sou · GTB381d5 · 2006-01-01 00:00:00 — 15Utbildning, kompetens och forskning, Mål 3 Hur vet du? Hur kan någonting vara så ljust på ytan men så mörkt inuti? Om jag skrattar och ler, hur vet du då att jag är glad? Om jag säger att jag mår bra, hur kan du då veta att jag inte gråter inombords? Om jag lever på ytan, hur kan du då veta att min själ inte är någon helt annanstans? Den sociala barn- och ungdomsvården skall i allt högre ut- sträckning och så långt som möjligt vila på kunskap och be- prövad erfarenhet. För att målet skall kunna nås krävs att socionomutbildningen utvecklas och att personal inom den sociala barn- och ungdoms- vården har möjlighet till vidareutbildning och kompetensutveck- ling. Vidare behöver forskningen förstärkas och utbytet mellan den och den sociala barn- och ungdomsvårdens verksamheter förstär- kas. Kraven på personalen i den sociala barn- och ungdomsvården skall vara tydliga. Utbildning, kompetens och forskning, Mål 3 Kommitténs bedömning: En av förutsättningarna för att mål- sättningen om en social barn- och ungdomsvård som i allt högre utsträckning vilar på kunskap och beprövad erfarenhet skall kunna uppfyllas är att personalen har en god utbildning och att kraven på kompetens är tydliga. Grundutbildningen bör enligt kommitténs mening kvalificera för självständigt arbete inom den sociala barn- och ungdomsvården. När det gäller mer specifik kompetens för kvalificerat barnavårdsarbete, framför allt inom områdena utredning och intervention, är det kommitténs upp- fattning att sådana arbetsuppgifter i de allra flesta fall förutsätter yrkespraktik efter grundutbildning i kombination med kvalificerad handledning, mentorskap samt återkommande fort- och vidareutbildning. Att vid den beredning som pågår inom Utbildnings- och med ny examens- ordning för socionomutbildningen särskilt bör beaktas behovet av fördjupade kunskaper inom fem områden som särskilt bör prioriteras; barnkunskap, rättskunskap, utred- ningsmetodik, metodkunskap samt uppföljning och utvärd- ering. Dessutom bör de olika kompetensnivåer som skall uppnås i grundutbildningen respektive fort- och vidare- utbildning tydligt anges. ges bemyndigande att meddela föreskrifter om vilken kompetens som skall krävas för arbetsuppgifter inom den kommunala sociala barn- och ungdomsvården. Sedan en förstärkning av såväl grundutbildning som vidare- utbildning och fortbildning skett, när kompetenskriterierna för olika delar av arbetsfält fastställts och forskningen inom området intensifierats och former för ett meningsfullt utbyte mellan fält och forskning etablerats finns anledning att utreda förutsättningar för införande av legitimation för socionomer. Utbildning, kompetens och forskning, Mål 3 Arbetsuppgifterna inom kommunernas sociala barn- och ungdoms- vård spänner över flera kompetensområden. Detta ställer krav på yrkesutövaren i flera avseenden. Det kräver förutom en gedigen grundutbildning en kontinuerlig uppdatering av kunskapsutveck- lingen inom verksamhetsfältet. Befintlig kunskap ger dessutom sällan entydigt vid handen vilka beslut som bäst gagnar den enskilde klienten. Ett stort mått av eget omdöme, personlig mognad och gedigen erfarenhet ger också god väg- ledning. I direktiven för kommitténs arbete står att eventuella förslag när det gäller utveckling kunskap och kompetens bör vara knutna till det utvecklingsarbete som kontinuerligt bedrivs såväl inom som inom och de forskningsenheter som är knutna till , regeringsuppdrag att ge nationellt stöd till kunskapsutvecklingen inom , det s.k. KUBAS- projektet, översynen av den sociala omsorgsutbildningen och socionom- utbildningen som fick i uppdrag av regeringen att genomföra tillsammans med 2002. Kommittén tolkar direktiven så att kunskapsutvecklingen inom den sociala barn- och ungdomsvården behöver omfatta vetenskap- liga ansatser med både anknytning till en mer förståelseinriktad kunskapstradition och sådana kunskapstraditioner som mer direkt kan ge ett evidensbaserat