sou · GTB39d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Det kan vara befogat att inhämta ytterligare uppgifter om materielens alternativa användningsområden och mottagarens intentioner, till exempel när det rör sig om en ny slutanvändare eller om det finns tvivel kring slutanvändarintyget. ISP har ett samarbete med – bland annat inom ramen för EKR – svenska ambassader och andra utlandsmyndig- heter, svenska underrättelsetjänster, utländska exportkontroll- myndigheter med flera för att inhämta och kontrollera uppgifter inför prövningen. Utredningen ser detta samarbete som en viktig förutsättning för övergången till ett materielspecifikt synsätt och rekommenderar att det fördjupas. Det har kommit till utredningens kännedom att ISP genomfört ett antal utlandsbesök, såväl före tillståndsbeslut i syfte att studera effektiviteten hos den tilltänkta mottagarstatens exportkontroll- system som efter utförsel i syfte att verifiera att materielen finns kvar hos den angivna slutanvändaren. Utredningen anser att denna verksamhet också är en viktig förutsättning för övergången till ett materielspecifikt synsätt och rekommenderar att den utvecklas. Iakttagelserna kräver inga författningsändringar. 6.3.4Kompletterande kriterier ställer krav Utredningen vill uppmärksamma att uppförandekodens åtta krite- rier, som utredningen även vill föra in i riktlinjerna, ställer ytterli- gare krav på beslutsunderlaget i export- och samarbetsärenden. De kriterier som finns i koden, men som inte finns i gällande riktlinjer, rör olika aspekter av det tilltänkta mottagarlandets uppträdande gentemot det internationella samfundet (till exempel terrorism och internationell brottslighet) samt exportens konsekvenser för en hållbar utveckling i det tilltänkta mottagarlandet. Iakttagelsen kräver ingen författningsändring. 6.3.5Strukturerat kompetens- och erfarenhetsutbyte Utredningen föreslår att UD-ESEK och ISP tillsammans fortsätter att utveckla formerna för ett strukturerat utbyte av kompetens och erfarenhet. En fortsättning på initiativet till växeltjänstgöring skulle enligt utredningen kunna vara värdefullt. Regelbundna handläggar- träffar, en gemensam planeringsdag, samarrangemang av en öppet- hus-dag är några andra tänkbara möjligheter att undersöka vidare. Behovet av kompetens- och erfarenhetsutbyte förstärks av att av naturliga skäl är mindre involverat i de praktiska frågorna kring tillståndsprövningen och har färre egna kontakter med försvarsindustrin. På motsvarande sätt är tjänstemännen vid ISP vanligtvis inte involverade i Regerings- kansliets handläggning av de politiska frågorna. I samband med att erfarna tjänstemän slutar eller byter arbetsuppgifter på ettdera stället riskerar värdefull kompetens och erfarenhet att gå förlorad. Iakttagelsen kräver ingen författningsändring. 6.3.6Rollfördelningen i internationellt exportkontrollsamarbete I internationellt samarbete inom ett givet frågekomplex smälter politik ofta samman med tillämpningsfrågor och andra praktiska aspekter. Det internationella samarbetet avseende exportkontroll av försvarsmateriel är inget undantag. Eftersom vi i överlag, inklusive i fallet exportkontroll, har delegerat tillämpningen av lagstiftning till myndighetsnivå får ovan beskrivna förhållande implikationer för hur represen- teras när det gäller internationellt samarbete. Ofta krävs att repre- sentanter från både regeringen och ISP deltar vid möten och att man har sina egna kontaktnätverk. I många andra länder handläggs politiska frågor och tillämpningsfrågor inom regeringen och av samma tjänstemän eller enhet. Utredningen vill mot denna bakgrund understryka vikten av ett samstämmigt och koordinerat svenskt agerande på internationell nivå. Det är följaktligen viktigt att den i förordningar och regleringsbrev förutbestämda fördelningen av uppgifter mellan regering och myndighet respekteras, liksom att det sker en tidig och strukturerad samordning inför sammankomster på inter- nationell nivå där samtliga berörda tjänstemäns erfarenheter och synpunkter kommer till beaktande. Några författningsändringar krävs inte med anledning av denna iakttagelse. 