sou · GTB326 · 2006-01-01 00:00:00 — Gruppen funktionshindrade som haft arbetslivsanknytning samt gruppen funktionshindrade som har barn utgör av samtliga beviljade bilstöd. Uppgifterna avser medelvärden för perioden 2003. Fördel- ningen har varit relativt över tiden. Kostnaderna för bilstödet uppgick till ca för . De totala utgifterna varierar med antalet personer som beviljas bilstöd. Kostnaderna för grundbidraget har varit stabila över tiden. Anpassningsbidraget ökar medan anskaffnings- bidraget minskar. Fördelning av bilstödets kostnader . Anpassningsbidraget utgör den största kostnadsposten i bilstödet. Behovet av bilstöd är stort. har de till- gängliga medlen för bilstödet underskridit kostnaderna. Det har inneburit att personer som beviljats bilstöd fått vänta på utbetalningarna därpå en situation som i längden inte är acceptabel. Medelsbristen uppstod första gången då ut- betalningarna stoppades /december. dess har pengarna tagit slut allt tidigare. stoppades utbetal- ningarna . I avsikt att förkorta väntetiderna har regeringen skjutit till nya medel. tilläggsbudget tillfördes och enligt höstbudgeten tillförs ytterligare 60 miljoner kro- nor. Sammantaget anvisas bilstödet för perioden 2007. Beloppet motsvarar de beräknade kostnader- na för de bilstöd som förväntas beviljas varje enskilt år . Medel saknas dock för de kostnader som motsvarar väntekön , dvs. de bilstöd som beviljades men inte utbetalades då, . Utbetalningarna för dessa bilstöd kommer att ske , vilket medför att den totala kostnaden för bilstödet väntas uppgå till ca 360 mil- joner kronor. Trots att bilstödet anvisas nya medel finns således en medelsbrist kvar i systemet. Regeringen har dock förklarat att den avser att återkomma med förslag i syfte att minska det ackumulerade underskottet. Regeringens hittillsvarande åtgärder innebär att väntetiderna nu förkortas. Pengarna beräknas räcka till juli/augusti . Utan ytterligare medel skulle underskottet föras över till 2006, vilket i sin tur leder till medelsbrist osv. kommer underskottet att vara ca . Eftersläpningen följer med genom systemet . Vänte- köerna kommer således kvarstå och medlen ta slut /sep- tember . Beräknade kostnader samt anslag för bilstödet åren 2004 2010, tkr (Prognosen avser bilstödets kostnader om under- skottet inte betalas av) Källa: och egna beräkningar. Med de ytterligare medel som anslagits för bilstödet täcks kostnaderna . Medlen täcker dock inte den eftersläpning som finns i systemet. 3.5Bilstöd och färdtjänst bland kvinnor och män Kvinnor och män nyttjar bilstöd och färdtjänst olika. Fler män än kvinnor beviljas rätt till bilstöd. Likaså är den genomsnittliga ersättningsnivån från bilstödet högre bland män än bland kvinnor. För färdtjänsten och riksfärdtjänsten är förhållandet det omvända, fler kvinnor än män reser med dessa färdmedel. Skillnaderna inom denna sektor är avsevärt större än skillnaderna inom bilstödet. ansöker ca 3 500 personer om rätt till bilstöd. av dem beviljas stöd medan resterande får avslag på sin ansökan. Betydligt fler män än kvinnor ansöker om bilstöd. ansökte 1 940 män och 1 720 kvinnor. 2003 har differensen mellan kvinnor och män i genomsnitt varit 250. Förklaringar till skillnaden i antalet ansökningar kan vara att fler män än kvinnor har körkort samt att kvinnor i genomsnitt har lägre inkomster än män och därmed sämre ekonomiska förutsättningar att köpa bil. Det är även vanligare att män beviljas bilstöd jämfört med kvinnor. Med undantag för har andelen som beviljats bilstöd, av dem som sökt, varit större bland män än bland kvinnor. Skillnaden är dock liten. Den genomsnittliga andelen 2003 var bland männen och bland kvinnorna. I absoluta tal och med hänsyn tagen till att fler män än kvinnor ansöker om bilstöd är skillnaden i antalet beviljade stöd ca 50 . har skillnaden i antalet beviljade bilstöd mellan kvinnor och män ökat. Andelen beviljade bilstöd av antalet ansökningar bland kvinnor och män. Män beviljas bilstöd i större omfattning