underlag för socialt barn- och ungdoms- vårdsarbete. Vidare bör olika kunskapskällor även fortsättningsvis användas, där även socialarbetares och brukares erfarenheter tas till vara. Kommittén menar sammanfattningsvis att en effektiv social barn- och ungdomsvård baserad på kunskap och beprövad erfaren- het i enlighet med målet, måste ha sin förankring i breda kunskaps- traditioner. Det är inte så dumt här, personalen är snälla och så... Pojke på särskilt ungdomshem Utbildning, kompetens och forskning, Mål 3 har tillsammans med lämnat ett förslag om sammanslagning av den sociala omsorgsutbildningen och socionomutbildningen. Kommittén anser att man vid den fort- satta beredningen av förslaget inom Utbildnings- och kultur- departementet särskilt behöver beakta behovet av fördjupning och kompetensförstärkning inom fem prioriterade områden enligt följande. 1.Barnkunskap; kunskaper om barns psykiska, fysiska och sociala utveckling, barn i ett flerkulturellt perspektiv, risk- och frisk- faktorer när det gäller barns utveckling och barnrättsperspek- tivet. 2.Rättskunskap; kunskaper och färdigheter i rättstillämpning när det gäller sociallagstiftning, förvaltningsrätt, sekretess och familjerätt samt ärendehantering och förmåga att agera i dom- stol. 3.Utredningsmetodik; kunskaper och färdigheter när det gäller socialt utredningsarbete, samtal med barn, att värdera och hantera olika instrument för utredning och bedömning av barns och ungdomars behov av stöd, exempelvis BBIC (Barns Behov i Centrum, ett system för bedömning av barns behov som utprövas och utvärderas på flera håll i landet). 4.Metodkunskap; kunskaper och färdigheter för att bedriva sociala insatser och behandlingsarbete som avser effektiva förhåll- nings- eller arbetssätt och metoder i social barn- och ungdoms- vård, baserade på vetenskap och beprövad erfarenhet. 5.Uppföljning och utvärdering; kunskaper och färdigheter när det gäller att systematiskt dokumentera, utvärdera och följa upp tidigt stöd, hemmaplansbaserade öppenvårdsinsatser och dygnsvård. Härutöver behöver en beredskap finnas att vid behov fokusera socionomutbildningen på och utveckla kompetens för specifika områden och metoder inom den sociala barn och ungdomsvården, exempelvis familjebehandling, nätverksinterventioner, förebyg- gande arbete och tidiga insatser. Kunskaps- och metodutveckling kring speciella klientgruppers behov kan också komma att behöva initieras när det till exempel gäller neuropsykiatriska diagnoser, funktionshinder, hedersrelate- rad problematik, självskadebeteende, ätstörningar, flickor som Utbildning, kompetens och forskning, Mål 3 rymmer, tonårsdepressioner, missbruk, barn- och tonårssuicid, uppförandestörningar, sexuella övergrepp, unga förövare av sexu- ella övergrepp och shaken baby syndrome (skador till följd av skakning av spädbarn). Det är inte möjligt, rimligt eller ens eftersträvansvärt att inom ramen för en grundutbildning (socionomutbildningen) till alla delar tillgodose de krav på kvalificerat yrkeskunnande som arbetet inom den sociala barn och ungdomsvården förutsätter. Grund- utbildningen har karaktären av generalistutbildning, vilken kommittén anser bör behållas. Grundutbildningen skall, förutom att förmedla relevant forskningsanknuten baskunskap inom om- rådet socialt arbete, också utbilda till kritisk reflektion, analys och liknande kvalifikationer av mer generell karaktär. När det gäller mer specifik kompetens för kvalificerat barnavårdsarbete, framför allt inom områdena utredning och intervention förutsätter detta i de allra flesta fall yrkespraktik efter grundutbildning i kombination med kvalificerad handledning, mentorskap samt åter- kommande fort- och vidareutbildning. Dock bör grundutbild- ningen enligt kommitténs mening kvalificera för självständigt arbete. Kommittén vill understryka att såväl teoretiska avsnitt som praktiska moment på grundutbildningsnivå i hög utsträckning skall anknyta till aktuell och för ämnesområdet relevant