sou · GTB374d2 · 2006-01-01 00:00:00 — framhåller emellertid att uppdragsverksamheten är organisatoriskt skild från den myndig- hetsutövning som statistikinsamlingen innebär. Vissa veterinärer uppges även anse att inrapporterade uppgifter inte tagits om hand av på ett tillfredsställande sätt. , å sin sida, anser att kvalitetsproblemen till viss del beror på att de blanketter som levererats in för optisk läsning varit felaktigt eller slarvigt ifyllda. revisorer konstaterar i rapporten att brister i djursjukdata får konsekvenser för användare av uppgifterna och för djurens hälsa. Med mera tillförlitliga uppgifter om behandlingar och medicinering skulle förebyggande insatser kunna planeras och organiseras på ett bättre sätt. Rapporten har remissbehandlats och remissinstanserna delar i stor utsträckning revisorernas uppfattning om problemen med djursjukdata. Länsstyrelserna i , och län påpekar särskilt att länsveterinärernas uppdrag att i enlighet med reglerings- brevet följa rapporteringen av djursjukdata inte har kunnat uppfyllas eftersom det saknas möjlighet för länsveterinärerna att avgöra i vilken utsträckning som olika veterinärer rapporterar. I sitt förslag till (2002/03:RR12) konstaterar revisorerna att det är angeläget att snabbt komma till rätta med inrapporteringen till djursjukdata och att tillförlitliga uppgifter över djurens läkemedelsanvändning och sjukdomar är viktiga för såväl människors som för djurs hälsa. Revisorerna föreslår i rapporten att regeringen skall ge en oberoende utredning i uppdrag att redovisa hur omfattande bristerna i djursjukdata är, vad de beror på och vad de har inneburit för statistikens användbarhet. Utredningen bör även få i uppdrag att komma med förslag till hur bristerna kan åtgärdas och hur man kan åstadkomma en fullständig rapportering från alla veterinärer. Vidare bör behovet av kvalitetssäkrad statistik samt en öppen och kvalitetssäkrad dokumentation av det veterinära arbetet som gör det möjligt att spåra behandlingar och läkemedelsanvändning omfattas av den föreslagna utredningen. har bifallit Miljö- och jordbruksutskottets hemställan (bet. 2002/03:MJU10) om att bifalla revisorers förslag 2002/03:RR12 i denna del. har i en skrivelse till daterad (dnr Jo2003/1579) lämnat förslag på ändringar i gällande författningar för att ge verket möjlighet att sanktionera bristande rapportering av veterinära förrättningar. konstaterar i sin skrivelse att innehållet i djursjukdataregistret blir otillförlitligt då inte alla veterinärer rapporterar sina förrättningar på föreskrivet sätt. I skrivelsen konstateras vidare att varken verket eller länsstyrelserna har några möjligheter att utöva påtryckning på de veterinärer som inte rapporterar förrättningar enligt gällande bestämmelser. Regeringen anser det vara angeläget med ett väl fungerande djursjukdatasystem. Ett sådant system är av största vikt, bl.a. för att arbetet med förebyggande djursjukvård skall kunna bedrivas framgångsrikt och för att det skall gå att ständigt ha tillgång till en rättvisande bild av det totala djurhälsoläget i landet. Ett exempel på sådant arbete är att man med kunskap om läkemedelsanvändningen för olika djurslag och djursjukdomar bättre kan arbeta för minskad antibiotikaanvändning och därmed minska risken för utveckling av resistenta bakteriestammar. Resistenta bakterier är ett växande problem för såväl människor som för djur i hela världen och en alltför frekvent användning av antibiotika är huvudorsaken till problemen. Med bra djursjukdatastatistik kan försvara sin restriktiva inställning till antibiotika i diskussioner med andra länder och därmed hålla resistensen på en fortsatt låg nivå. Inom nötkreatursaveln har djursjukdatauppgifter en betydelse- full användning i urvalet för att få allt friskare djur. bör hälsouppgifter komma till användning i högre grad även för andra djurslag. För att nå ett väl fungerande djursjukdatasystem är det viktigt att systemet utformas på ett för veterinärerna användarvänligt sätt, där de administrativa kostnaderna för företagen till följd av inrapporteringskraven hålls nere. Utredarens uppdrag är att undersöka och redovisa hur djursjuk- dataregistret fungerar . Uppdraget innefattar en redovisning av eventuella brister i djursjukdata, vad de i så fall beror på och vad de kan ha inneburit för registrets användbarhet. Med utgångspunkt i resultatet av