sou · GTB39 · 2006-01-01 00:00:00 — Det skall också beaktas om staten i fråga respekterar den internationella humanitära rätten i väpnade kon- flikter, engagerar sig för icke-spridning och andra former av inter- nationell vapenkontroll och nedrustning samt rapporterar till FN:s vapenregister. Konsekvenser för den ekonomiska och tekniska utvecklingen i det tilltänkta mottagar- eller samarbetslandet skall beaktas. Tillstånd bör inte medges om det finns en uppenbar risk att exporten eller samarbetet allvarligt skulle hindra en hållbar utveckling. Staters rätt till självförsvar och eventuella medverkan i internationella freds- främjande insatser skall beaktas. Modernisering och vidareutveckling av riktlinjerna 5.6Överensstämmelse mellan lag och riktlinjerna Utredningen har diskuterat frågan om riktlinjernas status, vilken varit aktuell vid ett flertal tillfällen, bland annat i samband med den lagrådsbehandling som föregick propositionen beträffande bildan- det av ISP (prop. 1995/96:31). Å ena sidan kan det förefalla underligt att ett dokument som är centralt för styrningen av denna myndighets prövningsverksamhet inte har författningsstatus. Å andra sidan tillämpas riktlinjerna av ISP som om de verkligen hade författningsstatus. Riktlinjerna är dock inte helt utan förankring i krigsmateriel- lagstiftningen. De två inledande villkoren i gällande riktlinjer togs i sammanfattad form in i lagen (1992:1300) om krigsmateriel 1996. Detta gjordes i samband med delegeringen av tillståndsprövningen till myndighetsnivå. Lagens 1 §, andra stycket, lyder: Tillstånd enligt denna lag få lämnas endast om det finns säkerhets- eller försvarspolitiska skäl för det och det inte strider mot utrikespolitik. Utredningen bedömer att gällande riktlinjer, såsom dessa kom- mer till uttryck i propositionen Lag om krigsmateriel (prop. 1991/92:174), knappast uppfyller kraven för sådana av regeringen meddelade föreskrifter som avses i 8 kap. regeringsformen. Såsom varande ett politiskt dokument – där vissa bestämmelser kvalifice- ras med bör och andra med skall – saknar riktlinjerna den precision och entydighet som förutsätts i juridiska sammanhang. Mot bakgrund av ovan och att det under utredningens arbete inte framkommit några starka invändningar mot riktlinjernas nu- varande status anser utredningen att det inte finns tillräckliga skäl att föreslå att dessa skall ges författningsstatus. Utredningen finner det emellertid nödvändigt att ändra i krigs- materiellagens 1 §, andra stycket, för att skapa största möjliga överensstämmelse med utredningens förslag till moderniserade och vidareutvecklade riktlinjer. Följande lydelse föreslås. Tillstånd enligt denna lag får lämnas om det finns utrikes- och säker- hets-, försvars- eller näringspolitiska skäl för det och det inte strider mot principerna och målen för utrikespolitik eller mot inter- nationella förpliktelser. Förslaget utrikes- och säkerhetspolitiska skäl, liksom införandet av näringspolitiska skäl, förklaras i avsnitt 5.1. Tilläggsförslaget prin- ciperna och målen för syftar till att klargöra att det här i denna del Modernisering och vidareutveckling av riktlinjerna inte handlar om utrikespolitik gentemot enskilda länder utan de värderingar som återspeglas av bland annat riktlinjerna. Tillägget eller mot internationella förpliktelser motiveras av behovet att tydliggöra skyldighet att implementera bindande beslut om till exempel embargon och folkrättsliga regler.