sou · GTB3113 · 2006-01-01 00:00:00 — Av tredje stycket framgår att med kommun avses även kommu- nalförbund. Fjärde stycket motsvarar dagens bestämmelse i 5 kap. 4 § andra stycket som innebär att ett åtgärdsprogram får omfatta hela det område där störningar som påverkar möjlighet att uppfylla miljökvalitetsnormer förekommer, d.v.s. även sådana utanför åtgärdsormrådet. Femte stycket är nytt. För att insatserna skall bli ändamålsenliga är det nödvändigt att samordna åtgärdsprogram som rör samma åtgärdsområde. Bestämmelsen har behandlats i avsnitten 4.7.3 och 4.8.2. Pargrafen är ny. Första stycket motsvarar med ett tillägg den regel som gäller enligt 5 kap. 4 § tredje stycket . Myn- digheter, kommuner, organisationer, verksamhetsutövare, allmän- heten och övriga som berörs av åtgärdsprogrammet skall beredas tillfälle till samråd. De skall också beredas tillfälle att lämna syn- punkter på förslaget av . Infor- mation om samråd och möjligheter att lämna synpunkter skall ske genom kungörelse i ortstidning eller på annat sätt. Syftet med samrådet skall vara att förbättra beslutsunderlaget och att ge möjlighet till insyn och påverkan. Vid samrådet skall redovisas motiven till förslaget, beslutsunderlag av betydelse samt förslagets innebörd och konsekvenser. Tredje stycket motsvarar helt dagens regel i 5 kap. 4 § fjärde stycket . Paragrafen har ändrats. Av första stycket framgår att åtgärds- program skall beslutas av regeringen. Ordet fastställas har ersatts av beslutas med hänsyn till att åtgärdsprogrammet föreslås inne- hålla generella föreskrifter (normer). Om förslaget till åtgärds- program inte innehåller sådana föreskrifter som endast regeringen kan besluta om kan regeringen överlåta till en eller flera myndig- heter eller kommuner att besluta om åtgärdsprogrammet. Andra stycket i paragrafen har inte ändrats. Tredje stycket har ändrats på så sätt att det nu framgår att beslutet om åtgärds- program skall kungöras. Fjärde stycket är oförändrat. Bestämmelsen är behandlad i avsnitt 4.7.4. Paragrafen är ny. Första stycket innehåller ett bemyndigande till regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer att meddela sådana föreskrifter om försiktighetsmått och åtgärder som framgår av 6 §. Där det är nödvändigt kan åtgärdsprogrammet även inne- hålla beslut riktade mot myndigheter och kommuner. Andra stycket innebär att tillsynsmyndigheten får meddela dispens från föreskrifter i åtgärdsprogram. Sådan dispens får meddelas om den som omfattas av föreskrifterna åläggs att vidta eller bekosta försiktighetsmått eller åtgärder som motsvarar den förbättring som åsyftas genom föreskrifterna. Syftet med bestämmelsen är att skapa flexibilitet i systemet. Det skall vara möjligt att få dispens för att på annat sätt än det som föreskrifterna anger åstadkomma motsvarande förbättring i förhållande till miljö- kvalitetsnormen. Andra stycket är också en grund för samverkan mellan flera verksamhetsutövare. Dessa kan avtala om att vidta sådana åtgärder som medför belastningsminskning motsvarande minst den som följer av krav enligt föreskrifterna i åtgärdsprogrammet. Ett sådant avtal kan vara en del i underlaget för att meddela dispens. Ett av villkoren bör då vara efterlevnad av avtalet, dvs. att åtgärden skall vidtas på visst sätt som framgår av avtalet. Alternativt kan viss belastningsminskning i sig utgöra villkor till dispensen, dock bara i den mån en sådan minskning kan kontrolleras. bedömer om samma resultat kan uppnås, hur detta kan kontrolleras och vilka villkor som kan behövas. Dispens får även meddelas om det annars finns synnerliga skäl. Dispensen får i detta fall innebära en risk för större belastning från verksamheten eller åtgärden än vad ett agerande enligt före- skrifterna skulle innebära. En förutsättning är dock att dispensen inte påverkar möjligheten att uppnå och bibehålla miljökvalitets- . Möjligheten till dispens på grund av synnerliga skäl skall tillämpas mycket restriktivt. Dispensgrunden kan vara aktuell i en situation då