än kvinnor. har andelen män som beviljats bilstöd av dem som sökt varit större än motsvarande andel kvinnor. Även om skillnaden i andelen beviljade bilstöd mellan kvinnor och män är relativt liten förekommer den . Det tyder på att skillnaden inte är slumpmässig. Orsakerna till skillnaden är dock okända. En tänkbar förklaring kan vara att andelen män med funktionshinder som kvalificerar för bilstöd är större än mot- svarande andel bland kvinnor. Andra förklaringar kan vara att män bättre än kvinnor kan beskriva sina funktionshinder eller att bedömningarna som görs vid försäkringskassorna inte är köns- neutrala. Systematiska skillnader mellan kvinnor och män förekommer även för andra socialförsäkringar. I RFV:s genderanalys av assistansersättningen framgår att fler män än kvinnor har assistans- ersättning och att antalet assistanstimmar är högre bland män än bland kvinnor (Assistans för kvinnor och män en genderanalys av assistansersättningen, RFV analyserar, 2004:11). Vidare framgår att kvinnor i större utsträckning än män får färre timmar än vad de begärt. De bidragsberättigade kan som framgått delas in i följande fem bidragsgrupper : 1.Personer med anknytning till arbetsmarknaden, 2.Personer som haft anknytning till arbetsmark- naden, 3.Personer utan anknytning till arbetsmarknaden som fyllt 18 men inte , 4.Personer med funktionshinder som har barn , 5.Förälder till barn med funktionshinder Rangordningen av bidragsgrupperna efter antalet personer som beviljats bilstöd är densamma för både män och kvinnor. var bidragsgrupp ett störst med totalt ca 900 personer, bidragsgrupperna tre och fem kom därefter med ca 600 personer i vardera grupp. Bidragsgrupperna två och fyra var minst med 300 respektive ca 30 personer. För samtliga fem bidragsgrupper är antalet män som beviljats bilstöd större än antalet kvinnor. Skillnaden är störst i bidrags- grupp fyra där den genomsnittliga andelen män 2003 var . Antalsmässigt är dock denna grupp den minsta och övervikten av män utgör endast tre personer. Minst är skillnaden i bidragsgrupp tre där andelen män är , vilket motsvarar ca 13 fler män än kvinnor. Fördelning av antalet kvinnor och män som beviljats bilstöd efter bidragsgrupp. Genomsnitt åren 1989 2003 Antal personer 1 200 Grupp 1 = Personer med anknytning till arbetsmarknaden. Grupp 2 = Personer som haft anknytning till arbetsmarknaden. Grupp 3 = Personer utan anknytning till arbetsmarknaden som fyllt 18 men inte . Grupp 4 = Personer med funktionshinder som har barn . Grupp 5 = Föräldrar till barn med funktionshinder. Förhållandet att fler män än kvinnor beviljas bilstöd gäller varje bidragsgrupp. Fördelningen av kvinnor och män i bidragsgrupperna har varierat mycket litet . Under vissa år har fördelningen i bidragsgrupperna ett till och med fyra varit helt jämn. I bidrags- grupp fem däremot har andelen män varit större än andelen kvin- nor . Av de ca som utbetalades i bilstöd utgick till kvinnor och till män. För- delningen har i stort sett varit densamma 2003. Medelbeloppet av bilstöd, totalt utbetalt bidrag per person, var i genomsnitt bland män och bland kvinnor. Skillnaden i medelbeloppen varierar mellan olika bidragsformer. högre bland kvinnor än bland män. Det beror främst på att fler män än kvinnor får halvt grundbidrag. Anpassningsbidraget och anskaff- ningsbidraget är ca 11 000 respektive högre igenom- snitt bland män än bland kvinnor. Genomsnittligt bilstöd efter bidragsform och kön Källa: och egna beräkningar. Såväl anpassnings- som anskaffningsbidraget är i genomsnitt större bland män än bland kvinnor. Grundbidraget däremot är i genomsnitt något större bland kvinnor än bland män. Antalet färdtjänstberättigade uppgår till ca 380 200 personer. Två tredjedelar av dem är kvinnor. Skillnaden är större bland de äldre färdtjänstresenärerna jämfört med de yngre. av dem med färdtjänsttillstånd använde färd- tjänsten . Statistik över fördelningen på kvinnor och män saknas. SOU 2005:26 Bilstödet i transportsystemet