sou · GTB3112 · 2006-01-01 00:00:00 — Därmed förskjuts fokus från sociala villkor till etniska och kulturella traditioner, medan de soc- iala skillnadernas realiteter och konsekvenser osynliggörs. Invand- rarungdomarnas misslyckande, deras utestängning och förmenta lågprestation i skolan ses som orsakade av deras kulturella bak- grund. Uppkomsten av ett etniskt delat samhälle kan lätt bli följ- den. Vi ser dessa tendenser i det svenska samhället. Det svenska nationella utbildningssystemets olika institutioner tenderar att i sina dagliga praktiker upprätthålla en inriktning mot kulturell konformitet, och därmed riskerar man att medverka till en fortsatt utsortering i termer av etnicitet och ras (Bunar, 2001). De utmaningar som den transnationella migrationen har kommit Medborgerlig agens för social inkludering att ställa på utbildningssystemet har huvudsakligen bemötts med protektionistiska strategier i den nationella skolan; strategier som inte riktigt förmått kombinera välfärdsstatens visioner om jämlik- het med det multietniska samhällets krav på erkännande av kultu- rella skillnader. Skolans inre arbete präglas fortfarande av en strävan efter språklig och värdemässig konformitet (Parszyk, 1999; Lahdenperä, 1997), och en rad kritiska röster har kopplat samman den monokulturella skolan med etnisk diskriminering, diskursiv rasifiering av invandrarungdomar och förekomsten av rasistiska attityder bland skolans personal.9 Behovet av att synliggöra sam- spelet mellan utbildning, arbetsliv, segregering och social inklude- ring, har påpekats, liksom behovet av att tydligt förankra skolans arbete i lokalsamhället (Bunar, 2001; , 2002). Där- till kommer att forskningen i högre grad har fokuserat på eleverna, och mindre på hur skolan som institution och praktik själv skapar marginaliserings- och uteslutningsprocesser. Icke desto mindre är relationen mellan hem, skola och det civila samhället central i detta sammanhang, inte minst mot bakgrund av den pågående differenti- eringen mellan kommunala och fria skolor, och de effekter som föräldrarnas valfrihet har för olika segregerande processer (Thullberg & , 2003; Bunar, 2001, 2003). Utvecklingen efter gymnasiereformen 1991 tycks ha gått i rikt- ning mot en växande differentiering mellan studieprogrammen i olika skolor. I rapporten (SOU 2000: 3, s. 117) hävdas att det pågår en geografisk polarisering i . Stu- dieförberedande program dominerar i innerstaden och i delar av de norra förorterna, där den ekonomiskt sett gynnade befolkningen är koncentrerad, medan de yrkesförberedande gymnasieprogrammen har koncentrerats till skolor i de invandrartäta södra förorterna, som i huvudsak rekryterar elever med invandrarbakgrund. infördes ett antal reformer i , vars syfte bland annat var att motverka denna segregering, till exempel genom att lägga betyg från till grund för rekrytering till gymna- sieskolan oavsett bostadsort. Effekterna av dessa reformer är dock oklara (Broady, 2001: 61). Det har påpekats att en prestationsmäs- sig segregation riskerar att uppstå, då elever med bättre betyg söker sig till de mest prestigefyllda gymnasieskolorna medan elever med lägre betyg samlas i förortsgymnasierna, eller helt enkelt avbryter sin utbildning efter . I sammanhanget har kontroversi- 9 För vidare diskussion, se Tesfahuney, 1999; Bigestans & , 2001; , 1997; Mulinari, 1997; de los , 2002. Medborgerlig agens för social inkludering ella effekter av undervisningen i ämnet svenska som andra språk tagits upp. Satsningarna på svenska som andra språk har visat sig vara högst tvivelaktiga när det gäller betygsresultaten, och snarare än att utjämna skillnader mellan olika elevkategorier, tycks en nivå- gruppering i stället ha uppstått. De svagt presterande elever grup- peras i svenska som andra språk. I väntan på de reella föränd- ringar som än så länge måste diskuteras (Myndigheten för skol- utveckling, 2004: 50) arbetar skilda lokala föreningar som är bil- dade på etnisk grund med läxhjälp