sou · GTB31d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Det kan också konstateras att det kvarstår problem i kontaktytorna mellan UR och SVT, bl.a. i fråga om placeringen av utbildningsprogram i SVT:s sändningar. UR har också påpekat att det har varit svårt att få till stånd en överens- kommelse med SVT som ger tillgång till arkivmaterial för programdistribution via datornätverk till skolor. Slutligen finns ett antal frågetecken kring Kunskapskanalens framtid eftersom upp- görelsen mellan SVT och UR är tidsbegränsad till utgången av samt att både SVT och UR har framfört till kommittén att man gör anspråk på sändningsrätten. Samtliga problem tycks hänga samman med en brist på samordning inom den samlade public service-organisationen. Kommittén anser att företagens gemensamma satsning på Kunskapskanalen är ett steg i rätt riktning. Det bör kunna ge utbildningsprogrammen en mer framträdande roll i det samlade public service-utbudet. Starten av Kunskapskanalen innebär emel- lertid ökade åtaganden när det gäller produktionsvolym. Det ställer krav på att båda programföretagen bedriver en effektiv produk- tionsverksamhet och att samarbetet dem emellan utvecklas och förbättras. I kommitténs uppdrag ligger att, mot bakgrund av de alternativ som presenterades i SOU 2000:55, överväga en lämplig organisa- tion för UR. Vår utgångspunkt är att värna utbildnings- programmens ställning i det samlade utbudet. En förändring bör därför vara ägnad att balansera intresset av att å ena sidan värna UR:s självständighet som egen organisatorisk enhet och å andra sidan skapa drivkrafter för ett rationellt utnyttjande av begränsade resurser. Vi vill understryka att UR:s pedagogiska uppdrag och företagets kontaktytor med utbildningsväsendet talar för att verksamheten bedrivs sammanhållet och självständigt även . Detsamma gäller UR:s behov av särskilda lösningar på upphovsrättsområdet för vidareanvändning av programmen i utbildningssammanhang. Vi menar dock att produktionen av utbildningsprogram kan bedrivas mer rationellt. Betydande samordningsvinster bör kunna åstad- kommas och UR bör kunna öka andelen egenproduktion i förhål- lande till andelen inköpta program. Vår utgångspunkt är att sam- ordningsvinsterna bör användas för att stärka utbildnings- och folkbildningsinslagen i programverksamheten. Vi föreslår att en kommitté får i uppdrag att arbeta fram förslag som syftar till att frigöra resurser för utbildningsprogram samt lösa de problem som finns i kontaktytorna mellan företagen som t.ex. sändningstider och arkivfrågor. Det kan vara lämpligt att kommit- tén är sammansatt av representanter för de tre programföretagen samt en oberoende ordförande. Också representanter för utbild- ningsväsendet bör knytas till arbetet. Kommitténs arbete bör bedrivas så att resultat föreligger före kommande till- ståndsperiod. UR har en produktionsverksamhet som är starkt centrali- serad till . I ett utvecklat samarbete med SVT och SR skulle gemensamma produktionsresurser kunna utnyttjas och verk- samheten kopplas mycket närmare utbildningsanordnare runt om i olika delar av landet, t.ex. universitet och högskolor. Genom ett samutnyttjande av produktionsresurser och lokaler bedömer vi att programföretagen gemensamt, inom ramen för befintliga resurser, bör kunna skapa förutsättningar för en ökad produktion inom utbildnings- och folkbildningsområdet mot- svarande i storleksordningen . Ambitionen bör vara att förändringen och därmed resursförstärkningen åstadkoms av . För att säkerställa utbildnings- programmens ställning inom public service anser vi att det även i en annan organisationsmodell än dagens bör fastställas ekonomiska ramar för utbildningsprogramverksamheten i nivå med den fördel- ningsnyckel som gäller . UR bör också fortsättningsvis ha ett eget sändningstillstånd som beskriver verksamhetens inriktning. Reservationer och särskilt yttrande av ledamoten () slår vakt om en stark public service i radio och tele- vision. Det centrala