sou · GTB320 · 2006-01-01 00:00:00 — KO yrkade vidare att TBS skulle förbjudas att erbjuda Internettjänster utan att i förväg tydligt informera om hur avtal kommer till stånd. KO hänvisade här till bestämmelsen i 10 § e-handelslagen, enligt vilken en tjänsteleverantör skall tillhandahålla effektiva tekniska hjälpmedel som gör det möjligt för en beställare att rätta eventuella inmatningsfel innan en beställning görs. En tjänsteleverantör skall vidare enligt 11 § samma lag på ett klart och otvetydigt sätt innan en tjänstemottagare gör en beställning informera om bl.a. dessa hjälpmedel och de tekniska steg som måste vidtas för att ingå avtal. fann att TBS inte lämnat någon information om hur man skall gå tillväga för att ingå ett avtal om betaltjänsten. Enligt utgör en sådan uppgift information som är av särskild betydelse från konsumentsynpunkt, i enlighet med 15 § e-handelslagen. fann att sådan information skulle motverka att konsumenten vilseleds om, när och hur avtal tekniskt uppkommer och därmed om sin betalningsskyldighet, varför förbud mot att underlåta att meddela denna information skulle meddelas. KO yrkade att skulle förbjuda TBS att marknadsföra Internettjänster där endast det telefonnummer som använts för uppkoppling utgör grund för att debitera tjänsten, då detta stod i strid med god marknadsföringssed. konstaterade att med god marknads- föringssed i 4 § marknadsföringslagen avses dels god affärssed, dels andra vedertagna normer som syftar till att skydda konsumenter och näringsidkare vid marknadsföring av produkter. En procedur som därvid uppfyller god affärssed vid ingående av avtal via Internet har enligt domstolen preciserats i Svenska Postorder- föreningens Branschregler, som nämnts i det föregående. fann att utredningen i målet och vad KO anfört inte gav tillräckligt underlag för att bedöma huruvida det beträffande Internethandel i allmänhet – utöver vad Marknadsdom- stolens tidigare uttalanden i målet och vad som redan följer av konsumenträttslig lagstiftning – finns skäl att uppställa ytterligare krav på sätt KO gjort gällande. KO:s talan lämnades därför utan bifall i denna del. KO yrkade vidare att skall ålägga TBS att vid marknadsföring av Internettjänster lämna klar och tydlig informa- tion innan ett avtal ingås om företagets namn och adress, tjänstens huvudsakliga egenskaper, tjänstens pris samt gällande ångerrätt, i enlighet med vad som föreskrivs i 9 § distansavtalslagen. fann att TBS, såvitt framgår av utredningen, på sina webbplatser inte lämnat uppgift om sitt namn och adress. Det har inte heller funnits någon närmare uppgift om tjänstens innehåll och om ångerrätten eller tydliga prisuppgifter. Viss prisuppgift hade funnits, men hade varit svårtillgänglig eller i vissa fall inte möjlig att ta del av förrän efter det att uppkoppling skett mot TBS modempool. Mot denna bakgrund fann att TBS inte uppfyllt sin informationsskyldighet enligt 9 § distansavtalslagen. TBS har därmed, i enlighet med 12 § andra stycket samma lag, inte lämnat sådan information av särskild betydelse från konsument- synpunkt som avses i 4 § andra stycket marknadsföringslagen. Bolaget ålades att vid marknadsföring av Internettjänster till konsumenter som syftar till distansavtal lämna klar och begriplig information om företagets namn och adress, tjänstens huvudsakliga egenskaper, tjänstens pris och konsumentens ångerrätt enligt distansavtalslagen. KO yrkade även att skulle ålägga TBS att vid marknadsföring av Internettjänster när ett avtal ingåtts ge konsumenten en bekräftelse i enlighet med vad som föreskrivs i 10 § distansavtalslagen. fann emellertid att KO inte kunde anses ha visat att den grundläggande förutsättningen för att tillämpa den nämnda bestämmelsen var för handen, nämligen att ett giltigt avtal hade ingåtts. KO:s talan lämnades därför utan bifall i denna del. KO ./. (MD 2004:18, dom , dnr B 7/03) (), tidigare , är en teleoperatör som tillhandahåller bl.a. betalsamtals- nummer. Sedan