sou · GTB315 · 2006-01-01 00:00:00 — 6 anser att landets regler avseende uppehållstillstånd är anpassade till de båda EG-direktiven. Ansvarig minister har beslutat att det nationella permanenta uppehållstillståndet skall finnas kvar vid sidan om den nya europeiska statusen som varaktigt bosatt tredjelands- medborgare. aktigt bosatta i annan EU-stat kommer man att införa en handlägg- ningstid . För att få ett uppehållstillstånd som gäller för en tvåårsperiod måste sökanden inneha ett giltigt visum för vistelse och befinna sig på territorium. Det får inte föreligga en omständighet som, om den varit känd tidigare, hade lett till att personen inte fått visum. Visum för vistelse erhålls av i den sökandes hem- land. Vid ansökan om visum efterfrågas den information som är rele- vant (t.ex. om social och ekonomisk situation, ev. kriminalitet och sjukförsäkring). En utlänning som bor i har rätt att återföre- nas med en familjemedlem som han eller hon har bott tillsammans med i ett annat land eller som han eller hon är beroende av. Familje- medlem i detta sammanhang är make, barn som är minderåriga eller som är arbetsoförmögna, adopterat barn, släktingar i rakt uppsti- gande led till utlänningen eller dennes make under förutsättning att släktingen är beroende av honom eller henne, minderåriga syskon under förutsättning att syskonet är placerat i utlänningens vård ge- nom ett beslut i hemlandet som erkänns av . Familjemed- lemmen får ett förnybart uppehållstillstånd som gäller som den utlänning som redan bor i (tillstånd för rätt till familjeåterförening). Det portugisiska regelverket ger inte rätt till familjeåterföring för sambor. När tiden för uppehållstillståndet för familjemedlemmen går ut görs en utvärdering av om familjebanden består (t.ex. äktenskaps- bevis). När ansökan bedöms skall följande omständigheter beaktas. Medel för försörjning, bostadssituationen samt hur sökanden följer lagar rörande utlänningar. Den utlänning som bor i skall kunna visa att han eller hon har tillräckliga medel för att försörja den familjemedlem som han eller hon önskar återförena sig med. För att visa sin försörjnings- förmåga kan utlänningen presentera skriftligt bevis på att han eller hon har ett avlönat arbete eller är egenföretagare alternativt någon annan dokumentation som visar någon form av inkomst eller pension. Samma krav på försörjningsförmåga ställs upp oavsett vilken kate- gori av familjemedlem det är fråga om.7 Återkallelse av uppehållstillstånd skall ske så fort utlänningen ut- visas ur landet eller om tillståndet erhållits genom vilseledande upp- gifter. Uppehållstillstånd utfärdat för familjeåterförening skall åter- kallas om det är fråga om skenäktenskap, om referenspersonen i förlorar sitt uppehållstillstånd och familjemedlemmen inte erhållit ett eget individuellt uppehållstillstånd, samt om familjeban- den mellan referenspersonen och familjemedlem bryts av annat skäl än dödsfall. Med något sällsynt undantag likabehandlas utlänningar med portu- gisiska medborgare. Några särskilda integrationskrav ställs inte upp för att få uppe- hållstillstånd i . Beslut i fråga om uppehållstillstånd och förnyat uppehållstillstånd skall fattas inom . Den österrikiska utlänningslagen skiljer mellan syftesrelaterat tillstånd att uppehålla sig i landet (Aufenthaltserlaubnis) och bosättningstill- stånd (Niederlassungsbewilligung) som gäller varaktig bosättning i . Dessa tillstånd är tidsbegränsade. infördes bosätt- ningsintyg (Niederlassungsnachweis) som är en tidsobegränsad uppe- hållsrätt som dokumenteras med ett tidsbegränsat tillstånd. Makar och minderåriga barn till utlänningar som är lagligt och varaktigt bosatta i tilldelas efter ansökan ett första bo- sättningstillstånd om de har giltigt resedokument och ingen avslags- grund enligt utlänningslagen finns. När det gäller utlänningar som omfattas av kvotering gäller ett kvotsystem för familjers medflyttning. Det finns ingen rätt till familjeåterförening för registrerad partner, sambo, föräldrar och myndiga barn. Dessa personer måste därför själva uppfylla kraven för att uppehålla sig i landet. Vid förlängning av bosättningstillståndet prövas om integrations- avtalet (se nedan) har uppfyllts, och om det finns medel för försörj- ning, tillräcklig bostad och sjukförsäkring. 