i uppdraget för public service är att värna program av hög kvalitet som har ett stort samhälleligt värde men som i det korta perspektivet inte nödvändigtvis har en naturlig kommersiell avsättning på marknaden. Det gäller exempelvis kvali- ficerade kommenterande program, nyheter, program på minoritets- språk, svenska pjäser och filmer, barnprogram av hög standard och utbildningsprogram. behöver en ny, modern finansiering av public service som långsiktigt säkrar dess oberoende och kvalitet. menar (se exempelvis mot. 2004/05:Kr366) att flera fristående fonder ska skapas för att stödja public serviceprogram inom radio och TV. Även kommersiella radio- och , liksom webplatser, ska kunna erhålla medel från fonderna. Fonderna kan ges skilda profiler i syfte att öka mångfalden i utbudet. I fondernas ansvar är den regionala etableringen av särskild vikt. Hur samhällsfrågor bevakas påverkas av var de publicistiska besluten fattas. Fonderna ska kunna bidra till en ökad regional spridning av samhällsbevak- ningen. Public servicefonderna ska erhålla sina resurser från två källor. För det första ska ett grundkapital för fonderna byggas upp. Kapi- talet kan tillskapas bland annat genom utförsäljningar av statliga bolag. I vilken takt och i vilken utsträckning företagsförsäljningar kan användas till att bygga upp ett grundkapital för fonderna måste avgöras med utgångspunkt i det ekonomiska läget; inte minst den socialdemokratiska regeringens vanskötsel av ekonomin har lett till ökade behov av att amortera på statsskulden. Också andra möjlig- heter måste därför noggrant utredas. För det andra behöver fonderna årliga tillskott. Det bör komma från intäkter från auktio- Reservationer och särskilt yttrande nering av radiofrekvenser, koncessionsavgifter för TV-sändningar och intäkter från nätavgifter. De produktionsresurser som staten äger genom , och bör, enligt uppfattning, tas över av personalen eller säljas som publika bolag på börsen. De tillgångar som SVT, SR och UR har bör komma den framtida public serviceverksamheten till nytta. Deras arkiv kan exempelvis föras över till Arkivet för ljud och bild. I samband med att ett nytt finansieringssystem för public service är på plats kan de nuvarande TV-avgifterna avskaffas. Min principiellt avvikande syn på finansieringen och organi- seringen av public service föranleder mig att inte i detalj ha syn- punkter på eller ta ställning till samtliga formuleringar från kom- mittémajoriteten, som tar sin utgångspunkt i nuvarande system. Jag vill emellertid framhålla att jag anser att kommittén har kommit fram till flera förslag som jag kan stödja inom ramen för den existe- rande ordningen. Det gäller till exempel utvidgade funktion, förvaltningsstiftelsens styrelses sammansätt- ning och delvis nya roll, tillståndsperiodens längd och speglingen av hela landet. På ett antal punkter vill jag dock särskilt markera en skiljaktig mening. För det första rör det kommittémajoritetens beskrivning av utvecklingen på etermedieområdet. Det svenska medieland- skapet har under genomgått stora omvälv- ningar – från monopol och rigida regleringar till mångfald och ökad konkurrens i form av bland annat fler kanaler och fler aktörer. Kommittémajoriteten väljer primärt att teckna utvecklingen i mörka färger. Det är en analys som jag inte delar. Människors möj- ligheter att välja det program som just de vill lyssna eller titta på har ökat kraftigt. Den ökade friheten har banat väg för en teknisk utveckling som har skapat tidigare oanade möjligheter för såväl produktion som konsumtion av TV- och radioprogram. För det andra är jag kritisk till public servicebolagens så kallade sidoverksamheter. Utbildningsradions förlagsverksamhet är ett exempel på en verksamhet som kan ifrågasättas. Public service- bolagens uppgift är att producera och sända radio- och TV- program, inte att ge sig in på andra marknader i syfte att exempelvis ytterligare värna sina egna varumärken. Om public serviceföretagen expanderar