sou · GTB357d10 · 2006-01-01 00:00:00 — 1 ökar betydligt mer än vad vara 2 minskar och därför minskar uttagets samhällsekonomiska kostnader. I dessa två diagramexempel (diagram 26 och 27) har utgångs- punkten varit att efterfrågan på en vara endast påverkas då priset på denna vara förändras (egenpriseffekten). Vanligtvis påverkas efter- frågan även av att priset på andra varor förändras (korspris- effekten). I diagram 28 nedan visas hur de kostnader från moms- uttaget som kan härledas till den ena marknaden (marknad 1) påverkas av dessa två effekter. I exemplet höjs momssatsen på vara 1 och sänks på vara (vara 2). 1 är en substitutvara till vara 2 (korspriselasticiteten är positiv). Diagram 28: Hur momsuttagets kostnader på vara 1s marknad påverkas då momsen höjs på vara 1 men sänks på vara 2. Efter- frågekurvan är den kompenserade Denna förändring av momsuttaget påverkar bl.a. uttagets kostnader på varumarknad 1 och dessa effekter kan beräknas i två steg. Först beräknas effekten från att momsen sänks på vara 2. Detta medför att vara 1s efterfrågekurva skiftar inåt och sänker momsuttaget på vara 1 motsvarande ytan C. Enligt sambandet ovan, där överskotts- bördan utgör skillnaden mellan CV och momsuttaget (A = CV – Momsintäkter) innebär de minskade momsintäkterna från vara 1 att momsuttagets kostnader ökar (eller att konsumentnyttan minskar).28 Därefter beräknas effekten från att momsen höjs på vara 1. Detta ökar momsuttagets kostnader ytterligare på varu- marknad 1 motsvarande ytan D. Före momssatsförändringen var jämviktsläget Q0 och priset var P+t0. När momsen sänks på vara 2 medför korspriseffekten att efterfrågevolymen minskar till Q1. När momsen höjs på vara 1 till t1 medför egenpriseffekten att volymen sjunker till Q2. 28 Detta beräkningssätt utgår från en framställning i Goulder & (1999). korspris- och egenpriseffekten medför i detta fall att de samhälls- ekonomiska kostnader som momsuttaget orsakar på varumarknad 1 ökar. Korspriseffekten från vara 2 medför en kostnad som motsvaras av volymförändringens storlek (QK = Q1 - Q0) multiplicerad med momssatsens höjd i utgångsläget (t0). Kostnaden motsvaras av ytan på rektangeln C. Egenpriseffekten påverkar efterfrågevolymen i en omfattning som motsvaras av QE = Q2 - Q1. Detta medför att momsuttagets kostnader från vara 1 ökar ytterligare och motsvaras av ytan på parallelltrapetsen D, som i detta fall är lika med (t0 + t1)/2*QE. Den sammanlagda effekten på momsuttagets kostnader från varumarknad 1 (MEB) blir då: MEB = t0*QK + (t0 + t1)/2*QE Sammanfattningsvis kan sägas att en budgetneutral förändring av momssatsstrukturen kommer att medföra att momssatserna och efterfrågevolymerna förändras på alla marknader. När MEB beräknas på alla dessa marknader och därefter summeras erhålles ett mått på hur hela momsuttagets samhällsekonomiska kostnader har påverkats av momssatsstrukturens förändring. Detta är också ett mått på hur konsumentnyttan har påverkats, dvs. hur konsu- menterna värderar momssatsförändringen. Beräkningar av detta mått har gjorts för de momssatsstrukturer som analyseras i kapitel 10 och 11. Som redan nämnts (se avsnitt 5.2) har korspriseffekten då endast använts som indikation på åt vilket håll osäkerhetsinter- vallet i beräkningarna kan ligga. I dessa beräkningar av MEB har antagits att förekomsten av positiva och negativa externa effekter har blivit korrigerade med subventioner respektive punktskatter. Därmed kan bortses från att subventioner och punktskatter på vissa varumarknader kan påverka beräkningen av MEB. I detta avsnitt kommer att visas hur optimala skattesatser kan be- räknas samt under vilka förutsättningar som likformig moms är optimal. När man med ekonometriska metoder ska siffersätta ett efterfrågesystem, måste förenklade antaganden göras om hur varornas olika efterfrågan beror av varandra. Det är vanligt att då göra antaganden som visar sig vara desamma som de förut- sättningar under vilka ett likformigt momsuttag är