbildning och vux- enstudier: Rekrytering, omfattning, erfarenhet, SOU 1995: 141, Delbetänkande av Utredningen för statlig utvärdering av folk- bildningen. , (1999) Studiecirkeldemokratin, i: SOU 1999: 84, Civilsamhället, forskarvolym VIII. , (2001) (O)likhetens geografier: Marknaden, forskningen och de Andra, , . , (1982) Racism and Migrant Labour, : Routledge. Mulinari, , (2004) Den nya svenska arbetsklassen, : . , (2002) Arbetsmarknadens mönster: Om rasi- fierad segmentering, i: , , (red.) Det slutna folkhemmet: Om etniska klyftor och blågul självbild, : Agora. , (2002) Medborgarbildning i lokalsamhället, : . OBrien, , (1998). Theorising Welfare: Enligh- tenment and , : . , (1995) Delad gemenskap: Identitet och institutionellt tänkande i ett multietniskt , Tema Kommunikation, . Ratcliffe, (2004) Race, Ethnicity and Difference: Imagining the , : . 1997/98: 16, , framtid och mångfalden: Från invand- rarpolitik till integrationspolitik. 1997/98: 115, Folkbildning. Ronström, (1992) Att gestalta ett ursprung: En musiketnologisk studie av dansande och musicerande bland jugoslaver i , : . Schierup, , , , Alekandra (1994) Etnicitet och arbete: Studier från en svensk bilfabrik, i: Schierup, , (red.) Arbetets etniska delning, : . Folkbildning i "integrationens" tjänst , (1998a) Folkbildningsforskning: En kunskaps- översikt. Om forskningsfältet historiska bakgrund, nuläge och framtid, : . , (1998b) Folkbildningsforskning: En kunskaps- översikt. Kommenterad bibliografi, : Folkbild- ningsrådet. , (2000) Demokrati och bildning: Essäer om svensk folkbildnings innebörder och särart, : Bildningsförla- get. , (2001) Citizenship and Deliberative Democracy: Contributions from Lifelong and Lifewide Lear- ning i: Adult Lifelong Learning in a Europe of Knowledge, konferensrapport från EU, . , (2003) Folkbildningens särart som fenomen och problem, i: SOU 2003: 94, Folkbildningens särart? Offentlighet, forskning och folkbildares självförståelse, Delbetän- kande av Utredningen för statens utvärdering av folkbild- ningen. Usher, , et al. (1997) Adult Education and the : Learning Beyond the Limits, : Routledge. , (1997) Multikultiungdom: Kön, etnicitet, identi- tet, : . , , (1991) Paradoxes of Multiculturalism: Essays on , Avebury: Aldersholt. 7Medborgerlig agens för social inkludering Nevertheless, societies are not made up of passive subjects resigned to structural domination. , 1996: 495 skisserade (1996) en vision av hur samtida sociala rörelser skulle kunna bidra till att förhindra social fragmentering och en utveckling mot tribalism och fundamentalism – en fragmentering som, enligt Castells, kan följa på en okontrollerbar och oförutsägbar ekonomisk och organisato- risk utvecklingen av det nya informationssamhället.1 Men denna potential låter sig inte realiseras utan vidare. People live in spaces, power rules through flows (Castells, 1996: 495), och gräsrots- rörelser tenderar att mobilisera i territoriellt bundna och defensiva termer kring kulturellt specifika och självbekräftande identiteter. Människor har ofta utvecklat kulturella identiteter i territoriella termer, och mobiliserar dessa för att uppnå sina krav. Identiteterna i fråga kan i dessa fall förstås som reaktiva svar på strukturella mot- sättningar. För att motverka dessa tendenser krävs, enligt Castells, en iden- titetsutveckling som förmår att överskrida det lokala och plats- bundna, och som förmår etablera förbindelselänkar mellan kulturell identitet, ekonomisk politik och politiska praktiker. I denna pro- cess får de sociala rörelserna en framträdande roll. Detta kan, enligt Castells (1996), ske genom ett nätverksbygge av aktiva medborgare (translokalt och transnationellt). I förlängningen bidrar denna övergripande sociala mobilisering till att återsäkra en counter- power of places (a.a., s. 498). Denna vision erbjuder ett perspektiv som betonar den komplexitet vilken kännetecknar nya sociala 1 The globalisation of power flows and the tribalisation of local communities are part of the same fundamental processes of historical restructuring: the growing dissociation between techno-economic development and the corresponding mechanisms of social control of such development (Castells, 1996: 496). Medborgerlig agens för social inkludering Den förmår