sou · GTB315d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Direktivet föreskriver att den som har rätt till familjeåterförening skall få ett uppehållstillstånd som är giltigt . Utredaren skall klarlägga hur svensk rätt över- ensstämmer med direktivets krav. En person som beviljas uppehållstillstånd i har i allt väsent- ligt rätt till utbildning och tillträde till arbetsmarknaden på samma sätt som andra bosatta i landet. Enligt direktivet skall den som be- viljats uppehållstillstånd ha samma rätt som den härvarande att få tillträde till utbildning, anställning och vidareutbildning. De svenska reglerna torde vara förenliga med dessa krav. Utredaren skall dock bedöma om så är fallet och annars presentera förslag till eventuella ändringar eller förtydliganden som behöver göras för att genomföra direktivet. I är huvudregeln att permanent uppehållstillstånd beviljas direkt. Tidsbegränsade uppehållstillstånd beviljas dock normalt när det är fråga om etablerade förhållanden. Enligt direktivet skall ett s.k. självständigt uppehållstillstånd, dvs. ett tillstånd som är oberoende av referenspersonens tillstånd, beviljas senast förutsatt att familjebanden kvarstår. Härmed uppfyller det svenska regelverket direktivets krav varför frågan inte behöver utredas närmare. Enligt 2 kap. 9 och 11 §§ UtlL får ett uppehållstillstånd återkallas om utlänningen medvetet har lämnat oriktiga uppgifter som varit av be- tydelse för att få tillståndet eller medvetet förtigit omständigheter av sådan betydelse eller det finns allvarliga anmärkningar mot dennes levnadssätt. Vidare skall ett permanent uppehållstillstånd återkallas om bosättningen i upphört (2 kap. 12 § UtlL). Direktivet föreskriver att en ansökan om familjeåterförening får avslås eller ett tillstånd återkallas, om vissa villkor är uppfyllda, såsom försörjningskravet eller då tillståndet beviljats på felaktiga grunder. Utredaren skall göra en bedömning av om ändringar behöver göras i utlänningslagstiftningen för att genomföra direktivet. Enligt 2 kap. 9 § tredje stycket UtlL skall vid bedömningen av om ett uppehållstillstånd bör återkallas hänsyn tas till utlänningens an- knytning till det svenska samhället och till humanitära skäl. I 4 kap. 3 § UtlL anges att en utlänning får utvisas om utlänningen uppe- håller sig här efter det att uppehållstillståndet löpt ut eller återkallats. Direktivet anger att när en medlemsstat överväger att avslå en ansö- kan om familjeåterförening, återkalla tillståndet eller besluta om ut- visning av referenspersonen eller familjemedlemmarna skall hänsyn tas till personens familjeband och varaktigheten av vistelsen i med- lemsstaten samt anknytning till ursprungslandet. Utredaren skall ta ställning till hur de svenska bestämmelserna förhåller sig till direkti- vets kriterier. beslut i fråga om avvisning eller utvisning samt om avslag på en ansökan om uppehållstillstånd eller om återkallelse av ett uppehållstillstånd får av utlänningen överklagas till (7 kap. 3 § UtlL). Under vissa förhållanden kan ärenden överlämnas till regeringen för avgörande (7 kap. 11 § UtlL). Migra- tionsverket kan enligt samma bestämmelse överlämna ärenden till under vissa omständigheter. Det finns även bestämmelser om utvisning av utlänningar i annan lagstiftning. Di- rektivet föreskriver att ett avslagsbeslut eller återkallelse av ett uppe- hållstillstånd eller beslut om utvisning skall kunna få en rättslig pröv- ning. Utredaren skall klargöra om de svenska reglerna stämmer över- ens med direktivets bestämmelser. I detta ligger även att analysera om bestämmelser om utvisning av utlänningar som finns i annan lag- stiftning omfattas av direktivets tillämpningsområde och, om så är fallet, överväga om de uppfyller direktivets krav eller om författnings- ändringar är nödvändiga. Utredningsbehovet omfattar direktivets konsekvenser och behovet av regeländringar inte bara med avseende på utlänningslagstiftningen utan även andra berörda regelverk. Utredaren skall, utöver vad