sou · GTB340d3 · 2006-01-01 00:00:00 — var dessa människor som behövde hjälp antingen deras föräldrar eller mor-/farföräldrar, men det hade också hänt att någon av dem hade hjälpt främmande människor. nen som dök upp i nästan alla dessa nio fall var besök hos läkare eller vid sjukhusvistelse. En informant, aktiv inom sjukvården, be- rättade om flera tillfällen då hon agerat som tolk för finskspråkiga patienter på sitt arbete. Vad gäller de äldre informanterna, var inställningen hos dem nå- got annorlunda. Även bland dem var majoriteten av den åsikten att de inte behövde hjälp på grund av språket, åtminstone inte numera. Däremot var det många som var medvetna om risken att man tap- par språket med stigande ålder och om åldersrelaterade sjukdomar som angriper hjärnan. Detta var även en viktig orsak till att många betonade vikten av finskspråkig service . Bland äldre kvinnor och män var det lika många som tidigare hade behövt språklig hjälp, i gruppen äldre män tre stycken och i gruppen äldre kvinnor tre stycken. I de flesta fallen när en infor- mant hade behövt hjälp på grund av språket i myndighetskontakter var det vanligen en nära anhörig, en son eller dotter, som hade hjälpt dem. hade informanterna även använt sig av tolkservi- cen som funnits hos myndigheten. En äldre kvinna berättade att hon ofta hade sin dotter med sig på läkarbesök för säkerhets skull, eftersom det förekom situationer där hennes språkliga för- måga kändes begränsad. En äldre man från en central Mälardals- kommun ansåg sig ha haft tur eftersom hans familjeläkare var finskspråkig och kunde behandla honom på finska. I allmänhet an- sågs servicesituationer inom sjukvården vara de mest problematiska av så gott som alla informanter. I en situation där personen själv upplever sig som sårbar och även rädd, kan det vara ännu svårare att ta in information och uttrycka sig på ett främmande språk. Dessa språkkrävande situationer skulle behöva den trygghet som det egna modersmål kan ge, ansåg många. I gruppen äldre informanter var det alltså 17 som inte ansåg sig behöva hjälp . Däremot behövde 6 av 23 () ound- gängligen språkhjälp.19 Flera äldre (10 stycken) än yngre informan- ter hade hjälpt andra. Två av de äldre kvinnliga informanterna ar- betade själva inom sjukvården och berättade om flera fall när de vid sidan av de vanliga arbetsuppgifterna hade agerat som tolkar eller översättare mellan patienter och svenskspråkig personal. En äldre kvinna från en central Mälardalskommun säger att både hon och hennes man har behövt hjälp men berättar även att den inte funnits tillgänglig när den skulle ha behövts. 19 Det är inte möjligt att stämma av denna andel mot andra resultat, men om perspektivet är detta, att ca var fjärde äldre sverigefinne behöver språkhjälp i svenska på ålderns höst, behöver detta bli föremål för kraftfulla insatser från myndigheternas sida. är båda makarna beroende av sin sons tolkhjälp hos läkare osv. Hon klarar sig själv i enklare servicesituationer som på banken någor- lunda bra, men hennes man har tappat svenskan fullständigt. Hon beskrev situationerna på följande sätt: Ne on vaan sellaisia tilanteita, että itse on pärjättävä, vaikka ei osaisikaan tai ymmärtäisi. (Det bara är sådana situationer när man måste klara sig ensam, även om man inte kan det eller förstår.) Från de ovanstående svaren kan man dra slutsatsen att behovet av hjälp på grund av språket ändå varierar. De flesta informanter, speciellt yngre, ansåg att de inte hade sådana behov. Där- emot konstaterade många, speciellt äldre, att behoven kan finnas där ju äldre man blir. Behovet av återkommande finskspråkig ser- vice blir uppenbart när man tar hänsyn till informanternas beskriv- ningar om situationer där de själva har gett språklig hjälp åt andra sverigefinnar. 6.5Behovet av finskspråkig service på hemorten Utredningen har bett oss studera följande frågor speciellt. I enkä- ten rör det frågorna 22, 23, 24, 37a och 37b. Frågorna 23 och 24 följer på en basfråga (22). 