dessa undersökningar skall utredaren föreslå hur eventuella brister kan åtgärdas och hur en fullständig in- rapportering av uppgifter från samtliga veterinärer kan komma till stånd. Syftet med förslagen skall vara att uppnå ett väl fungerande, kostnadsneutralt och kostnadseffektivt registreringssystem för sjukdoms- och läkemedelsövervakning. Behovet av kvalitetssäkrad statistik och dokumentation av det veterinära arbetet som gör det möjligt att spåra behandlingar och läkemedelsanvändning skall beaktas. Utredaren skall överväga i vilken utsträckning det är nödvändigt att i register eller databaser behandla personuppgifter om t.ex. veterinärer och djurhållare. Utredaren skall lämna förslag till de författningsändringar som bedöms vara nödvändiga. Beträffande förslag till författningsändringar som gäller person- uppgifter skall utgångspunkten vara att regleringen av skyddet för den personliga integriteten skall motsvara det som framgår av personuppgiftslagen (1998:204). Utredaren skall beräkna kostnaderna för de åtgärder som föreslås, både för det allmänna och för berörda näringsidkare och föreslå finansiering av eventuella offentliga åtgärder liksom beakta de administrativa konsekvenserna för näringsidkarna. I sitt arbete skall utredaren samråda med berörda myndigheter och organisationer, inklusive företrädare för de privatpraktiserande veterinärerna. Utredaren skall redovisa uppdraget . Här redovisas en sammanfattning av resultaten från de enkäter till landets stordjurspraktiker och hästkliniker som SLU genomförde i samarbete med utredningen. Syftet med enkätstudien var att undersöka hur stordjurspraktiserande veterinärer upplever arbetet med journalföring och rapportering av djursjukdata samt att fånga deras uppfattning om djursjukdatas kvalitet och nytta. skickades ut till 319 veterinärer eller veterinär- stationer . Sammanlagt tre påminnelser gjordes brevledes, varav den sista av utredningen. I samband med det andra utskicket förändrades enkäten något; någon fråga ströks, någon omformulerades. Den totala svarsfrekvensen för denna enkät var , efter det att 41 veterinärer strukits från studiepopulationen av olika orsaker, framförallt att de inte arbetar med stordjur. Högst var svarsfrekvensen bland de statliga veterinärerna. Den regionala variationen är förhållandevis stor, men resultatet störs något av att det för av svaren inte har gått att utläsa geografisk hemvist. En särskilt enkät skickades därutöver ut till 40 hästkliniker. Antalet kliniker som besvarade enkäten var 25, alltså . Enligt svaren deltog sammanlagt 400 veterinärer i besvarandet av enkäterna. Det kan innebära att uppemot två tredjedelar av den del av veterinärkåren, som har klinisk verksamhet med lantbruksdjur och hästar, täcks in av svaren. I redovisningen av de kommentarer i fritext som givits till vissa av svaren, har dessa samlats i grupper. Det gick till så att liknande svar grupperades och rangordnades, vilket kan ha inneburit en viss tolkning av svaren. Främst de svar som företräds av flera behandlas här. I tabellerna har statistiskt signifikanta resultat markerats med grått. Svarsfrekvensen får bedömas som mycket god, utifrån vad som är normalt för denna slags undersökningar. Antal svarande per insänd enkät är ganska lågt: För privata veterinärer var det vanligast att en ensam veterinär svarade på enkäten, medan bland de statliga två svarade gemensamt i de flesta fallen. De privata och statliga veterinärerna tycks ha olika syn på djursjukdata i flera avseenden. Säkerligen avspeglar det i viss mån olika arbetssätt, men främst kanske olika grad av datorisering. Den allmänna bedömningen av sjukdomsstatistiken, som tyvärr endast efterfrågades i första utskicket, visar på en någorlunda gemensam tendens för alla svarande. Bedömningen förefaller i över lag vara att statistiken är bäst för mjölkkor och att den i allmänhet är bättre för nötkreatur än för svin. De statliga veterinärerna tycks ha högre förtroende för statistiken än den privata. Vilka sjukdomar som bör ingå i statistiken, bedöms olika av statliga och privata veterinärer. De statliga lutar åt mer heltäckande sjukdomsstatistik, än de privata. När det gäller underrapporteringen av sjukdomar tycks även där statliga veterinärer ha större förtroende för kvaliteten än de privata. I allmänhet är förtroendet för sjukdomsrapporteringen högst avseende nötkreatur. I flera