och andra former för kunskaps- höjande arbete, för att kompensera dessa svaga elever och förbättra deras chanser för vidare utbildning (se vidare nedan i exemplet X- resurs). Konsekvensen av sorteringen i skolan kan bli en förstärkning av ojämlikhetsskapande sociala och kulturella processer, som redan markerats i samhällets etniska delning, i utbildningssystemet och på arbetsmarknaden. har vi ytterst begränsade kun- skaper om dessa processer och deras konsekvenser för den etniska och könsmässiga sociala skiktningen, eller för flyttnings- mönster och lokalsamhällets utveckling. Vi vet inte heller vad transnationella etniska nätverk, som formeras i spåren av interna- tionell migration, betyder för alternativa utbildnings- och arbets- livskarriärer. Detta är ett internationellt uppmärksammat forsk- ningsfält, men fortfarande en föga belyst problematik i . Det statliga utbildningssystemet utgör alltjämt den dominerande möjlighetsstrukturen för ungdomar med invandrarbakgrund. De fria skolornas roll som alternativ i etniska minoritetssammanhang är ofta förknippad med initiativ inom såväl lokala som transnatio- nella nätverk. För en del ungdomar, vars aspirationer av olika skäl inte tillgodoses av det svenska utbildningssystemet, kan de lokala föreningarna och nätverken utgöra en resurs. Genom sina transna- kontakter och förgreningar kan de utgöra en resurs för ut- bildningar i andra länder. För de ungdomar som riskerar att slås ut ur utbildningssystemet kan sådana etniska nätverk innebära en alternativ väg in på arbetsmarknaden, via så kallad etnisk företag- samhet i eller i andra länder. I de empiriska exemplen nedan skildras olika sätt att hantera dessa frågor. Vi börjar med före- ningen X-resurs. Medborgerlig agens för social inkludering Frivilliga insatser för utbildning och mot sorteringen i skolan Föreningen leds av , en akademiker som är uppväxt och utbildad i , frånskild och omgift småbarnsmamma . Hon är ett barn till föräldrar som invandrade till från . De var industriarbetare som stödde och uppmuntrade sina döttrar till att bli akademiker. Med en rad olika arbetslivserfarenheter som omfattar bland annat tillfälliga anställningar och eget företagande är hon inte ovanlig bland svenskar med invandrarbakgrund. och äktenskap kraschade gav hon dock inte upp. Hon satte i gång ett långtidsbygge av olika projekt och insatser för integration i mer eller mindre volontär form. arbetar hon i en av multietniska förorter i en ideell förening som med små medel gör storverk. Hennes lön är minimal, närmast symbolisk. Föreningen ingår i ett nätverk av ett tiotal föreningar med inriktning på arbete för integration och demokrati som nyli- gen fått erkännelse genom ett projektstöd från en statlig myndig- het. Samtliga föreningar inom ramen av projektet samarbetar inbördes och med en rad skilda myndigheter, institutioner och aktivistgrupper. Föreningen bedriver en bred spännvidd av integrationsaktiviteter. Föreningens målgrupper är barn, ungdomar, kvinnor, äldre, nykomna invandrare och flyktingar, och så vidare. Huvudsaklig inriktning på föreningens arbete verkar dock vara mot utbildning och arbetsmarknadsåtgärder. Skolelever intar en central plats. menar att barn till invandrare halkar efter i och måste ha hjälp i läxläsning för att kunna söka sig till gymnasie- utbildning. Hon menar att en starkt bidragande orsak till detta är att undervisningen i svenska som andra språk (svenska B) medför att barn till invandrare inte får den kunskap i svenska men även i andra ämnen som de behöver för att klara gymnasiestudier. Stöd till läxläsning utgör en motor i en omfattande stödverk- samhet som föreningen driver gentemot elever i lokala grundsko- lan. För att kunna ge kompetent form av stöd till elever i skolan engageras många av föreningens medlemmar samt andra volontärer – alla akademiker – som arbetar med framför allt läxhjälp i skolans lokaler. Även elever från innerstadens gymnasier har slutit upp som volontärer efter en kampanj