22)Onko sinusta tärkeää, että kotipaikkakunnallasi on suomen- kielisiä julkisia palveluja?/Är det viktigt för Dig att det finns finsk- språkig offentlig service på hemorten? 23)vastauksesi on kyllä, minkälaisia palveluja tulisi olla suomenkielellä?/Om ditt svar är ja, vilken typ av finskspråkig service borde det finnas? Esikoulussa, koulussa/Inom förskola/skola Vanhusten hoidossa/Åldringsvård 24)voisit käyttää suomen kieltä viranomaisten kanssa asioidessasi, koska ja missä tekisit sen?/Om du fick använda finska med myndigheter, när och var skulle du göra det? 37) a Kuinka tärkeänä pidät suomenkielistä palvelua vanhusten huollossa?/Hur viktigt anser du att det är att man får finskspråkig äldreomsorg, -service? (Intervjuaren förklarar svarsalternativen: Ange ett svar enligt denna skala, med mest negativt till vänster och mest positivt till höger) 37) b Kuinka tärkeänä pidät suomenkielistä palvelua sairaanhoidossa?/Hur viktigt anser du att det är att man får finsk- språkig sjukvård? 6.5.2Frågan om huruvida finskspråkig offentlig service på hemorten är viktig Fråga 22 var en enkel basfråga, som efter ett positivt svar ledde till en följdfråga, 23. Om ett negativt svar uppgavs, frågades infor- manterna varför de inte ansåg att finskspråkig offentlig service var viktig på hemorten. Av 45 informanter gav 37 svaret att det var viktigt för dem att det finns finskspråkig offentlig service på deras hemort. Ytterligare fem informanter påpekade att de själva inte hade något personligt behov av finskspråkig service, men att de ändå framhöll att finsk- språkig service kan vara viktig för andra. Således kan det sägas att bara tre informanter avvisade behovet av finskspråkig service på deras hemort helt. 42 stycken, av informanterna, ansåg att finskspråkig service i en eller annan form var viktig att ha på hem- orten. Detta antal och denna andel är klart högre än det antal/den andel som behärskade finska på en hög nivå, samt det är högre än det antal/den andel som behärskade svenska väl. För många av informanterna var behovet av finskspråkig service en självklarhet. kai se on tärkeää! (Det är klart det är vik- tigt!) var svaret från flera, speciellt äldre informanter. Många in- formanter berättade om sina personliga anknytningar till finsksprå- kig service eller om sina släktingar och bekanta som var i behov av finskspråkig service på ett eller annat sätt. Mångas känslor, speciellt de äldre informanternas, kan sammanfattas i följande yttranden: Sehän olisi hirveän fiksua jos olisi (suomenkielisiä palveluita) SLÄK73 (Det skulle vara väldigt trevligt om det fanns finskspråkig service) Oikeastaan kaikissa paikoissa pitäisi olla mahdollisuus saada suomenkielistä palvelua tai apua. (Egentligen borde det finnas en möjlighet till finskspråkig service eller hjälp på alla ställen.) On hirveän tärkeää, että olisi olemassa suomenkielisiä palveluita. (Det är jätteviktigt att det skulle finnas finskspråkig service) SSÄK61 Ja, absolut! Människor som inte kan svenska måste kunna uttrycka sig på något sätt. Ansvaret ska inte ligga hos någon släkting eller vän utan människorna ska själva kunna ta hand om sina ärenden och kunna uttrycka vad de vill ha gjort. Det är jätteviktigt, speciellt för de äldre. Många informanter verkade vara medvetna om möjligheterna som finns inom offentlig service med redan existerande personal. påpekades av flera att det finns finskspråkig personal på några ställen och att många finskspråkiga kunder inofficiellt har styrts till dessa personer. Eihän tästä tarvitsisi tehdä mitään suurta juttua, koska kaikilla työpaikoilla on usein monenkielisiä. Ei siitä tarvitsisi tehdä niin vaikeaa, vaan sitä voisi käyttää paljon enemmän hyväkseen, ei vain suomenkielisiä, vaan muitakin. (Man behöver inte göra en stor sak av det, eftersom det finns redan flerspråkiga på de flesta arbetsplatser. Det behöver inte vara så svårt, utan man skulle kunna utnyttja det mycket mer, inte bara finskspråkiga, utan även andra.) Detta nämndes