åtgärdsprogrammet föreskriver att alla fastigheter måste ha en avloppsrening med en viss angiven reningsgrad och det medför att en äldre ensamstående person med liten belastning på sitt avloppssystem skulle tvingas att flytta på grund av de höga kostnaderna. Bestämmelsen får inte strida mot ett åtgärdsprogram. Genom åtgärdsprogrammet kan det skapas utrymme för sådan ytterligare belastning som gör det möjligt att ge dispens då det finns synnerliga skäl. Frågan om dispens från åtgärdsprogrammet har utvecklats i avsnitt 4.11.5. Paragrafen är ny. Bestämmelsen motsvarar nuvarande regel i 5 kap. 6 § fjärde stycket som handlar om vad ett åtgärdspro- gram skall innehålla. Frågor om omprövning av åtgärdsprogram behandlas i avsnitt 4.8.7. Paragrafen har ändrats. Första stycket innebär dock liksom att ett åtgärdsprogram får omfatta all verksamhet, markanvändning och alla åtgärder som kan påverka möjligheten att uppfylla före- skrivna miljökvalitetsnormer. Andra stycket har mot bakgrund av åtgärdsprograms ändrade funktion helt ny lydelse. Åtgärdsprogrammet skall innehålla bestämmelser om förbud, skyddsåtgärder begränsningar, försiktig- hetsmått och åtgärder sammantaget motsvarar vad som behövs för att en norm inte skall riskera att överskridas. Bestämmelserna i ett åtgärdsprogram skall enligt första punkten avse de förbud, skyddsåtgärder, begränsningar och övriga försik- tighetsmått som behövs. Det är då fråga om generella föreskrifter som är bindande för enskilda. Enligt andra punkten skall bestäm- melserna avse de åtgärder som förvaltningsmyndigheter eller kommuner skall vidta. Enligt tredje punkten skall bestämmelserna i åtgärdsprogrammet avse vilka myndigheter eller kommuner som skall vidta åtgärderna. Enligt fjärde punkten skall bestämmelserna i åtgärdsprogrammet avse när åtgärderna behöver vara genomförda och hur detta skall bedömas. Föreskrifter enligt andra, tredje och fjärde punkten binder myndigheter och kommuner. Skälen till bestämmelsen utvecklas i avsnitt 4.6.3. I tredje stycket finns en uppräkning av vad som utöver före- skrifterna skall framgå av ett åtgärdsprogram närmare bestämt den eller de miljökvalitetsnormer som skall uppfyllas (första punkten), hur mycket olika källor uppskattas påverka möjligheten att uppnå (andra punkten), hur de åtgärder som myndigheter och kommuner skall vidta är avsedda att finansieras (tredje punkten), vilken förbättring som varje försiktighetsmått och åtgärd kan antas medföra i förhållande till miljökvalitetsnormen (fjärde punkten) och vilka kriterier som använts vid prioritering av föreslagna för- siktighetsmått och åtgärder (femte punkten). Åtgärdsprogrammet skall även innehålla en bedömning av de ekonomiska och miljömäs- siga konsekvenserna av åtgärderna (sjätte punkten). Sådana bedömningar skall göras från såväl allmän som enskild synpunkt. Kostnader och nytta skall så långt möjligt kvantifieras. Vidare skall programmet innehålla de uppgifter som behövs till följd av medlemskap i unionen (sjunde punkten). Innehållet i åtgärdsprogram behandlas närmare i avsnitt 4.6.5. I fjärde stycket hänvisas till att bestämmelserna om miljöbedöm- ningar i 6 kap. 11–18 och 22 §§ skall tillämpas om åtgärdsprogrammet kan antas en betydande miljöpåverkan. Åtgärdsprogram som innehåller föreskrifter enligt andra stycket första punkten antas normalt kunna få en sådan påverkan. Miljöbe- dömningar av åtgärdsprogram har behandlats i avsnitt 4.8.5. Av femte stycket framgår att regeringen får föreskriva att åtgärdsprogram inte skall innehålla föreskrifter enligt andra stycket första punkten om syftet med programmet är att genomföra miljö- kvalitetsnormer enligt 2 § första stycket, andra punkten. Syftet med denna regel är att föreskrifter som kan riktas mot enskilda inte behöver ingå i åtgärdsprogram som skall genomföra sådana miljö- kvalitetsnormer som är av målvärdeskaraktär. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 4.5.1. Av sjätte stycket framgår att åtgärdsprogram skall bestå av en karta över åtgärdsområdet samt av bestämmelser. I den mån det är möjligt skall det av kartan framgå vilka restriktionerna som syftar till att minimera påverkan är. Bestämmelsen om programkarta behandlas i avsnitt 4.6.4. Av sjunde stycket framgår att det i ett åtgärdsprogram kan beslutas att försämringsförbudet i första stycket 7 b § inte skall gälla för viss verksamhet eller åtgärd. Det kan dock bara beslutas om inte någon enskilds intresse påverkas och inte heller någon enskilds skyldighet att vidta försiktighetsmått påverkas. Denna fråga behandlas i avsnitt 4.2.4. Av sista stycket framgår att bestämmelser som beslutats enligt första stycket gäller även om de överklagas. Paragrafen är ändrad. Första stycket i gällande regel är borttagen eftersom överprövning av åtgärdsprogram inte blir aktuellt då regeringen skall besluta om åtgärdsprogram eller efter att ha sett förslaget till sådant delegera beslutet till myndighet eller kommun. Andra stycket i gällande regel föreslås utgöra första stycket i den nya regeln. Regeringen bemyndigas att meddela ytterligare föreskrifter om hur åtgärdsprogram skall upprättas, vad sådana program skall innehålla och hur samråd skall ske. Paragrafen tas bort och ersätts av ett nytt sista stycke i 5 kap. 3 § , där det framgår att myndigheter och kommuner ska följa åtgärdsprogram. Se även författningskommentaren till 5 kap. 3 §. Ändringen behandlas i avsnitt 4.10.2. Regeln som är ny innebär att regeringen i samband med beslut om åtgärdsprogram, eller i samband med att regeringen bestämmer vilken myndighet eller kommun som skall besluta om åtgärdspro- gram, också skall ange vilken myndighet eller kommun som skall ha ansvar för att samordna och kontrollera arbetet med att genomföra ett åtgärdsprogram. Av andra stycket framgår att regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter om hur genom- förandet av åtgärdsprogram skall kontrolleras och hur resultatet av sådan kontroll skall redovisas. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas också att meddela föreskrifter om förfarandet för omprövning av åtgärdsprogram. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 4.10.4. För att undvika onödig överlappning upphävs möjligheten att inrätta ett miljöskyddsområde för att en miljö- kvalitetsnorm inte uppfylls. Möjligheten enligt 7 kap. 19 § ersätts av bestämmelserna i 5 kap. 4, 5 a och 6 §§. Paragrafen tas bort och ersätts av en ny regel i 2 kap. 7 b § miljö- balken. Se författningskommentaren till 2 kap. 7 b § och avsnitt 4.2.4. Paragrafen har ändrats. Vid dispens från föreskrifter i ett åtgärds- program behöver inte förutsättningarna att uppfylla miljökvalitets- normer öka eller fördelar från hälso- och miljöskyddssynpunkt uppnås på något annat sätt. Syftet med möjligheten till dispens i de fallet är att skapa flexibilitet och möjlighet att tillåta andra sätt än vad som föreskrivs i åtgärdsprogram, så länge samma miljöresultat kan uppnås. Skulle en förutsättning för dispens vara att ytterligare förbättring måste skapas, undergrävs systemet med förbättrings- överskott regleras i 2 kap. 7 b § . Förutsättningarna för dispens från åtgärdsprogram regleras i 5 kap. 5 a . Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 4.11.4. 18 kap. Regeringens prövning av överklagade avgöranden m.m. Paragrafen har ändrats på så sätt att ett tillägg gjorts. Genom ändringen får åtgärdsprogram överklagas till regeringen. Skälen för ändringen utvecklas i avsnitt 4.8.6. 24 kap. Tillstånds giltighet, omprövning m.m. I paragrafens första stycke görs ett tillägg i den uppräkning av bestämmelser till följd av vilka ett tillstånd kan begränsas eller förenas med ändrade eller nya villkor eller återkallas och fortsatt verksamhet förbjudas. Åtgärdsprogram ersätter delvis den roll som ett miljöskyddsområde kan fylla , när det inrättas för att en miljökvalitetsnorm inte uppfylls. Därmed bör föreskrifter i åtgärdsprogram ingå i uppräkningen av bestämmelser till följd av vilka ett tillstånd kan begränsas eller förenas med ändrade eller nya villkor eller återkallas och fortsatt verksamhet förbjudas. Paragrafen är ny och innebär att en möjlighet införs att för berörd enskild att överklaga myndighets beslut att inte ansöka om omprövning av tillstånd eller ändring m.m. av villkor enligt 24 kap. . Sådana beslut har inte ansetts överklagbara. Bakgrunden till bestämmelsen utvecklas i avsnitt 4.8.6. 