sin verksamhet till andra fält skadar det kärnverksam- heten. Det egentliga public serviceuppdraget hamnar i skymundan och den medborgerliga legitimiteten för public service riskerar att SOU 2005:01 Reservationer och särskilt yttrande Kommittémajoriteten saknar tydliga markeringar på denna punkt. För det tredje intar kommittémajoriteten, enligt min mening, en alltför okritisk inställning till så kallad indirekt sponsring. Grund- principen måste vara att sponsring, när den förekommer inom public service, ska ske direkt och öppet. Det gör det möjligt för tittaren/lyssnaren att aktivt förhålla sig till den påverkan som han eller hon utsätts för. Om sponsring sker indirekt kan en risk uppstå att den enskilde får svårt att sakligt värdera innehållet i ett program. Enligt min mening borde skärpningar av regelverket på denna punkt ytterligare utredas. Reservationer och särskilt yttrande av ledamoten () Det svenska medielandskapet har under genomgått stora, för att inte säga dramatiska, omvälvningar. För bara ett par årtionden sedan kännetecknades radio och television av monopol och rigida regleringar; mångfalden var begränsad och val- friheten starkt inskränkt. ser situationen radikalt annorlunda ut. finns en mängd TV- och radiokanaler vid sidan av och . Antalet aktörer på marknaden har vuxit avsevärt. Utbudet av radio- och TV-program inom skiftande programgenrer har ökat kraftigt. Radio- och TV-sändningar kan numera inte följas enbart via de traditionella apparaterna utan även till exempel via Internet. Det friare och mer mångfacetterade medielandskapet har delvis drivits fram av den tekniska utvecklingen i sig. Men i mycket hög grad ligger det medvetna politiska beslut bakom. Enligt min mening har utvecklingen i allt väsentligt varit positiv. Människors möjligheter att välja det program som just de vill lyssna eller titta på har ökat kraftigt. Den ökade mångfalden har också skapat skarpare konkurrens till gagn bland annat för pris och kostnader. Kommittémajoriteten väljer huvudsakligen att teckna utvecklingen i mörka färger. Det är en beskrivning som jag inte kan dela. Public service har en viktig roll att spela också i en förändrad verklighet. Den kommersiella radion och televisionen å ena sidan och radion och televisionen inom public service å den andra sidan kompletterar varandra. Public service centrala uppdrag består, enligt min uppfattning, i att värna kvalitetsproduktion och program som inte har en direkt, kortsiktig avsättning på en kommersiell marknad men som ändå är av stort samhälleligt värde. Det gäller exempelvis kvalificerade kommenterande program, nyheter, program på minoritetsspråk, svensk teater och televiserade över- föringar från våra nationalscener som t.ex. Kungliga Dramatiska Teatern och och filmer och barnprogram av hög standard, liksom utbildningsprogram. underhållnings- program och viss sportproduktion behöver inte finansiering av offentliga medel för att produceras. Public service-bolagens verk- samhet måste koncentreras därför att public service måste vara stark på områden där det kommersiella intresset för radio och TV är ringa. Public service bör bli smalare, men vassare. Reservationer och särskilt yttrande Av det skälet är jag också mycket kritisk till åtskilligt av public service-bolagens så kallade sidoverksamheter. Public service- bolagens uppgift är att producera och sända radio- och TV- program, inte att ge sig in på andra marknader i syfte att exempelvis ytterligare värna sina egna varumärken. Om public service-före- tagen expanderar sin verksamhet till andra fält skadar det kärnverk- samheten på flera sätt. För det första kan den nya verksamheten tränga undan kärnverksamheten ekonomiskt. När konkur- rensen om företagens medel ökar riskerar kärnverksamheten att få stryka på foten. För det andra riskeras hela den medborgerliga legi- timiteten för public service. Om public service förvandlas till att omfatta allt mer urholkas grundtanken med public service. Det vore mycket