7 När det gäller försörjningskravet anser sig inte ännu ha anpassat reglerna till de båda EG-direktiven. Tredjelandsmedborgare som vill uppehålla sig i måste visa att han eller hon kan försörja sig. Inom kärnfamiljen gäller underhållsskyldighet. En utlänning som varit permanent och lagligt bosatt i , men ännu inte , får inte utvisas på grund av brist på egna medel. Uppehållsförbud kan under vissa förutsättningar utfär- das för en utlänning som inte kan bevisa att han eller hon äger egna medel för försörjning. Eftersom det är uttryckligen förbjudet att ge bosättningstillstånd på grund av en åtagandeförklaring är det inte möj- ligt för en tredjelandsmedborgare att bosätta sig i utan egna medel för försörjning, om han eller hon inte tillhör någons kärnfamilj. En utlänning som vistas i på grund av tillstånd att uppe- hålla sig i landet eller under förlängningsförfarande kan utvisas om skäl för att vägra uppehållstillstånd blir känt i efterhand eller om skäl för att vägra uppehållstillstånd står i vägen för förlängning av till- ståndet, om skenäktenskap bevisas, om utlänningen av vistelsen inte har skött något tillåtet förvärvsarbete som anställd eller om han har uppehållit sig än i landet och varit arbetslös . kan en utlänning också utvisas, om han inte uppfyller integrationsavtalet av skäl som han själv är ansvarig för. I särskilt allvarliga fall, såsom hot mot allmän ordning och säker- het, vid särskilt allvarliga lagöverträdelser, vid avsiktligt felaktiga uppgifter till österrikisk myndighet om utlänningens person etc., vid skenäktenskap eller vid skenadoption kan uppehållsförbud också ut- färdas för utlänningen. Hänsyn skall dock alltid tas till den rätt till privat- och familjeliv som garanteras i artikel 8 i Europeiska människo- rättskonventionen. Om utlänningen inte frivilligt hörsammar sin skyl- dighet att lämna landet kan han utvisas, om detta är tillåtet. Den jämlikhetsprincip som finns inskriven i den österrikiska för- fattningslagen och i grundlagen gäller enbart för österrikiska med- borgare. Likabehandling av utlänningar sinsemellan regleras i författ- ningslagen när det gäller förbudet mot rasdiskriminering. Skyddsbe- stämmelsen i lagen om anställning av utlänningar förhindrar inbördes orättvis behandling av utlänningar på arbetsmarknaden. Beslut om tillgång till socialhjälp fattas på delstatsnivå, och det finns inga enhet- liga bestämmelser som gäller i hela . Alla tredjelandsmedborgare som bosätter sig i är skyldiga att ingå och uppfylla ett integrationsavtal som innebär ett åtagande att förvärva grundkunskaper i tyska språket för att få förmåga att delta i samhällslivet och i det ekonomiska och kulturella livet i Undantag från skyldigheten att ingå avtalet finns för exem- pelvis tredjelandsmedborgare som kan styrka motsvarande kunska- per i tyska språket, gästforskare och de man kallar kvalificerade topp- krafter. Om tredjelandsmedborgaren inte förklarar sig beredd att ingå inte- grationsavtalet nekas ett första bosättningstillstånd eller fortsatt bo- sättningstillstånd. Om han eller hon visserligen ingår avtalet, men inte avslutar integrationskursen i tyska inom föreskriven tid, följer ekonomiska nackdelar. Enligt den allmänna förvaltningsprocesslagen är myndigheterna skyldiga att utfärda beslut om ansökningar från parter och om över- klaganden utan onödigt uppskov, dock senast efter att ansökningen eller överklagandet inkommit. Härutöver finns en sär- skild tidsfrist för förfaranden som gäller viktiga personer (anställda viktiga personer) som innebär en total tidsfrist för att fatta beslut.8 8 anser att landets regler avseende uppehållstillstånd för familjeåterförening och försörjningskrav är anpassade till EG-direktiven. 