optimalt. När ett sådant siffersatt efterfrågesystem används för att beräkna opti- mala skatter, kommer likformiga momssatser att framstå som optimal. Därför är det viktigt att veta under vilka förutsättningar som likformig moms är omptimal så att man inte av misstag antar det man vill visa. Den nationalekonomiska konsumtionsteorin anger vilka egen- skaper som kännetecknar den momssatsstruktur vars uttag medför de lägsta samhällsekonomiska kostnaderna, dvs. minimerar för- lusten av konsumentnytta. Den relaterar till en situation utan skatter där individen har valt en konsumtionssammansättning som utifrån rådande restriktioner ger henne den största konsument- nyttan. I denna konsumtionssammansättning ingår även varan fritid. Det är vanligt att man i dessa sammanhang bortser från att indi- viderna kan fatta intertemporala beslut, dvs. att individernas spar- beslut kan påverkas av momsuttaget. I den fortsatta fram- ställningen bortses också från att sparbeslut kan påverkas. När moms införs på konsumtionsvaror höjs deras relativpris till fritid. Resultatet blir att individen konsumerar mindre varor och mer fritid, och den sammanlagda nyttan av varukonsumtion och konsumtion av fritid blir lägre . Grundproblemet med ett momsuttag är enligt teorin att konsumtionen av fritid blir för hög vilket innebär att arbetsutbudet därför blir för lågt. Skatte- förändringar som leder till minskad efterfrågan på fritid (ökat arbetsutbud) och ökad efterfrågan av konsumtionsvaror bör därför ge individerna en högre nytta (se även avsnitt 2.3). Teorin om optimala skatter visar att den momssatsstruktur som medför att den kompenserade efterfrågan på alla varor minskar lika mycket i procent också medför att förlusten av konsumentnytta minimeras29 och därmed minimeras även momsuttagets samhälls- ekonomiska kostnader. Optimala momssatser ska således beräknas utifrån efterfrågans kompenserade egenpris- och korspriselasti- citeter. Det är endast då varornas kompenserade efterfrågan är lika pris- känsliga som likformiga momssatser medför att efterfrågan på alla varor minskar lika mycket. Då ska även varuefterfrågans känslighet för prisförändringar på andra varor medräknas (korspriseffekter). 29 (1992). Då varornas efterfrågan är olika priskänsliga, blir slutsatsen från teorin om optimala skatter att den vara som är minst prisokänslig ska beskattas högst och den som är mest priskänslig ska beskattas lägst. Skattesatserna ska förhålla sig till varandra på sådant sätt att de procentuella efterfrågeminskningarna blir lika stora för alla varor. En nödvändighetsvaras utgiftselasticitet har ett värde som är mindre än 1 och en lyxvara ett värde som är större än 1. Det finns ett samband mellan att den vara som är prisokänslig tenderar att vara en nödvändighetsvara (utgiftselasticiteten mindre än 1) samt att den vara som är priskänslig tenderar att vara en lyxvara (utgifts- elasticiteten större än 1). Teorin om optimala skattesatser bortser helt från de fördelningseffekter som ett optimalt momsuttag kan ge upphov till. Teorin beskriver endast de konsumtionsval som en representativ (genomsnittlig) individ gör. Genom att individerna har olika konsumtionsmönster som till stor del beror på inkomstens storlek kommer ett momsuttag med satser i enlighet med teorin för optimala skattesatser att föra med sig fördelningspolitiska kostnader. Momsuttaget relativt totala konsumtionsutgifter kommer att bli högst för låginkomsttagare. Genom att beskatta prisokänsliga varor högt och priskänsliga varor lågt, kommer momsuttagets negativa effekt på konsumtions- efterfrågan att minimeras. Den sammanlagda efterfrågan på kon- sumtionsvaror maximeras och fritidsefterfrågan minimeras (arbets- utbudet maximeras). Eftersom ett optimalt momsuttag oftast innebär låga momsuttag på lyxvaror kommer införandet av ett sådant skattesystem att främst öka höginkomsttagarnas arbets- utbud. Låginkomsttagarnas arbetsutbud är mindre känsligt för hur momsuttaget sker, eftersom deras