oftare av informanterna från kommuner där tät- heten av finskspråkiga är högre, som t.ex. . rättade några informanter om precis motsatt praxis, där finsksprå- kig personal i bl.a. har styrts att ta hand om kunder med annat modersmål än finska. Anledningen till detta, enligt in- formanternas tolkning, har varit integrationssträvan. rationssträvan av personalen har synbarligen drabbat servicen till de finskspråkiga patienterna/vårdtagarna. framhöll att de inte vill ställa orimliga krav när det gäller finsksprå- Mer rimliga krav angående service var t.ex. vissa servi- cetider hos myndigheter då man kan bli betjänad på finska, samt att en del av en avdelning på ett sjukhus, eller ålderdoms- hem skulle vara enbart finskspråkig med finskspråkig personal. Ett exempel på ett negativt svar angående behovet av finsksprå- kig service på hemorten var följande: Nej, det är inte viktigt för mig, för jag känner att om man är som , till exempel i , så ska man kunna landets språk. uträtta ärenden på svenska. Men man ska kunna göra det på finska, men kanske inte enbart på finska. Man ska kunna svenska, tycker jag. Andra anledningar som gavs av de två andra informanterna som helt avslog behovet av finskspråkig service, var att den ena inte hade upplevt något behov på sin hemort och den andra tyckte att avsaknaden av hans personliga behov betydde att sådant behov inte fanns på orten. 6.5.3Vilken typ av service borde finnas på finska? Om informanterna vid den tidigare frågan hade nämnt behovet av finskspråkig service ombads de i fråga 23 att specificera sina behov. Bland alternativen i fråga 23 har informanterna själva fått välja de viktigaste serviceformerna för dem och även haft möjlighet att nämna sina andra servicerelaterade behov. I det transkriberade ma- terialet förekom totalt 216 olika svar på alternativen. Enligt svarsfrekvensen var den viktigaste serviceformen för in- formanterna åldringsvård/äldreomsorg. Av alla alternativ nämndes den oftast av informanterna, 38 gånger. Viktigast var åldringsvår- den för äldre män och kvinnor, med vardera 11 svar. I praktiken betyder detta att alla intervjuade äldre män och alla utom en äldre kvinna ansåg att det är viktigt med finskspråkig service i åldrings- vård på hemorten. Bland de yngre informanterna var antalet svar nio för yngre kvinnor och sju för yngre män. När det gäller äldre och deras speciella behov, framkom det av flera svar att även annan service än åldringsvård är viktig. Kyllä se olis tärkeää, mä tykkään että hirveän tärkeää, noiden vanhusten kohdalla ennen kaikkea. Totuus on se, että vanhemmiten häviää se ruotsin kieli ja sellaisista on kuullut niin karmeita kohtaloita, kun ovat joutuneet vain ruotsinkieliseen hoitoon. Täytyy tässä vielä korostaa sitä, että nimenomaan vanhusten kohdalla se on tärkeää, että on palveluita. (Det skulle vara viktigt, jag tycker att det är jätteviktigt, speciellt när det gäller åldringarna. Sanningen är att när man blir äldre, försvinner det svenska språket och man har hört om hemska öden när en sådan har hamnat i enbart svenskspråkig vård. Jag måste betona att speciellt för äldre är det viktigt att det finns service.) Informanternas svar följdes av flera exempel från verkliga livet. Vissa äldre var bekymrade över sin egen framtid, andra, oftast yngre, uttryckte oro över bekanta och släktingar som antingen re- dan hamnat i åldringsvården eller kommer att behöva vård i framti- den. Äldre med åldersrelaterade sjukdomar som demens eller Alz- Bilaga 7 SOU 2005:40 ansågs vara en speciell grupp med speciella behov. En kvinna, verksam inom sjukvården, beskriver situationen såhär: Se on kauheaa katsottavaa, kun dementiapotilaalla kieli häviää. Eikä siinä ole minkään näköistä merkitystä kielitaidolla. -- -- Se on hirveä tilanne muutenkin, kun koko elämä kaatuu, eikä sitten pysty sitä kommunikoimaan ulospäin. (Det är hemskt att titta på när en patient med demens tappar språket. Och spelar språklig kompetens ingen roll. -- -- Det är en hemsk