allvarligt. Enligt min mening saknar kommitté- majoriteten tydliga markeringar på denna punkt. Den sponsringsverksamhet som förekommer måste vara begränsad och reglerad. Utgångspunkter bör vara att sponsring inte uppenbart får skada andra icke-licensierade konkurrenters mark- nad, inte vara dold eller okänd för lyssnare, tittare och allmänhet, inte stå i strid med vare sig publicistiska krav eller kvalitetskrav eller kravet på opartiskhet eller förbudet mot kommersiellt gynnade. När det gäller indirekt sponsring ska public service företagen ha rätt att införskaffa och producera program och ha visningsrättig- heter även om produktionen är sponsrad. Produktionen kan göras både tillsammans med andra och av public service företagen själva. Detta kan ibland vara en förutsättning för angelägen produktion, såväl inom kultur som utbildning och faktaprogram. Den indirekta sponsringen ska dock vara begränsad i sin förekomst och frekvens, för att inte bli styrande eller skapa oklara konkurrensförutsätt- ningar. All indirekt sponsring ska redovisas till tittarna och allmän- heten och underordnas kraven på opartiskhet, kommersiell neutra- litet och kvalitet. En radio och TV i allmänhetens tjänst ska erbjuda ett program- utbud av hög kvalité. Programmen ska självklart produceras både i och i övriga landet. Oron som majoriteten visar, genom att man vill bestämma att av programmen ska produceras utanför , delar jag inte alls. Redan nu uppgår allmänproduktionen producerad utanför till i SVT. SVT har dessutom i en skrivelse till kommittén redovisat att man ämnar satsa ytterligare på regional programverksamhet. Reservationer och särskilt yttrande SOU 2005:1 också att bidra till att fler program kommer att produceras regionalt. Innehållet i programmen är för tittaren troligen viktigare än var de produceras. Procentmålet bidrar inte till en bättre radio eller TV, utan innebär bara ökad byråkratisering och diskussion om var programmen ska produceras för att uppnå procentsatser. Jag är övertygad om att radio och TV kommer att produceras i minst lika stor omfattning som utanför utan att specifika regler behövs om detta. Även om finansieringen av den framtida televisionen inte ligger i vår uppgift att yttra oss om då en särskild utredare handlägger denna fråga, utgår kommittémajoriteten i utredningen från att TV- avgifter eller annan medieavgift ska betalas av dem som ser på TV. Jag delar inte majoritetens uppfattning i denna fråga. Avgifts- finansieringen bör avskaffas och public service verksamheten ska finansieras gemensamt av skattemedel på samma sätt som annan verksamhet, som är omistlig för allmänheten. Vad gäller must carry som nämns i vår utredning, anser jag att den bör begränsas till de nuvarande public service-kanalerna TV1 och TV2. Jag delar kommitténs uppfattning att verksamheten i UR har en alldeles för låg kostnadseffektivitet. Med ett gemensamt sam- utnyttjande av teknik och produktionsresurser med SR och SVT skulle programverksamheten bli betydligt billigare utan att kvaliteten försämrades. Jag ser det som positivt att en kommitté tillsätts för att se över UR: s framtida verksamhet. Min uppfattning är att kommitténs mål bör vara att UR ska ligga som en särskild distributionskanal av utbildning under SR och SVT. En stor del av utbildningsproduktionen bör kunna köpas in från andra produ- center av utbildning än SVT. Härigenom fås ett mer effektivt och bättre UR. Reservationer och särskilt yttrande av ledamöterna () och () Kommittén om radio och TV i allmänhetens tjänst har haft regeringens uppdrag att ta fram ett underlag om de villkor som ska gälla för verksamheten inom radio och TV i allmänhetens tjänst under kommande tillståndsperiod. Enligt en tidigare överenskommelse mellan partierna och enligt proposition 2000/01:94 Radio och TV i allmänhetens tjänst 2002– 2005 skulle en parlamentarisk kommitté tillsättas för göra en samlad översyn av public service-uppdraget och public service- företagens förutsättningar, bland