6.3.7Ett samlat grepp för exportkontrollbistånd (outreach) Termen outreach kan förklaras som olika åtgärder som ett land, eller flera länder tillsammans, vidtar för att stärka exportkontroll- systemet i ett tredje land. Outreach har fått ökad aktualitet i sam- band med EU-utvidgningen, eftersom en effektiv exportkontroll i ett land kan motverkas av en ineffektiv exportkontroll i ett annat land. Åtgärderna i fråga kan riktas mot såväl regelverk som praktisk tillämpning av regelverk och ta sig uttryck i utbildningsinsatser, deltagande i konferenser, med mera. Utredningen vill understryka att outreach är en viktig kompo- nent i en effektiv svensk exportkontroll och rekommenderar att både UD och ISP fortsätter sina ansträngningar inom detta om- råde. Såvitt utredningen kan bedöma finns ytterligare utrymme för samordning och planering av de svenska åtgärderna. Det svenska stödet fokuseras förslagsvis mot en eller ett par av de nya EU- länderna som även är mottagare av svensk materiel, till exempel , och de baltiska staterna. Stödet bör inriktas på tillämpning, vilket inkluderar samarbetet mellan berörda myndig- heter och försvarsindustri. På detta sätt förväntas långsiktigheten i åtgärderna öka och möjligheterna till resultatutvärdering bli större. Utredningen föreslår att möjligheterna att involvera svensk för- svarsindustri (enskilda företag, och ) som partner i outreach utnyttjas. Industrins medverkan är viktig för att kunna belysa samspelet mellan myndighet och industri; enligt utredningen är det ett pedagogiskt element när också företrädare för industrin talar om ansvarsfullhet och exportkontroll som en strategisk kompetens. Vidare bör samordna sina insatser med andra EU- medlemsstater i syfte att identifiera möjligheter till samarbete och bättre utnyttja tillgängliga resurser. Förslaget kräver inga författningsändringar och bedöms kunna genomföras med befintliga resurser genom att resurser omfördelas från handläggningen av rutinärenden. 6.3.8Strategi för samrådet i EKR Utredningens utvärdering av EKR talar till förmån för att bevara och utveckla detta organ. Rådets effektivitet som rådgivande organ bygger på att ledamöterna har goda förutsättningar att såväl ta till sig som ta ställning till det underlag som tillhandahålls inför och under sammanträdena. Utredningen föreslår därför att ISP i dialog med rådets ledamöter och sakkunniga utarbetar en strategi för att vidareutveckla samrådet vid sammanträdena. En sådan strategi skulle kunna omfatta såväl praktiska frågor, såsom underlagets omfattning och presentation, som en plan för att fördjupa leda- möternas kunskaper i exportkontrollfrågor. Strategin skulle kunna revideras regelbundet eller vid behov. Förslaget kräver ingen författningsändring. I detta kapitel diskuteras förslag att utöka självkontrollen för företag som uppnått erforderlig kunskapsnivå. Förslagen syftar till att dels minska den administrativa börda som ISP och före- tagen har i rutinärenden, dels frigöra resurser vid ISP för svåra ärenden och det internationella exportkontrollsamarbetet. av alla ärenden som handläggs av ISP är rutin- ärenden. I samarbete med och försvarsindustrin har myndigheten vidtagit åtgärder för att förenkla admi- nistrationen av rutinärendena. Utredningen ställer sig bakom strävan att ytterligare förenkla handläggningen av de enkla ärendena och har i detta sammanhang undersökt utrymmet för försvarsindustrin att axla ett större ansvar. Under utredningsarbetet har utredningen löpande haft kontakt med försvarsindustrin och ISP. gick utredningen ut med en skrivelse med frågor till ISP, och Försvars- industriföretagens medlemsföretag för att särskilt efterhöra syn- punkter om vad som ytterligare kan göras för att skapa förutsätt- ningar för en utökad självkontroll inom försvarsindustrin. De inkomna svaren ligger till grund för detta kapitel. 