på nätet som startat. Medborgerlig agens för social inkludering Ett annat projekt som startats går ut på att fortbilda arbetslösa kvinnor i olika åldrar, för att sedan slussa ut dem på arbetsmarkna- den. Här används hela repertoaren av tväretniska förbindelser. Informella nätverk leder till att olika småföretagare – ofta inom serviceyrken – sysselsätter dessa kvinnor under tidsbegränsade perioder. erfarenheter av eget företagande har öppnat många dörrar. Bland projektets deltagare blandas enligt hela skalan av såväl utbildade invandrare som fortbildas i servicesektor för att få ett arbete, med dem som är lågt utbildade och söker olika sor- ters jobb som föreningen hjälper till att förmedla. Dessa är vanligen av mer eller mindre tillfällig karaktär och överensstämmer i varie- rande utsträckning med deras kvalifikationer. Men det förekommer också, enligt , att vissa kontakter – särskilt de inom det etniska småföretagandet – leder till en mer permanent sysselsätt- ning. Hon illustrerar det med några fall där fortbildning och prak- tikarbete lett till såväl permanent sysselsättning inom det berörda företaget som att kvinnan i fråga startat eget. I sammanhanget omtalas en import/exportverksamhet bland Mellanösternföreta- gare i nätverk, som är förgrenad över hela världen. Ett omfattande samarbete mellan enskilda individer och olika firmor leder till att informationsflöden om såväl arbetsmarknadsfrågor som utbildning och arbete cirkulerar mellan individer och länder och genererar nya initiativ när det gäller att bemöta utbildnings- och arbetslöshetsproblem i . beskriver detta i följande ordalag: Mina barn går i en svensk skola. Men min kusin som bor i tycker att brittisk utbildning och arbetsmarknad är mycket bra för kar- riärs möjligheter. Jag överväger att låta barnen studera utomlands. Se hur det har gått med mig. Jag fick aldrig jobb i som motsvarar min utbildning. har under sitt liv som utexaminerad och föreningsaktiv mött en rad svårigheter både på arbetsmarknaden, i föreningslivet och i det lokala samhället. Efter ett försök att flytta till ett villaområde där svenskar bor flyttade hon tillbaka till den multietniska för- orten eftersom hon inte kände att hon blev accepterad av svenska grannar. Det var av ensamhet och innehållslöst liv. Tillbaka i förorten började hon att aktivera sig i föreningslivet, lokalt och nationellt. har varit med och bildat ett etniskt riksförbund. Anled- ningen till att hon tog initiativ till detta var att hon ansåg att det Medborgerlig agens för social inkludering etniska riksförbund som föreningen tidigare var del av var/är för konservativt och styrs av några gubbar. Det nya riksförbundet i vilken föreningen ingår har en jämnt fördelad ledning av både kvinnor och män och fokuserar på frågor rörande integra- tion, jämställdhet och kultur. består av kvin- nor och män från , alla uppväxta i . Bland andra är här tre familjemedlemmar; , hennes man och syster, en kvinnlig hemspråkslärare och en manlig styrelsemedlem med en akademisk examen inom . har akademisk utbildning i vuxenpedagogik, företagarutbildning samt i internationell turism. Hennes syster har som svensk student skaffat sig en internationell högskoleexamen, genom studier i och utomlands. av arbetslöshet arbetar hon i föreningens pågående arbetsmark- nadsprojekt. Ett flertal av föreningens styrelsemedlemmar har anknytning till samma land i . är dock mycket mån om att påpeka att föreningen är öppen för alla oavsett natio- nalitet. Kontakterna med omvärlden är flitiga. man, som själv är lärare, bor större delen av tiden utomlands och kommer ständigt med nytt material, inspiration och kontakter till skolbar- nen i . Vi är som en båt som seglar i världen med olika pas- sagerare på vägen hem, säger . I början gick föreningsarbetet trögt. När man sökte medel för skilda projekt fick föreningen avslag. anser att detta är en konsekvens av att det offentliga inte alltid och självklart uppfattar den typen av förening som partner i