konsumtionsutgifter till stor del går till prisokänsliga varor. Varornas priselasticiteter bör beräknas för ett efterfrågesystem som omfattar en representativ individs totala efterfrågan på privata konsumtionsvaror och fritid. De ingående efterfrågefunktionerna bör vara härledda utifrån en nyttofunktion, som beräknar den totala nyttan av individens konsumtion av alla varor och fritid. Nyttofunktionen tur ska vara konstruerad utifrån antaganden om individens preferenser. Det konstruerade efterfrågesystemet ska uppfylla konsumtions- teorins krav på homogenitet, adding up samt symmetri (se av- snitt 5.2). Koefficienterna i detta efterfrågesystem skattas med ekonometriska metoder och används därefter för att beräkna Dessa elasticiteter uppfyller kon- sumtionsteorins tre krav. Hur beräkningen av optimala momssatser går till kan visas med ett enkelt exempel (se räkneexempel 2). Exemplet är konstruerat för att även åskådliggöra sambandet mellan optimala skattesatser och fördelningseffekter. Efterfrågesystemet består av de två varorna X1 och X2 samt varan fritid. X1 är en nödvändighetsvara (utgiftselasticite- ten är 0,4) och vara X2 är en lyxvara (utgiftselasticiteten är 2,3). X1 är relativt prisokänslig och varan X2 är relativt pris- känslig. Detta antyds av egenpriselasticiteternas värden, där X1s är -0,74 och X2s är -1,90. Korspriselasticiteternas värden framgår av uppställningen nedan. Summan av varje varas okompenserade priselasticiteter och utgiftselasticitet blir noll (homogenitet). De viktade utgiftselasticiteternas summa blir ett (addning-up). Korspriselasticitetens värde mellan vara X1 och X2 är satt till noll. Symmetrivillkoret medför att korspriselasticitetn mellan vara X2 och X1 erhåller ett värde större än noll. Detta beror på att symmetrivillkoret avser de kompenserade efterfrågekurvorna på ett sådant sätt att derivatan av vara is kompenserade efterfrågan m a p vara js pris ska vara lika stor som derivatan av vara js kompense- rade efterfrågan m a p vara is pris. Dessa derivator bildar den s.k. Slutsky-matrisen, som ska vara symmetrisk. Den okompenserade korspriselasticiteten som ligger över diagonalen kan beräknas under denna restriktion på symmetri.30 -0,74 -0,03 -1,90 -0,40 -0,20 -0,80 Utifrån de okompenserade elasticiteterna kan varornas kompense- rade elasticiteter beräknas. De kompenserade elasticiteterna utgör parametrar i ett ekvationssystem som innehåller två momssatser som variabler. I ekvationssystemets högerled finns en , 30 Se framställning i Deaton & Muellbauer (1999) och Edgerton m.fl. (1996). vars värde anger hur stora momsintäkterna ska vara. fritid ingår inte i detta ekvationssystem eftersom den inte går att be- skatta. -0,60 -0,078 -1,45 -0,078 Ekvationssystemets lösning ger de optimala momssatserna. Dessa ska sättas så att nödvändighetsvaran ska beskattas högst () och lyxvaran lägst (). Konstantens värde i högerledet anger att då kommer efterfrågan på vara X1 och X2 att minska vardera. Det finns en regel som anger hur den relativa beskattningen av varor ska se ut för att efterfrågan på fritid ska bli låg (och arbets- utbudet ska bli högt). Regeln brukar kallas för Corlette & Hague- regeln31 och säger att ju mer komplementär en vara är med fritid (komplementvara till fritid) desto högre ska skattesatsen vara på denna vara jämfört med varor som är mindre komplementära med fritid. När en vara är komplementvara med fritid gäller att den kom- penserade korspriselasticiteten, som visar hur prisförändringar på varan påverkar efterfrågan på fritid, är negativ. Symmetrivillkoret innebär att även den kompenserade korspriselasticiteten mellan prisförändring på fritid och varans efterfrågan då är negativ. Sub- stitutvaror (korspriselasticiteten är positiv) betraktas i detta sammanhang som ännu mindre komplementära och ska därför be- läggas med ännu lägre momssats och ju högre positivt värde på denna korspriselasticitet, desto lägre ska momssatsen vara (jämför med framställningen i avsnitt 2.3). En