7.1Tre typer av utförseltillstånd Tre typer av utförseltillstånd – individuellt, globalt och generellt tillstånd - bör införas och författningsregleras. ISP bör ges rätt att meddela föreskrifter för dessa tillstånd. Det finns inga författningsbestämmelser för hur ett utförsel- tillstånd skall se ut. Det finns dock anvisningar i förordningen (1992:1303) om krigsmateriel om vilka uppgifter en ansökan måste omfatta. En ansökan skall innehålla information om sökanden, materielens slag och värde, köparen/mottagaren/slutanvändaren, anledningen till utförseln samt begärd giltighetstid och avsedd tid- punkt för utförseln. Praxis är vidare att det före utförseln bör finnas ett slutanvändarintyg. Det traditionella individuella utförseltillståndet utvecklas Alla utförseltillstånd som ISP utfärdar för krigsmateriel har varit och är individuella tillstånd. Dessa tillstånd finns i ett antal olika varianter men det mest använda tillståndet medger en definierad leverans (materielslag och kvantitet) till en i tillståndet angiven mottagare/slutanvändare. Tillståndens normala giltighetstid är upp till . Två specialvarianter har getts till Försvarsmakten. Det ena avser materiel tillhörande Försvarsmakten då materielen av olika anledningar skall lämna men återföras i ett senare skede. Det andra tillståndet avser materiel tillhörig utländsk försvarsmakt då materielen av olika anledningar förs in och sedan ut ur . En tredje variant av det individuella tillståndet utfärdas till vissa företag. Dessa benämns populärt projekttillstånd och avser sådan utförsel som sker inom ramen för en större försäljning eller ett godkänt internationellt samarbete. Ett projekttillstånd kan gälla och medger upprepade leveranser av materiel, som behövs för genomförandet av ett projekt, till ett angivet land. Utförselns exakta omfattning och värde behöver inte vara angiven i utförseltillståndet men anges i den normala rapportering som företagen lämnar till ISP. För att förenkla hanteringen av bland annat utförseltillstånden har ISP låtit bygga upp ett säkert elektroniskt kommunikations- system. Företaget sänder in ansökan elektroniskt (slutanvändar- intyg måste dock skickas in i original) och får även tillståndet på elektronisk väg. som företaget meddelas skickas en kopia av tillståndet till tulldatasystemet. Detta gör att alla tullstationer i utan fördröjning får tillgång till tillståndet. ISP uppmuntrar företagen att söka elektroniskt och avser bland annat därför att göra kommunikationssystemet webbaserat och skapa smarta elektroniska ansökningsformulär. Ett gemensamt FA/LOI-tillstånd Som en följd av tillträdet till FA/skall kunna utfärda globala licenser. En global licens definieras som det enda nödvändiga tillståndet för överföring av materiel inom ramen för ett samarbetsprojekt, utan begränsning i fråga om mängd och värde. En global licens skall, enligt avtalet, också medge leverans av det producerade systemet, innefattande reservdelar, teknisk doku- mentation och underhåll till projektdeltagarnas väpnade styrkor. Utförselns exakta omfattning och värde behöver inte anges i licens- ansökan, men skall framgå i den normala rapportering som före- tagen lämnar till ISP. förhandlade ISP med två länder om att utfärda globala projektlicenser. Det finns inga krav på slutanvändarintyg för utförsel mellan deltagarna i ett FA/LOI-projekt. Den samarbetspart som för ut materiel till ett tredje land, som i förväg godkänts av deltagande parter, är dock skyldig att inhämta ett sådant intyg för alla deltaga- res räkning. Tillstånd för utförsel av PDA För utförsel av PDA utfärdar ISP tre typer av tillstånd som är gemensamma inom EU (EG förordning nr 1344/2000): individuellt tillstånd, som medger export av en angiven produkt till en definierad mottagare i ett visst land; generellt tillstånd, som medger upprepad export av definierade produkter enligt förteckning till definierade länder; och globalt tillstånd, som medger obegränsad utförsel till civila köpare för civil slutanvändning för en exportör med ofta