sou · GTB338 · 2006-01-01 00:00:00 — Det finns en kraftigt ökande medvetenhet hos allmänheten om möjligheten att skydda sig från insyn genom t.ex. krypteringsprogram. Många företag ser t.ex. kryptering som en nödvändighet i konkurrensen med andra före- tag. I informationsbärande utrustning bearbetar användaren informa- tionen öppet innan den sparas och eventuellt krypteras. Krypte- ring i samband med kommunikation kan ske dels genom att opera- tören skyddar överföringen genom att kryptera den, dels genom att användaren själv krypterar, vilket kan ske oavsett om operatören gör det eller inte. För att de brottsbekämpande myndigheterna skall kunna få fram information krävs att den, av någon anledning, finns även i klartext eller att myndigheten får tillgång endera till datorn när krypteringen är upplåst eller till det hemliga lösenord och/eller de PIN-koder som används som krypteringsnycklar eller som ger åtkomst till krypteringsnycklar. Att detta sker är mycket I några få fall har krypteringen dock kunnat forceras när krypterad information har påträffats i beslagtagna da- torer (i form av enskilda filer eller utrymmen på hårddisken). Det finns program som är konstruerade så att de t.ex. raderar informa- tion och program som har dold information till vissa personer i annan öppen information. Det finns exempelvis också möjlighet för personer att ha ospårbara kontakter i tillfälli- ga nätverk. En användning av dataavläsning skulle innebära att de brottsbekämpande myndigheterna skulle ha betydligt lättare att komma runt problemet med krypterad information och andra lik- nande tillvägagångssätt och därmed få framgång i utredningar. Hemlig teleavlyssning används i brottsutredningar för att få till- gång till innehållet i ett telemeddelande. Den metoden kan inte an- vändas för dekryptering utan fångar enbart upp de krypterade med- delandena. Det gäller såväl elektronisk post, medsända filer som exempelvis Internettelefoni. För att få tillgång till innehållet okryp- terat behöver informationen fångas upp redan i den dator eller an- nan anordning som används för uppkoppling mot Internet. Ett annat och minst lika stort problem är möjligheten för dem som agerar i brottsliga syften att vara anonyma vid användning av informationsteknik. Det är möjligt för de brottsbekämpande myn- digheterna att knyta ett handlande på Internet till en viss IP-adress och även få uppgift från operatören om vilket abonnemang som kan knytas till den IP-adressen . En uppgift om abonnemanget säger dock ingenting säkert om vem som satt vid datorn och agerade vid den aktuella tidpunkten. En användning av dataavläsning skulle innebära att de brottsbekämpande myndighe- terna kan identifiera personen genom andra ageranden på Internet. Med anledning av de kriminella personernas allt mer avancerade sätt att utnyttja modern teknik och den snabba tekniska utveck- lingen står det klart att de brottsbekämpande myndigheterna, som ett mycket värdefullt komplement till de övriga tvångsmedlen, be- höver ha möjlighet att genomföra de åtgärder som dataavläsning innebär. Det finns knappast några alternativa sätt att få fram den gömda informationen på. Enligt uppgift används motsvarande till- vägagångssätt av brottsbekämpande myndigheter i vissa länder standardmässigt inför exempelvis husrannsakningar, eftersom myndigheterna annars bedömer sig vara chanslösa inför den grövre brottslighetens metoder. Även om det står klart att det finns ett stort behov av dataavläs- ning i utredningar rörande grova brott och att metoden är effektiv, är en mycket viktig fråga i sammanhanget givetvis om intresset av att upprätthålla ett starkt skydd för den personliga integriteten ger utrymme för att tillåta dataavläsning. Det är en svår uppgift att avväga integritetsintresset mot nöd- vändigheten av att myndigheterna har effektiva metoder för bl.a. brottsutredning. Det ligger i sakens natur att varje tvångsmedel innefattar ett integritetsintrång. måste beaktas att