forskning. Med vidareutbildning avses studier för delvis nya arbetsuppgifter på en högre kompetensnivå, en ökad grad av specialisering inom ett eller flera kompetensområden, exempelvis utredningsmetodik, familjebehandling eller familjerätt. En av förutsättningarna för att kunna tillgodogöra sig sådan specialiserad vidareutbildning utgörs av en generalistbetonad grundutbildning. erbjuds vidare- utbildning som möjlighet till fördjupning i direkt anslutning till grundutbildning, magisterexamen, längre eller kortare uppdrags- utbildning som genomförs i samarbete med universitet och hög- skolor, kortare och längre kurser och utbildningar i arbetsgivarens regi eller i regi av privata utbildningsarrangörer. Utbildning, kompetens och forskning, Mål 3 Med fortbildning avses den träning, det stöd och den utbildning som erbjuds med syfte att upprätthålla den kompetensnivå som krävs för att den enskilde skall kunna utföra de arbetsuppgifter som ingår i befattningsbeskrivningen. De behov av lärande som fortbildning avser kan vara kopplade till exempelvis förändrad lag- stiftning, nytillkomna klientgrupper, nya behandlingsmetoder, ny utredningsteknik eller nyare forskningsrön. Fortbildning kan erbjudas i olika former, mer eller mindre systematiskt återkom- mande, i form av externa eller interna kurser/utbildningar/studie- dagar, mer eller mindre integrerad i det dagliga arbetet i form av studiegrupper, reflekterande team, forskningscirklar, fokusgrupper eller i form av handledning och/eller mentorskap. Det är kommit- téns uppfattning att det är arbetsgivarens ansvar att säkerställa att all personal har adekvat kompetens för sina arbetsuppgifter samt att det finns planer för hur sådan kompetens skall utvecklas och upprätthållas, exempelvis genom olika former av kompetens- trappor. Det är kommitténs uppfattning att det måste göras tydligare gränsdragningar mellan arbetsgivarnas ansvar för fortbildning och statens ansvar för grundutbildningen när det gäller att utveckla sådan kompetens att rättssäkerhet, klientintressen och ett bemö- tande av hög kvalitet kan garanteras. När vi fått kontakt med en vuxen, slutar hon. Personal som slutar ofta. Det är för många vuxna att förhålla sig till. De ringer aldrig hem om bra saker. Inte skicka brev utan att personalen läser igenom, då läser dom ens tankar. Personal som saknar erfarenhet, som bara har läst i böcker. Ur Dåligt med Behandlingshem, Rädda Barnens höringar Utbildning, kompetens och forskning, Mål 3 Kompetensnivåer i grundutbildning, vidareutbildning och fortbildning Kommittén är av den uppfattningen att det föreligger oklar- heter kring vad som mer precist på nationell nivå ska anses vara självskrivna moment inom ramen för en grundutbildning och vad som ska höra till fort- och vidareutbildningsområdet. Det finns stora möjligheter för enskilda universitet och högskolor att själva utforma innehållet i sina respektive socionomprogram när det gäller vilka avvägningar som ska göras mellan olika ämnesom- råden. Vilket fokus man väljer och vilken vikt man fäster vid olika ämnesområden och kursavsnitt är beroende av lokala variationer när det gäller kunskaps- och forskningstradition, resurser och lärartillgång bland annat. Ett viss mått av sådan variation är natur- ligtvis välgörande och stimulerande och är ett uttryck för den frihet och självständighet som bör prägla högskolan. Risken finns dock att det på grund av stora skillnader när det gäller utformning av grundutbildningen uppstår svårhanterliga oklarheter i den profes- sionella organisationen om vilka kompetenskrav som egentligen ska gälla för de olika arbetsområdena i den sociala barn och ung- domsvården. Det finns inga nationella riktlinjer för vilka kompetenskriterier som bör gälla inom den sociala barn- och ungdomsvårdens område utöver vad som anges i socialtjänstförordningen (2001:937) och i riktlinjer (SOSFS 2003:20 (S))om den som före- står ett hem för vård eller boende. Detta lämnar stor frihet vid såväl tillsättning