annat ekonomiska och organisa- toriska, att uppfylla detta uppdrag i en ny och föränderlig medie- situation (prop. 2001/01:94 s. 80). Trots denna överenskommelse har frågor om public service-företagens ekonomiska förutsätt- ningar och finansiering inte behandlats i denna utredning. Vi anser att det har inneburit en stor brist i utredningens arbete. Redan i samrådet inför framtagandet av direktiven till utred- ningen framförde vi från och att finansieringsfrågorna, bland annat avgiftsfrågan, har en central betydelse för public service-företagens utveckling och att dessa aspekter därför borde ha funnits med i direktiven. Regeringen valde istället att låta en särskild utredare ta fram ett underlag beträffande vissa frågor om finansieringen av verksamheten inom radio och TV i allmänhetens tjänst, separat från vår utredning. Vi menar att det inneburit att den utredning vi nu presenterar inte är komplett och att det hade varit en stor fördel om vi fått möjlighet att även utreda de ekonomiska aspekterna på public service-verksamheten. , A., Internetanvändningens fas II. I Ju mer vi är tillsammans. Tjugosju kapitel om politik, medier och samhälle. , 2004 Betzel, M., Programme Performance of Public Service Broadcasting and its Mission in the Digital . Background paper at 17th EPRA meeting in , , 8–9 2003 & , L., Om kultur- och medievanors förändring. I Det ska vara billigt att köpa böcker och tidskrifter III. SOU 2003:76 , U. Facht, U. & Hellingwerf, K., Bokläsning i den digitala tidsåldern. Resultat från Mediearbarometern –2003. Underlag utarbetat för SCB och . Dagspresskollegiets PM nr 36, 2002. Wadbring, I., Svenskars och invandrares medieinnehav och nyhetskonsumtion EBU Technical – Information I44–2004. – includes draft recommendations Elgemyr, G., Radion i strama tyglar. Om radiotjänsts tillblivelse, teknik och ekonomi 1922–1957, 1996 European Audiovisual Observatory, Yearbook 2003. (), 2004 Fakta om DR 2003 (, DR) och TV, 1999. Hur lokal är den lokala radion? rapportserie, rapport nr 7, 2001. rapportserie, rapport nr 9, 2002. rapportserie, rapport nr 10, . Findahl, O., Mångfald i TV-nyheterna, delrapport 1 rapportserie, rapport nr 11, 2003. rapportserie, rapport nr 13, 2004. rapportserie, rapport nr 15, . Findahl, O., Mångfald i TV-nyheterna, delrapport 2 rapportserie, rapport nr 16, 2004. , B., , H. & , T., Spegling, produktion, mångfald. & , L. En bok om press, radio & TV. , S., Kampen om monopolet. radio och TV . , L., Radio. I , U. & Facht, U., (red.) MedieSverige 2004, Statistik och analys. & , L., (red.) Ju mer vi är tillsammans. Tjugosju kapitel om politik, medier och samhälle. , O., ställer televisionen inför nya utmaningar. I , U. & Facht, U., (red.) MedieSverige 2004, Statistik och analys. KOM/1999/58406 /04/666 (avgörande om danska TV2:s statsstöd) publikationer 59/2004. Televisions- och radioverksamheten inom den allmännyttiga verksamheten 2010. Rapport från Arbetsgruppen för televisionsverksamhet och i . Lagen om (, lag nr 492/2002) & , J., Kvinnor och män i nyheterna. En kvantitativ undersökning av SVT:s nyhetssändningar 02/03. JMG, , 2003 Svensk TV-marknad 2004/2005: Mot en ny vår? MedieNotiser nr 1, 1999, Nordicom Mediebarometer 2003. MedieNotiser nr 1, 2004, Nordicom MedieSverige 2001/2002. Statistik och analys. Nordicom, 2002. & Facht, U., (red.) Statistik och analys. Nordicom, 2004. & Facht, U., (red.) Kartläggning och analys av situationen för medier som främst riktar sig till invandrare och nationella minoriteter i . Radio and in the EU Member States and (1998) Review of the BBCs Royal Charter. , Media and Sport, () Statistik från , e-post från Strid, J., En ny radio – och sedan? Strid, J., radiolyssnande. I , S. & , L. (red.) Ju mer vi är tillsammans. Tjugosju kapitel om politik, medier och samhälle. , S., Den svenska mediemarknaden . I MedieNotiser nr. 2 2003, Nordicom Aktuellt och Rapport. Mätning av unika ämnen 2000–2003. Ett mångkulturellt SVT? Rapport från Publik- och Utbudsanalysgruppen The Nordic Media Market. Theodoropoulou, V., Consumer Convergence. and the in the UK. I Ferrell , G. & Hujanen, T. (red.) Broadcasting & Convergence: New Articulations of the Remit. Utbildningsradion 2004 Lärarnas medieanvändning i och på gymnasiet /2004 Utbildningsradion 2004 UR:s omvärld. Rapport 3, Vedtekter for () & , K-E., Politikens medialisering. I Politikens medialisering. , L., Förtroendet för mediernas innehåll. I , S. & , L. (red.) Ju mer vi är tillsammans. Tjugosju kapitel om politik, medier och samhälle. SOM- rapport nr 34. 