situation även annars, när hela livet rasar och man inte kan kommunicera det utåt.) Någon informant påpekade att stora årskullar, speciellt 40-talis- terna, kommer att vara en stor grupp i behov av mer service i fram- tiden. Bland dem finns det sådana som helt saknar kunskaper i svenska, samt många som aldrig lärt sig annat än ett ytfunktionellt språk, någon slags vardagssvenska utan känslouttryck eller fackord. De flesta av dessa har kommit till i vuxen ålder, jobbat på finskspråkiga arbetsplatser och nästan helt saknat kontaktytor i det svenskspråkiga samhället och således gått miste om tillfällen till språkinlärning. Några informanter trodde även att det finns många äldre som hade en relativt svag skriftlig förmåga. Niitä kielitaidottomia ei tule olemaan yksi tai kaksi tuhatta, vaan vieläkin enemmän. Juuri niitä ihmisiä, jotka osaavat sanoa mjölk ja bröd, mutta eivät paljoa muuta. -- -- Meitä tulee tuolta 35, 40 vuoden takaa lakoamalla meitä eläkeläisiä, jotka tarvitsee apua. (Sådana icke-språkkunniga kommer inte finnas ett eller två tusen, utan ännu mer. Just de människorna, som kan säga mjölk och bröd, men nästan inget annat. -- -- Det kommer att komma tusentals pensionärer från 35, , som behöver hjälp.) Närmast efter åldringsvården kom sjukvården med 35 benäm- ningar. Alla elva intervjuade äldre män nämnde sjukvården, samt tio intervjuade äldre kvinnor. Hos yngre informanter var antalet be- nämningar något lägre, sju i båda grupperna. Detta faller sig natur- ligt eftersom behovet av sjukvård oftast är mindre aktuellt hos unga och friska människor. Många av de yngre informanterna berättade om sina föräldrar eller mor-/farföräldrar som redan nu eller i fram- tiden är i behov av finskspråkig sjukvård. I flera familjer var det vanligt att någon i den yngre generationen fungerade som tolk för de äldre när de behövde sjukvård. En yngre informant berättade om sin mormor som har bristfäl- liga kunskaper i svenska och som på grund av sin sjukdom ofta är tvungen att söka sjukvård. Det är jobbigt när man är sjuk och inte riktigt kan förklara och knappt förstår själv. Jag tänker också på att när hon är inlagd, att om det kan finnas några läkare som kanske kan finska. SOU 2005:40 Bilaga 7 En annan informant som har varit verksam inom sjukvården, beskrev situationen så här: Kyllähän mä olen huomannut kun olen ollut töissä itse, että heti jos tuli suomalaisia potilaita, niin kyllähän ne oli ihan onnessaan, kun kuulivat minut ja heti kääntivät suomeen. Halusivat puhua suomea ja halusivat kaikki tiedot suomeksi. -- -- Se oli paljon helpompaa, he ymmärsivät heti sen eikä tarvinnut kysyä moneen kertaan. Ne oli ihan hirveän kiitollisia. (Visst har jag lagt märke till, när jag har jobbat, att när det kommer finska patienter, så blir de jätteglada när de hör mig och går direkt över till finskan. De vill prata finska och vill ha all information på finska. Det var mycket lättare, de förstod direkt och behövde inte fråga . De var väldigt tacksamma.) Viktiga serviceformer för informanterna var även med 28 benämningar, med 25 och skola med 22 benämningar. Förskola och domstolar kom därefter med 22 respek- tive 19 benämningar. och tas upp som viktiga, kan man anta, eftersom redan små språkliga missför- stånd kan få ödesdigra effekter. Även vikten av utbildningsväsendet som skola och förskola un- derströks. När det gäller skola var informanterna ytterst eniga, i alla tre grupper förutom äldre män uttryckte fem stycken infor- manter behovet av finskspråkig undervisning i skolan och bland äldre män var antalet sju. Det innebär att 22 av 45 informanter pri- oriterade skolans språkförmedlande funktion högt. Det är många barn som kommer hit som har finskspråkiga föräldrar, som kanske känner sig kluvna mellan sina finskspråkiga föräldrar och svenska vänner. De behöver undervisning i finska och stöd på det sättet. Ett språk är ju alltid ett plus, det ska inte ses som ett börda. Jag har själv fått mycket ut av när jag gick på finska lektioner. En