integrationsarbete. Hon uttrycker också en irritation över att inte bli tagen på allvar, att inte erkännas som likvärdig medborgare och att inte uppskattas. Hen- nes svar blev då att jobba ideellt. Detta beslut togs på basis av att föreningen uppfattade att problem bland såväl vuxna som ungdo- mar blev alltmer påtagliga. Arbetslöshet, passivitet, apati och depression blev för mycket en vardag och det gällde att ta tag i detta. undrar man om de vill att vi skall integreras. Vill de ha oss som en reservarbetskraft på andra villkor än svenskar? [] Vi ställs utan- för. ökade dock uppskattningen över föreningens insatser. Rektorn [i den lokala ] uppskattar mycket vårt arbete. Mammorna följde med sina barn till läxhjälp och lärde sig själva. Pap- porna gjorde det inte i samma utsträckning. Medborgerlig agens för social inkludering Detta initiativ hjälpte också till att aktivera en tidigare helt passiv . Man satte också i gång en rad kulturakti- viteter i skolan och i förorten, som riktade sig till både föräldrarna och barnen. Rektorn sökte då extra pengar för att förändra verksamhet i skolan och skaffa medel för att föräldrar [mammor] ska få praktik i skolan. De ska arbeta i skolan, utifrån sina egna förutsättningar med kök, be- spisning, hemspråk [] Och på den vägen knyts man till skolan och får en koppling till arbetsmarknaden. Sedan vände sig föreningen till andra arbetsplatser i sökandet efter praktikplatser för sina föräldrar. Ett flertal av dem fick praktik- platser, som för några av våra kvinnor blev vägen ut till arbets- marknaden. Ofta handlade det om kök, restaurang, catering, import/export, livsmedel, frisörer och så vidare, företag som före- ningens medlemmar kände till genom sina egna nätverk. Insatserna gav resultat – både för föräldrar och barn, och fick omgivningens erkännande. Vuxenutbildningen för föräldrar har kommit i gång, och ett translokalt nätverk mellan olika aktivist- grupper – såväl inom ramen av det övergripande projektet som med andra aktivister och myndigheter – har etablerats. Med X- resursföreningens insatser vidgades det sociala utrymme som beskriver med orden den patriarkala sfären med manligt domine- rat förenings- och caféliv och X-resurs etablerades som ett viktigt forum i det lokala samhället. Härigenom utvecklades en lokal etnisk offentlighet (Schierup & , 1987). I det lokala samhället, där föreningen har sin förankring, har den byggt upp en legitimitet, som med hjälp av ett socialt kontaktnät förgrenats både translokat och transnationellt. Föreningens sociala aktörskap inbegriper insatser såväl inom utbildning och arbete och som inom kultur och politik. Därtill kommer att ett flertal av de barn som föreningen hjälpte med läxarbete nu har kommit in på gymnasier i . Dessutom har föreningens internationella kontakter förmedlat information om arbete och utbildning och dessa transnationella informationsflöden (jfr Moldenhawer, 2001) tycks nu leda till att en plattform för utbildningskarriärer i utlandet kan etableras. Kort sagt: volontärarbete, informell ekonomi, politiskt arbete och identitetsarbete, allt sammanvävt i ett litet nätverk av lokala aktivister – en båtresa som ankrar i många hamnar, på väg hem. Medborgerlig agens för social inkludering Lilla Universum: Utanförskapets innanförskap Lilla Universum är ett transetniskt utbildningscenter i , som drivs av engagerade eldsjälar. Föreningens verksamhet består framför allt av olika former av utbildningsverksamhet där kurser i olika språk, särskilt svenska för invandrare, dominerar. Utöver undervisningen driver föreningen olika former av social rådgivning. Föreningen fick sin pseudonym Lilla Universum efter att en av dess medlemmar beskrev föreningen som en hel värld på flera olika sätt: hela världen är engagerad här och vi är ett litet uni- versum av verksamheter, som sysselsätter oss dagar och kvällar, med arbete och förnöjelser. Centrets leds av , som är en av initiativtagarna till centret och dessutom föreningens spindel i