detta intrång ofta är blygsamt i jämförelse med den kränkning som off- ren för den allvarliga brottsligheten måste utstå. Ju allvarligare och ju mer svårutredd som brottsligheten blir, desto mer tvingas stats- makterna tillåta i form av tvångsåtgärder i brottsbekämpningen. Det kan aldrig accepteras att brottsligheten tar överhanden och att statsmakterna kapitulerar inför utvecklingen av en allt mer avance- rad och förslagen brottslighet. Omfattningen av det integritetsintrång som skulle bli följden om dataavläsning användes kan vara svår att uppskatta generellt och blir naturligtvis beroende av omständigheterna i det enskilda fallet. I allmänhet bör dock kunna sägas att integritetsintrånget i vart fall inte kommer att bli större än vid tvångsmedlen hemlig teleavlyss- ning och hemlig kameraövervakning. Det är mycket angeläget att de brottsbekämpande myndigheter- na får rätt att använda moderna tekniska metoder för att kunna be- kämpa t.ex. den grova narkotikabrottsligheten och annan allvarlig brottslighet. Ofta rör de fall där dataavläsning skulle bli aktuellt att använda situationer där det i princip inte finns någon möjlighet att på annat sätt skaffa fram avgörande uppgifter och bevis rörande grova brott. råder det inget tvivel om att en användning av dataavläsning innebär ett integritetsintrång. Med hänsyn till vad som har redovisats rörande behovet och effektiviteten av dataavläs- ning är det dock klarlagt att det skulle innebära en så stor vinst för bekämpningen av den allvarliga brottsligheten att det inte är för- svarligt att avstå från att införa en möjlighet för de brottsbekäm- pande myndigheterna att använda metoden. Det integritetsintrång som typiskt sett uppkommer vid användning av dataavläsning är alltså med hänsyn till vad som redovisades tidigare inte så stort att det får hindra en lagstiftning på området. Därför lägger vi fram ett förslag om dataavläsning som ett nytt straffprocessuellt tvångsme- del som benämns hemlig dataavläsning. Metoden innebär att in- formation i ett informationssystem kan avläsas med hjälp av pro- gram eller annat tekniskt hjälpmedel. En reglering av användning av hemlig dataavläsning måste om- gärdas av sådana rättssäkerhetsgarantier som säkerställer att be- stämmelserna inte kan missbrukas och att allmänheten kan ha till- tro till de myndigheter som tillämpar regleringen. Tvångsmedelsre- gleringen måste omgärdas av tydliga och strikta ramar för att det inte skall kunna misstänkas att regelsystemet kommer att utnyttjas utöver vad det skall tillåta. Bestämmelserna måste även utformas på ett sådant sätt att de kan accepteras av allmänheten som ett nöd- vändigt redskap för de brottsutredande myndigheterna i kampen mot den grövre kriminaliteten. Regleringen måste också innefatta ett starkt skydd för den personliga integriteten. Det är av avgöran- de betydelse att undvika att personer som är ovidkommande för en brottsutredning får sin integritet kränkt. Det är också viktigt att i möjligaste mån begränsa de integritetsintrång som den misstänkte utsätts för. Förslaget om hemlig dataavläsning innebär att ett nytt tvångsmedel införs där bl.a. ny teknik kommer att användas i brottsutredningar. Det kan konstateras att det finns ett behov av metoden och att den framstår som effektiv. Närmare detaljer i de frågorna är inte helt enkla att bedöma innan tvångsmedlet har tillämpats . Därför bör lagstiftningen om hemlig dataavläsning, i vart fall till en början, vara tidsbegränsad. De nya bestämmelserna bör därför inte tas in i utan i en särskild lag. Utformningen av bestämmelserna bör i så stor utsträckning som möjligt ansluta till den reglering som finns rörande hemlig teleavlyssning och hemlig kameraövervakning. Tillämpningsområdet bör vara utfor- mat så att tvångsmedlet används endast vid misstanke om grov brottslighet. Det innebär att hemlig dataavläsning inte kommer att kunna användas i ett större antal fall. För att det senare skall finnas ett fullgott underlag