före- kommande export till definierade länder. Ett globalt tillstånd förutsätter en viss kunskapsnivå hos exportören, vilken normalt kontrolleras av ISP genom ett besök. För utförsel av PDA enligt ett globalt eller generellt tillstånd tillämpas förenklade tullförfaranden. kan ges ytterligare ansvar genom att kvalificera sig i enlighet med Tull- verkets servicetrappa, som kan beskrivas som en metod för att kvalitetssäkra företag. tillämpar inte förenklade förfaranden för krigsmateriel. Utförseltillstånd i andra FA/LOI-stater I de andra FA/LOI-staterna har det individuella utförseltillståndet kompletterats med bredare tillstånd som påminner om dem som utfärdas inom PDA-området. utfärdar individuella licenser samt öppna individuella respektive öppna generella licen- ser. utnyttjar också tre tillstånd: individuellt, kollektivt samt generellt. ger tre typer av tillstånd: temporärt tillstånd, individuellt tillstånd samt globalt tillstånd. I såväl som finns både individuellt och globalt tillstånd. Utredningen föreslår att det införs tre typer av utförseltillstånd: individuellt, globalt samt generellt. Syftet är att konsolidera den praxisutveckling som skett på tillståndssidan samt lägga grunden för en successiv utökning av försvarsindustrins självkontroll och därmed frigöra ISP:s resurser från tillståndsgivning i rutinärenden. En sådan åtgärd gör det också möjligt att i hög grad harmonisera tillstånden för PDA respektive krigsmateriel, vilket förväntas för- enkla för såväl företag och som ISP och . Det individuella tillståndet bör användas för enskilda affärer samt kunna övervägas för större exportaffärer när det normalt föreligger ett samarbetsavtal, som prövats i enlighet med 7 eller 8 § i krigsmateriellagen. En variant av det individuella tillståndet blir då även fortsättningsvis projekttillståndet som förenklar på så sätt att ISP endast utfärdar ett eller ett fåtal utförseltillstånd, med en för industrin lämplig omfattning och giltighetstid. Den globala licensen, som beslutats inom FA/, skulle bli en specialvariant av det individuella tillståndet. Företag med breda individuella tillstånd redovisar sin utförsel till ISP. Generella tillstånd bör kunna övervägas för vissa utförselavsikter där slutanvändarintyg inte krävs , till exempel utförsel för reparation eller utbyte, eller då materiel av olika anledningar utförs temporärt. Enligt ISP:s statistik stod denna typ av ut- försel för av tillstånden. Utförsel enligt generella tillstånd skulle inte behöva anges i den rapportering som företagen lämnar till ISP. Det globala tillståndet kommer förmodligen att användas i liten omfattning för krigsmateriel men kan i vissa situationer komma att användas på motsvarande sätt som för PDA. Utredningen vill understryka vikten av att individuella tillstånd av typen projekttillstånd och licenser för FA/LOI-projekt samt generella och globala tillstånd endast bör utfärdas till företag med goda interna rutiner och förmåga att redovisa ut- och införsel. ISP bör för detta ändamål införa någon sorts kvalitetssäkringsprocess för företagen, i likhet med servicetrappa, där företags- besök och utbildning av personal är två av komponenterna. ISP föreslås få rätt att meddela särskilda föreskrifter för utförseltillstånd. Införandet av globala och generella tillstånd medför inte någon förändring i sak för prövningen av enskilda tilltänkta mottagar- länder utifrån riktlinjerna. Vid prövningstillfället krävs dock att man tar ställning till flera angivna mottagarländer och materielslag i stället för ett land och ett materielslag. Införandet av globala och generella tillstånd behöver inte med- föra komplikationer för statistikredovisningen när det gäller värdet av beviljade utförseltillstånd. Värdet av en given affär kan i en an- sökan om generellt eller globalt tillstånd uppskattas av respektive ansökande företag på motsvarande sätt som sker för projekttillstånden. Företagen bör enligt utredningen så långt som är möjligt ange önskemål om följdleveranser i sina ansökningar