7.1Personkretsen som omfattas av familjeåterförenings- direktivet Bedömning: Begreppet referensperson enligt familjeåterförenings- direktivet omfattar tredjelandsmedborgare som är bosatta i och har uppehållstillstånd för bosättning här (permanent uppe- hållstillstånd) eller har beviljats sådant uppehållstillstånd. Till refe- rensperson skall räknas också varaktigt bosatta tredjelandsmed- borgare i annan EU-stat eller deras anhöriga i en redan etablerad familjebildning om de har uppehållstillstånd i . Till kretsen anhöriga i kärnfamiljen enligt familjeåterföreningsdirek- tivet hör referenspersonens make (varmed också avses registrerad partner), sambo eller ogifta barn (varmed också avses adoptiv- barn) under . Den personkrets som omfattas av familjeåterföreningsdirektivet är begränsad på så sätt att den för det första endast omfattar tredje- landsmedborgare som bor i med permanent uppehållstill- stånd (PUT) eller har beviljats sådant uppehållstillstånd (den s.k. referenspersonen). Enligt direktivet om varaktigt bosatta skall tredje- landsmedborgare som har ställning som varaktigt bosatt i annan EU-stat och deras familjemedlemmar i en etablerad familjebildning under vissa villkor ha rätt att bosätta sig i annan EU-stat. Utred- ningen föreslår att om dessa önskar att bosätta sig i ett uppe- hållstillstånd med möjlighet till förnyelse skall ges i likhet med vad som gäller för unionsmedborgare (se avsnitt 8.3 och utredningens förslag om tillägg i 3 kap. 5 a och 5 b §§ UtlF). Om dessa efter in- resan hit bildar familj med tredjelandsmedborgare skall villkoren enligt familjeåterföreningsdirektivet gälla för familjeåterförening. Där- med kommer för det andra också dessa att utgöra referenspersoner. Enligt familjeåterföreningsdirektivet räknas till anhöriga tredjelands- medborgare en begränsad anhörigkrets (nämligen medlemmar ur kärnfamiljen samt ogifta myndiga barn och föräldrar) till referens- personen. Bestämmelserna i 2 kap. 4 § första stycket 1–3 UtlL där villkoren för att få uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning finns, tar även sikte på situationer där anknytningspersonen är svensk medborgare eller utlänning utan begränsning till viss nationalitet och oavsett nationalitet på den anhörige utlänningen. Anhörigkretsen i den nämnda paragrafen omfattar – förutom kärnfamiljen, ogifta myn- diga barn och föräldrar – även andra släktingar. De förslag lämnat i delbetänkandet Vår anhöriginvandring (SOU 2002:13) knyter an till personkretsen i den nuvarande 2 kap. 4 § första stycket 1–3 UtlL. Innebörden av de tilläggsdirektiv utredningen fått genom beslut (dir. 2004:171) är, när det gäller familjeåter- föreningsdirektivet, att i detta delbetänkande skall endast redovisas förslag som hänför sig villkoren för familjeåterförening beträffande kärnfamiljen och, beträffande flyktingar eller övriga skyddsbehövande, även i visst annat fall. Utredningen avser att i ett slutbetänkande lämna förslag till be- stämmelser för anhöriginvandring, dels för den ytterligare krets av an- höriga tredjelandsmedborgare som omfattas av familjeåterförenings- direktivet, (dvs. föräldrar och ogifta myndiga barn), dels för en vidare krets av anknytningspersoner och anhöriga oavsett medborgarskap. Nuvarande regler i 2 kap. 4 § första stycket 1–3 UtlL om uppehålls- tillstånd på grund av anknytning kommer därför tills vidare att gälla för anknytningspersoner och anhöriga som inte omfattas av detta delbetänkande. Enligt artikel 1 och 3.1 ges möjlighet till familjeåterförening för tredje- landsmedborgare som vistas lagligen i landet samt har ett uppehålls- tillstånd som är giltigt under och har välgrundade ut- sikter att få ett permanent1 uppehållstillstånd. enligt direktivet förutsätter att även familjemedlemmarna är tredje- landsmedborgare. 