2 kap. Allmänna intressen som skall beaktas vid planläggning och vid lokalisering av bebyggelse, m.m. Bestämmelsen har ändrats så att sista punkten i andra stycket tagits bort. Genom ändringen av 2 kap. 2 § PBL finns motiv till att ha kvar kravet att miljökvalitetsnormer skall iakttas vid planering och planläggning. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 4.9.4. Bestämmelsen har ändrats så att det av sista meningen i första stycket framgår att planläggning inte får medverka till att en miljö- kvalitetsnorm enligt 5 kap. överträds eller att åtgärdsprogram inte följs. Vad som anges i första stycket skall liksom tidigare även beaktas i andra ärenden enligt plan och bygglagen. Genom bestämmelsen klargörs att åtgärdsprogram skall följas vid planlägg- ning. Till följd av ändringen i denna bestämmelse ändras även reglerna för i 12 kap. PBL om prövning av beslut om detaljplaner och områdesbestämmelser. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 4.9.4. Bestämmelsen har ändrats. Enligt andra stycket fjärde punkten skall det framgå av översiktsplanen hur kommunen avser att iaktta gällande miljökvalitetsnormer. Enligt samma punkt skall också framgå hur kommunen avser att iaktta åtgärdsprogram. Bestäm- melsen behandlas i avsnitt 4.9.10. Bestämmelsen har ändrats. Under samrådet skall sär- skilt ta till vara och samordna statens intressen och därvid enligt andra punkten verka för att miljökvalitetsnormer och åtgärdspro- gram enligt 5 kap. iakttas. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 4.9.10. Bestämmelsen har ändrats. skall under utställnings- tiden avge ett granskningsyttrande över planförslaget. Av yttrandet skall framgå om förslaget kan medverka till att en miljökvalitets- norm enligt 5 kap. överträds eller att ett åtgärdspro- gram enligt kap. inte följs. Bestämmelsen behandlas i avsnitt 4.9.10. Statlig kontroll beträffande områden av riksintresse m.m. Paragrafens tredje punkt har ändrats. skall pröva kommunens beslut eller att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbestämmelser om det kan befaras att beslutet innebär att det medverkar till att en miljökvalitetsnorm överträds eller att ett åtgärdsprogram enligt 5 kap. inte följs. Grunden för när skall pröva detaljplan eller områdesbestämmelser sammanfaller därmed med kravet på planläggning och andra beslut enligt PBL. Skälen för ändringen har utvecklats i avsnitt 4.9.8. Paragrafen har ändrats genom att ett nytt andra stycke har till- kommit. Det innebär att ett sådant förordnande som kan ske enligt första stycket skall beslutas för områden som enligt 5 kap. 2 b § har förklarats som åtgärdsområden. Därmed utvidgas kontrollen av miljökvalitetsnormer och åtgärdsprogram till att även kunna omfatta beslut att lämna lov eller förhandsbesked. Skälen för ändringen har utvecklats i avsnitt 4.9.8. Regeln har ändrats. Regeringen får förelägga en kommun att inom anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller områdesbe- stämmelser om det behövs för att tillgodose även sådana intressen som avses i 1 § 3. Regeringen får därmed besluta om plan- föreläggande om det behövs för att en miljökvalitetsnorm inte skall överskridas eller att ett åtgärdsprogram skall följas. I andra stycket finns ett tillägg som innebär att regeringen blir skyldig att besluta om planföreläggande för att en miljökvalitets- norm inte skall överskridas eller att ett åtgärdsprogram skall följas om det följer av medlemskap i unionen. Skälen för ändringarna har utvecklats i avsnitt 4.9.9. m.fl., 1–15 kap., En kommentar, Del 1, 2000. , Bjällås U, Rubenson S och , , En kommentar, Del I, 1–15 kap., 2000. , återverkningar, , 