som ovan närmare beskrivits, ta ställ- ning till om det fordras några ytterligare åtgärder för direktivets genomförande i den svenska ordningen. Utredaren skall lägga fram förslag på de författningsändringar som bedöms nödvändiga och andra åtgärder, t.ex. vad beträffar myndigheternas handläggnings- rutiner, som direktivet ger anledning till. delbetänkande Vår anhöriginvandring (SOU2002:13) Utredaren skall utreda hur förslagen i delbe- tänkande Vår anhöriginvandring (SOU 2002:13) förhåller sig till bestämmelserna i direktivet. Om Anhörigkommitténs förslag i något eller några hänseenden inte är förenliga med direktivet skall utreda- ren klargöra hur de kan bringas i överensstämmelse med direktivet. Utredaren skall slutligen göra en grundlig analys av vilka kostnader som föreslagna författningsändringar och andra åtgärder kan komma att medföra samt lämna förslag på finansiering i enlighet med be- stämmelserna i kommittéförordningen (1998:1474). Utgångspunkten skall vara att förslag och författningsändringar som utredaren före- slår, inte skall bidra till ökade kostnader på aktuella utgiftsområden. Utredaren skall göra en särskild kostnadsberäkning av Anhörigkom- mitténs förslag när det gäller att utvidga kretsen av anhöriga som kan få uppehållstillstånd i (SOU 2002:13). Kostnadsberäk- ningen skall täcka såväl situationen där ett försörjningskrav ställs upp som ett alternativ utan försörjningskrav. Utredaren bör tillkalla en särskild expert för detta ändamål. Uppdraget skall redovisas . Tilläggsdirektiv till utredningen om uppehålls- tillstånd för familjeåterförening (UD 2004:01) Beslut vid regeringssammanträde . Regeringen beslutade om kommittédirektiv till en utredning om genomförandet av EG-direktivet om familjeåter- förening (dir. 2003:181). Den utredningen skall utvidgas till att även ta ställning till hur rådets direktiv /109/EG av om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning (EUT L 16, 23.01.2004, s. 44) skall genomföras i svensk rätt. I uppdraget in- går att gå igenom utlänningslagstiftningen och annan relevant lagstift- ning. Utredaren skall lägga fram förslag på de författningsändringar som bedöms nödvändiga. Utredaren skall även göra en beräkning av vilka kostnader som föreslagna författningsändringar och andra åt- gärder kan komma att medföra samt lämna förslag till finansiering. Utredningen om uppehållstillstånd för familjeåterförening skall enligt direktiven redovisa sitt uppdrag . Ut- redningstiden förlängs så att utredningen skall redovisa båda upp- dragen i ett gemensamt betänkande. I 1 kap. 4 § utlänningslagen (1989:529, UtlL) anges att en utlänning som vistas i mer än skall ha uppehållstillstånd, om inte utlänningen är medborgare i , , eller . Av 2 kap. 2 § UtlL framgår att ett uppehållstillstånd innebär tillstånd att resa in i och vistas i (tidsbegränsat uppehållstillstånd) eller utan tidsbegränsning (permanent uppehålls- tillstånd). Om utlänningen har för avsikt att mera varaktigt bosätta sig i och han eller hon bedöms kunna få uppehållstillstånd, bör ett permanent uppehållstillstånd beviljas redan från början (prop. 1988/89:86 s. 146). I praktiken gäller detta främst dem som beviljas asyl eller uppehållstillstånd som skyddsbehövande i övrigt, dem som får uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning och dem som får stanna i av humanitära skäl. har utvecklingen gått i riktning mot en ökad användning av tidsbegränsade uppehållstillstånd. Det kan t.ex. bli aktuellt med ett tidsbegränsat uppehållstillstånd i en situation där Europeiska unionens råd har beslutat att en massflyktssituation skall anses föreligga (2 a kap. UtlL). Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd får vidare ges om det råder tveksamhet om utlänningens förväntade levnadssätt (2 kap. 4 b § UtlL). Genom 2 kap. 4 d och 4 e §§, som in- fördes (prop. 1999/2000:43, bet. 1999/2000:SfU9, rskr. 1999/2000:159), kodifierades den i praxis etablerade principen om s.k. uppskjuten invandringsprövning. Det innebär att en utlänning som, i andra fall än vid familjeåterförening, beviljas uppehållstillstånd på grund av äktenskap eller samboförhållande med en i bo- satt person skall ges ett tidsbegränsat uppehållstillstånd vid första beslutstillfället. Permanent uppehållstillstånd kan ges , om förhållandet består. Om det finns särskilda skäl, kan uppehålls- tillstånd ges före tvåårsperiodens slut. Ett permanent uppehållstillstånd innebär att utlänningen får i prin- cip samma rättigheter som en svensk medborgare bosatt i landet. , som trädde i kraft , innebär bl.a. att särskilda regler för uppehållstillstånd gäller för utlänningar som omfattas av avtalet (dvs. medborgare i en EU-stat, , eller ). Regelverket för den fria rörligheten för personer innebär en rätt för medborgare i en EES-stat att ta anställ- ning, starta egen verksamhet, tillhandahålla eller ta emot tjänster, stu- dera eller leva av egna medel i en annan EES-stat. För andra EES- medborgare än nordbor krävs uppehållstillstånd för vistelse . Uppehållstillstånden ges normalt för en femårsperiod. En make eller maka till en utlänning som fått ett sådant uppehålls- tillstånd i ges samma typ av tillstånd som EES-medborgaren oavsett vilket medborgarskap maken eller makan själv har. Detsamma gäller barn och andra familjemedlemmar under vissa villkor. gäller enligt ett avtal mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater och att personer som är medborgare i kan arbeta och vistas i under samma förutsättningar som de som är medborgare i en EES-stat. Enligt 11 § lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap kan en utlänning efter ansökan beviljas svenskt medborgarskap (naturali- seras) om han eller hon har haft hemvist i . Utöver kravet på hemvist i skall även andra villkor vara uppfyllda för att en person skall beviljas svenskt medborgarskap, så- som permanent uppehållstillstånd och styrkt identitet. En person som är statslös eller flykting kan beviljas svenskt medborgarskap hemvist i . En medborgare i ett annat nordiskt land kan beviljas svenskt medborgarskap hemvist i . Direktivet om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning Europeiska unionens råd antog direktivet 2003/109/EG om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning (EUT L 16, 23.01.2004, s. 44). Direktivet skall vara genomfört i nationell rätt . Det har följande huvudsak- liga innehåll. Räckvidd (artikel 3) Direktivet är tillämpligt på tredjelandsmedborgare som är lagligen bosatta i en medlemsstat. Tredjelandsmedborgare som är flyktingar eller på annat sätt skyddsbehövande omfattas dock inte. Även vissa andra kategorier, t.ex. personer som har tillfälligt skydd, är undan- tagna från direktivets tillämpningsområde. Bosättningstid (artikel 4) En tredjelandsmedborgare som varit lagligen bosatt i en medlemsstat har rätt att beviljas ställning som varaktigt bosatt. Perioder av frånvaro från den berörda medlemsstatens territorium skall god- tas förutsatt att de är kortare än i följd och inte över- stiger totalt . Villkor för att förvärva ställning som varaktigt bosatt (artikel 5) Medlemsstaterna skall kräva att tredjelandsmedborgaren styrker att han eller hon för egen räkning och för de familjemedlemmar för vilka han eller hon har försörjningsansvar, förfogar över stabila och regelbundna försörjningsmedel. Vidare skall tredjelandsmedborga- ren ha en sjukförsäkring. Medlemsstaten får kräva att tredjelandsmed- borgaren följer villkoren för integrering enligt nationell lagstiftning. Allmän ordning och säkerhet (artikel 6) Medlemsstaterna får vägra att bevilja ställning som varaktigt bosatt av skäl som rör allmän ordning eller säkerhet. Förvärv av ställning som varaktigt bosatt (artikel 7) En ansökan om ställning som varaktigt bosatt skall åtföljas av doku- mentation som styrker att villkoren är uppfyllda. Myndigheterna skall skriftligen underrätta den sökande om beslutet om ställning som varaktigt bosatt och senast från det att ansökan lämnades in. Om prövningen