KO fått in ett stort antal klagomål mot CMT med anledning av utskickade fakturor som anmälarna ställde sig helt oförstående inför, väckte KO talan mot CMT vid Marknads- domstolen.18 KO yrkade att vid vite förbjuder CMT att vid marknadsföring av Internettjänster tillställa konsumenter fakturor avseende utnyttjande av Internettjänst och på så sätt ge mottagaren uppfattningen att betalningsskyldighet föreligger när mottagaren inte uttryckligen beställt tjänsten. KO yrkade vidare att vid vite förbjuder CMT att medverka till marknadsföring i vilken tjänsteleverantören underlåter att tillhandahålla lämpliga och effektiva tekniska hjälpmedel som gör det möjligt för en tjänstemottagare att upptäcka och rätta till eventuella inmatningsfel innan denne gör en beställning. CMT medgav KO:s talan. Fakturering utan föregående beställning anförde inledningsvis att Svenska Postorder- föreningens Branschregler kan tjäna som vägledning i fråga om de krav som måste ställas för att en beställning gjord via Internet skall anses vara i enlighet med god marknadsföringssed. Enligt dessa branschregler krävs att köparen först markerar sitt köpintresse med ett särskilt klick. Köparen skall därefter ges möjlighet att läsa igenom både detaljerna i beställningen och avtalsvillkoren samt bekräfta detta genom ett andra klick. Slutligen skall köparen genom ett tredje klick bekräfta själva beställningen och acceptera avtalsvillkoren. fann utrett att CMT vid tillhandahållande av betalsidor på Internet inte gett konsumenten möjlighet att uttryckligen ta ställning till om tjänsten skall beställas innan en 18 Se även mål MD 2004:19, dom . sådan beställning anses ha skett samt att CMT trots detta sänt ut fakturor med påstående om betalningsskyldighet. Enligt mening kan det beskrivna förfarandet inte anses innebära att en uttrycklig beställning har gjorts. Genom CMT:s förfarande att tillställa konsumenterna en faktura som ger sken av att konsumenten är betalningsskyldig vilseleds konsumenten enligt om sin betalningsskyldighet, varför denna marknadsföring i vart fall kan kritiseras på samma grunder som motiverat bestämmelsen i 12 § andra stycket marknadsföringslagen. Marknadsföringen skall enligt domstolen därför anses som otillbörlig enligt 4 § samma lag. förbjöd CMT vid vite av att vid marknadsföring tillställa konsumenter fakturor avseende utnyttjande av sådan tjänst som inte uttryckligen har beställts. Möjlighet för beställaren att rätta inmatningsfel Enligt 10 § lagen e-handelslagen skall en tjänsteleverantör till- handahålla effektiva tekniska hjälpmedel som gör det möjligt för en beställare att upptäcka och rätta till sina eventuella inmatningsfel innan en beställning görs. hänvisade i sina domskäl till förarbetena till e-handelslagen, där det bl.a. uttalas att det särskilt från konsument- skyddssynpunkt är väsentligt att tjänsteleverantören följer lagens krav på information vid marknadsföring och på information när avtalet ingås (prop. 2001/02:150 s. 76). konstaterade vidare att det av utredningen framgick att det på de av KO redovisade webbplatserna inte har tillhandahållits några effektiva tekniska hjälpmedel som gör det möjligt för en beställare att upptäcka och rätta till sina eventuella inmatningsfel innan en beställning görs. Webbplatsernas utformning är därmed enligt domstolen i strid med 10 § e- handelslagen. Att marknadsföra tjänster utan att iaktta denna bestämmelse är enligt otillbörligt i marknads- föringslagens mening. Enligt är CMT skyldigt att känna till de föreskrifter som gäller enligt e-handelslagen. Det kan även krävas att bolaget inte medverkar till marknadsföring som inte är förenlig med e-handelslagen. Med hänsyn till omständigheterna i målet måste det enligt ha stått klart för CMT att marknadsföringen i fråga stod i strid med e-handelslagen. Det har ålegat CMT att förvissa sig om att det funnits rutiner som säkerställde att företaget inte medverkade till marknadsföring som stred mot denna