sou · GTB322d2 · 2006-01-01 00:00:00 — I samband med förfaranden för tilldelning av offentliga tjänstekontrakt får den upphandlande myndigheten anmoda anbudssökande eller anbudsgivare att visa att de har ett särskilt tillstånd eller är medlemmar i en organisation i sitt hemland, om detta krävs för att tillhandahålla den aktuella tjänsten. Paragrafen motsvarar artikel 46 i direktivet och 1 kap. 18 § . Paragrafen har utformats i nära överensstämmelse med direktivet. Leverantörers ekonomiska och finansiella ställning Bevis på den ekonomiska och finansiella ställningen Bevis på en leverantörs ekonomiska och finansiella ställning kan utgöras av Kontroll av leverantörers lämplighet och förmåga att fullgöra kontrakt 1.intyg från banker eller, i förekommande fall, bevis på relevant ansvarsförsäkring för verksamheten, 2.balansräkningar eller utdrag ur dem, om offentliggörande av balansräkningar krävs enligt lagstiftningen i det land där leverantören är etablerad eller, 3.uppgift om företagets samlade omsättning och, i förekom- mande fall, omsättningen för det verksamhetsområde som upphandlingen gäller eller den under vilken verksamheten bedrivits, om uppgifter om denna omsättning är tillgängliga. Paragrafen motsvarar artikel 47.1 i direktivet men saknar mot- svarighet i . Den har med redaktionella ändringar utformats i överensstämmelse med bestämmelserna i direktivet. Den upphandlande myndigheten skall i annonsen om upphand- ling eller i inbjudan att lämna anbud ange vilken eller vilka av de i 4 § nämnda referenserna som den har valt samt vilka andra referenser som skall företes. Paragrafen motsvarar artikel 47.4 i direktivet men saknar mot- svarighet i . Den har utformats i överensstämmelse med bestämmelsen i direktivet. Om en leverantör har ett godtagbart skäl för att inte förete de referenser som den upphandlande myndigheten begär, får han bevisa sin ekonomiska och finansiella ställning med varje annan handling som den upphandlande myndigheten finner lämplig. Paragrafen motsvarar artikel 47.5 direktivet men saknar motsvarighet i . Den har utformats i överensstämmelse med bestämmelsen i direktivet. Kontroll av leverantörers lämplighet och förmåga att fullgöra kontrakt Tillgång till andra företags ekonomiska kapacitet En leverantör får vid behov och när det gäller ett bestämt kontrakt åberopa andra företags kapacitet, oberoende av den rättsliga arten av förbindelserna mellan leverantören och dessa företag. Leverantören skall genom att tillhandahålla ett åtagande från företagen i fråga eller på annat sätt visa att han kommer att förfoga över de nödvändiga resurserna vid fullgörandet av det aktuella kontraktet. På samma villkor kan en grupp av leverantörer som avses i 2 kap. 9 § åberopa förmågan hos deltagarna i gruppen eller andra företag. Paragrafen motsvarar artikel 47.2 och 47.3 i direktivet men saknar motsvarighet i . Denna bestämmelse behandlar kapacitet vad avser ekonomisk och finansiell ställning. Motsvarande bestämmelse vad avser teknisk och yrkesmässig kapacitet finns i 10 §. Den har med redaktionella ändringar utformats i överensstämmelse med bestämmelserna i direktivet. Teknisk och yrkesmässig kapacitet En leverantörs tekniska och yrkesmässiga kapacitet skall bedömas och kontrolleras i enlighet med 9 och 10 §§. Paragrafen motsvarar artikel 48.1 i direktivet men saknar motsvarighet i . Den har utformats i överensstämmelse med bestämmelsen i direktivet. Kontroll av leverantörers lämplighet och förmåga att fullgöra kontrakt Bevis på teknisk kapacitet Den upphandlande myndigheten skall i annonsen om upp- handling eller i inbjudan att lämna anbud ange på vilket eller vilka av de sätt som anges i andra stycket som en leverantör skall styrka sin tekniska kapacitet. Den tekniska kapaciteten kan styrkas 1.genom en förteckning över slutförda byggentreprenader , åtföljd av intyg om att de viktigaste byggentreprenaderna utförts på ett tillfredsställande sätt, varvid av intygen skall framgå värde, tidpunkt och plats för