av tjänster, som vid utformning av grundutbildning och den kontinuerliga kompetensutveckling i olika verksamheter som en effektiv social barn- och ungdomsvård av god kvalitet förut- sätter. Kommittén tar inte ställning till vilken slags kompetens som exakt borde krävas för arbetsuppgifterna i den sociala barn- och ungdomsvården. (2005) bedrivs i regi ett utveck- lingsarbete som syftar till att tydligare definiera vilken kompetens som krävs för arbete inom den social barn- och ungdomsvården (Socialt arbete med barn och unga i utsatta situationer – förslag till Utbildning, kompetens och forskning, Mål 3 kompetensbeskrivningar, 2004). Att det finns en lägsta kompetensnivå för att få utföra arbetsuppgifter inom kom- munernas sociala barn- och ungdomsvård är ett sätt att garantera flickor och pojkar god kvalitet i utredningar och insatser. Det är dessutom en förutsättning för att vården skall vara av likvärdig kvalitet över hela landet. Kommittén föreslår därför att Social- styrelsen ges ett bemyndigande att meddela föreskrifter om vilken kompetens som ska krävas för arbetsuppgifter inom den sociala barn och ungdomsvården. Föreskrifterna bör ha sin utgångspunkt i det av bedrivna arbetet. Vår förhoppning är att tyd- liga föreskrifter inom detta område kommer att bidra till en ökad klarhet om vilka kompetenskriterier som ska anses gälla inom detta arbetsfält och stimulera till den ambitionshöjning inom området som kommittén finner nödvändig. Ett annat sätt att söka garantera kompetens hos en yrkesgrupp är legitimation. Möjligheten till legitimation av socionomer har anförts vara ett verktyg att stärka socionomernas ställning som självständiga och kompetenta yrkesutövare samt som ett sätt att garantera klienterna kvalitet i stöd och insatser. Det är kommitténs uppfattning att en sådan ordning vore möjlig. viatt följande krävs. För det första krävs en förstärkt och fördjupad grundutbildning, vidareutbildning och fortbildning med möjligheter till fördjupning och specialisering inom olika verksamhetsområden. För det andra förutsätts ett utvecklingsarbete på nationell nivå med att fastställa vilka kompetenskriterier som ska gälla för olika delar av arbetsfält. Det vill säga att arbete med att ta fram kompetenskriterier för arbete i socialtjäns- ten och den sociala barn- och ungdomsvården, utvecklas och tillämpas i verksamheterna. För det tredje utgör en väsentlig förstärkning av forskningen inom den sociala barn- och ungdomsvården, samt ett stärkt utbyte mellan verksamheter och forskning, förutsättningar för att legiti- mering av socionomer skall kunna utvecklas. Socionomerna inom arbetar på delegation från socialnämnden samt bereder ärenden och lämnar förslag till beslut. När socionomernas kompetens generellt sett utvecklats bör de Utbildning, kompetens och forskning, Mål 3 kunna utföra en del av sina arbetsuppgifter under självständigt yrkesansvar. Då måste relationen mellan socialnämndens ansvar och de anställdas befogenheter ses över. Kommittén är alltså av den uppfattningen att när en samlad bedömning av läget inom samtliga utvecklingsområden, grund- utbildningen, kompetenskriterierna och forskningen ger vid han- den att väsentliga framsteg gjorts, finns förutsättningar att utreda införandet av legitimation av socionomer. Min uppfattning av soc. var i början mycket bra. Jag såg upp till dom, dom var till för att hjälpa och lyssna på mig. Det var anledningen till att jag sökte upp socialen. Men uppfattningen ändrades efter ett litet tag. svek mig inte bara en gång utan dom fick mig att tro att det jag hade varit utsatt för var mitt fel. Och när jag berättade om mina problem blundade dom bara för det. Och där stod man utlämnad för en värld som man inte kunde hantera. Ungdom på särskilt ungdomshem Kommitténs bedömning: Forskningen om den sociala barn- och ungdomsvården behöver stimuleras så att kunskaperna ökar. Det gäller frågor om vilka grupper som kan prioriteras, vilka behandlingsmetoder som är att