av ansökan är av komplicerad natur, får tidsfristen i undantagsfall förlängas. Uppehållstillstånd (artikel 8) Ställning som varaktigt bosatt är permanent och ett EG-uppehålls- tillstånd skall utfärdas. Tillståndet skall gälla . Förlust av ställning som varaktigt bosatt (artikel 9) Varaktigt bosatta skall inte längre ha rätt att behålla denna ställning om den t.ex. erhållits genom bedrägeri, om utvisningsbeslut fattats eller vid bortovaro från gemenskapens territorium minst tolv måna- der i följd. En medlemsstat får återkalla ställningen som varaktigt bo- satt om personen i fråga utgör ett hot mot den allmänna ordningen. Ställningen som varaktigt bosatt skall inte heller få behållas om en sådan ställning beviljats i en annan medlemsstat eller om personen varit borta från medlemsstaten , såvida inte särskilda skäl finns. Förfarandegarantier (artikel 10) Om en ansökan om ställning som varaktigt bosatt avslås, eller om denna ställning återkallas eller förloras eller uppehållstillståndet inte förnyas, skall den person som berörs av beslutet ha rätt att ansöka om rättslig prövning. Likabehandling (artikel 11) Varaktigt bosatta skall enligt huvudregeln åtnjuta den behandling som en medlemsstats egna medborgare får i fråga om bl.a. tillträde till arbetsmarknaden (såvida det inte är fråga om offentlig myndig- hetsutövning), studier och socialt bistånd. Skydd mot utvisning (artikel 12) En varaktigt bosatt tredjelandsmedborgare får utvisas endast om han eller hon utgör ett reellt och tillräckligt allvarligt hot mot allmän ordning eller säkerhet. Innan beslut om utvisning av en varaktigt bo- satt fattas skall medlemsstaterna bl.a. beakta hur länge bosättningen i medlemsstaten har varat och den berörda personens ålder. Ett be- slut om utvisning skall kunna överklagas. Rättshjälp skall ges till varaktigt bosatta som saknar tillräckliga medel. Förmånligare nationella bestämmelser (artikel 13) En medlemsstat får utfärda uppehållstillstånd med förmånligare vill- kor än de som anges i direktivet. Sådana uppehållstillstånd ger dock inte rätt till bosättning i andra medlemsstater. Huvudregel för bosättning i andra medlemsstater (artikel 14) Varaktigt bosatta har enligt huvudregeln rätt att bosätta sig i andra medlemsstater för att arbeta eller studera eller av andra skäl. Villkor för bosättning i en annan medlemsstat (artikel 15) Den andra medlemsstaten får begära att den varaktigt bosatta bevisar att han eller hon har stabila och regelbundna försörjningsmedel och en sjukförsäkring. Medlemsstaterna får också kräva att tredjelands- medborgaren följer villkoren för integrering i enlighet med natio- nell lagstiftning. Krav på integration får dock inte ställas när tredje- landsmedborgaren har anmodats att uppfylla integreringsvillkor i den första medlemsstat som beviljade ställningen som varaktigt bo- satt. Om den varaktigt bosatta är anställd får den andra medlems- staten anmoda honom eller henne att visa t.ex. anställningskontrakt eller bevis om tillräckliga medel då det rör sig om en egen företagare. Om den varaktigt bosatte studerar får den andra medlemsstaten be- gära bevis om inskrivning vid en godkänd utbildningsanstalt. Familjemedlemmar (artikel 16) Makar och minderåriga barn har en principiell rätt att medfölja den varaktigt bosatte som flyttar till en annan medlemsstat. Den andra medlemsstaten får begära bevis av familjemedlemmen om att denne har sin försörjning tryggad samt sjukförsäkring. Allmän ordning och säkerhet samt folkhälsa (artikel 17–18) Medlemsstaterna får vägra ansökningar om uppehållstillstånd från varaktigt bosatta eller deras familjemedlemmar om personen utgör ett hot mot allmän ordning eller säkerhet eller mot folkhälsan. Prövning av ansökan om och utfärdande av uppehållstillstånd (artikel 19) En ansökan om uppehållstillstånd i den andra medlemsstaten skall handläggas . Om behandlingen av ansökan är komplicerad, får tidsfristen förlängas med högst . Förfarandegarantier (artikel 20) Ett beslut om avslag