att beskriva den koppling mellan identitet, kultur och social struktur, som är nödvändig för förståelsen av nya sociala rörelser, men som alltför ofta tenderar att glömmas bort. I en översikt av det globala civilsamhället skildrar (2003) denna komplexitet av förbindelselänkar mellan det globala och det lokala, mellan kultur och identitet respektive ekonomi och politiska villkor, som kännetecknar samtidens sociala rörelser. Dessa nya sociala rörelser har från första början varit ett globalt fenomen kopplade till medborgerligt medvetande och spontana medborgarinitiativ, som bland annat omfattar medborgerliga rät- tigheter bland nya etniska minoriteter. Dessa sociala rörelser bedri- ver vanligen politik utanför partisystemet, och ett studium av dem synliggör handlingar som inte ansetts vara politiska, men som bör förstås som en del av den politiska processen (a.a., s. Kort sagt, de nya sociala rörelserna representerar ett aktörsskap för social förändring.2 Dessa uttryck för samtida social rörelser relaterar Kaldor (2003:141) till utvecklingen av det civila samhället, från vad hon kallar aktivistmodellen till en nyliberal modell. Där den nyliberala modellen etablerats fungerar civilsamhället som ett substitut för en stat som dragit sig tillbaka från vissa fält, där fältet av tämjda sociala rörelser utvecklats till en marknad av NGO:er.3 Dessa har institutionaliseras i varierande utsträckning, och tagit över en rad servicefunktioner från staten – en service som sträcker sig från mänskliga rättigheter, fattigdomsbekämpning, konfliktlösning, och utbildning till träning i demokrati och medborgarskap. Därmed blir NGO:erna aktörer på en organisationsmarknad, där konkurrens och idén om partnerskap mellan det offentliga och det privata (Kaldor, 2003: 127) påverkar verksamheten.4 De förblir dock värdedrivna organisationer, påpekar , och därmed kan det i praktiken bli svårt att skilja mellan service och aktivism: en del NGO:er organiserar sig mer eller mindre företagsmässigt, medan andra arbetar mer som tillfälliga aktionsgrupper. Med termen akti- vistmodellen beskriver Kaldor mindre formaliserade sociala rörelser och medborgarnätverk. Dessa rörelser och nätverk kan enligt denna modell ge utrymme för individuella röster att bli hörda på en lokal, nationell eller global nivå. Gemensamt för bägge Kaldors 2Utan att för den sakens skull med nödvändighet vara demokratiska (Kaldor, 2003). 3Här avser Kaldor (2003: 113) en relation till myndigheter och de processer varigenom sociala rörelserna blir integrerade i den politiska processen och institutionaliserade. 4Det är en utveckling som mött en omfattande kritik, vilket även Kaldor (2003) kommen- terar. Medborgerlig agens för social inkludering modeller är att de beskriver NGO:er som sociala aktörer med en viktig demokratisk funktion.5 Svenska föreningar bildade på etnisk grund speglar i mångt och mycket denna utveckling, från aktivistmodellen mot en marknads- relaterad organisationsstruktur. Dessa föreningar, ofta beskrivna med den lätt nedlåtande termen invandrarföreningar, är inte säl- lan framsprungna ur kampen för social jämlikhet och kulturell jäm- ställdhet i det multikulturella , och de har utvecklats till sociala rörelser med medborgerliga rättigheter på agendan. De är många, olika och komplexa (, 2004), och de utgör ett brett spektrum av sammanslutningar som sträcker sig ifrån starkt formaliserade föreningar som riksförbund till informella utompar- lamentariska rörelser. De ägnar sig åt en rad sociala och kulturella frågor, både på nationell och på internationell nivå (Crowley, 2001), vilket torde vittna om deras betydelse som politiska aktörer i inte minst integrationsprocessen i (, 2003). I allt högre grad utgör svenska föreningarna bildade på etnisk grund en medborgerlig social rörelse, där antirasism och socialt medborgar- skap kommit att bli centrala frågor på dagordningen (Reichel, 2004). Invandrarnas organisationer i är en ny folkrörelse, och de har satt utbildning i fokus för de svenska etniska minoriteternas politiska agenda (Ressaissi, et al. Rätten till eget språk och kultur har förblivit viktiga politiska kravfrågor. Kulturella och politiska institutioner har etablerats med hög grad av engagemang i utbildningsfrågor. Till dessa hör bland