utförandet av byggentreprenaderna och huruvida de utfördes enligt gängse branschnormer och slutfördes på ett korrekt sätt, Om det är nödvändigt skall den behöriga myndigheten sända dessa intyg direkt till den upphandlande myndigheten, 2.genom en förteckning över de viktigaste varuleveranser eller tjänster som utförts , varvid skall framgå värde och tidpunkt samt huruvida det varit fråga om privata eller offentliga mottagare; om mottagaren är en upphandlande myndighet skall lämnas intyg som utfärdats eller attesterats av denna myndighet och om mottagaren inte är en upphandlande myndighet skall lämnas intyg från köparen eller, om detta inte är möjligt, skall lämnas en försäkran från leverantören, 3.genom uppgifter om den tekniska personal och de tekniska organ som ansvarar för kvalitetskontrollen eller som berörs på annat sätt, vare sig de direkt tillhör leverantörens företag eller inte, och, i fråga om offentliga byggentreprenader, uppgift om den tekniska personal och de tekniska organ som entreprenören kan förfoga över för att genomföra entreprenaden, 4.genom en beskrivning av varuleverantörens eller tjänsteleverantörens tekniska utrustning och av de metoder som han använder för att säkra kvaliteten samt av företagets undersöknings- och forskningsresurser, 5.när det är fråga om komplexa varor eller tjänster eller i undantagsfall om varor eller tjänster avsedda för ett särskilt ändamål, genom en kontroll som skall utföras av den upphandlande myndigheten själv eller på dennas vägnar av ett behörigt organ i varuleverantörens eller tjänsteleverantörens etableringsland, förutsatt att detta organ ger sitt samtycke; Kontroll av leverantörers lämplighet och förmåga att fullgöra kontrakt kontrollen skall avse en varuleverantörs tillverkningskapacitet eller en tjänsteleverantörs tekniska kapacitet och, om det behövs, dennes undersöknings- och forskningsresurser samt åtgärder för kvalitetskontroll, 6.genom uppgifter om tjänsteleverantörens eller entreprenör- ens utbildnings- och yrkeskvalifikationer och motsvarande uppgifter om ledande personer i företaget, särskilt om den eller dem som skall ansvara för tillhandahållande av tjänsterna eller leda byggentreprenaden, 7.när det är fråga om byggentreprenader eller tjänster, genom uppgifter om de miljöskyddsåtgärder leverantören kommer att tillämpa vid fullgörandet av kontraktet, om det med hänsyn till vad kontraktet avser är påkallat med sådana uppgifter, 8.genom en uppgift om antalet anställda i medeltal hos tjänsteleverantören eller entreprenören och antalet anställda med ledningsfunktion , 9.genom en uppgift om vilka verktyg, maskiner och teknisk utrustning som tjänsteleverantören eller entreprenören förfogar över för att fullgöra kontraktet, 10.genom en upplysning om hur stor del av kontraktet som tjänsteleverantören kan komma att lägga ut på underleveran- törer, eller 11.när det gäller de varor som skall levereras, genom prover, beskrivningar eller fotografier, vars äkthet skall styrkas om den upphandlande myndigheten begär det, eller genom intyg som upprättas av officiella institutioner för kvalitetskontroll eller enheter för sådan kontroll av erkänd kompetens och av vilka det skall framgå att varor som är klart identifierade genom referenser överensstämmer med vissa specifikationer eller standarder. Paragrafen motsvarar artikel 48.2 men saknar motsvarighet i . I den svenska språkversionen är punkt 7 utformad så att uppgifter om miljöskyddsåtgärder skall avse sådana åtgärder som den ekonomiska aktören kan komma att tillämpa vid verkställandet av kontraktet. Sådana uppgifter säger ingenting om vilka miljöskyddsåtgärder som faktiskt kommer att tillämpas. I de danska, engelska och tyska språkversionerna talas om åtgärder som den ekonomiska aktören kan anvende, will be able to apply Kontroll av leverantörers lämplighet och förmåga att fullgöra kontrakt respektive anwenden will. I den föreslagna paragrafen anges i punkt 7 att uppgifterna skall avse de åtgärder som leverantören