Antalet personer med färdtjänsttillstånd En tänkbar orsak till att antalet kvinnor med färdtjänsttillstånd är fler än antalet män kan vara att kvinnor i mindre omfattning än män vill eller kan köra bil själv. Bland dem kan en förklaring vara att antalet kvinnor i den åldersgruppen totalt sett är fler än antalet män. Även bland resande med riksfärdtjänst är majoriteten kvinnor. Av de 24 700 personer som använde riksfärdtjänst var kvinnor. Skillnaden var störst bland personer . Bland personer var antalet män större än antalet kvinnor. Antalet personer som använt riksfärdtjänst Underlaget för att kartlägga kvinnors och mäns nyttjande av färdtjänst och riksfärdtjänst är bristfälligt. Statistik över antalet kvinnor respektive män som reser med färdtjänst saknas. Inte heller finns uppgifter om hur mycket man reser redovisat på kön. 3.6Bilanpassning utanför det statliga bilstödet Det kan finnas anledning att se på hur den som inte är berättigad till statligt bilstöd på annat sätt kan få stöd för att färdas med egen bil. Enligt 3b § HSL skall erbjuda dem som är bosatta inom eller som är kvarskrivna där och stadigvarande vistas där, habilitering, rehabilitering och hjälpmedel för funktionshind- rade. ansvar omfattar dock inte dem som bor i särskilt boende för äldre eller för personer med funktionshinder. För dessa personer ansvarar kommunerna. Det ansvar för att erbjuda hjälpmedel som beskrivs ovan innebär att eller kommunen skall tillhandahålla och finansiera hjälpmedel, i första hand för att underlätta den dagliga livsföringen. Med hjälpmedel för den dagliga livsföringen avses sådana hjälp- medel som fordras för att den enskilde själv eller med hjälp av någon annan skall kunna tillgodose grundläggande personliga be- hov, bl.a. att klä sig, äta och sköta sin hygien. Med hjälpmedel avses vidare hjälpmedel för att förflytta sig, kommunicera med om- världen, fungera i hemmet och i närmiljön, orientera sig, sköta vardagslivets rutiner i hemmet, gå i skolan samt deltaga i syssel- sättning och normala fritids- och rekreationsaktiviteter (se prop. 1992/93:159). I den senaste bilstödsutredningen angavs att det för den utredningen kunde beviljas bidrag till bilanpassning i åtta landsting (se Rätten till ratten, SOU 1994:45, s. 41). Av våra för- frågningar till hjälpmedelscentraler runt om i landet framgår att de flesta landstingen numera upphört med sådan verksamhet och i stället hänvisar den enskilde till det statliga bilstödet. Med några få undantag beviljas således inte längre bilanpassning som hjälpmedel genom landstingens hjälpmedelscentraler. Undantagen förefaller att vara och . I kan ersättning för bilanpassning beviljas upp till ett belopp om . Sådan anpassning får avse manöverorgan, stol och lyftanordningar, men inte centrallås, vinterdäck, fönsterhissar, elektriskt reglerade backspeglar, luft- konditionering, dragkrok, släpkärra och automatisk växellåda (se landstings hjälpmedelsförteckning version 3.0, avsnitt 1212 om bilanpassning). Berättigad att söka är den som antingen är mellan 50 och inte har arbetsmarknadsanknyt- ning eller som är . Det är således frågan om grupper som inte är berättigade till statligt bilstöd. Rätten till ersättning bedöms utifrån en centralt bestämd prioriteringsordning. Detta innebär bl.a. att den som behöver förflytta sig för att kunna göra sina dagliga inköp kan få ersättning för bilanpassning, medan den som behöver förflytta sig i anslutning till fritidssysselsättningar inte kan få det. Enligt regelverket för hjälpmedel i (avsnitt 1212 om bilanpassning) så kan ersättning till bilanpassning beviljas endast personer som inte ingår i det statliga bilstödets persongrupper eller åldersgrupper. Vidare framgår att bilanpassning kan ordineras till personer som på grund av funktionsnedsättning har svårt att utnyttja allmänna kommunikationsmedel, för att komma i eller ur bilen, för att färdas i den eller för att kunna fram- föra bilen på ett trafiksäkert sätt. Det krävs att en läkare intygar