för en utvärdering av bestämmelserna och för en bedömning av frågan om lagen bör ges förlängd giltighetstid eller t.ex. permanentas, bör lagens giltighetstid sättas något längre än vad som annars skett, t.ex. i fråga om lagen (1995:1506) om hemlig kameraövervakning. Till det kommer att de brottsutre- dande myndigheterna behöver för att utarbeta metoder och verktyg för genomförandet. Giltighetstiden bör till en början vara i vart fall . Domstolsprövning och offentliga ombud I tvångsmedelssammanhang är det viktigt att skapa fullgoda rätts- skyddsgarantier. Att det finns kontrollmekanismer i form av med- verkan av domstol och offentliga ombud är av central betydelse vid användning av de mest integritetskänsliga tvångsmedlen. Allmänt sett kan det också diskuteras metoder för kontroll i efterhand, allt- så i första hand underrättelseskyldighet mot den enskilde. Den frå- gan diskuterades av och i den efterföljande lagrådsremissen. I båda sammanhangen drogs den slutsatsen att övervägande skäl talade mot att föreslå en sådan regel men att frå- gan borde övervägas på nytt i annat sammanhang. Vi har bedömt att det inte är aktuellt att överväga frågan , utan att det får ske i ett annat sammanhang än i detta betänkande. Det är domstolen som fattar beslut om bl.a. hemlig teleavlyss- ning och hemlig kameraövervakning. Beslutanderätten bör ligga på domstol också för hemlig dataavläsning. Ansökan till tingsrätten om tillstånd till åtgärden får göras av åklagaren. Offentliga ombud skall bevaka enskildas integritetsintressen i ärenden hos domstol om hemlig dataavläsning. Tillräckliga skäl att införa en rätt för åklagare att interimistiskt besluta om hemlig dataavläsning har för dagen inte framkommit. Vid vilka brott skall hemlig dataavläsning få äga rum? Hemlig dataavläsning är främst avsedd att användas mot den grova brottsligheten. Utgångspunkten är därför att enbart de allvarligaste brotten bör omfattas av tillämpningsområdet. Vid utformningen av regler för när hemlig dataavläsning skall få äga rum finns det med hänsyn till den integritetskänsliga karaktären skäl att i princip vara lika restriktiv som vid dagens regler för hemlig teleavlyssning och hemlig kameraövervakning. Hemlig dataavläsning skall därför få äga rum vid förundersökning angående 1.brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , 2.försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott, om sådan gärning är belagd med straff, 3.dataintrång, hets mot folkgrupp som inte är ringa och barn- pornografibrott som inte är ringa, eller 4.annat brott, om det kan antas att brottets straffvärde översti- ger fängelse . Brottsmisstankens styrka och behovet av åtgärden m.m. Vid hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig ka- meraövervakning gäller , med ett visst undantag rörande det sistnämnda tvångsmedlet, att metoderna får användas när utred- ningen har kommit så långt att någon är skäligen misstänkt för brottet. Vi föreslår att detta som huvudregel skall vara ett krav även vid användning av hemlig dataavläsning. Dessutom skall reglering- en vara densamma som de övriga tvångsmedlen när det gäller att åtgärden skall vara av synnerlig vikt för utredningen och att skälen för åtgärden skall uppväga det intrång eller men i övrigt som åtgär- den innebär för den misstänkte eller något annat motstående in- tresse (proportionalitetsprincipen). Undantag från kravet på skäligen misstänkt person De två huvudsakliga skälen för att införa hemlig dataavläsning är problemen med dels krypterad information och liknande i datorer, dels möjligheten att vara anonym vid användning av informations- teknik. I många fall finns båda dessa problem . Anonymi- tetsproblemet bottnar i det förhållandet att även om de brottsutre- dande myndigheterna lyckas knyta en IP-adress till ett visst abon- nemang, är det ändå osäkert om den som står bakom abonnemanget också är den som har suttit vid datorn vid det tillfäl- le myndigheterna är intresserade av. Det