kommer att använda vid fullgörandet av kontraktet. Paragrafen har i övrigt med redaktionella ändringar utformats i överensstämmelse med bestämmelserna i direktivet. I betänkandekapitel 12, vartill hänvisas, har utredningen mer utförligt behandlat vilka miljöhänsyn som kan tas vid ett upphandlingsförfarande. Tillgång till andra företags tekniska kapacitet En leverantör får vid behov och när det gäller ett bestämt kontrakt åberopa andra företags kapacitet, oberoende av den rättsliga arten av förbindelserna mellan leverantören och dessa företag. Leverantören skall genom att tillhandahålla ett åtagande från företagen i fråga eller på annat sätt visa att han kommer att förfoga över de nödvändiga resurserna vid fullgörandet av kontraktet. På samma villkor kan en grupp av leverantörer som avses i 2 kap. 9 § åberopa förmågan hos deltagarna i gruppen eller andra företag. Paragrafen motsvarar artikel 48.3 och artikel 48.4 i direktivet men saknar motsvarighet i . Denna bestämmelse behandlar en leverantörs tillgång till andra företags tekniska kapacitet, jfr. även vad som sägs i kommentaren till 7 §. Den har med redaktionella ändringar utformats i överensstämmelse med bestämmelserna i direktivet. När det gäller varukontrakt som innefattar monterings- eller installationsarbeten, tillhandahållande av tjänster eller utför- ande av byggentreprenad, får särskild vikt vid bedömningen av en leverantörs förmåga att fullgöra kontraktet fästas vid Kontroll av leverantörers lämplighet och förmåga att fullgöra kontrakt SOU 2005:22 leverantörens yrkeskunnande, effektivitet, erfarenhet och tillförlitlighet. Paragrafen motsvarar artikel 48.5. I den svenska språkversionen av artikeln talas om varukontrakt som gäller leverans på plats eller installation. I de danska, engelska och tyska språkversionerna talas om leveranser der kræver monterings- eller installationsarbejder, requiring siting or installation work respektive für die Verlage- oder Anbringarbeiten erforderlich sind. Paragrafen har i denna del utformats i enlighet med dessa andra språkversioner. I övrigt har paragrafen med redaktionella ändringar utformats i överensstämmelse med bestämmelsen i direktivet. Om en upphandlande myndighet kräver uppvisande av intyg utfärdat av ett oberoende organ om att leverantören iakttar vissa kvalitetssäkringsstandarder, skall myndigheten hänvisa till kvalitetssäkringssystem som bygger på relevanta europeiska standarder på området och som är certifierade av organ som uppfyller europeiska standarder för certifiering. Den skall godkänna likvärdiga intyg från sådana organ som är etablerade i andra EES-stater. Den skall även godta andra bevis på likvärdiga kvalitetssäkringsåtgärder som lämnas av leveran- törer. Paragrafen motsvarar artikel 49 i direktivet och 5 kap. 25 § . Enligt direktivet skall myndigheten hänvisa till kvalitets- säkringssystem som bygger på relevanta europeiska standarder på området som är certifierade av organ vilka uppfyller europeiska standarder för certifiering. Språkligt syftar som är certifierade på relevanta europeiska standarder. Av de danska, engelska och tyska språkversionerna framgår att det är kvalitetssäkringssystemen som Kontroll av leverantörers lämplighet och förmåga att fullgöra kontrakt skall vara certifierade. Bestämmelsen i första stycket i paragrafen har utformats på detta sätt. I övrigt har paragrafen med redaktionella ändringar utformats i överensstämmelse med bestämmelserna i direktivet. Om en upphandlande myndighet i de fall som avses i 9 § 7 kräver att få se certifikat som upprättats av ett oberoende organ och som intygar att leverantören uppfyller vissa miljölednings- standarder, skall myndigheten hänvisa till gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (EMAS) eller till miljöledningsstandarder som bygger på relevanta europeiska eller internationella standarder och som certifierats av organ som uppfyller gemenskapslagstiftningen eller internationella standarder för certifiering. Myndigheten