2001. and och förutsebarhet, Miljörätten i förändring, IUSTUS förlag 2003. Bjällås U och Rahmn T, Miljöskyddslagen – en kommentar, 2:a uppl., 1996. , , Kopplingen mellan och miljö- balkens bestämmelser om åtgärdsprogram – frågor som behöver uppmärksammas, , dnr 20820–625/2003. , Rätten till en god miljö, Fastighetsrättsliga studier till minnet av , Iustus, 2002. Didòn, L U, , 2:a upplagan, , 1995. Gipperth L, Miljökvalitetsnormer, En rättsvetenskaplig studie i regelteknik för operationalisering av miljömål, uni- versitet, 1999. Gipperth L och , Genomförandet av miljökvalitets- normer m.m. Rapport på uppdrag av , 2001. , European Environmental , law publishing, 2000. Krämer, L, Focus on European Environmental , Sweet & Krämer, L, EC environmental law, Sweet & , 2003. , Miljöprocess II, Iustus, 2002. , G, Att väga säkert och vikten av att säkra Fågelperspek- tiv på rättsordningen, vänbok till , Iustus, 2001. , Bildande och förvaltning av naturreservat, 2003:3, . , Samordnad kontroll av miljökvalitetsnormerna för utomhusluft, Rapport 5407, . Pagh, P, Miljøansvar – en ret for hvem? , normgivning, och , utgivna av vid univer- sitet, 2000. , Miljöfarlig verksamhet, rättstekniska studier av de centrala tillåtlighetsreglerna i miljöskyddslagen på grundval av teori och praxis, , 1975. , S, Miljöskyddslagen, En analytisk lagkommentar, Åmyra förlag, 1990. , Miljörättsliga grundfrågor 2.0, IUSTUS förlag, 2004. Wittgren, H-B, , S, och Castensson, Genevadsåstudien, Ett aktörsspel om genomförande av miljökvalitetsnormer för kväve i ett avrinningsområde, R, VASTRA Report 1, Tema Vatten, , 1999. Åtgärdsprogram för att uppfylla miljökvalitets- Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare skall analysera åtgärdsprograms förutsätt- ningar att uppfylla miljökvalitetsnormer på olika områden och se över möjligheterna att göra sådana program bättre och mer effek- tiva. Utredaren skall lämna förslag på författningsändringar i den mån sådana behövs. En utgångspunkt för analysen och översynen skall vara de genomförda förändringarna i av bestäm- melserna om miljökvalitetsnormer, vilka innebär ett utökat tillämp- ningsområde för sådana normer. Åtgärdsprogram skall vara det huvudsakliga redskapet för att uppfylla miljökvalitetsnormerna, varför särskild vikt bör läggas vid att bestämmelserna om pro- grammen är tydliga och enhetliga. Utredaren skall samråda med (M 1999:03) och (M 2002:05). Miljökvalitetsnormer infördes i svensk rätt genom för att uttrycka den lägsta godtagbara miljökvaliteten på olika områden. Utgångspunkten då denna nivå fastställs skall vara befintlig kunskap om vad människan och naturen tål, utan hänsyn till tekniska och ekonomiska förhållanden. I praktiken har dessa bedömningar gjorts inom ramen för Europeiska gemenskaperna, då de beslutade miljökvalitetsnormerna grundar sig på olika direktiv. Bestämmelserna om miljökvalitetsnormer i 5 kap. miljö- balken är allmänt hållna och förutsätter detaljerade regler i förord- ningar och föreskrifter. Sådana finns i förordningen (2001:527) om miljökvalitetsnormer för utomhusluft, förordningen (2001:554) om miljökvalitetsnormer för fisk- och musselvatten, förordningen (2004:660) om förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön och för- ordningen (2004:675) om omgivningsbuller. Genom en ändring i som trädde i kraft har miljökvalitetsnormernas genomslagskraft ökat. Även riktvärden kan numera uttryckas som miljökvalitets- normer, liksom andra typer av kvalitetskrav som följer av medlemskap i unionen. De bestämmelser som är kopplade till uppfyllandet av miljökvalitetsnormer kan därför få genomslag på fler områden, såsom redan har skett vad gäller vatten- miljö och omgivningsbuller. med miljökvalitetsnormerna infördes åtgärdsprogram som ett instrument för att uppfylla dessa. Ett sådant program skall tas fram så snart det visar sig att en miljökvalitetsnorm inte upp- fylls och innehålla de åtgärder som behöver vidtas för att skall kunna uppfyllas. Åtgärdsprogram riktar sig till