äldre man uttryckte sig på följande sätt: Lasten ja suomenkielisen opetuksen kohdalla tuntuu, että se vastuu jää vanhemmille ja isovanhemmille. Koulussa on jo liian myöhäistä, juna on jo mennyt. (När det gäller barn och undervisning på finska, så tror jag att ansvaret ligger på föräldrarna och mor-/farföräldrarna. I skolan är det . Tåget har redan gått.MMÄM51 Vid domstolar borde man ha en möjlighet att använda sitt mo- dersmål bl.a. på grund av, som en informant uttryckte det, att det lätt uppstår missförstånd. Informanterna yttrade intresse även för andra serviceformer som inte stod med på den ovannämnda listan. Under svarsalternativ Muualla/annat framkom det t.ex. banktjänster (), arbetsför- medling (), andra myndigheter (), teater och biografer (2 ggr), församlingar () och försäkringsbolag, tolkservice, sociala myndigheter och finskspråkig jurist, varav de sista fyra nämndes en gång var. 6.5.4Skulle informanterna själva använda finska med myndigheter? De föregående frågorna har mer en principiell bas. Fråga 24 är så till vida mer krävande, att den efterfrågar egen aktivitet. Frågan uppfattades väldigt olika av informanterna. I många fall fick inter- vjuaren ställa om frågan, den i formen Om du fick använda finska med myndigheter, skulle du göra det? Och i så fall var och när? Den ursprungliga frågan lyder på följande sätt: 24) voisit käyttää suomen kieltä viranomaisten kanssa asioidessasi, koska ja missä tekisit sen?/Om du fick använda finska med myndigheter, när och var skulle du göra det? Svaren varierade tydligt mellan de yngre och de äldre informan- terna. Av de 23 äldre informanterna menade 20 att de skulle an- vända finska i kontakt med myndigheterna. Alla äldre män som har deltagit i undersökningen svarade jakande och de flesta av dem an- såg att de skulle använda finska varje gång det fanns möjlighet till det. Många informanter uppfattade frågan som en följdfråga till fråga 23 där man redan hade fått möjlighet att beskriva vilken finskspråkig offentlig service man ansåg vara viktig att ha på hem- orten. Därför förefaller det naturligt att de flesta inte räknade upp en lista av serviceformer, utan konstaterade att de skulle använda finska i de flesta eller alla myndighetskontakter och servicesituatio- ner, och speciellt i dem som man hade nämnt vid den tidigare frå- gan. Serviceformer som nämndes specifikt av äldre manliga infor- manter var bl.a. post, (), jurist, sjukhus (), läkare (), polis, kommunala myndigheter (), länsstyrelse och apotek. Många av de äldre manliga informanterna berättade att de använ- der finska i sina myndighetskontakter ifall de vet att det är möjligt. Om servicepersonalen talar svenska på ett sätt som antyder finsk bakgrund, vågar de flesta äldre män testa ifall det är möjligt att använda finska. Samma gäller situationer då serviceper- sonalen har ett finskt namn eller är en tidigare bekant sverigefinne för den finskspråkige. Då används oftast finska i servicesituationen. Kyllä minä käyttäisin aina, koska se on helpompaa ja luonnollisempaa. Minä osaan ajatella sillä ja reagoida sillä [suomen kielellä]. Ruotsiksi saattaa tulla tilanteita, joissa ei löydä sanoja juuri oikealla hetkellä, mutta ehkä jälkeenpäin sitten, kun se tilanne ja mahdollisuus ovat jo menneet. (Jag skulle använda (finska) alltid, eftersom det är lättare och kommer Jag kan tänka på det och reagera med det [finska språket].