jämförelse i räkneexempel 2 mellan de framräknade optimala momssatserna och de kompenserade korspriselasticiteterna mellan varorna och fritid visar följande: Enligt teorin om optimala skatte- satser ska vara X1 beskattas högst (med skattesatsen ). Denna rekommendation stöds av Corlette & Hagueregeln, efter- 31 Corlette & Hague (1953). som den kompenserade korspriselasticiteten till fritid har det lägsta positiva värdet (0,12). Enligt båda teorierna ska vara X2 beskattas lägst (optimal skattesats ska vara och korspriselastici- teten är 0,28). De framräknade optimala momssatserna följer således även rekommendationen från Corlette & Hagueregeln. Med hjälp av teorin om optimala skattesatser skulle ett moms- system kunna konstrueras som minimerar skatteuttagets samhälls- ekonomiska kostnader till priset av fördelningspolitiska kostnader. Det är vanskligt att använda optimala skattesatser. Detta beror inte på svagheter i teorin utan beror på svårigheter att från de ekono- metriska beräkningarna erhålla stabila och signifikanta värden på alla priselasticiteter. För att försöka hantera dessa svårigheter är det vanligt att införa olika restriktioner i efterfrågesystemet. Det är dock absolut nödvändigt att de restriktioner man använder sig av har empiriskt stöd, eftersom restriktionerna styr den inbördes relationen mellan elasticitetsvärdena. Vissa restriktioner medför att likformiga momssatser alltid fram- står som optimala. Det finns således en risk att man p.g.a. alltför restriktiva antaganden felaktigt kan dra slutsatsen att data stödjer att ett likformigt momsuttag är optimalt. En sådan slutsats är endast relevant om införda restriktioner är relevanta. En vanlig restriktion anger individens preferenser om konsum- tionsvaror och varan fritid. Om fritidsefterfrågan är helt okänslig för vilka prisförändringar som sker på konsumtionsvarorna, är det detsamma som att arbetsutbudet är helt oelastiskt. Enligt teorin om optimal beskattning ska då all skatt läggas på arbete. Om indivi- derna endast har arbetsinkomster, är detta detsamma som att ta ut en likformig moms på varukonsumtionen. Om man vid konstruerandet av ett efterfrågesystem inte tar med varan fritid, är detta detsamma som ett antagande om att prisför- ändringar på konsumtionsvaror inte kan påverka efterfrågan på fri- tid, dvs. ett antagande om att korspriselasticiteterna mellan varor och fritid har värdet noll. Denna restriktion tillsammans med villkor om homogenitet, budgetuttömning och symmetri kommer att styra vilken uppsättning av elasticitetsvärden man kan erhålla från en ekonometrisk beräkning. Beräkningar av optimala skatte- satser som utgår från dessa elasticitetsvärden kommer att tyda på att likformiga momssatser är optimala. Med mindre restriktiva an- taganden hade resultatet kunnat bli ett annat. Även om varan fritid ingår i efterfrågesystemet, kan antaganden om individens preferenser vara alltför restriktiva och medföra att de ekonometriska beräkningarna alltid resulterar i värden på priselasticiteter som medför att likformiga momssatser framstår som optimala. Ett sådant vanligt antagande är att det råder separabilitet32 mellan konsumtionsvaror och fritid, vilket innebär att i relation till fritid betraktas alla konsumtionsvaror som en del av en kompositvara. Det är då endast prisförändringar på kompositvaran som påverkar valet mellan konsumtionsvaror och fritid. De ingående varorna på- verkar detta kompositpris i relation till sin storlek. När detta är en realistisk beskrivning, kommer likformiga momssatser att vara optimala. Ett antagande om separabilitet mellan olika varor och fritid är ofta nödvändigt för att begränsa frihetsgraderna i de ekonometriska beräkningarna, men det är viktigt att inte anta separabilitet mellan alla konsumtionsvaror och fritid om man inte har starka empiriska belägg för detta. Det är endast om den empiriska analysen visar att individens preferenser kännetecknas av separabilitet mellan alla konsumtionsvaror och fritid, som man kan utgå från detta an- tagande.33 I räkneexempel 3 visas en beräkning av optimala momssatser när det råder separabilitet mellan konsumtionsvaror och fritid. 