annat friskolor med olika inriktningar (till exempel etnisk, religiös eller pedagogisk), men även skilda fortbildningsinitiativ som utgör komplement till de reguljära utbildningssatsningarna. För många av invandrarnas orga- nisationer är utbildningsinsatser särskilt angeläget eftersom utbild- ningsbehoven ofta uppfattas som stora (Ressaissi, et al. Organisationer driver utbildningsinsatser som sträcker sig från enklare studiecirklar i samarbete med studieförbunden, yrkesinrik- tade kurser, friskolor och förskolor (Wingborg, 1999). Här efter- strävas partnerskap med olika offentliga aktörer som syftar till ett fördjupat organisatoriskt samarbete (, 2003). En tydlig trend under det senaste årtiondet är att medborgar- sammanslutningar i allt högre grad just har inriktat sig på institu- 5 Därmed inte sagt att de med nödvändighet fyller denna funktion; i Kaldors översikt ingår även rörelser med fokus på identitet, och däri innefattas även nationalistiska och funda- mentalistiska rörelser. Dessa faller dock utanför ramen för denna text. Medborgerlig agens för social inkludering Den statliga (SOU 2000: 1) har kallat denna utveckling från röst till service. Det tydligaste exemplet är den stora ökningen av antalet föräldrakooperativa dag- hem och friskolor. Ett ändrat bidragssystem inriktat mot partner- skap för integration fångar upp och främjar olika samarbetsformer mellan etniska sammanslutningar och statliga, kommunala och privata institutioner och sociala rörelser (Reichel, 2004). Denna utveckling pekar mot ett behov av en vidgad förståelse av hur etniska organisationer och nätverk agerar i samspel med välfärd- samhällets allt mera differentierade institutionella system (, 2000). Vi skall i det följande presentera två föreningar bildade på etnisk grund, vilka kan ses som tydliga exempel på hur den nyliberala utvecklingen av samhället påverkar de medborgerliga sammanslut- ningar som är bildade på etnisk grund, och därtill utgör exempel på aktivistversionen av sociala rörelser. Texten bygger på ett empi- riskt material insamlat under ett pågående fältarbete bland skilda föreningar och aktivister i multietniska förorter, inom ramen av forskningsprojektet , arbete och medborger- lig agens (, 2003c). I detta kapitel diskuterar vi skilda ut- tryck och förutsättningar för socialt aktörskap bland företrädare för några föreningar startade och ledda av kvinnor med invandrar- bakgrund. Vi vill hävda att den växande av sådana aktörer kan ses som ett tecken på att en medborgarrörelse för social inklu- dering håller på att växa fram. Ett stort arbete har gjorts och görs i olika föreningar bildade på etnisk grund. tycks detta arbetet förbli ouppmärksammad och politiskt marginaliserat (, 2004). Kapitlet inleds med en kort beskrivning av begreppen socialt medborgarskap och social exkludering, och vilken roll sociala rörelser kan spela i sammanhanget. Därefter presenteras intryck från fältarbetet med några föreningar, och texten avslutas med en diskussion om migration och socialt aktörskap. Social exkludering, etnicitet och sociala rörelser I ägnas en allt större uppmärksamhet åt den växande arbetslösheten, den sociala marginaliseringen, bristen på politiskt deltagande och den segregationen bland invandrade etniska minoriteter. Den svenska välfärdsstatens kris och omvandling har Medborgerlig agens för social inkludering åtföljts av en social utestängning av invandrare, bostadssegrega- tion i storstäderna och uppkomsten av en etniskt delad arbets- marknad (Schierup, 2003). Polariseringen och framväxten av ett delat samhälle tycks ha accelererat . Under det årtion- det sjönk invandrarnas sysselsättningsgrad drastiskt och arbetslös- heten ökade starkt, en utveckling som tycks kvarstå . Social utestängning och etnisk diskriminering kan bilda grund för uppkomsten av nya sociala rörelser. De skilda uttrycken av sociala rörelser som vi möter i samtida multietniska, vanligen stor- stadsmiljöer är ofta uttryck för motstånd mot rådande sociala missförhållanden, segregering, diskriminering och rasism. Gemen- samma erfarenheter av socialt utanförskap, och medföljande svå- righeter i att erhålla det sociala medborgarskapets rättigheter,6 medför att det svenska samhället i påfallande grad är präglat av etniska skiljelinjer (på arbetsmarknaden, i utbildningssystemet, i det politiska deltagandet, i boendet). Kampen mot dessa sociokul- turella skiljelinjer mellan olika sorters medborgare i det svenska multietniska samhället utgör en bas för solidaritet i det politiska arbetet och ett kitt som förenar dessa aktörer i det sociala inklude- ringsarbetet. Begreppet sociala rörelser refererar till ett kollektivt aktörss- kap definierat i termer av organisation och mål. I diskussionen om vad som bör betecknas som nya sociala rörelser hänvisar man vanligen till mer eller mindre tillfälliga knutar av motstånd, en social mobilisering och organisering på gräsrotsnivå, som kon- fronterar institutionella strukturer och har fokus på social föränd- ring i relation till politiska, sociala och kulturella konflikter.7 Soci- ala rörelser kan, i linje med (1994) beskrivas som ett slags handlingsrum, vilket definieras av intern kommunikation mellan i rörelsen indragna kollektiva aktörer, en idé om den sociala ordningen, en vision om social förändring samt en rad föreställ- ningar om rörelsens uppgift i denna förändring. I den litteratur som tagit upp frågan om sociala rörelser ligger uppmärksamheten vanligen på det civila samhället och dess informella sociala nätverk. Relationen mellan individernas nätverksbygge och de sociala rörelserna beskrivs till exempel som att individuals are drawn into participation [] as a result of their embeddedness in associational networks that render them structu- 6Angående detta begrepp, se 2003a, 2003b, 2004. 7Thörn, 2002; , 1997; Gilroy, 1987; Melucci, 1989. Medborgerlig agens för social inkludering rally available for protest activities (MacAdam, 1994: 36f). De sociala rörelserna beskrivs som vanligen präglade av likhet, homo- genitet, horisontalitet, och de kan med (1978: 62f) begrepp beskrivas som ett catnet, det vill säga som en korsning av kategori och nätverk, en social kategori med en kollektiv identitet. Det civila samhället kan ses som den övergripande arenan för mobiliseringen av sociala rörelser; det är ett lokus för medborgerlig makt som på en och samma gång utgör en förbindelselänk mellan staten och marknaden och en autonom sfär vid sidan av dessa. beskriver det civila samhället som en rad institu- församlingar, genom vilka staten, familjen och marknaden hålls i balans, och som en mellanliggande sfär som avgränsar sig mot det moderna samhällets tre institutionella hörnstenar – staten, marknaden och familjen. Det primära är dock, enligt Bauböck (1996), att det civila samhället utgör ett lokus för motstånd gent- emot staten, och en pådrivare av demokratiska tendenser. Privatiseringen, avregleringen av arbetsmarknaden och andra processer förbundna med den samtida nyliberala orienteringen i politik och ekonomi har fört med sig en ökad uppmärksamhet på det civila samhället. Det civila samhällets ökade betydelse har beskrivits både som ett symptom på samhälleliga problem, och som en lösning på dessa problem.8 Det civila samhället kopplas, i det sistnämnda fallet, till den politiska sfär där nya sociala rörelserna (kvinno-, miljö- och antirasistiska rörelser) tar form, och där ideellt arbete har sitt främsta uttryck (SOU 2004: 59). Ideellt arbete kan vara en kvinnofälla. Detta frivilliga arbete kan medföra övertagandet av service som tidigare hörde till statens ansvarsområde, och kvinnligt volontärarbete kan då medverka till att de blir (än) mer ekonomiskt beroende av männen. Men det frivilliga arbetet bär också på en social och politisk potential. Före- ningslivet är ofta lokalt förankrad, men den lokala förankringen kan också vara en språngbräda för ett nätverksbygge som sträcker sig bortom det lokala, och förgrena sig både geografiskt och socialt åt flera olika håll (, 1985, 1988, 1991). Genom deltagande i föreningslivet stärks kvinnornas lokala sociala och politiska enga- gemang, vilket bland annat (1996: 768f) har påpekat: Indeed, women´s community participation reveals a 8 Det civila samhället har blivit ett begrepp som ofta förbinds med demokratiskt enpower- ment och medborgerlig deltagande. Vilken betydelse det civila samhället kan ha för frågor om etnicitet (Bunar & , 2000) och bistånd (, , 2002) har dock inte diskuterasts i någon större omfattning i svenska sammanhang. Medborgerlig