-- -- När man pratar svenska kan det komma situationer då man inte hittar de rätta orden när man ska, men de kommer kanske efteråt, när situationen och möjligheten redan är borta.) En specifik situation där svenskan upplevdes som komplicerande var för en informant läkarbesök. På samma sätt beskrevs det som komplicerat att läsa myndighetsbeslut och andra papper på svenska. Speciellt bland de äldre informanterna är språkkunskaperna i svenska oftast knappa när det gäller byråkratiskt, myndighets- eller i övrigt fackmässigt språk. Lääkärit käyttävät sellaista kieltä, ettei sitä aina välttämättä ymmärrä. Ja kun on omasta terveydentilasta kyse, niin haluaa tietää mahdollisimman tarkkaan. (Läkare använder sådant språk att man inte nödvändigtvis förstår det. Och när det handlar om ens egen hälsa, vill man veta så noggrant som möjligt.) Äldre kvinnliga informanter var till största delen av samma åsikt som sina manliga motparter. Hälften av dessa, sex stycken, ansåg att de skulle använda finska överallt om det bara fanns möjlighet till det. Ytterligare tre äldre kvinnor specificerade olika användnings- ställen. , läkare, domstolar, sjukvård, pastorsex- pedition, och kommunala myndigheter nämndes en gång var, samt alla möjliga myndighetskontakter . En iögonfallande detalj i de äldre kvinnornas svar är att några av dem beskrev myndighetskontakter och situationer inom t.ex. vård som främmande, obehagliga och t.o.m. skrämmande. Många tillade att de helst skulle använda finska i alla situationer där de inte kän- ner sig hemma i själva situationen. Dessa situationer avvek ofta från vardagen och kunde därför upplevas som obehagliga. De ut- görs typiskt av formella, eller fackspråkligt inriktade situationer, som på olika sätt är jämförelsevis språkkrävande. Mä tekisin sen nimenomaan sellaisissa tilanteissa, jotka on jotenkin vaikeita tai pelottavia, missä ei sen puoleen oikein pärjäisi kummallakaan kielellä, koska se olisi pelottavaa. Silloin haluaisi saada tehdä sen suomen kielellä. -- -- Ne tilanteet, jotka niin paljon jännittäisi ja pelottaisi SSÄK57 (Jag skulle nog göra det speciellt i sådana situationer som är på något sätt svåra eller skrämmande, när man i för sig inte skulle klara sig på något av språken, eftersom det skulle vara skrämmande. Då skulle man vilja göra det på finska. -- -- De situationerna som skulle göra en så spänd och rädd.) En äldre kvinna berättade att behovet att använda finska är passerat för hennes del och att språkkunskaperna redan har nått en sådan nivå att svenskan inte utgör något problem. En annan ansåg sig inte att ha några behov , men erkände möjligheten att hon kanske skulle behöva använda mera finska senare i sitt liv. En tydlig tendens bland svaren var att många av de yngre infor- manterna svarade nekande till frågan om de själva skulle använda finska med myndigheter. Speciellt yngre män i undersökningen av- slog användandet av finskan nästan rakt av. Sju av tio unga män konstaterade att de inte skulle använda finska. En av dem gav som anledning avsaknaden av kunskaper i byråkratisk finska. Resterande tre hade åsikter som liknade varandra. Beroende av situation och serviceplats skulle de möjligen kunna använda finska med myndigheter. Av dessa konstaterade en yngre man att även om han själv inte hade behov av finskspråkig service , var det viktigt med alternativa språk inom servicebranschen och myndig- heterna. olisi mahdollisuus käyttää [suomea], niin saattaisin käyttääkin, koska suomea puhuessa tulee hyvä ja turvallinen olo. (Om det fanns en möjlighet att använda [finska], skulle jag väl kunna använda det, eftersom det känns bra och tryggt när man pratar finska.) Bland yngre kvinnor underströk flera informanter det faktum att de inte har behövt vara i kontakt med myndigheter och kunde såle- des inte säga om de skulle använda finska eller inte. De flesta av dem konstaterade att de troligen skulle använda svenska i alla kon- takter. Sju av 12 unga kvinnor var av den åsikten att de inte skulle använda finska även om det fanns möjlighet till det. Den främsta anledningen var att de ansåg sig att vara helt svenskspråkiga och, som några konstaterade, inte behärskar den byråkratiska finskan. Jag har inte haft någon kontakt med myndigheter, men jag tror inte jag skulle använda finska även om det fanns möjlighet till det. Men det måste finnas som alternativ för andra som behöver det. Resterande fem unga kvinnor ansåg att det fanns en möjlighet att de själva skulle använda finska med myndigheter. Platser där man skulle använda finska var bl.a. på banken, och inom sjukvården.