1 I den svenska översättningen av artikel 3.1 har felaktigt angivits varaktigt uppehållstillstånd. Enligt familjeåterföreningsdirektivet kan referenspersonen inte vara en tredjelandsmedborgare som har ansökt om att beviljas flyk- tingstatus och slutligt beslut i saken ännu inte meddelats (artikel 3.2 a), en tredjelandsmedborgare som har tillstånd att vistas i en medlems- stat med stöd av tillfälligt skydd eller i avvaktan på besked om att få sådan ställning ansöker om tillstånd att vistas här (artikel 3.2 b) eller en tredjelandsmedborgare som har tillstånd att vistas i en medlems- stat på grund av alternativa skyddsformer enligt internationella för- pliktelser, nationell lagstiftning eller praxis i medlemsstaterna, eller som har ansökt om uppehållstillstånd av sådan anledning och avvak- tar besked om sin ställning(artikel 3.2 c). En referensperson kan heller inte vara unionsmedborgare (artikel 3.3) och heller inte en medborgare i en EES-stat (dvs. utöver unionsländer- na, i , eller ) eller i (artikel 3.4 a). När det gäller till vilken krets en referensperson typiskt sett hör gör utredningen de bedömningar som framgår nedan. Referenspersonen måste inneha ett uppehållstillstånd med en gil- tighetstid med välgrundade utsikter att tillståndet permanentas. För svenska förhållanden innebär det i princip att en- dast tredjelandsmedborgare med permanent uppehållstillstånd (PUT) kan komma i fråga som referensperson. Även om huvudregeln är den motsatta har beslutande myndighet – eller – alltid en rätt att bevilja ett tidsbegränsat uppehålls- tillstånd. Exempel på där ett tidsbegränsat uppehållstillstånd kan meddelas är om tveksamheter finns beträffande utlänningens vandel (2 kap. 4 § fjärde stycket och 4 b § UtlL). Enligt nyare praxis från brukar tidsbegränsade uppehållstillstånd ges i taget som en slags prövotid. I äldre praxis förekommer . Tidsbegränsade uppehållstillstånd kan också ges i de fall som avses i 2 kap. 4 § första stycket 6–7 UtlL, t.ex. för utövare av s.k. fria yrken eller studenter. Med hänsyn till det krav som uppställs i artikel 3.1 – dvs. att refe- renspersonen skall ha ett uppehållstillstånd med giltighet under och välgrundade utsikter finns att få ett permanent tillstånd – kan referenspersonen inte höra till någon av de kategorier som i en- lighet med vad som redovisats i föregående stycke endast brukar be- viljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Detta stämmer för övrigt överens med svensk rätt i fråga om uppehållstillstånd på grund av anknytning, eftersom en tillämpning av 2 kap. 4 § första stycket 1–3 UtlL i princip förutsätter att anknytningspersonen har ett permanent uppehållstillstånd. I lagtexten uttrycks det genom att anknytnings- personen skall vara bosatt här eller har beviljats ett uppehållstillstånd för bosättning här (se prop. 1996/97:25 s. 285 och Utlänningslagen – Vägledande beslut, UN 396-99). Det förekommer dock att uppehållstillstånd beviljas för en nära anhörig, t.ex. make eller sambo, trots att den härvarande utlänningen endast har ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Främst avses de fall då den härvarande vistas i landet endast tillfälligt för studier eller för att arbeta i ett yrke där det råder arbetskraftsbrist (se 2 kap. 4 § första stycket 6–7 UtlL). Maken eller sambon beviljas i dessa fall uppehållstillstånd med stöd av 2 kap. 4 § första stycket 6 UtlL, som ger möjlighet att bevilja uppehållstillstånd för den som har sin försörj- ning ordnad även på annat sätt än genom arbete. Maken eller sam- bon anses i dessa fall ha försörjningen ordnad genom den partner som vistas i . Det är i dessa fall alltså inte fråga om uppehållstill- stånd på grund av anknytning. Sammanfattat är den bakomliggande tanken med familjeåterföre- ningsdirektivet att det är tredjelandsmedborgare som vistas här mera permanent som skall ha möjlighet till återförening med sin familj. Detta stämmer överens med gällande bestämmelser i utlänningslagen som innebär att uppehållstillstånd på grund av anknytning endast ges om anknytningspersonen har ett permanent uppehållstillstånd. Vi- dare kommer tredjelandsmedborgare som har ställning