föredra och vilka resultat de ger samt vilka insatser som är mest kostnadseffektiva. För att åstadkomma en kunskapsbaserad social barn- och ungdomsvård krävs vidare insatser och förändring inom flera olika sektorer. Arbetet måste bedrivas i bred samverkan med företrädare för praktik, forskning, utbildning, brukare och huvudmän. Det finns ett mycket stort gemensamt intresse och engagemang på såväl lokal, regional som nationell nivå i frågan om hur skall fortsätta att utveckla kvalitet och effektivitet Utbildning, kompetens och forskning, Mål 3 i den sociala barn- och ungdomsvården som det är angeläget att ta tillvara. Kommitténs förslag: Regeringen ger för arbetsliv och socialvetenskap, FAS, i uppdrag att som en del av det samordningsansvar som tilldelats FAS inom barn- och ung- domsforskning, utlysa ett programstöd för forskning med specifik anknytning till den sociala barn- och ungdomsvården. Särskild prioritet bör ges åt utvärdering av olika metoder för insatser, stöd och behandling samt kontrollerade jämförande studier av effektiva behandlingsmetoder. För detta ändamål avsätts medel att fördelas till fyra forsk- ningsprogram. Regeringen avsätter medel för strategiska insatser som stimulerar och underlättar utvecklingen av en kunskapsbaserad socialtjänst inom den sociala barn- och ungdomsvårdens om- råde. Hur dessa medel ska användas regleras genom årliga avtal mellan staten och kommuner och landsting. Insatserna ska genomföras på lokal och regional nivå med stöd av samord- ning och styrning på nationell nivå. 15.2.1Den sociala barn- och ungdomsvården – ett till stor del outforskat område Av direktivet framgår att kommitténs arbete skall bidra till att vård och insatser i den sociala barn- och ungdomsvården så långt möjligt skall vila på kunskap och beprövad erfarenhet. åtaganden i förhållande till barn och ungdomar är dock så pass sammansatt och varierat att det enligt kommitténs bedömning kan vara så att en säker kunskapsgrund för vilka beslut som fattas inte alltid står att finna. Det har funnits och kommer säkert även framledes av och till att finnas utrymme för tolkningar och beslut som också har att göra med värderingar, politiska prioriteringar, etiska och moraliska överväganden. Mer irrationella faktorer som betydelsen av eldsjälar, moden och trender, vanor och traditioner, kontaktnät och sam- arbetskonstellationer kommer säkert också att även fortsättnings- vis ha sin betydelse för vilka beslut som fattas. Samhälls- och beteendevetenskapernas forskningsresultat är inte oberoende av de sociala sammanhang i vilka de produceras och skall Utbildning, kompetens och forskning, Mål 3 därför inte ses som för evigt givna sanningar. Den sanning som dessa vetenskaper producerar bör i detta sammanhang ses som i hög grad relativ. Det är kommitténs uppfattning att socialt arbete inom en överskådlig framtid kommer att befinna sig mitt i en skär- ningspunkt där forskningsresultat, praktikens erfarenheter, värde- ringar och politiska prioriteringar korsar varandra. Kunskapsområdet social barn- och ungdomsvård är i flera avseenden outforskat. Behovet av ytterligare kunskaper berör sådant som vilka faktorer som är de mest avgörande för gynnsam respektive ogynnsam utveckling hos barn och unga, vilka behandlingsmetoder som är de mest effektiva för individer och grupper med olika typer av sociala problem, jämförelser mellan olika behandlingsmetoder, långtidsuppföljningar efter genomförda insatser och betydelsen av tidiga insatser. Detta medför stor osäkerhet om vilka grupper som ska prioriteras i den sociala barn och ungdomsvården, vilka behandlingsmetoder som är att föredra och vilka resultat de ger samt vilka insatser som är mest kostnads- effektiva. Kommittén har uppdragit åt professor emeritus att göra en kunskapsöversikt av aktuell forskning inom den sociala barn- och ungdomsvårdens område med anknytning till svenska förhållanden. Denna översikt visar hur förhållandevis outforskat detta område är när det