skall godta likvärdiga certifikat från organ i andra medlemsstater. Den skall även godta andra bevis på lik- värdiga miljöledningsåtgärder som läggs fram av leverantörerna. Paragrafen motsvarar artikel 50 i direktivet. Med gemenskapens miljölednings- och miljörevisionsordning (EMAS) avses och rådets förordning (EG) nr 761/2001 av om frivilligt deltagande för organisa- tioner i gemenskapens miljölednings- och miljöredovisnings- ordning (EMAS) (EGT L 114, 24.4.2001, s. 1). Paragrafen har utformats i överensstämmelse med bestämmel- serna i direktivet. På samma sätt som har skett i kommentaren till 9 § hänvisar utredningen till vad som har skrivits om miljöhänsyn i betänkande- kapitel 12. Kontroll av leverantörers lämplighet och förmåga att fullgöra kontrakt Kompletterande handlingar och upplysningar Den upphandlande myndigheten får anmoda leverantörerna att komplettera eller förtydliga intyg och andra handlingar som avses i 12 kap. 3 §, och i 3, 4, 6, 7, 9, 10, 12 och 13 §§ i detta kapitel. Paragrafen motsvarar artikel 51. Enligt den svenska språkversionen av direktivet kan en anmodan avse komplettering eller förtydlig- ande av inlämnade certifikat och handlingar med tillämpning av artiklarna 45–50. Det bör dock rimligtvis vara fråga om att komplettera eller förtydliga sådana handlingar som avses i dessa artiklar. Paragrafen har utformats på det sättet. I övrigt har paragrafen med redaktionella ändringar utformats i överensstämmelse med bestämmelsen i direktivet. Om en leverantör är registrerad i en EES-stats officiella förteckning över godkända leverantörer eller innehar ett certifikat utfärdat av ett offentligrättsligt eller privaträttsligt certifieringsorgan som uppfyller europeiska standarder för certifiering får antas att leverantören uppfyller de krav som anges i 1.12 kap. 1 § och 2 § 1–4 och 6, 3 §, 4 § 2 och 3 samt 9 § 1, 3 och 6–9 i detta kapitel när det gäller byggentreprenörer, 2.9 § 2–5 och 11 när det gäller varuleverantörer, eller 3.9 § 2 och 4–10 när det gäller tjänsteleverantörer. I direktivet finns omfattande bestämmelser om officiella förteck- ningar över och certifiering av leverantörer i artikel 52. Även de äldre direktiven innehåller liknande bestämmelser. Någon skyldighet att införa sådana förteckningar eller certifieringssystem finns inte. I 1 kap. 18 § finns en bestämmelse som innebär att Kontroll av leverantörers lämplighet och förmåga att fullgöra kontrakt en leverantör som är registrerad i en EES-stats officiella förteckning över godkända leverantörer skall anses uppfylla de krav som kan ställas upp med stöd av 12 kap. 2 § första stycket 1–3, dvs. kraven att inte vara försatt i konkurs eller föremål för liknande åtgärder eller dömd för brott avseende yrkesutövningen. Bestämmelsen i den föreslagna paragrafen motsvarar artikel 52.3 i direktivet. Såväl enligt direktivet som enligt den föreslagna paragrafen innebär bestämmelsen endast en presumtion. Om en upphandlande myndighet har tillgång till tillförlitliga uppgifter om en leverantör som strider mot vad som framgår av en officiell förteckning får därför dessa uppgifter läggas till grund för bedömningen av leverantörens lämplighet. Direktivet erbjuder liksom två alternativa grunder för att välja leverantör: antingen skall det anbud antas som är mest fördelaktigt från den upphandlande myndighetens synpunkt eller också skall det anbud antas som har det lägsta priset. I det första fallet får hänsyn tas till olika faktorer som skall ha gjorts kända för anbudssökande och anbudsgivare. I det senare fallet får inga andra faktorer än priset inverka på valet av leverantör bland de leverantörer som kan komma i fråga för leveransen. Bestämmelserna finns i 14 kap. i lagen. Föreslagna bestämmelser med kommentarer En upphandlande myndighet skall anta antingen 1.det anbud som är det ur den upphandlande myndighetens synvinkel ekonomiskt mest fördelaktiga, eller 2.det anbud som har lägst anbudspris. Vid bedömningen av vilket anbud som är