kan t.ex. röra köp och för- säljning av narkotika samt tillfällen för spridning och konsumtion av barnpornografi. Genom att använda hemlig dataavläsning kan de brottsutredande myndigheterna lyckas identifiera en person som skäligen misstänkt för brottsligheten. Av effektivitetsskäl är det därför nödvändigt att hemlig dataavläsning får äga rum även om det saknas en skäligen misstänkt person. Av hänsyn till det integritets- intrång som uppkommer är det, som en parallell till bestämmelser- na om hemlig kameraövervakning, rimligt att föreskriva att hemlig dataavläsning i dessa fall endast får äga rum om åtgärden syftar till att fastställa vem som skäligen kan misstänkas för brottet och att åtgärden endast får avse ett informationssystem som har använts eller används vid brottet. Sambandet mellan en misstänkt och informationssystemet Eftersom hemlig dataavläsning är ett integritetskänsligt tvångsme- del är det naturligt att det ställs upp ett krav på samband mellan den misstänkte och det eller de informationssystem som åtgärden skall avse. I fall där det finns en skäligen misstänkt person får hem- lig dataavläsning endast avse ett informationssystem som det finns särskild anledning att anta att den misstänkte har använt sig av eller kommer att använda sig av. Om åtgärden avser ett informationssy- stem i någon annans stadigvarande bostad, skall hemlig dataavläs- ning få äga rum bara om det finns synnerlig anledning att anta att den misstänkte har använt sig av eller kommer att använda sig av detta. Tillståndstiden, tillträde till platsen m.m. Ett beslut om hemlig dataavläsning skall enligt förslaget gälla . Tiden får, liksom vid t.ex. hemlig teleavlyssning och hemlig kameraövervakning, inte bestämmas längre än vad som är nödvän- digt och får inte överstiga en månad för beslutet. Beslu- ten kan förnyas av domstolen. Tillståndet kan förenas med villkor för att begränsa integritetsin- trånget i olika avseenden. Ett beslut att tillåta hemlig dataavläsning skall innehålla uppgift om vilket eller vilka informationssystem som tillståndet avser samt, när någon är misstänkt för brottet, vem som är misstänkt. Om det inte längre finns skäl för ett tillstånd till hemlig dataav- läsning, skall åklagaren eller rätten häva beslutet. Som nämndes tidigare är ett av sätten att verkställa hemlig data- avläsning att hård- eller mjukvaran placeras i datautrustningen ge- nom ett fysiskt ingrepp, t.ex. vid intrång i hemlighet i någons bo- stad eller på en arbetsplats. Ett beslut om tillstånd får därför inne- fatta rätt för de brottsutredande myndigheterna att i hemlighet be- reda sig tillträde till en plats som annars särskilt skyddas mot in- trång i syfte att installera de tekniska hjälpmedlen. Vid genomfö- rande av hemlig dataavläsning skall givetvis olägenhet eller skada inte få förorsakas utöver vad som är oundgängligen nödvändigt. När ett tekniskt hjälpmedel som har installerats inte längre får användas, skall det tas bort . I stället för att återta hjälpmedlet skall det finnas en rätt att göra det obrukbart, om tekniken medger detta och det skulle vara lämpligare i ett visst För att skapa en slags yttre kontroll av verkställigheten skall rätten underrättas när hjälpmedlet har återtagits eller gjorts obruk- bart. Undantag för avläsning av meddelanden mellan den misstänkte och hans försvarare Hemlig dataavläsning skall enligt förslaget inte få ske av meddelan- den mellan den misstänkte och hans försvarare. Om det framkom- mer under avläsningen att det är fråga om ett sådant meddelande, skall avläsningen avbrytas. En upptagning skall ome- delbart förstöras i den del där meddelandet förekommer. Vid användning av hemliga tvångsmedel kan det komma fram upp- gifter som inte har något som helst samband med det brott som har legat till grund för tvångsmedelsbeslutet. Uppgifterna kan dock i stället vara av betydelse för utredningen av ett annat brott eller för att förhindra brott. De kan beröra den person som