lag. CMT har genom att upplåta betalnummer och fakturera för dessa betalteletjänster medverkat till tjänsteleverantörens otillbörliga marknadsföring och kan därför inte undgå ansvar. förbjöd CMT vid vite att medverka till marknadsföring i vilken tjänsteleverantören under- låter att tillhandahålla lämpliga och effektiva tekniska hjälpmedel som gör det möjligt för en tjänstemottagare att upptäcka och rätta till eventuella inmatningsfel innan en beställning görs. KO ./. (MD 2004:19, dom , dnr B 8/03) (), tidigare , är en teleoperatör som tillhandahåller bl.a. betalsamtals- nummer. Sedan KO fått ett stort antal klagomål mot CMT med anledning av utskickade fakturor som anmälarna ställde sig helt oförstående inför, väckte KO talan mot CMT vid Marknads- domstolen. KO yrkade att vid vite förbjuder CMT att vid debitering av Internettjänster använda villkoret att konsumenten är betalningsskyldig gentemot CMT för uppkoppling mot betalsidor på Internet med stöd av abonnemangsavtalet med (TeliaSonera) eller väsentligen liknande villkor med innebörd att konsumenten är betalningsskyldighet för uppkoppling mot betalsidor på Internet utan att föregående avtal ingåtts med konsumenten. CMT medgav KO:s talan. Enligt 3 § avtalsvillkorslagen kan pröva om ett avtalsvillkor, som en näringsidkare använder när han erbjuder varor, tjänster eller andra nyttigheter till konsumenter, med hänsyn till pris och övriga omständigheter är oskäligt mot konsumenten. Om så är fallet, får förbjuda näringsidkaren att i liknande fall använda samma eller väsentligen samma villkor, om förbudet är påkallat från allmän synpunkt eller annars ligger i konsumenternas eller konkurrenternas intresse. fann klarlagt att det aktuella villkoret – att kunden är betalningsskyldig gentemot CMT med stöd av TeliaSoneras abonnemangsavtal – tillämpats av CMT i massavtal. Ett villkor som det i målet påtalade och som inte har presenterats innan eller i samband med att en tjänst levereras, är enligt dom- stolens mening normalt att anse som oskäligt. Det finns enligt vidare fog för uppfattningen att betaltjänster på Internet innebär något mer än bara ett vanligt samtal, bl.a. därför att betaltjänsten skiljer sig prismässigt från den ordinarie teletaxan. Det bör enligt således i princip krävas att ett särskilt avtal har ingåtts om aktuell tjänst och att det av avtalet framgår vilket pris som är gällande mellan parterna för att betalningsskyldighet skall uppkomma. Sammanfattningsvis ansåg att det av KO påtalade villkoret är vilseledande i fråga om de allmänna förut- sättningarna för avtalsbindning mellan CMT och konsumenten. Villkoret kan därför enligt domstolen vilseleda konsumenten om dennes betalningsskyldighet och därmed om dennes möjlighet att göra sina rättigheter gällande, varför villkoret är oskäligt. förbjöd CMT vid vite av att vid debitering av Internettjänster använda villkoret att konsumenten är betalningsskyldig gentemot CMT för uppkoppling mot betalsidor på Internet med stöd av abonnemangsavtalet med utan att avtal har ingåtts med konsumenten eller väsentligen samma villkor. Tusentals polisanmälningar har gjorts i med anledning av misstänkt bedrägeri eller försök till bedrägeri genom modem- kapning. City åklagarkammare i beslutade att lägga ned en förundersökning gällande misstänkt grovt bedrägeri beträffande fakturering av besök på betalsidor på Internet.1 Beslutet motiverades med att det inte gick att styrka bedrägligt uppsåt hos de personer som varit föremål för förundersökning. Även andra förundersökningar angående misstänkt bedrägeri genom modemkapning har lagts ned. Utredningen finner mot denna bakgrund anledning att närmare studera frågan om huruvida modemkapning kan anses utgöra brott och överväga om lagstiftningen kan behöva förstärkas i något avseende. Den som olovligen bereder sig tillträde till upptagning för automatisk databehandling eller olovligen utplånar eller ändrar eller i register för in sådan upptagning, döms enligt 4 kap. 9 c § för dataintrång till böter eller fängelse i högst . Enligt 4 kap. 10 § samma balk är försök eller förberedelse till dataintrång straffbart, om brottet om det fullbordats inte skulle ha varit att anse som ringa. 