agens för social inkludering great deal about the negotiation of power in families and commu- nities. [] Womens community involvements contribute to col- lective identities. Med hänvisning till ett flertal studier av sociala rörelser drar hon slutsatsen att dessa kollektiva identiteter refer to the production of communities and identities endowed with a pur- pose and course of action in power relation struggles (a.a., s. 769). Kvinnors arbete i sociala rörelser är ett uttryck för ett politiskt engagemang som medverkar till uppkomsten av kollektiva identi- teter. Vi skall nedan, med utgångspunkt i dessa reflektioner, försöka att synliggöra erfarenheter som förmedlas av kvinnliga föreningsle- dare, som är verksamma inom integrationspolitiskt arbete med fokus på utbildning, i en av multietniska miljöer. Dessa föreningar har kommit att utgöra ett nav vid bildande av övergri- pande paraplyorganisationer som förbinder skilda aktionsgrupper och uttrycker en komplex form för social rörelse. I det följande använder vi oss av följande arbetsdefinition av sociala rörelser: vi ser sociala rörelser som uttryck för medborgerlig mobilisering genom sociala aktionsgrupper. De har vuxit fram som mer eller mindre sammanhållna och formaliserade grupperingar – som nätverk, föreningar eller organisationer – och de är samlade kring vissa gemensamma mål. Övergripande frågor om social exkludering och inkludering ligger i fokus för dessa gruppers enga- gemang. Den sociala exkluderingen i samhället utgör ramen och utgångspunkten för de gruppaktiviteter som syftar till att främja social inkludering. De studerade aktionsgrupperna består av före- ningar bildade i huvudsak på etnisk grund, men saknar automatisk koppling till en särskild etnisk grupp. De kan vara transetniska sammanslutningar, där individer med invandrarbakgrund av skilda slag utgör föreningens kärna och/eller är dess initiativtagare. Men där kan också finnas etniska organisationer av invandrare och nya etniska minoriteter, som organiserats inom skilda riksförbund. Vi är inspirerade av den kritiska forskningstradition, som försö- ker att koppla samman diskussionen om nya former för pedago- giskt arbete till analyser av medborgerligt aktörskap och samverkan mellan skolan och det civila samhället (, 2001; Kanpol & McLaren, 1995; Giroux, 1999), och vi tror liksom dem att de nya sociala rörelserna kan vara en viktig aktör i arbetet för social inklu- dering. Denna forskningstradition lägger vikt på skolans dubbla och ofta ambivalenta position mellan å den ena sidan arbetsmark- nadens behov av utbildning som är anpassad efter dess skiftande Medborgerlig agens för social inkludering kvalifikationskrav, och å den andra sidan sociala rörelsers anspråk på demokratisk delaktighet (Carnoy, 1985). Dessa frågor är i underteoretiserade. Mot denna bakgrund, och i linje med (1985), för- söker vi att uppmärksamma skolans ambivalenta ställning mellan marknaden och det sociala medborgarskapet. Å ena sidan formas skolan och utbildningssystemet av arbetsmarknadens differentie- ring och arbetsdelning i termer av klass, kön och etnicitet. Men å andra sidan utgör skolan ett relativt autonomt fält; en plattform för medborgerlig fostran och av tradition utgör en domän för sociala rörelsers strävan att, genom utbildning och skolans sociala enga- gemang, förverkliga ett mera jämlikt samhälle. Denna traditionellt sett klassrelaterade politiska dimension har i det mångetniska sam- hället fått förnyad aktualitet, i och med framväxten av kulturell differentiering, etnisk diskriminering och urban segregering. (1995: 178) har påpekat, utifrån en studie av brittiska förhållanden, att nya invandrare och tidigare invandrares barn mestadels får hålla sig till de sektorer av ekonomin som svarar mot de tidigare invandrarnas utsatta och föga attraktiva position. Han hävdar att etniska minoriteters ungdomar har svårare än sina vita jämnåriga att få jobb, oaktat det förhållande att det finns empiriska resultat från ett antal studier som vittnar om att de har en stark motivation att komma någonstans genom utbildningsprestationer. Att etniska minoriteters ungdomar ses som lågpresterande kan leda till en situation där social differentiering och etnisk segrega- tion förstås såsom självförvållad.