på en ansökan om uppehållstillstånd skall vara motiverat och kunna överklagas. Om ansökan om uppehållstillstånd avslås eller om uppehållstillståndet återkallas eller inte förnyas, skall den berörda personen ha rätt att ansöka om rättslig prövning. Garanterad behandling i den andra medlemsstaten (artikel 21) Så snart som en varaktigt bosatt har fått uppehållstillstånd i den andra medlemsstaten skall han eller hon åtnjuta likabehandling på de om- råden som anges i artikel 11, dvs. en principiell rätt att t.ex. arbeta och studera. Återkallande av uppehållstillståndet och återtagandeskyldighet (artikel 22) Till dess att tredjelandsmedborgaren har uppnått ställning som var- aktigt bosatt får den andra medlemsstaten vägra förnya eller åter- kalla uppehållstillståndet av hänsyn till allmän ordning och säkerhet eller om villkoren för bosättning är uppfyllda. Den första medlemsstaten skall i dessa fall återta den varaktigt bosatta. Den andra medlemsstaten får utvisa tredjelandsmedborgaren från unionens terri- torium på grund av allvarligt hot mot allmän ordning eller säkerhet. Förvärv av ställning som varaktigt bosatt i den andra medlemsstaten (artikel 23) Efter ansökan skall den andra medlemsstaten bevilja varaktigt bo- satta denna ställning under förutsättning att villkoren är uppfyllda, bl.a. kravet bosättning i landet. Kontaktpunkter (artikel 25) Medlemsstaterna skall upprätta kontaktpunkter med ansvar att ut- byta information om bl.a. utfärdande av uppehållstillstånd. Utredaren skall ta ställning till hur rådets direktiv om varaktigt bo- satta tredjelandsmedborgares ställning skall genomföras i svensk rätt. En tredjelandsmedborgare som varit lagligen bosatt i en medlemsstat har enligt huvudregeln rätt att beviljas ställning som varaktigt bosatt. Denna status finns inte i svensk lagstiftning. Utre- daren skall ta ställning till vilka författningsändringar som krävs för att det svenska regelverket skall uppfylla direktivet. En förutsättning för att en tredjelandsmedborgare skall kunna be- viljas ställning som varaktigt bosatt är att personen kan försörja sig och sina familjemedlemmar. Medlemsstaterna skall därför kräva av tredjelandsmedborgaren att styrka att han eller hon förfogar över försörjningsmedel och har sjukförsäkring. Utredaren skall bedöma vilka ändringar som behövs i svensk rätt för att införa denna ord- ning. Ett beslut om ställning som varaktigt bosatt skall meddelas skriftli- gen till den sökande senast från det att ansökan lämna- des in, såvida ärendet inte är av komplicerad natur. Utredaren skall ta ställning till hur detta krav kan införlivas i den svenska ordningen. Förlust av ställning som varaktigt bosatt Ställningen som varaktigt bosatt skall inte kunna behållas om den erhållits genom bedrägeri eller om utvisningsbeslut fattats eller vid bortovaro i följd. Utredaren skall bedöma vilka ändringar som behöver införas för att svensk lagstiftning skall över- ensstämma med direktivet. Om en ansökan om ställning som varaktigt bosatt avslås, eller om denna ställning återkallas eller förloras eller uppehållstillståndet inte förnyas, skall den berörda personen ha rätt att ansöka om rättslig prövning i den berörda medlemsstaten. Utredaren skall lämna förslag till vilka ändringar som krävs för att de svenska reglerna skall upp- fylla dessa krav. Enligt huvudregeln skall varaktigt bosatta åtnjuta samma rättigheter som medlemsstatens egna medborgare i fråga om bl.a. tillträde till arbetsmarknaden (under förutsättning att det inte är fråga om offent- lig myndighetsutövning), studier och socialt bistånd. Medlemsstaterna får begränsa likabehandling i förhållande till egna medborgare i fråga om anställning i de fall där verksamheten är förbehållen EU/EES- medborgare enligt gällande nationell lagstiftning. Utredaren skall ta ställning till om de svenska reglerna överensstämmer med direktivet och annars föreslå de ändringar som är nödvändiga. Villkor för bosättning i andra medlemsstater En tredjelandsmedborgare