32Deaton & Muellbaurer (1999), Edgerton m.fl. (1996). 33Se vidare Deaton (1981). Ett antagande om separabilitet mellan konsumtionsvaror och fritid innebär att korspriselasticiteterna mellan varorna (X1 och X2) och fritid ska ha samma tecken samt att deras värden ska stå i relation till respektive utgiftsandel. I detta exempel har de erhållit samma värden som utgiftsandelarna (0,35 respektive 0,20). -1,50 -1,98 -0,39 -1,00 -1,15 -0,163 -1,53 -0,163 Resultatet blir att ett optimalt momssuttag kan göras med en likformig moms som i detta exempel ska ha skattesatsen . Enligt Corlette & Hagueregeln skulle dock moms- satsen på vara X1 vara lägre än på vara X2. Denna regel gäller uppenbart inte i detta exempel, vilket beror på att det råder separa- bilitet mellan konsumtionsvarorna och fritid. Ett annat exempel när resultatet visar att likformig moms är optimal är då efterfrågefunktionerna är härledda från en nytto- funktion av s.k. CES-typ. I en CES-funktionen har alla varor (inkl. varan fritid) en utgiftselasticitet som är lika med ett, vilket innebär att det inte finns nödvändighets- eller lyxvaror samt att utgiftsför- ändringar inte påverkar konsumtionsmönstret. Substitutionselasti- citeterna mellan alla varor (inkl. varan fritid) har samma värde. Detta medför att införandet av ett momsuttag som inte påverkar konsumtionsvarornas relativa priser, inte heller kommer att på- verka konsumtionsmönstret och är därför optimalt. Införandet av en likformig moms påverkar inte konsumtions- varornas relativpriser. Därför kommer beräkningar, som utgår från ett efterfrågesystems elasticitetsvärden där nyttofunktionen är av CES-typ, att tyda på att ett likformigt momsuttag är optimalt. I räkneexempel 4 visas hur ett sådant resultat kan uppkomma då be- räkningar görs med utgångspunkt från en CES-funktion. Nyttofunktionen är av s.k. CES-typ. Värdet på substitutionselasti- citeterna i nyttofunktionen har satts till 1,2. Okompenserade och kompenserade elasticiteter har beräknats för ett efterfrågesystem som består av två konsumtionsvaror (X1 och X2) samt varan fri- tid.34 När optimala momssatser beräknas under dessa förutsätt- ningar blir resultatet att ett likformigt momsuttag på de två kon- sumtionsvarorna framstår som optimalt (i exemplet blir den likformiga skattesatsen ). -1,13 -1,16 -1,11 -0,78 -0,135 -0,97 -0,135 Även i detta exempel gäller inte Corlette & Hagueregeln. Korspriselasticiteterna mellan konsumtionsvaror och fritid har samma tecken vilket kan tyda på att separabilitet råder. En test på om separabilitet råder kan göras genom att jämföra relationen mellan värdet på korspriselasticiteten mellan varorna (X1 och X2) och fritid med relationen mellan varornas utgiftsandelar. I detta fall är de lika (= 1,79), vilket tyder på att separabilitet råder. Detta är ett tillräckligt villkor för att de optimala momssatserna ska vara likformiga. Denna test tyder på att när nyttofunktionen är av CES- typ, så råder separabilitet mellan konsumtionsvaror och fritid. 34 Härledning av formler, se Shoven & Whalley (1992). Att likformiga skattesatser blir optimala när den använda nytto- funktionen är av CES-typ kan också ses som ett specialfall av en slutsats som dras av (1980). Deras slutsats är att när nyttofunktionen är direkt additiv, så ska optimala skatte- satser vara omvänt proportionella mot inkomstelasticiteten. Det betyder att nödvändighetsvaror ska beskattas högt och lyxvaror lågt (vilket kan skapa uppenbara fördelningspolitiska problem). Eftersom en nyttofunktionen av CES-typ är direkt additiv sam- tidigt som alla varors inkomstelasticiteter har värdet 1, skulle slutsats också kunna förklara varför likformiga skatter blir optimala i detta fall. De elasticitetsvärden som ligger till grund för beräkningar av optimala skatter ska enligt teorin vara