kommuner och myndigheter, som skall vidta de åtgärder som följer av program- met. Åtgärdsprogram ger inga nya befogenheter utan skall genomföras med de verktyg som kommuner och myndigheter har till sitt förfogande. Åtgärdsprogram skall fastställas av regeringen eller av den myn- dighet eller kommun som regeringen bestämmer. Regeringen har i förordningen om miljökvalitetsnormer för fisk- och musselvatten föreskrivit att åtgärdsprogram skall fastställas av länsstyrelserna och i förordningen om förvaltning av kvaliteten på vattenmiljön att vattenmyndigheterna skall fastställa sådana program. Ännu har inga åtgärdsprogram fastställts, men regeringen behandlar förslag till program för att uppfylla miljö- kvalitetsnormerna för kvävedioxid i respektive och för partiklar i . Förslagen har upprättats av länsstyrelserna i respektive län på regeringens uppdrag. är en parlamentariskt sammansatt kommitté vars uppdrag är att utvärdera tillämpningen av miljö- balken och lämna förslag till nödvändiga reformer. I uppdraget ingår att analysera hur styrmedel är relaterade till systemet med miljökvalitetsnormer. är en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppdrag att se över plan- och bygglagstiftningen samt lämna förslag till de lagändringar som behövs. I uppdraget ingår att över- väga och redovisa vilka lagstiftningsåtgärder som behövs för att uppnå en så effektiv och smidig samordning som möjligt mellan och m.fl. lagar. En särskild utredare skall analysera åtgärdsprograms förutsätt- ningar att uppfylla miljökvalitetsnormer på olika områden och se över möjligheterna att göra sådana program bättre och mer effektiva. Åtgärdsprogram syftar till att uppnå samlade lösningar på de miljöproblem som medför att miljökvalitetsnormer inte uppfylls. Åtgärderna i programmen kan vara av olika slag, men flertalet torde grunda sig på bestämmelser i . Erfarenheten från de för- slag till åtgärdsprogram som har upprättats, angående luft- kvaliteten i och , är dock att många av de före- slagna åtgärderna kräver lag- eller förordningsändringar. Detta kan vara en indikation på att de tillgängliga verktygen i och annan lagstiftning är otillräckliga. Utredaren skall därför analysera de verktyg som faktiskt står till förfogande och vilka möjligheter dessa har att åstadkomma önskat resultat. Utredaren bör därvid belysa frågan om åtgärdsprogram som till stor del förutsätter beslut på regerings- eller riksdagsnivå är förenliga med de effektivitetskrav som måste kunna ställas på dem. Det bör också övervägas om fler detaljer om programmens innehåll eller angivande av exempel på lämpliga åtgärdstyper i författningstexterna skulle bidra till åtgärds- program av högre kvalitet. För det fall det konstateras att de verktyg som står till för- fogande för genomförande av åtgärdsprogram är otillräckliga skall utredaren presentera förslag på olika möjligheter till förbättringar och effektiviseringar i detta avseende. Härvid skall särskilt över- vägas om det behövs förändringar i fråga om de befogenheter och rättsverkningar som följer med åtgärdsprogram. En utgångspunkt skall vara att förslagen utformas så att även myndigheter och kommuner skall kunna fastställa åtgärdsprogram. Det är också viktigt att de generella bestämmelserna om åtgärdsprogram förblir enhetliga för alla program och att systemet med åtgärdsprogram inte sönderfaller i olika typer av program med varierande rättslig status. Kopplingen till hänsynsreglerna i 2 kap. skall bibehållas. Utredaren skall i detta sammanhang särskilt överväga om åtgärdsprogram bör ha direkta rättsverkningar för enskilda och hur de i så fall skall vara möjliga att överklaga. Vidare skall belysas hur sådana bestämmelser skulle förhålla sig till bestämmelser om tillstånd, tillåtlighet och tillsyn samt till regeringsformen, varvid en utgångspunkt skall vara att rättskraften hos befintliga tillstånd inte får urholkas. Eventuella skillnader i dessa avseenden beroende på vilken typ av miljökvalitetsnorm som skall uppfyllas bör beaktas.