som beviljats ställning som varaktigt bo- satt har enligt huvudregeln rätt att bosätta sig i andra medlemsstater för att t.ex. arbeta eller studera. Utredaren skall klarlägga hur de svenska reglerna behöver ändras för att uppfylla direktivet när det gäller rätten för varaktigt bosatta i andra medlemsstater att flytta till . Den medlemsstat till vilken den varaktigt bosatte flyttar, får be- gära bevis om tryggad försörjning och sjukförsäkring. Utredaren skall redovisa för- och nackdelar med att införa denna möjlighet i det svenska regelverket och ta ställning till vilka ändringar av den svenska ordningen som behövs om möjligheten införs. Familjemedlemmar har rätt att följa med den varaktigt bosatte vid flytt till annan medlemsstat. Utredaren skall klarlägga hur de svenska reglerna för sådana familjemedlemmar skall utformas för att direk- tivet skall genomföras. Allmän ordning eller säkerhet och skydd mot utvisning Medlemsstaterna får vägra att bevilja ställning som varaktigt bosatt eller vägra ansökningar om uppehållstillstånd från varaktigt bosatta och deras familjemedlemmar om de utgör ett hot mot allmän ord- ning eller säkerhet eller mot folkhälsan. Vidare får en varaktigt bo- satt tredjelandsmedborgare endast utvisas om han eller hon utgör ett reellt och tillräckligt allvarligt hot mot allmän ordning eller säker- het. Liksom när det gäller direktivet om rätt till familjeåterförening skall utredaren ta ställning till om ändringar behöver vidtas i den svenska lagstiftningen med anledning av dessa bestämmelser. En ansökan om uppehållstillstånd i den andra medlemsstaten skall handläggas . Om det är ett komplicerat ärende, får handläggningstiden förlängas med högst . Utredaren skall ta ställning till hur detta krav kan införlivas i den svenska ordningen. Om ansökan om uppehållstillstånd avslås eller om uppehållstillstånd återkallas eller inte förnyas, skall den berörda personen ha rätt att ansöka om rättslig prövning i den berörda medlemsstaten. Utreda- ren skall klargöra hur de svenska reglerna förhåller sig till direktivet. En varaktigt bosatt som fått uppehållstillstånd i en annan medlems- stat skall enligt huvudregeln ha samma rättigheter som landets egna medborgare när det t.ex. gäller tillträde till arbetsmarknaden eller Utredaren skall ta ställning till om de svenska reglerna be- höver ändras för att genomföra direktivet. Återkallande av uppehållstillståndet och återtagandeskyldighet Så länge tredjelandsmedborgaren inte fått ställning som varaktigt bo- satt i den andra medlemsstaten får denna vägra förnya eller besluta att återkalla uppehållstillståndet av hänsyn till allmän ordning och säkerhet eller om villkoren för bosättning är uppfyllda. Den första medlemsstaten skall i dessa fall återta den varaktigt bosatte. Utredaren skall ta ställning till vilka ändringar som krävs i svensk rätt för att denna skall vara förenlig med direktivet. Ställning som varaktigt bosatt En varaktigt bosatt tredjelandsmedborgare har rätt till ställning som varaktigt bosatt i den andra medlemsstaten om villkoren är uppfyllda. Utredaren skall klarlägga vad som behöver göras för att det svenska regelverket skall uppfylla direktivet. Medlemsstaterna skall upprätta kontaktpunkter med ansvar att ut- byta information om bl.a. utfärdande av uppehållstillstånd. Utreda- ren skall ge förslag på svensk kontaktpunkt och hur denna skall fungera. Utredningsbehovet omfattar direktivets konsekvenser och behovet av regeländringar inte bara med avseende på utlänningslagstiftningen utan även avseende ändringar som kan aktualiseras i annan lagstift- ning. Utredaren skall, utöver vad som ovan närmare beskrivits, ta ställ- ning till om det fordras några ytterligare åtgärder för direktivets genomförande i den svenska rättsordningen. Utredaren skall lägga fram förslag på de författningsändringar som bedöms nödvändiga och andra åtgärder, t.ex. vad beträffar myndigheternas handläggnings- rutiner, som genomförandet av direktivet ger anledning till.