det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet, skall myndigheten ta hänsyn till olika kriterier som är kopplade till föremålet för kontraktet såsom pris, leverans- eller genomförandetid, miljöegenskaper, driftkostnader, kvalitet, estetiska, funktionella och tekniska egenskaper, service och tekniskt stöd. Paragrafen motsvarar artikel 53.1 i direktivet och 1 kap. 22 § . I direktivet men inte i anges uttryckligen att bedömningen av vilket anbud som är det mest fördelaktiga skall göras ur den upphandlande myndighetens synvinkel. Även om detta närmast är en självklarhet har denna precisering, för att ingen tvekan skall kunna uppstå på denna punkt, tagits in i paragrafen. I 1 kap. 22 § andra stycket andra meningen finns en föreskrift om att den upphandlande myndigheten skall i förfrågningsunderlaget eller annonsen ange de omständigheter den tillmäter betydelse vid bedömningen av vilket som är det mest fördelaktiga anbudet. Denna fråga behandlas i 2 §. Paragrafen har med redaktionella ändringar utformats i enlighet med bestämmelserna i direktivet. Den upphandlande myndigheten skall ange vilken relativ inbördes betydelse de olika kriterier som avses i 1 § andra stycket kommer att ges vid bedömningen av vilket anbud som är det ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet. Den relativa betydelsen av kriterierna får anges som intervall med en lämplig största tillåtna spridning. I det fall den upphandlande myndigheten kan visa att det inte är möjligt att ange den relativa betydelsen av de olika kriterierna, skall dessa anges i fallande prioritetsordning. Den relativa betydelsen av kriterierna eller prioritets- ordningen skall anges i annonsen om upphandlingen eller i förfrågningsunderlaget. Paragrafen motsvarar artikel 53.2 i direktivet och 1 kap. 22 § andra stycket andra meningen . Direktivet innehåller utförligare bestämmelser om hur rangordningen av anbud skall göras än . Dessa utförligare bestämmelser bör i princip tas in i den nya lagen. I stället för den i direktivet använda formuleringen hur de olika kriterierna kommer att viktas inbördes bör med samma avsedda betydelse användas uttrycket vilken relativ inbördes betydelse de olika kriterier - - - kommer att ges. Det ger också samma möjligheter att använda olika metoder eller system för att bestämma den vikt som skall tillmätas olika faktorer. I artikel 53.2 andra stycket anges att den upphandlande enheten, när den anser att viktning inte är möjlig av påvisbara skäl, skall ange kriterierna i fallande prioriteringsordning. I paragrafen har detta i stället uttryckts så att enheten skall kunna visa skälen för att en viktning inte är möjlig. Någon samlad beskrivning av vad ett förfrågningsunderlag skall innehålla finns inte i direktivet. Enligt Hentze – upphandling (2 u. s 80 f.) består förfrågningsunderlaget normalt av kravspecifikation, kommersiella villkor (kontraktsvillkoren), administrativa bestämmelser och utvärderingskriterier. Paragrafen har med de ändringar som föranleds av vad som sagts och andra redaktionella ändringar utformats i enlighet med bestämmelserna i direktivet. En upphandlande myndighet får förkasta ett anbud som den anser vara onormalt lågt. Anbudet får dock förkastas först sedan myndigheten skriftligen begärt en förklaring till det låga anbudet och inte fått ett tillfredsställande svar. En begäran om förklaring kan avse 1.om anbudsgivaren kan utnyttja ekonomiskt fördelaktiga metoder att fullgöra upphandlingskontraktet, 2.om anbudsgivaren kan utnyttja tekniska lösningar eller ovanligt gynnsamma förhållanden för att fullgöra upphandlingskontraktet, 3.originaliteten i de varor, tjänster eller byggentreprenader, som föreslås av anbudsgivaren, 4.om anbudsgivaren iakttar de bestämmelser om arbetarskydd och arbetsförhållanden som gäller på den ort där upphandlingskontraktet skall fullgöras, och 5.möjligheten för anbudsgivaren att få statligt stöd. Den upphandlande myndigheten skall i samråd med anbuds- givaren granska detta innehåll med beaktande av de