som varaktigt bosatt i annan EU-stat och som fått uppehållstillstånd här enligt ut- redningens förslag till ny lydelse av 3 kap. 5 a § UtlF att – åtminstone i de fall tillståndet har en giltighet – höra till den kate- gori som anses vistas här mera permanent. Påståendet gäller även för etablerade familjemedlemmar till dessa som har fått uppehållstill- stånd enligt förslaget ny lydelse av 3 kap. 5 b § UtlF. Att den som ansöker om flyktingstatus enligt 3 kap. 2 § UtlL inte kan vara referensperson enligt familjeåterföreningsdirektivet har redan sagts. Enligt artikel 3.2 b är familjeåterföreningsdirektivet inte heller tillämpligt om referenspersonen vistas i en medlemsstat med stöd av ett tillfälligt skydd. För svenska förhållanden tar artikeln närmast sikte på personer som fått uppehållstillstånd med tillfälligt skydd en- ligt 2 a kap. UtlL eller som ansöker om uppehållstillstånd i avvaktan på besked om sin ställning. Artikel 3.2 c tar sikte på att referenspersonen vistas här med stöd av alternativa skyddsformer enligt bl.a. nationell lagstiftning eller som ansökt om uppehållstillstånd för sådant ändamål. I 3 kap. 3 § UtlL finns bestämmelser om under vilka förutsättningar skyddsbe- hövande i övrigt, dvs. andra än flyktingar enligt 3 kap. 2 § UtlL, kan få uppehållstillstånd. Dessa undantas därför enligt direktivet. Men direktivet är ett s.k. minimidirektiv (se artikel 3.5). Utredningen an- ser därför att ingenting hindrar att utredningen lämnar förslag som innebär förmånligare villkor för en referensperson som är en skydds- behövande än vad familjeåterföreningsdirektivet medger. Enligt artikel 4.1–4.3 är familjeåterföreningsdirektivet tillämpligt en- dast i förhållande till vissa kategorier av anhöriga. Enligt artikel 4.1 föreligger en skyldighet (skall) att återförena referenspersonen med make och gemensamma underåriga ogifta barn/adoptivbarn till referenspersonen och maken. Vidare föreligger en skyldighet att återförena underåriga ogifta barn/adoptivbarn till referenspersonen eller maken, som står under enderas vårdnad, är för- sörjningsberoende av föräldern och, i förekommande fall, medgivande finns från annan vårdnadshavare. Enligt artikel 4.2 får återförening ske med föräldrar till referens- personen eller referenspersonens make, som är beroende av referens- personen eller maken för sin försörjning och saknar nödvändigt familjemässigt stöd i ursprungslandet. Enligt samma artikel får ogifta myndiga barn, vilka är barn till referenspersonen eller referensper- sonens make och som av hälsoskäl bevisligen inte kan försörja sig själva, återförenas med sina föräldrar. Enligt artikel 4.3 får återförening också ske med sambo eller regi- strerad partner samt med ogifta underåriga barn/adoptivbarn till dessa. Återförening får också ske med ogifta myndiga barn som är barn till sambon eller den registrerade partnern och som av hälsoskäl be- visligen inte kan försörja sig själva. I artikel 4 anges alltså till vilken krets en anhörig som önskar familje- återförening kan höra. För svenska förhållan- den innebär det att make, varmed också avses registrerad partner (jfr artikel 4.3 och lag [1994:1117] om registrerat partnerskap), sambo och underåriga ogifta barn, de senare som antingen är gemensamma till referenspersonen och maken eller sambon eller är barn till någon av dessa, får en rätt till uppehållstillstånd. Med barn avses också adop- tivbarn. Vidare innebär direktivet att ogifta myndiga barn till referensper- sonen och dennes make eller sambo eller till någon av dessa får be- viljas uppehållstillstånd. Referenspersonens föräldrar och makens föräldrar får också beviljas uppehållstillstånd för återförening. Direk- tivet omfattar däremot inte möjligheter till återförening för föräldrar till en referenspersons sambo där referenspersonen utgör anknytning. Direktivet omfattar heller inte återförening för andra anhöriga till referenspersonen, t.ex. syskon, far- eller morföräldrar eller kusiner. 