att personen är lämplig att framföra bil. Ersättning kan utgå till en eller flera bilanpassningsåtgärder, dock högst till ett sammanlagt belopp motsvarande av prisbasbeloppet. Överskjutande belopp bekostas av brukaren. Anpassningen kan avse både förar- och passagerarsidan och kan även innefatta andra åtgärder. Bidrag kan sökas och endast för en bil som ägs av den funk- tionshindrade personen eller närstående. Undantag från tids- gränsen kan göras då den funktionshindrade personens medicinska status förändrats. Viss utrustning bekostas inte av sjukvårdshuvud- mannen såsom klimatanläggning, automatisk växellåda, centrallås, dubbdäck, elektriska fönsterhissar, farthållare etc. Inte heller skötsel och underhåll bekostas. I pågår ett projekt som benämns Alternativ färdtjänst. Enligt styrdokumenten riktar sig alternativ färdtjänst till personer som har egen bil eller tillgång till bil, men som på grund av någon form av funktionshinder inte kan använda den. Ett exempel på alternativ färdtjänst kan därför vara att bilen utrustas med ett vridbart framsäte för att underlätta i- och avstig- ning. Syftet med projektet är huvudsakligen att minska färdtjänst- Det anges vidare att hjälpmedel, i form av ett vridbart framsäte, för många äldre par kan innebära en ökad livskvalitet och ett ökat välbefinnande. Efterfrågan på insatser från samhället kan vidare antas bli mindre om man har lättare att självständigt klara av sin egen livssituation. t.o.m. hade 28 personer beviljats insatser i enlighet med projektet. redovisades en utvärdering av projektet. Av redo- görelsen för de 28 ärendena framgår att, en person blivit beviljad ett ekonomisk bidrag till inköp av en egen minibuss, en person blivit beviljad leasingavgift för en bilbarnstol, en person blivit beviljad en inköpt el-manövrerad bilstol, sju personer blivit beviljade leasingkostnader för en vridbar bil- stol, sjutton personer blivit beviljade leasingkostnader för vridbar bilstol med hjulunderrede samt att en person har blivit beviljad ett ekonomiskt bidrag för resor i egen bil. Enligt beräkningar som gjordes i , i samband med att projektet permanentades, så uppskattades att kommunen gjorde besparingarna på för de nitton personer som då ingick i projektet. Grunden för beräkningarna är körjournaler som de personer som omfattats av projektet själva fått föra. I journalerna har de antecknat vilka resor som gjorts med den anpassade bilen. Därefter har en beräkning gjorts av vad kostnaden för kommunen hade blivit om den enskilde i stället hade använt sig av färdtjänst respektive riksfärdtjänst för att företa dessa resor. Även i förekommer ett projekt liknande det i men i mindre omfattning. I har de personer som deltar i projektet fått förbinda sig att endast i undantagsfall använda färdtjänst. Enligt uppgifter till utredningen förekommer det endast i ganska begränsad omfattning att personer som inte omfattas av FBH på egen hand bekostar bilanpassning. Av uppgifter till utredningen framgår att det i något fall förekommit att den enskilde, efter att anslagen för det statliga bilstödet tagit slut (se 3.4.2), själv lagt ut pengar för bilanpassningen i avvaktan på att anpassningsbidraget skall kunna betalas ut. 3.7Övrigt samhällsstöd för resande Resor till och från en arbetsplats kan i vissa fall ge den enskilde en rätt att göra skatteavdrag. För arbetsresor krävs det normalt att avståndet mellan bostaden och arbetet är för att avdrag skall kunna göras och att man regelmässigt tjänar minst sammanlagt per dag för fram- och återresa. Avdrag för arbetsresor med egen bil får göras med per mil. Vidare är endast den kostnad som överstiger avdragsgill. En skattskyldig som på grund av funktionshinder måste använda bil för resor mellan bostaden och arbetsplatsen har rätt att göra avdrag för bilkostnader oberoende av avstånd och tidsvinst. Avdrag medges då för den del av den faktiska totala bilkostnaden som avser körningar till och från arbetsplatsen. Avdragsrätten är då inte begränsad till