31, 2004. , C., Mer tecknat? Animerade TV-program – marknad, utbud, barn, föräldrar YLE, 2003. Rundradion AB:s förvaltningsråds berättelse till 1977/78:KrU24 Med anledning av propositionerna 1977/78:91 om radions och televisionens fortsatta verksamhet m.m. och 1977/78:144 med förslag till lag om ansvarighet i försöksverksamhet med närradio m.m. jämte motioner 1990/91:KU39 Radio- och TV-frågor 1992/93:KrU28 Ägande av den avgiftsfinansierade radio- och TV-verksamheten 1994/95:KrU26 Den avgiftsfinansierade radio- och TV- verksamheten 1995/96:KrU12 En radio och TV i allmänhetens tjänst 1997–2001 . 1999/2000:SoU14 Nationell handlingsplan för handikappolitiken . 2000/01:KrU8 Radio och TV i allmänhetens tjänst 2002–2005 . 2002/03:KU33 Digitala TV-sändningar Ds 1994:76 En radio och TV i allmänhetens tjänst! 1977/78:91 Om radions och televisionens fortsatta verksamhet m.m. Prop. 1990/91:149 Om radio- och TV-frågor 1991/92:140 Om den avgiftsfinansierade radio- och TV- verksamheten 1993–1996 m.m. 1992/93:236 Om ägande av den avgiftsfinansierade radio- och TV-verksamheten 1994/95:100 Förslag till statsbudget för /96 Prop. 1995/96:161 En radio och TV i allmänhetens tjänst 1997–2001 Prop. 1999/2000:79 Från patient till medborgare – en nationell 2000/01:94 Radio och TV i allmänhetens tjänst 2002–2005 Prop. 2002/03:72 Digitala TV-sändningar SFS 1996:844 Radio- och TV-lagen SOU 1965:20 Radions och televisionens framtid i I. Bakgrund och förutsättningar, programfrågor. SOU 1977:19 Radio och TV 1978–1985 SOU 1995:37 Vårt dagliga blad – Stöd till svensk dagspress SOU 1995:84 Kulturpolitikens inriktning SOU 1999:126 Politikens medialisering SOU 1999:68 Katastrofbranden i Drabbade – Medier – Myndigheter SOU 2000:55 Radio och TV i allmänhetens tjänst. SOU 2002:27 Mål i mun. Förslag till handlingsprogram för det svenska språket SOU 2002:38 Digital Radio – Kartläggning och analys SOU 2003:109 Must carry SOU 2004:16 Digital Radio SOU 2004:39 Nytt regelverk för marksänd digital-TV (, , , ) (, , , , Avtal mellan staten och RIKAB om granskning av förvaltningen av rundradiorörelsen SR:s jämställdhetspolicy SR:s personalberättelse 2003 SR:s policy för kulturell mångfald SR:s public service-redovisning 2003 SVT:s personalberättelse 2003 SVT:s policy för etnisk och kulturell mångfald SVT:s public service-redovisning 2003 SVT:s remissyttrande över SOU 2004:39, UR:s jämställdhetspolicy UR:s public service redovisningar 1998–2003 UR:s årsredovisning 2003 Skrivelser från och korrespondens med programföretagen samt enskilda och intresseorganisationer finns att tillgå i kommitténs diarium. Radio och TV i allmänhetens tjänst Beslut vid regeringssammanträde . En parlamentarisk kommitté ges i uppdrag att utifrån en bred omvärldsanalys ta fram ett underlag om de villkor som skall gälla för radio och TV i allmänhetens tjänst. Kommittén skall främst behandla frågor som rör programföretagens uppdrag och organisa- tion. Den parlamentariska kommittén skall redovisa sitt uppdrag före utgången av . Regeringen avser att ge en särskild utredare i uppdrag att sam- tidigt med den parlamentariska kommittén ta fram ett underlag om vissa frågor som främst rör finansieringen och medelstilldelningen av radio och TV i allmänhetens tjänst. Sändningstillstånden för (), Tele- vision AB (SVT) och () gäller till utgången av . inleds således en ny till- ståndsperiod. beslut (prop. 2000/01:94, bet. 2000/01:KrU8, rskr.