1 City åklagarkammare i , beslut , dnr C11-30-1537-03. 8.1.2Kan modemkapning utgöra dataintrång? Modemkapning sker i allmänhet genom att en Internetanvändare i samband med besök på en webbplats vilseleds att klicka på en ikon, vilket medför att en dialler laddas ned på datorn och ändrar datorns fjärranslutning. Detta möjliggörs inte sällan av att någon lägger ut en webbplats som har utformats så att en Internetanvändare inges uppfattningen att denne utan kostnad och utan nedladdning av en dialler får tillgång till visst innehåll på webbplatsen genom att klicka ja i ett extrafönster. Skulle nedladdningen av diallern ske utan användarens tillåtelse har nedladdningen skett olovligen. Detta torde i allmänhet vara fallet om en användare klickar på en ja-ruta utan att tydligt ha upplysts om att klickningen innebär att en dialler laddas ned och ändrar fjärranslutningen. Detsamma gäller om diallern laddas ned med anledning av att användaren klickar på rutan för nej eller stäng i extrafönstret. Diallers kan även döljas i obeställda e-postmeddelanden, s.k. spam. Öppnar en användare ett sådant e-postmeddelande med följd att en dialler utan användarens vetskap installeras på datorn har även denna installation skett olovligen. Diallern ändrar alltså datorns fjärranslutning, så att uppringning i stället sker till det nummer som diallern programmerats med. Eftersom ett program således installeras olovligen på datorn, och fjärranslutningen utgör en upptagning för automatisk databehandling, skulle modemkapning i objektiv bemärkelse kunna vara straffbart som dataintrång. Detsamma gäller åtgärder som leder till olovlig installation av andra program som på något sätt kan ändra datorns funktion, t.ex. trojanska hästar och spionprogram. Gärningsman är den som lägger ut en försåtligt programmerad dialler på en webbplats i syfte att Internetanvändare skall vilseledas att klicka i ett extrafönster på webbplatsen med följd att diallern laddas ned på användarens dator och ändrar fjärranslutningen. Vid modemkapning förses en webbplats med en dialler i syfte att åstadkomma just detta resultat. Gärningsmannens uppsåt måste för att straffansvar skall komma i fråga omfatta samtliga objektiva rekvisit. Gärningsmannen måste alltså medvetet lägga ut webbplatsen och förse denna med en dialler samt därvid vara medveten om att fråga är om en dialler som kan laddas ned utan användarens uttryckliga och frivilliga godkännande. Gärningsmannen måste också vara medveten om att diallern är programmerad så att den vid installation kommer att ändra datorns fjärranslutning och ringa upp ett nytt nummer. Förhållandet mellan brottet dataintrång och övriga brottsbalks- brott avgörs enligt sedvanliga principer för bedömningen av konkurrens mellan överlappande stadganden i brottsbalken.2 Utredningen bedömer mot denna bakgrund att de förfaranden som typiskt sett innefattar modemkapning i princip är straffbara som dataintrång, varför någon utvidgning av bestämmelsen i 4 kap. 9 c § inte är påkallad. 8.2Bedrägeri och annan oredlighet Den som medelst vilseledande förmår någon till handling eller underlåtenhet, som innebär för gärningsmannen och skada för den vilseledde eller någon i vars ställe denne är, döms enligt 9 kap. 1 § första stycket för bedrägeri till fängelse i högst . För bedrägeri döms också den som genom att lämna oriktig uppgift, genom att ändra i program eller upptagning eller på något annat sätt olovligen påverkar resultatet av en automatisk informationsbehandling eller någon annan liknande automatisk process, så att det innebär för gärningsmannen och skada för någon annan. Detta framgår av 9 kap. 1 § andra stycket . Brottet brukar benämnas datorbedrägeri. Är brott enligt 1 § att anse som grovt, döms enligt 9 kap. 3 § för grovt bedrägeri till fängelse, lägst och högst . Vid bedömningen om brottet skall anses som grovt skall särskilt beaktas om gärningsmannen missbrukat allmänt förtroende eller begagnat falsk handling eller vilseledande bokföring eller om gärningen eljest varit av särskilt farlig art, avsett betydande värde eller inneburit synnerligen kännbar skada. Av 9 kap. 11 § samma balk följer att försök och förberedelse till bl.a. bedrägeri och grovt bedrägeri är straffbart. 