om utförsel- tillstånd för delsystem och system. Önskemål om lämnande av tekniskt bistånd kan också anges i samma utförselansökan. Om man utnyttjar denna möjlighet till fullo minskar antalet följd- leveransärenden. Möjligheten att återkalla ett tillstånd, om ansökan har varit felaktig eller om det annars finns särskilda skäl såsom ett FN-embargo, påverkas inte. Tillstånd till reservdelar, ammunition med mera. som inte ingår i tillståndet för den ursprungliga leveransen bör som ges i form av individuellt tillstånd. ISP bör i det enskilda fallet kunna meddela ett annat intervall än kvartalsvis när det gäller redovisning av marknadsföring i ut- landet. Det krävs inget tillstånd för att marknadsföra krigsmateriel i utlandet. Enligt 11 § i krigsmateriellagen måste emellertid den som har tillstånd att tillverka eller tillhandahålla krigsmateriel enligt 3 eller 4 §, liksom svenska statliga myndigheter, som bedriver mot- svarande verksamhet, lämna redovisning till ISP om marknads- föring av krigsmateriel som bedrivs i utlandet. ISP har rätt att med- dela undantag från redovisningsskyldigheten i det enskilda fallet. I förordningen preciseras lagens bestämmelse om redovisnings- skyldighet för utrikes marknadsföring. Redovisningen skall enligt 16 § innehålla uppgift om vilka länder marknadsföringen bedrivs i, mot vilka tilltänkta mottagare och vilken materiel den avser. I samma paragraf förordnas också att redovisning skall avse varje kalenderkvartal och lämnas in till ISP senast efter kvar- talets slut. Redovisningsskyldigheten möjliggör att tidigt upptäcka när ett företag marknadsför produkter i ett land för vilket utförseltillstånd sannolikt inte skulle ges. Ett påpekande från ISP leder vanligtvis till att företaget avbryter sin marknadsföring. Eftersom marknads- föring, inte är tillståndspliktigt kan emellertid inte myndigheten förbjuda att svenska företag bearbetar potentiella kunder även i kontroversiella länder. Behov av kvartalsvis redovisning ISP:s behov av kvartalsvis redovisning skiljer sig mellan företag. Det finns en handfull företag med omfattande exportverksamhet som har täta kontakter och kvartalsvis möten med ISP. Myndig- heten är som regel väl informerad om dessa företags marknads- föring och företagen själva ser föga anledning att i en särskild rapport redovisa sin marknadsföring. Å andra sidan finns ett antal små företag, inklusive vapenhandlare, som främst eller endast är aktiva på den svenska marknaden och följaktligen mycket sällan har något att redovisa. Företagen i har överlag god kunskap om länder för vilka utförseltillstånd har givits och som är kontroversiella ur exportsynpunkt. är att de allra flesta företag tar en kontakt innan de startar marknadsföring i ett land som inte tidigare varit föremål för svensk krigsmaterielexport eller då det rör en pro- dukt som inte har exporterats. Företagens redovisning innehåller sällan något som är okänt för myndigheten. Det bör också noteras att ISP deltar i möten i de arbetsgrupper vid UD och som har till uppgift att koor- dinera statens exportstödjande insatser. Myndigheten lämnar vid dessa möten sina erfarenheter om det finns på förslag att initiera ett nytt exportstödsprojekt. Skyldigheten att redovisa marknadsföring i utlandet är en viktig komponent i en effektiv svensk exportkontroll. Enligt utredningen bör dock flexibilitet i fråga om tidsintervallen införas. För vissa företag kan varje kvartal även fortsättningsvis vara en lämplig inter- vall, medan det för andra torde vara tillräckligt att lämna uppgifter varje halvår eller år. Med större flexibilitet kan ISP anpassa före- tagens redovisning till såväl egna som det enskilda företagets behov. 