nätet – hon håller i administrationen och arbetsledningen på cent- ret. arbetar heltid på centret till låg ersättning med hjälp av en lönebidragsanställning och har enligt egen utsago arbetat utan semester . Föreningen, som har cirka 1 000 medlemmar där majoriteten inte är födda i , driver 38 kurser i svenska och en rad andra språk. Lärarna är vanligen äldre, oftast svenskar med invandrarbakgrund. Den mest populära läraren är en dam som är med centraleu- ropeisk judisk bakgrund. Trots sin ålder arbetar kvinnan 6–8 tim- mar på centret. Dessa lärare, övervägande utbildade i ur- sprungslandet, får endast en symbolisk ersättning för sitt arbete. De omfattar 24 språkgrupper och driver kurser på olika nivåer: alfabetiseringskurser, preparandkurser, anpassad konversation, för- beredelse för Komvux, svensk litteraturhistoria, svensk undervis- ning på modersmål osv. Det finns till exempel kurser i svenska för bosnisktalande, för äldre persisktalande, för kinesisktalande, för turkisktalande och för arabisktalande, och kursernas lärare har bak- grund i olika utvandringsländer vilket, enligt eleverna, är en stor fördel i undervisningen. Föreningen erbjuder även kurser för svensktalande, vanligen etniska svenskar, som till exempel kurser i spanska och engelska. Förutom språkkurser anordnar man också kurser i data, samhällskunskap, litteraturhistoria och matlagning. Vidare arrangerar föreningen olika kulturella arrangemang, som konserter och dansföreställningar. Man tillhandhåller också stöd- jande verksamhet i form av en utbildad kurator och psykolog som ideellt stöttar medlemmarna. Utöver utbildningsverksamheten och den kulturella verksamhe- ten, som ju riktar sig till såväl kvinnor och män som svenskar och Medborgerlig agens för social inkludering invandare, är föreningens övergripande mål att hjälpa invandrade kvinnor att integreras i samhället. Därför är de flesta av fören- ingens medlemmar invandrade kvinnor men, som sagt, även ett stort antal män är medlemmar i föreningen. Föreningen har även engagerat etniska svenskar, ofta äldre som lärare och stödmed- lemmar, som lärt känna föreningsverksamhet genom dess kulturella program. Föreningens verksamhet är beroende av frivilliga insatser och en eldsjälmentalitet hos lärare och andra aktiva i föreningen. Bero- endet av frivillighet är på gott och ont – föreningen är, som uttrycker det, en stor elefant med glasfötter. Utan det frivilliga arbetet rasar elefanten. Medlemsantalet är uppe i 1 000 personer, och deras medlemsavgifter gör det möjligt för föreningen att ha öppet året runt, både dagar och kvällar. Användning av yrkeskun- skaper från äldre svenskar har satts i system så flera av lärarna och andra aktiva i föreningen har passerat den normala pensions- åldern, som det ser ut till ömsesidig tillfredställelse. I den meningen kan föreningen ses som en förebild för hur ett forum för social integration, till exempel mellan människor i olika åldrar, skulle kunna fungera. Eftersom föreningen ibland arbetar med människor som lider av olika former av stress, är det dock inte ovanligt att mycket kraft går till att hantera detta. För att före- ningen skall överleva krävs, enligt , att man uppför sig som en akrobat på lina. Kampen om pengar för hyran och löpande verksamhet lämnar lite utrymme för visioner om framtiden.10 Men man har en grundläggande vision – att lära invandrare svenska, och sammanföra svenskar och invandrare, som uttryckte det. Och gamla svenskar verkar ha betytt mycket för kontakten med omvärlden. Samarbetet med andra, mer etablerade utbildningsinstitutioner som genomför utbildningar i svenska, går dock inte friktionsfritt: De vill inte hjälpa oss med kursböcker i svenska för de ser oss som konkurrenter. Föreningen saknar erkänd rätt till formell svensk- undervisning, men de betraktas ändå som konkurrenter genom sin popularitet bland eleverna. Många av de elever som vi pratade med går till Lilla Universum för att lära sig svenska med bra lärare efter att ha