1997/98:44 s. 149. 8.2.2Obehörig uppkoppling till utlands-, satellit- eller betalnummer Att genom vilseledande förmå någon till en handling Bedrägeribrottet kännetecknas av att någon vilseleds att förfoga över sin förmögenhet till sin egen skada. Att vilseleda innebär att inge någon en oriktig uppfattning om något. Det bedrägliga förfarandet riktar oftast mot en viss person, men kan även vara riktat mot en obestämd krets.3 För att ansvar för bedrägeri skall komma i fråga måste vilseledandet ge upphov till en handling av den vilseförde. Villfarelsen skall alltså vara styrande för den vilsefördes beslut att utföra denna handling. Den vilsefördes disposition kan vara antingen en rättshandling eller en faktisk handling.4 Ett sådant vilseledande torde kunna ske genom att någon lägger ut en webbplats som har utformats så att en Internetanvändare inges uppfattningen att denne utan kostnad och utan nedladdning av en dialler får tillgång till visst innehåll på webbplatsen genom att klicka ja i ett extrafönster, när en klickning i själva verket medför att en dialler laddas ned och ringer upp ett utlands-, satellit-, eller betalnummer. I ett sådant fall har vilseledandet varit styrande för den vilsefördes beslut att klicka på rutan i extrafönstret. Det bör i detta sammanhang beaktas att tillträde till webbplatser i allmänhet är avgiftsfritt och inte förutsätter nedladdning av en dialler. På en del webbplatser lämnas tydlig information om att nedladdning av en dialler med påföljande omkoppling av fjärranslutningen kommer att ske, liksom om uppkommande kostnader. Användaren kan då i stället inges uppfattningen att ett klick på rutan för nej eller stäng innebär att rutan stängs och att någon nedladdning av en dialler inte sker. Innebär en klickning på rutan i själva verket att en dialler laddas ned, har vilseledandet även i detta fall varit styrande för den vilsefördes beslut att utföra den handling som gett upphov till nedladdningen och därmed uppringningen. Att en användare frivilligt har laddat ned en dialler efter att ha fått sådan information som anges i föregående stycke utesluter inte att ett vilseledande ändå kan ha skett. En dialler laddas i allmänhet 3Se rättsfallet NJA 1944 s. 402, jfr även NJA II 1942 s. 420 och 423. 4NJA II 1942 s. 389 f. ned för att ringa upp ett annat nummer vid ett enda tillfälle. Skulle nedladdningen i stället innebära att fjärranslutningen ändras permanent eller börjar diallern automatiskt att ringa upp nummer, måste användaren i allmänhet anses ha vilseletts att ladda ned diallern. Vilseledandet har i sådana fall skett genom att uppgifter på webbplatsen ingett användaren uppfattningen att diallern endast kommer att laddas ned för en enstaka uppringning till en viss angiven kostnad. Detsamma torde gälla om det nedladdade programmet är en s.k. trojan, som gör det möjligt för en utomstående att kontrollera användarens dator. Sådana program torde dock mera sällan användas för att orsaka obehörig uppringning. Fall har rapporterats där en dialler laddats ned på användarens dator även utan att denne klickat på ett extrafönster, genom att ja-rutan fyllts i automatiskt.5 Omedelbar nedladdning synes även kunna ske när säkerhetsinställningarna på användarens dator har satts på låg. Eftersom nedladdning också i dessa fall förutsätter att användaren klickar på någon länk på den besökta webbplatsen torde fråga även här vara om ett vilseledande. Webbplatsen utformas nämligen så att användaren inges uppfattningen