7.2Personkretsen som omfattas av direktivet om varaktigt bosatta Förslag: Tredjelandsmedborgare som har uppehållstillstånd för bosättning i eller uppehållstillstånd här såsom varaktigt bosatta i annan EU-stat eller såsom anhörig till varaktigt bosatt skall, under särskilda villkor, kunna få ställning som varaktigt bosatt i . Detta skall dock inte gälla flyktingar och skyddsbehövande i övrigt. Vilka kan få ställning som varaktigt bosatt? Enligt direktivet skall de nya bestämmelserna omfatta tredjelands- medborgare som är lagligen bosatta i en medlemsstat(artikel 3). De skall dock inte tillämpas på en rad uppräknade tredjelandsmedborgare. a)de som är bosatta i medlemsstaten för att ägna sig åt studier eller genomgå yrkesutbildning, b)de som har rätt till bosättning i en medlemsstat på grundval av tillfälligt skydd eller som har ansökt om rätt till bosättning på den grunden och väntar på beslut om sin ställning, c)de som har rätt till bosättning på grund av alternativa skydds- former, i enlighet med internationella åtaganden, nationell lag- stiftning eller praxis i medlemsstaterna eller som har ansökt om rätt till bosättning på den grunden och väntar på ett beslut om sin ställning, d)de som är flyktingar eller har ansökt om flyktingstatus men ännu inte fått slutligt besked, e)de som är bosatta uteslutande av tillfälliga skäl som au pair eller säsongsarbetare eller som arbetstagare som utstationerats av en tjänsteleverantör för att tillhandahålla gränsöverskridande tjänster, eller som leverantör av gränsöverskridande tjänster eller i de fall då deras uppehållstillstånd formellt begränsats, f)de som har en ställning som omfattas av bestämmelserna Wienkonvention om diplomatiska förbindelser, Wienkonvention om konsulära förbindelser, konven- tion om särskilda delegationer eller Wienkonvention om staters representation i deras förbindelser med internationella organisationer av universell karaktär. Personerna under a) motsvarar de som fått uppehållstillstånd enligt 2 kap. 4 § första stycket 7 UtlL. För att få uppehållstillstånd som gäststuderande måste man ha för avsikt att återvända hem efter stu- diernas slut. Om denna avsikt saknas skall uppehållstillstånd inte be- viljas. Dessa personer skall alltså inte heller kunna få ställning som varaktigt bosatta i . Uppehållstillstånd med tillfälligt skydd skall ges till en utlänning som omfattas av ett beslut om tillfälligt skydd enligt EG-direktivet 2001/55/EG. Bestämmelserna kring detta finns i 2 a kap. UtlL. Per- soner som omfattas av de bestämmelserna skall – i enlighet med arti- kel 3 punkt 2 b – inte omfattas av de nya bestämmelserna om ställning som varaktigt bosatt. Personkretsen under c) motsvarar skyddsbehövande utlänningar enligt 3 kap. 3 § UtlL . Vilka som är flyktingar framgår av 3 kap. 2 § UtlL. Dessa skall en- ligt d) inte heller omfattas av de nya bestämmelserna om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare. Med undantag för flyktingar och skyddsbehövande i övrigt före- kommer det inte att utlänningar i de kategorier som omfattas av artikel 3 a)-f) får ett permanent uppehållstillstånd i . De får ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. I utlänningslagen används begreppet uppehållstillstånd för bosättning när det är fråga om mera varaktigt I praktiken avses med detta begrepp permanent uppehållstillstånd. Ett villkor för att få ställning som varaktigt bosatt i skulle således vara att man har uppehållstillstånd för bosätt- ning. Enligt direktivet om varaktigt bosatta skall dock även tredjelands- medborgare som har fått ställning som varaktigt bosatt i en EU-stat men som sedan bott i en annan medlemsstat kunna få ställning som varaktigt bosatt i den andra staten. I enlighet med utredningens för- slag får en sådan tredjelandsmedborgare uppehållstillstånd enligt 3 kap. 5 a § UtlF. Eftersom detta inte enligt fastlagd praxis är ett uppehållstillstånd för bosättning får varaktigt bosatta liksom deras anhöriga anges särskilt. Familjemedlemmar till varaktigt bosatta