ingivna förklaringarna. Paragrafen motsvarar artikel 55.1 och 55.2 direktivet och 1 kap. 23 § . I artikel 55.1 första stycket i direktivet anges att priset skall vara onormalt lågt i förhållande till varorna, byggentreprenaderna eller tjänsterna. Enligt utredningens är det klart att priset måste bedömas i förhållande till det som upphandlas. Det är därför inte nödvändigt att ange detta förhållande i paragrafen. I den svenska språkversionen används i 55.1 andra stycket a) uttrycket ekonomiska kalkyler avseende sättet att tillhandhålla. I den engelska språkversionen används uttrycket the economics of the construction method. Sannolikt motsvarar ekonomiskt fördelaktiga metoder bättre vad som kan antas vara den avsedda innebörden av uttrycket. Bestämmelsen i artikel 55.1 andra stycket d om att ett begärt förtydligande kan avse iakttagande av bestämmelser om anställningsskydd och arbetsförhållanden ger närmast intryck av att det skulle vara möjligt att förklara ett onormalt lågt anbud med att sådana bestämmelser har iakttagits. Det får antas att ett förtydligande syftar till att klarlägga huruvida det låga anbudet beror på att bestämmelserna inte har iakttagits. Med den föreslagna utformningen av paragrafen framgår det enligt utredningens uppfattning tydligare att så är fallet. I artikel 55.1 andra stycket a) anges att begärda förtydliganden kan gälla besparingar avseende sättet att tillverka varorna, sättet att tillhandahålla tjänsterna och byggmetoderna. Utan att någon skillnad i sak är avsedd föreslås i förenklingssyfte att denna formulering ersätts med ekonomiskt fördelaktiga metoder att fullgöra upphandlingskontraktet. Motsvarande ändringar bör göras i artikel 55.1 andra stycket b och d. Om en upphandlande myndighet finner att ett anbud är onormalt lågt på grund av att anbudsgivaren har fått statligt stöd skall myndigheten samråda med anbudsgivaren. Kan anbudsgivaren inte inom en skälig tidsfrist som fastställs av den upphandlande myndigheten visa att det är fråga om ett tillåtet stöd, får anbudet förkastas. En upphandlande myndighet som förkastar ett anbud enligt första stycket skall underrätta Europeiska gemenskapernas kommission om det. Paragrafen motsvarar artikel 55.3 i direktivet och 1 kap. 23 § andra stycket . Enligt direktivet skall anbudsgivaren bevisa att det berörda stödet har beviljats på lagliga grunder. Detta har i den föreslagna lydelsen av paragrafen uttryckts så att anbudsgivaren skall visa att det är fråga om ett tillåtet stöd. Någon skillnad i sak är inte avsedd. Paragrafen har i övrigt med redaktionella ändringar utformats i enlighet med bestämmelserna i direktivet. Särskilda bestämmelser om koncessioner avseende byggentre- prenader finns i artiklarna 56–65 i direktivet. Byggkoncessioner definieras i artikel 1.3 som kontrakt av samma typ som ett offentligt byggentreprenadkontrakt med den skillnaden att ersättningen för arbetet utgörs endast av rätten att utnyttja anläggningen eller av dels en sådan rätt, dels betalning. Direktivets bestämmelser om upphandling av koncessioner avseende byggentreprenader överensstämmer i flera avseenden helt eller delvis med bestämmelserna om upphandling av byggentre- prenader. Det gäller t.ex. tröskelvärdet, undantag och annonsering. I direktivet finns särskilda bestämmelser för de fall då en koncessionshavare anlitar andra företag för att utföra byggentreprenader. Bestämmelserna finns i den nya lagen i 15 kap. Föreslagna bestämmelser med kommentarer Bestämmelserna i detta kapitel tillämpas vid beviljande av en byggkoncession avseende byggentreprenad, om upphandlings- kontraktet har ett värde om . Värdet skall beräknas enligt de regler för byggentreprenader som gäller enligt 4 kap. 3–7 §§. Paragrafen motsvarar artikel 56 i direktivet. I finns en motsvarighet till paragrafens första mening i 3 kap. 1 § och till dess andra mening i 3 kap. 2 och 4 §§. I direktivet anges uttryckligen att det skall vara fråga om koncessioner som en upphandlande myndighet beviljar.