ett mått på marknadsefter- frågans priskänslighet i en jämvikt utan skatter. I praktiken beräk- nas dock dessa elasticiteter när det redan har skett ett momsuttag på marknaden. Det betyder att efterfrågans priskänslighet beräknas i en annan jämvikt än den som teorin förutsätter. Priskänsligheten kan då vara en annan än den man bör utgå ifrån med resultat att de beräknade optimala skattesatserna avviker från de faktiska. Räkneexempel 5 tyder dock på att detta i realistiska situationer inte behöver få någon märkbar inverkan på vilka mervärdesskattesatser som är de optimala. Förutsättningen är att marknadernas efter- frågekurvor har en liknande funktionsform. Räkneexempel 5: Två marknader med linjära efterfrågekurvor Punktestimatet av egenpriselasticiteten på marknad 1 antages vara -2 och ett momsuttag sker med skattesatsen . Om momsen tas bort skulle priset sjunka och efterfrågan öka . I det nya jämviktsläget på efterfrågekurvan kan priselasticiteten beräknas till -1,2. På marknad 2 antages egenpriselasticiteten vara –1 och ett moms- uttag sker med skattesatsen . Utan moms kan värdet på priselasticiteten i jämvikt beräknas till -0,7. Förutsättningen är här att de två marknaderna är lika stora samt att det inte finns några korspriseffekter. ska optimala skattesatser beräknas. När beräkningarna ut- går från de priskänsligheter som råder vid det befintliga moms- uttaget, blir de optimala skattesatserna respektive . När i stället beräkningarna utgår från en priskäns- lighet utan momsuttag blir de optimala skattesatserna 18 och I detta exempel blir således de optimala skatte- satserna ungefär lika oavsett om den priskänslighet man utgår ifrån inkluderar ett momsuttag eller ej. Utredningen har försökt att beräkna optimala skattesatser utifrån de värden på elasticiteter som den ekonometriska studien har be- räknat för ett efterfrågesystem med 18 konsumtionsvaror samt fri- tid (se bilaga 6). Resultaten måste dock anses orealistiska eftersom en del optimala skattesatser fick negativa värden och ett införande av denna skattesatsstruktur skulle medföra att kompenserad efter- frågan ökar på alla marknader. Ett liknande orealistiskt resultat erhölls då optimala skattesatser skulle beräknas för det efterfråge- system som kallas för nivå 1 i studien och innehåller fem konsum- tionsvaror samt fritid. De känslighetsberäkningar som utredningen har utfört på detta efterfrågesystem verkar tyda på att vissa orimligt höga korsprise- lasticiteter (se avsnitt 5.2) kan ha bidragit till att de optimala skattesatserna inte gick att beräkna. Antagandet om en linjär funk- tionsform (se avsnitt 5.3) eller det faktum att priskänsligheten är beräknad inklusive momsuttag (se räkneexempel 5) verkar inte kunna spela någon avgörande roll för att förklara de märkliga resultaten. För att få en uppfattning om vilka effekter som skulle kunna uppstå om en optimal skattesatsstruktur kunde införas, har utred- ningen i stället utgått från den enkla regeln om att skattesatsens storlek ska sättas i omvänd relation till varans egenpriselasticitet. Dessa resultat måste dock behandlas med stor försiktighet efter- som inga korspriseffekter har medräknats. Resultatet från dessa effektberäkningar redovisas i betänkandets kapitel 11. 7 Produktion och regional fördelning De efterfrågeförändringar som uppstår då momssatsstrukturen för- ändras resulterar i motsvarande förändringar på utbudssidan. Sammansättningen av inhemsk produktion och import påverkas. Genom att landets regioner har olika produktionsstrukturer kan den totala ekonomiska aktiviteten och sysselsättningen utvecklas olika i landets regioner. Sådana effektberäkningar kan baseras på statistik från SCB:s nationalräkenskaper. som används här lämpar sig för analyser av effekter på ekonomins struktur. Metoden bygger på ett antagande att alla andelar är konstanta. Det betyder metoden inte tar hänsyn till att eventuella relativpris- förändringar i produktionsledet kan resultera i substitutions- effekter.