avslutat grundkursen i någon av de etablerade 10 anser att det smärtar att behöva ta i medlemsavgifter fördelat i tre paket: 200 hösten. En del medlemmar för dessa pengar tillbaka från . Mot en närvarorapport kan de få reseersättning, om de reser med lokal- trafik. Socialtjänst tycks har förstått att kurserna uppskattas av eleverna och skickar en del folk till centret. Medborgerlig agens för social inkludering En elev beskrev undervisningen på följande sätt: lärarna har tid för oss och delar ofta liknande erfarenheter. Denna utsaga sätter fokus på hur ett okonventionellt sätt att tillgodogöra sig lärarkompetens kan bli en källa för både nya pedagogiska grepp och solidaritet, i kontext av mer eller mindre frivilliga insatser. Därmed inte sagt att frivilligt arbete bör sättas i system och ersätta det kommunala eller statliga ansvaret. Men vi vill uppmärksamma att de alternativa undervisningsmetoder som håller på att utvecklas i föreningar bildade på etnisk grund kan vara viktiga att dokumentera, för att kunna utveckla allianser mellan formella undervisningscentra och föreningar liknande Lilla Univer- sum. Den typen av samarbete är inte tillräckligt utvecklat, och hindras från att utvecklas genom konkurrensen på utbildnings- marknaden. Lilla Universums arbete bygger på respekt för alla människors kunskaper och förmågan att använda sig av medlemmarnas profes- sionella bakgrund. Föreningens ledning, själva professionella lärare, försöker att undvika förutfattade meningar om kultur- eller ålders- relaterade begränsningar. Enligt präglas en rad föreningar, vars verksamhet riktas till invandrade kvinnor, av förutfattade men- ingar om dessa kvinnors kulturella bakgrund – man hävdar att invandrarkvinnor har traditionsstyrda yrkesintressen. Detta resulterar i att allt de erbjuder dessa kvinnor är till exempel sykur- ser och liknande, vilket man till förvåning motiverar med arbetsmarknadsskäl i ett läge där svensk tekoindustri utkonkurrerats. Föreningen arbetar i periferin av den etablerade utbildningsindu- strin på ett sätt som borde vara en förebild. Men just därför att de vägrar att kategorisera människor i termer av kvinnligt och manligt, svenskt och utländskt eller att sortera ut gamla, och envisas med att lita på att utbildningar i andra länder är en resurs som kan använ- das, utgör Lilla Universum ett hot mot etablerade enfrågeföre- ningar, hävdar . De utmanar, som hon ser det, mycket i den svenska utbildningsprotektionismen. Men som de över- skrider gränser i syftet att integrera och inkludera i ett samhälle som sorterar och åtskiljer, har föreningen själv hamnat i vad vi skulle kunna kalla utanförskapets innanförskap. Å ena sidan är Lilla Universum något av en värld för sig, åtskilt från den svenska utbildnings- och institutionsvärld som exploaterat snarare än erkänt den som en resurs. Å andra sidan får östeuropeiska pianister tillfället att åter få publik, chilenska kuratorer att bistå de behö- Medborgerlig agens för social inkludering vande och svenska pensionerade lärare att lära svenska. Den gemenskap som här kommer till uttryck, och som praktiseras i öppna former i förhållande till etnicitet, kön eller ålder, utgör för- utsättningar för nya kollektiva identiteter. I förlängningen kan dessa nya identiteter definiera innanförskapets möjlighetssamman- hang på ett nytt sätt, och bana väg för medborgerligt inkluderande bortom de gränsdragningar som präglar utanförskapets samhälle. Sådana kollektiva identiteter kan skapa en gemenskap, där inte minst erfarenheter av genusrelaterad underordning ligger som grund för kvinnors sociala och politiska engagemang. De individuella röster som vi just lyssnat på är inbäddade i sammanhang av över- och underordningsrelationer, vilka ramar in villkoren för såväl utanförskap som innanförskap. Det svenska multietniska samhället karakteriseras av sortering i skolan och på arbetsmarknaden, och denna sortering är en av grunderna för den sociala exkluderingen av etniska minoriteter.