schablonbeloppet per mil. Enligt lagen (1998:703) om handikappersättning och vårdbidrag kan personer med funktionshinder i vissa fall få handikappersätt- ning medan föräldrar till barn med funktionshinder i vissa fall kan få vårdbidrag. Handikappersättning eller vårdbidrag kan bl.a. utgå för sådan merkostnader respektive merutgifter som funktions- hindret medför. I allmänna råd avseende handikapp- ersättning (RAR 2002:9) anges att kostnader för resande kan vara sådana merkostnader som kan utgöra grund för handikappersätt- ning. Enligt råden skall detta bl.a. gälla avgifter för , resor till sjukvårdande behandling och resor till och från arbete. De senare kostnaderna bör inte godtas som merutgifter om en försäkrad även utan funktionsnedsättning skulle ha behövt en bil för dessa resor. För en försäkrad som förvärvsarbetar och som inte kan använda allmänna kommunikationsmedel bör fasta och rörliga kostnader för bilen kunna godtas som merutgifter. Enligt de allmänna råden skall dock detta gälla under förutsättning att den enskilde inte beviljats färdtjänst för arbetsresor. Slutligen skall även merkostnader för en större bil kunna beaktas, varvid av skillnaden i inköpskostnaden mellan en sådan bil och en bil i mellanstorlek bör godtas som en merutgift. Fördelning om utgår från bilstödets varaktighet . Även i de allmänna råden avseende vårdbidrag (RAR 2002:15) anges att kostnader för resande kan utgöra sådan merkostnad som skall beaktas. I råden anges att kostnader för resa med egen bil och avgift för färdtjänst bör godtas utöver den kostnad som hade uppkommit för resa med allmänna kommunikationsmedel. Kost- nader för resor till sjukvård eller sjukvårdande behandling bör godtas som merkostnad till ett belopp som motsvarar de faktiska merkostnaderna för resorna. På samma sätt som angetts ovan vad avser handikappersättning kan kostnader för en större bil beaktas. Även i övriga nordiska länder finns system för att lämna bidrag till inköp och anpassning av fordon för person med funktionshinder. Systemen har lite olika uppbyggnad och omfattning i de olika länderna. Reglerna om stöd till köp av bil för personer med funktionshinder finns i föreskrift nr 290 om stønad till motorkjøretøy eller annet transportmiddel. I kan bilstöd ges till den som uppfyller generella krav för att få stöd enligt Folketrygdeloven och som på grund av varaktiga förflyttningssvårigheter har behov av bil för, att göra resor till och från arbete eller studier, att utföra uppgifter som hemarbetande, att förhindra eller bryta isolering, att avlasta familjen vid tillfällen när funktionshindret leder till särskilt stor arbetsbörda och därigenom bidra till att hindra inläggning på institution. Den enskilde skall vidare kunna visa att han eller hon har ett reellt och påtagligt behov av transporter. Funktionshindret skall vara sådant att resor med kollektiva transportmedel ej är möjliga eller medför sådan belastning av varaktigt slag att det inte är rimligt att kräva det. Bilstöd kan inte ges om den enskildes behov av transport kan täckas tillfredställande av dennes familj, genom transport- ordning för funktionshindrade (motsvarande svensk färdtjänst) eller på annat sätt. Även i andra fall än som angetts ovan kan dock bilstöd beviljas om innehav av bil är av avgörande betydelse för att den enskilde skall kunna genomföra rehabiliteringsåtgärder eller ta ett erbjudet arbete. Stöd kan ges dels till den som har behov av en vanlig bil (grupp 1), dels den som har behov av en särskilt utrustad så kallad kassebil (grupp 2). I grupp 1 kan den enskilde fritt välja bil och äger den själv. I grupp 2 ges i första hand stöd till en begagnad anpassad bil som finns hos hjälpmedelscentralen. Stöd till ny bil ges först om det inte finns en lämplig bil i den befintliga fordonsparken. Bilar i grupp 2 ägs av det allmänna Det stöd som utgår är behovsprövat i förhållande till den sökan- de och dennes makes/sambos inkomst, varvid hänsyn tas till even- tuell försörjningsbörda. Vid