7.3Befrielse från kravet på anbudsunderrättelse Skyldigheten att underrätta ISP om anbudsavsikt för tillhanda- hållande av krigsmateriel eller lämnande av tekniskt bistånd bör inte gälla inom EU samt för , och . Enligt 12 § i krigsmateriellagen måste den som har tillstånd till att tillverka eller tillhandahålla krigsmateriel enligt 3 eller 4 §, liksom svenska statliga myndigheter som bedriver motsvarande verksam- het, underrätta ISP innan anbud lämnas eller, där anbudsförfarande inte förekommer, innan avtal ingås om: 1.tillhandahållande av krigsmateriel till någon i utlandet, 2.upplåtelse eller överlåtelse av tillverkningsrätt som avses i 7 § eller 3.tillverkning eller utveckling av krigsmateriel eller metod för fram- ställning av krigsmateriel som avses i 8 §. I 12 § sägs vidare att regeringen får lämna närmare föreskrifter om senaste tidpunkt för underrättelse och om undantag från under- rättelseskyldigheten. ISP får i sin tur medge undantag från under- rättelseskyldigheten i enskilda fall samt förbjuda att anbud lämnas eller avtal ingås i det enskilda fallet. I förordningen (1992:1303) om krigsmateriel preciseras lagens innehåll. Det står att underrättelser skall lämnas senast anbudet avges eller, där anbudsförfarande inte förekommer, innan avtalet ingås, om inte ISP i det enskilda fallet medger undantag från denna föreskrift (det vill säga fyraveckorskravet). På begäran från företaget tillämpar ISP regeln att korta ned tidsfristen till . En underrättelse skall enligt förordningen innehålla uppgift om anbudstagaren/avtalsparten samt uppgifter om materi- elens slag, mängd och värde. Bestämmelsen om anbudsunderrättelser implementeras genom en så kallad tyst procedur. Detta innebär att företaget skickar in sin underrättelse till ISP och om myndigheten inte hör av sig till före- taget med anledning av underrättelsen (om förkortad tidsfrist begärts) kan det gå vidare med sina avsikter. Det finns i förordningen ett undantag från underrättelseskyldig- heten. Undantaget omfattar tillhandahållande till en tidigare köpare eller mottagare av reservdelar, komponenter eller utrustning till krigsmateriel i det fall ISP har meddelat ett utförseltillstånd för krigsmaterielen eller reservdelar, komponenter eller annan utrust- ning för krigsmaterielen . I utredningens dialog med företrädare för försvarsindustrin har framkommit att underrättelseskyldigheten när det gäller anbuds- lämnande för tillhandahållande av krigsmateriel (punkt 1 i 12 § i lagen) utgör ett affärsproblem. En förklaring är att tidsfaktorn på den internationella marknaden blir allt viktigare i konkurrensavse- ende. Möjligheten att begära nedsatt tidsfrist har inneburit en förbättring av de svenska företagens villkor, men underrättelse- skyldigheten upplevs alltjämt hämmande. I föreslaget till vidareutvecklade riktlinjer omnämns medlems- staterna i EU, , och . Också mot bakgrund av att utredningen föreslår en reglering av tekniskt bistånd, för vilket tidsfaktorn är ett än viktigare konkurrensmedel, bör företag som avser tillhandahålla materiel eller lämna tekniskt bistånd till någon inom ovannämnda länder befrias från skyldigheten att lämna underrättelse om anbudsavsikt. Kravet på utförseltillstånd ligger fast. Möjligheten för ISP att återkalla meddelade tillstånd enligt 16 § i krigsmateriellagen påverkas inte heller av förslaget. En viktig förutsättning för att försvarsindustrins självkontroll successivt skall kunna utökas är att ISP och försvarsindustrin till- sammans fortsätter att utbilda företagens personal och kvalitets- säkra deras interna rutiner. ISP genomför ett par företagsbesök för att studera och kontrollera administrativa rutiner, uppföljning av utförsel med mera. Vid dessa besök medverkar vanligtvis personal från Tull- verket. ISP anordnar också regelbundet seminarier för att in- formera företagen om bland annat nya bestämmelser och vad som pågår inom ramen för det internationella exportkontrollsamarbetet. Utredningen vill här lyfta fram det utbildningsprogram som har dragit upp riktlinjerna för . Programmet syftar till att leda fram till en gedigen kompetens inom exportkontrollområdet för de av föreningens medlemmar och företag som önskar delta. Utbildningen förväntas omfatta frågor om hur exportkontrollen organiseras i företag så att nationella och internationella regler följs.