förundersök- ningen gäller eller andra personer som är ovidkommande i det sammanhanget. Det kan också röra sig om uppgifter som inte har samband med något brott men som är av betydelse i ett annat sammanhang och då främst för andra myndigheter, exempelvis so- ciala myndigheter. I vad mån sådan överskottsinformation får ut- nyttjas är inte generellt reglerat i lag även om frågan ändå inte kan sägas vara oreglerad. Regeringen har lagt fram ett förslag om reglering av de brottsbekämpande myndigheternas användning av överskottsin- formation som framkommer vid användning av hemliga tvångsme- del. Bestämmelserna avser användning av informationen för såväl brottsutredande som brottsförebyggande ändamål. Den typ av reglering som regeringen har föreslagit för hemlig te- leavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervak- ning bör finnas även för användning av hemlig dataavläsning. Det innebär att om det vid hemlig dataavläsning har kommit fram upp- gifter om ett annat brott än det som har legat till grund för beslutet om avläsning, får uppgifterna användas för att utreda brottet. För- undersökning eller motsvarande utredning om brottet får dock in- ledas på grund av dessa uppgifter endast om 1.det är föreskrivet fängelse eller däröver för brottet och det kan antas att brottet inte föranleder endast böter, eller 2.det finns särskilda skäl. Om det har kommit fram uppgifter om förestående brott, får uppgifterna användas för att förhindra brott. Hantering av inhämtad information På samma sätt som för andra tvångsmedel skall en upptagning som har gjorts vid hemlig dataavläsning granskas möjligt. De delar av upptagningarna som är av betydelse från brottsutrednings- synpunkt skall bevaras till dess att förundersökningen har lagts ned eller avslutats eller, om åtal har väckts, målet har avgjorts slutligt. I de delar upptagningarna är av betydelse för att förhindra föreståen- de brott skall de bevaras så länge det behövs för att förhindra brott. De skall därefter förstöras. tillämpas den ordningen att regeringen i en skrivelse till redovisar de brottsutredande myndigheter- nas tillämpning av hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning. Det är naturligt att en sådan redo- visning även sker avseende tillämpningen av bestämmelserna om hemlig dataavläsning. Förslaget om att de brottsutredande myndigheternas tillgång till uppgifter om meddelanden uteslutande skall regleras i 27 kap. RB kan komma att kräva ett resurstillskott på högst tre miljoner kro- nor vardera för åklagar- respektive domstolsväsendet. I övrigt in- nebär förslagen i betänkandet inte några sådana ekonomiska kon- sekvenser att det behövs resursförstärkningar till någon del av sta- tens verksamhet. Våra förslag i de delar som gäller operatörernas anpassnings- skyldighet och medverkan vid verkställighet av tvångsmedelsbeslut innebär en viss skärpning av kraven på operatörerna. Det kommer att leda till en något större kostnad för dessa än de har . Lik- som är fallet med de nuvarande kostnaderna kommer de dock att kunna finansieras genom att operatörerna för dessa vidare på sina abonnenter. Den avgiftshöjning som på detta sätt kan komma att drabba respektive abonnent är försumbar. Förslagen i betänkandet bör kunna träda i kraft . Några övergångsbestämmelser behövs inte. Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 4 kap. 8 § skall ha följan- de lydelse. 4 kap. Om brott mot frihet och frid Den som olovligen bereder sig tillgång till ett meddelande, som ett post- eller telebeford- ringsföretag förmedlar som postförsändelse eller telemedde- lande, döms för brytande av post- eller telehemlighet till bö- ter eller fängelse i högst . Den som olovligen bereder sig tillgång till ett meddelande, som ett post- eller telebeford- ringsföretag förmedlar som postförsändelse eller som sådant meddelande som avses i 27 kap. 18 respektive 19 § rättegångsbal- ken, döms för brytande av post- eller telehemlighet till böter el- ler fängelse i högst . Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att rubriken till 27 kap. skall ha följande lydelse, dels att 27 kap. 18-26 och 28 §§ skall ha följande lydelse. 27 kap. Om beslag, hemlig 27 kap. Om beslag, avlyss- Hemlig teleavlyssning innebär att telemeddelanden, som be- fordras eller har befordrats till eller från ett telefonnummer, en kod eller annan teleadress, i hem- lighet avlyssnas eller tas upp genom ett tekniskt hjälpmedel för återgivning av innehållet i meddelandet. Ett meddelande som befordras eller har befordrats i ett elektro- niskt kommunikationsnät får ef- ter tillstånd i hemlighet avlyssnas eller tas upp genom ett tekniskt hjälpmedel för återgivning av innehållet i meddelandet. Hemlig teleavlyssning får an- Sådan avlyssning får användas vändas vid förundersökning an- 1.brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , 2.försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott, om sådan gärning är belagd med straff eller 3.annat brott om det med hänsyn till omständigheterna kan an- tas att brottets straffvärde överstiger fängelse . Ett tillstånd enligt denna para- graf omfattar även sådana åtgär- der som avses i 19 §. Med elektroniskt kommunika- tionsnät i detta kapitel avses det- samma som i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation med undantag för nät som enbart är avsett för utsändning av pro- gram i ljudradio eller television. Hemlig teleövervakning inne- bär att uppgifter i hemlighet hämtas in om telemeddelanden som befordras eller har beford- rats till eller från en viss tele- adress eller att sådana meddelan- den hindras från att nå fram. Hemlig teleövervakning får användas vid förundersökning angående Uppgifter får efter tillstånd i hemlighet hämtas in om medde- landen som befordras eller har befordrats med tekniskt hjälpme- del till eller från ett elektroniskt kommunikationsnät och för loka- lisering eller identifiering av ett sådant tekniskt hjälpmedel. Med- delanden får även hindras från att nå fram till eller lämna ett sådant tekniskt hjälpmedel. Med uppgifter för lokalisering i första stycket avses uppgifter om var ett visst tekniskt hjälpmedel finns eller har funnits. Med upp- gifter för identifiering i samma stycke avses uppgifter som inhäm- tas för att klargöra vilket visst tekniskt hjälpmedel som används för befordran av meddelanden. Åtgärder som avses i första stycket (övervakning) får använ- das vid förundersökning angå- ende 1.brott för vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , 2.brott enligt 4 kap. 9 c § , brott enligt 16 kap. 10 a §brottsbalken som inte är att anse som ringa, brott enligt 1 § nar- kotikastrafflagen (1968:64), brott enligt 6 § första stycket lagen (2000:1225) om straff för smuggling, eller 3.försök, förberedelse eller stämpling till brott som avses i 1 el- ler 2, om sådan gärning är belagd med straff. Hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning får ske endast om någon är skäligen misstänkt för brottet och åtgär- den är av synnerlig vikt för ut- redningen. Avlyssning och övervakning enligt 18 respektive 19 § får, utom i fall som avses i tredje stycket, bara ske om någon är skäligen misstänkt för brottet. Åtgärden skall vara av synnerlig 1.en teleadress som som tillståndet avser innehas eller har innehafts av den miss- tänkte eller annars kan antas ha använts eller komma att använ- das av den misstänkte, eller 2.en teleadress som det finns synnerlig anledning att anta att den misstänkte som tillståndet avser har ringt till eller på annat sätt kontaktat eller kommer att ringa till eller på annat sätt kontakta. Avlyssning eller övervakning får inte avse telemeddelanden som endast befordras eller har befordrats inom ett telenät som med hänsyn till sin begränsade omfattning och omständighe- terna i övrigt får anses vara av mindre betydelse från allmän kommunikationssynpunkt. vikt för utredningen och får, utom i fall som avser identifiering av tekniska hjälpmedel, bara avse