att ett klick på en länk innebär att denne avgiftsfritt får tillgång till visst innehåll, när detta i själva verket är förknippat med en kostnad. Uppringning till utlands-, satellit-, eller betalnummer genom modemkapning torde i allmänhet innebära för gärningsmannen, vars drivkraft är att få del av den ersättning för uppringningen som betalas till den operatör som tilldelat gärningsmannen det uppringda numret. Enligt gällande avtal om internationell teletrafik synes denne i allmänhet vara garanterad ersättning för sådan uppringning. En abonnent som enligt ett abonnemangsavtal för telefoni skall anses betalningsskyldig för sådan uppringning drabbas i och med den obehöriga uppringningen av en förmögenhets- minskning. Denna skada motsvaras huvudsakligen av en förmögenhetsökning för gärningsmannen. 5 , pressmeddelande, , entzieht Autodialern die Registrierung – keine Zahlungsverpflichtung für die Geschädigten. förmögenhetsökning måste anses vara en omedelbar följd av nedladdningen av diallern och den därpå följande uppringningen. Enligt 23 kap. 7 § jämställs för gärnings- mannen med som gärningsmannen avsiktligen har berett annan. Att det uppringda numret innehas av t.ex. ett bolag innebär således inte att den person som genom vilseledande initierat uppringningen undgår ansvar. En särskild omständighet vid modemkapning till i vart fall utlands- och satellitnummer är att gärningsmannen inte får en fordran på den vilseledde utan på den operatör som medverkat till att förmedla samtalet och som står i avtalsförhållande med gärningsmannen. Vid internationell teletrafik kan fråga vara om transitering i flera led. Eftersom såväl gärningsmannens förmögenhetsökning som den vilsefördes motsvarande förmögen- hetsminskning utgör omedelbara följder av vilseledandet och härtill står i samband med varandra, synes detta förhållande sakna betydelse för frågan om straffansvar, särskilt som mellanliggande operatörer i allt väsentligt endast förmedlar betalningen.6 Frågan huruvida skaderekvisitet är uppfyllt skall enligt mening hänföras till tidpunkten för åtgärden, så att brottet anses fullbordat i och med denna.7 Att abonnenten genom att åberopa civilrättsliga bestämmelser i slut- änden undgår betalningsansvar för den obehöriga uppringningen påverkar således inte gärningsmannens ansvar. Kan modemkapning utgöra bedrägeri enligt 9 kap. 1 § första stycket ? Det beskrivna förfarandet skulle således i objektiv bemärkelse vara straffbart som bedrägeri enligt 9 kap. 1 § första stycket . Gärningsman blir typiskt sett den som utformar och lägger ut en webbplats i syfte att vilseleda en användare att klicka på en ja- ruta med följd att en försåtligt programmerad dialler laddas ned på dennes dator, ändrar fjärranslutningen och ringer upp ett annat nummer, om åtgärden leder till en handling som innebär förmögenhetsöverföring. Detsamma gäller om åtgärden leder till en 6Jfr rättsfallen NJA 1988 s. 701 och NJA 1994 s. 185. 7NJA II 1942 s. 328 f. handling som endast innebär att abonnenten utsätts för en beaktansvärd fara för slutlig förlust.8 Brottet synes vara fullbordat i och med själva dispositionen, dvs. klickningen på extrafönstret eller länken. Gärningsmannens uppsåt måste för att straffansvar skall komma i fråga omfatta samtliga objektiva brottsrekvisit. I nämnda fall omfattar detta att webbplatsen utformats så att en användare vilseleds att klicka på ett extrafönster eller en länk med följd att en dialler laddas ned på dennes dator, liksom att webbplatsen är allmänt tillgänglig på Internet samt att diallern är programmerad så att den vid installation kommer att ändra datorns fjärranslutning och ringa upp ett nummer med intäkter för innehavaren av numret och motsvarande skada för abonnenten som följd. Den som medverkar till någon av dessa åtgärder kan ha gjort sig skyldig till medhjälp till bedrägeri. Detsamma torde kunna gälla någon som har programmerat en dialler så att den åstadkommer de funktioner som nämnts.