en inkomst på utgår fullt stöd. Vid högre inkomst minskas stödet successivt för att helt upphöra för den som har en inkomst över- stigande . Stödet till grupp 1 ges i form av ett tillskott som behovsprövas på beskrivet sätt. Stödet till bilar i grupp 2 ges i form av ett ränte- och avgiftsfritt lån, varvid de första av priset behovsprövas på sätt som tidigare angetts. Den del som överstiger ges i sin helhet som ett ränte- och avgiftsfritt lån. Tillskottet för bilar i grupp 1 skrivs av med 1/11 och är således helt avskrivet . Den kvarstående skulden avseende bilar i grupp 2 regleras på så sätt att bilen lämnas in till Trygdeetaten om den lämpar sig för att återanvändas, i annat fall kan bilen lösas in av den enskilde. Om den kvarvarande skulden, vid sådant inlösen, överstiger värdet på bilen så avskrivs mellan- skillnaden. Nödvändig specialutrustning till bilen ges som ett tillskott utan ekonomisk behovsprövning och utan någon övre beloppsgräns. Fabriksmonterad standardutrustning, som t.ex. automatisk växellåda och servostyrning räknas inte som special- utrustning. Detta ingår i bilens pris och ingår således i själva stödet för inköpet av bilen. Trygdeetaten kan ingå avtal med bilfirmor om leverans av bilar och utrustning i grupp 2. Avtal kan även ingås om leverans av specialutrustning och anpassning i grupp 1 och 2. Om det före- ligger ett sådant avtal ges inte stöd till bilar som är inköpta hos en leverantör utan avtal, om det inte finns särskilda skäl. systemet för upphandling av anpassningstjänster beskrivs närmare i kap. 6. Den som uppfyller kraven för att få bilstöd kan även få stöd till driften av bilen. Nytt bilstöd kan, om den enskilde fortfarande uppfyller kraven för sådant stöd, ges efter det att bilen använts . Den som har fått stöd till en bil i grupp 1 kan på egen hand fritt byta bil . Om det är nödvändigt, på grund av ändring i hälsotillståndet, så kan stöd till ny bil ges tidigare än . Stöd kan också beviljas om anledningen till att man behöver stöd är att förbättra ens möjligheter att verka i arbetslivet. För undantag gäller dock att fordonet skall ha gått . De danska reglerna om stöd till köp av bil för personer med funktionshinder återfinns i 99 § Servisloven (lovnr. 454 av ) och i kungörelsen om støtte till køb af bil efter servislovens 99 §. I kan stöd till inköp av bil ges till personer med varaktigt nedsatt fysisk eller psykisk prestations- förmåga som i väsentlig mån minskar möjligheterna att färdas eller i väsentlig grad försvårar möjligheten att få eller behålla ett arbete eller genomföra en utbildning utan bil. Ett krav för att stöd skall kunna utgå är att det finns ett behov av resor till och från arbete, där den sökande skaffar sig ett väsentlig bidrag till sin försörjning, till och från utbildning syftande mot framtida arbets- och inkomstmöjligheter, som i väsentlig grad kan avhjälpa följderna av funktionshindret och därvid i väsentlig grad underlätta den dagliga tillvaron. Stöd för inköp av bil ges inte om den sökandes samlade körbehov, utifrån en värdering av ålder, allmäntillstånd och förhållande i övrigt, mer ändamålsenligt kan tillgodoses genom annan ord- ning. Stöd för inköp av bil ges i form av ett räntefritt lån med ett belopp som är maximalt , och högst motsvarande bilens inköpspris. För den som har ett ekonomiskt underlag på skall återbetalning ske av halva lånebeloppet med 1/72 . Den andra halvan avskrives med 1/72 . För den som har en årlig inkomst överstigande ökas den del av lånet som skall återbetalas av den del av den årliga inkomsten som överstiger medan den del av lånet som skall avskrivas nedsättes med motsvarande del. För mellanskillnaden mellan bilens anskaffningspris och det stöd som ges kan det utgå räntefria lån. För detta krävs dock att det föreligger särskilda förhållanden som har med den enskildes funk- tionshinder att göra. Sådana förhållanden kan vara; när funktionsnedsättningen nödvändiggör inrättningar som bara finns eller kan anläggas i en större bil,