gäller resultat och effekter av insatser för barn och unga. genomgång visar att det inte finns några publicerade kontrollerade behandlings- studier om socialt arbete i . Med kontrollerade studier avses studier där man jämför resultat och effekter för två eller flera grup- per som satts samman slumpvis och som får gå igenom olika behandlingsprogram. Utvärderingarna kan också – om det anses etiskt acceptabelt - läggas upp så att den ena gruppen genom lottning utses att gå igenom ett behandlingsprogram och den andra (kontrollgruppen) erhåller ingen behandling alls. Studier med denna typ av design används med fördel som underlag för slutsatser om olika behand- lingsmetoders effektivitet. Däremot, konstaterar , finns ett par studier av kvasi- experimentell karaktär där man jämfört familjehemsvårdade barn med syskon uppvuxna i det biologiska hemmet. Med kvasiexperi- mentell avser studier som endast till en del uppfyller de krav man kan ställa på en traditionellt kontrollerad studie med Utbildning, kompetens och forskning, Mål 3 slumpvis sammansatta experimentgrupper och kontrollgrupper som på olika insatser. hänvisar även till några brett upplagda registerstudier av stora material där man har haft möjlighet att jämföra olika typer av vård utom hemmet. Resultatet av dessa kvasiexperimentella studier och registerstudier utgör, enligt exempel på den typ av generaliserbar kunskap man eftersträvar när man vill bedriva evidensbaserade verksamheter. Övriga studier i översikt utgör exempel på vad hon kallar produktkontroll, det vill säga lokala uppföljningar av en viss verksamhet. Man tillfrågar inblandade brukare och professionella som deltagit i projektet och försöker få en uppfattning om projektet uppnått de mål man satt upp. Andra exempel handlar om så kallad mer förståelseinriktad forskning som avser att beskriva arbets- processer, de inblandades tankar och upplevelser, ibland relaterade till måluppfyllelse. Generellt menar att dessa studier ofta är relativt små och ofta behäftade med stora bortfall vilket minskar möjligheterna till generalisering. Sådana studier, menar , är emellertid också viktiga och kan ge ökad förståelse för arbets- processerna, för brukarnas speciella behov och erfarenheter. I den utvärdering av socionomutbildningen som gjorde 2003 påtalas att högre utbildning i skall vila på vetenskaplig grund och vara forskningsanknuten. Detta innebär enligt utvärderarna att undervisningen ska ske på vetenskaplig grund och styra valet av litteratur och det sätt undervisningen bedrivs. Bedömargruppen fann att forskningsanknytningen varie- rade väsentligt mellan lärosätena och slog fast att forsknings- anknytningen vid de forskningssvaga institutionerna behöver för- stärkas avsevärt. Kommittén finner det angeläget att här poängtera att den slags forskning som här avses bör anknyta till såväl den forskningstradition kallar experimentell som en mer kvalitativ och förståelseinriktad. I likhet med finner kommittén att bristerna vad gäller ett kunskapsunderlag för en mer evidensbaserad praktik är särskilt påtaglig. Sammanfattningsvis bedömer kommittén att forskningen inom den sociala barn- och ungdomsvården behöver stimuleras så att kunskaperna ökar. Det gäller frågor om vilka grupper som kan prioriteras, vilka behandlingsmetoder som är att föredra och vilka resultat de ger samt vilka insatser som är mest kostnadseffektiva. Utbildning, kompetens och forskning, Mål 3 Utformningen av stöd till forskning om den sociala barn- och ungdomsvården Vid den genomgång av vilka anslagsgivare som till största delen finansierar forskning inom den sociala barn och ungdomsvårdens område som gjorts för kommitténs räkning, framstår Forsknings- rådet för arbetsliv och socialvetenskap, FAS, tillsammans med som de i särklass största. beslutade regeringen att tilldela FAS samordningsansvaret för svensk barn- och ungdomsforskning. Detta innebär att FAS på olika sätt skall stödja detta mångdisciplinära och breda forsknings- område.