fall bedöms dock i stor utsträckning att underrapporteringen åtminstone är måttlig. Få tror att det inte förekommer någon underrapportering alls, utom för vissa allvarliga diagnoser som smittsamma djursjukdomar. För svin anses allmänt att underrapportering förekommer i förhållandevis stor omfatt- ning. De allra flesta av nötkreaturspraktikerna tror att under- rapporteringen av behandlingar är lindrig eller noll, vad gäller antibiotika och hormoner. Även här har statliga veterinärer större förtroende för rapporteringen än privata. För svin är osäkerheten större hos både privata och statliga. Flest tror att den är lindrig eller måttlig för dessa preparat. Samma bedömning gäller hästar. Statliga veterinärer upplever i allmänhet större nytta av sjuk- domsrapportering och sjukdomsstatistik än privata. Veterinärer i allmänhet tycks bedöma att nyttan för näringen är störst, men att myndigheter också har god nytta av statistiken. Den egna nyttan bedöms lägre. Lägst ligger överlag bedömningarna av statistikens nytta avseende häst, högst avseende nötkreatur. Privata praktiker upplever lägre nytta än statliga. Användningen av IT-baserade journalföringssystem är slående låg bland privata veterinärer, medan statliga föga förvånande har hög datoriseringsgrad. Påfallande många statliga veterinärer fyller först i en pappersjournal och för senare in uppgifterna i datorn. I medeltal bedömer veterinärerna att de lägger i genomsnitt på journalföring per fall. Spännvidden på bedömningarna är dock stor. Kring rapporteringskoderna kan också vissa slutsatser dras. Veterinärerna, såväl statliga som privata, förefaller inte tycka att dagens diagnoskoder är tillräckligt ändamålsenliga. Statliga verkar dock vara något mer nöjda än privata. Åtgärdskoderna däremot är de statliga över lag tämligen nöjda med, medan de privata är betydligt svalare i detta avseende. Om inrapporteringen till slutligen, anser de statliga till allra största delen att den är tekniskt enkel. De privata har en mer avvaktande hållning, där genomsnittet liggen ungefär mitt emellan. Veterinärerna har i genomsnitt svarat att de lägger på att rapportera. Variationerna emellan de svarande är dock stora. Utifrån svaren kan man misstänka att vissa svarande har räknat all tid som går åt till att fylla i journalerna, inte endast den ytterligare tid som rapporteringen av djursjukdata tar. Rapporteringen för häst tar ungefär lika mycket tid , något längre för de statliga veterinärerna. Övergången till datainsamling i regi tycks snarare ha påverkat de privata veterinärernas rapportering negativt än positivt, medan förändringen för de statliga förefaller vara neutral. Överlag verkar dubbla roller inte påverka rapporteringsviljan för de allra flesta svarande. är det tydligt att det finns vissa undantag bland de privata veterinärerna. En del har angivit att de påverkas mer eller mindre negativt. De statliga veterinärerna har så gott som mangrant svarat att de anser att den allra största andelen, kring , av deras fall också registreras i databasen. På den privata sidan förefaller osäkerheten vara större kring registreringen. Bortfallet bedöms i genomsnitt ligga kring en tredjedel. Variationen i svaren är dock stora på den privata sidan. Dagens sjukdomsstatistik ger en rättvisande bild av hälsoläget bland : mjölkkor och köttdjur, Ograderad svarsskala från Instämmer inte till Instämmer. Svaren graderas från noll till 100. Frågan fanns endast med i första utskicket, efter vilket 94 svar kom in. Några svarade dock inte på första frågan, eller lämnade svar som inte kunde tolkas. SOU 2005:74 Bilaga 2 För vilka sjukdomar bör man kunna ta fram löpande sjukdoms- statistik? Alla sjukdomsfall, oavsett om djuret behandlas med läkemedel eller licenspreparat eller inte Procent (CI1) 40 (29-51) 64 (53-76) 53 (45-60) 29 (15-43) 61 (46-76) 43 (33-54) 26 (17-36) 56 (44-68) 38 (31-46) 1 CI = konfidensintervall. Alla sjukdomsfall, där djuret behandlas (medicinering eller annan åtgärd) Procent (CI) 31 (20-41) 24 (14-34) 28 (21-35) 37 (22-52) 27 (13-40) 34 (25-44) 13 (6-20) 35 (24-47) 23 (17-30) Procent (CI) 40 (29-51) 23 (13-33) 30 (23-37) 45 (29-61) 24 (11-38) 32 (23-42) 64 (54-75) 29 (19-40) 48 (41-56) Procent (CI) 37 (26-48) 17 (8-26) 26 (19-32) 34 (19-49) 22 (9-35) 26 (17-35) 37 (27-47) 21 (11-30) 28 (21-35) Underrapportering av sjukdomar och behandlingar I vilken utsträckning tror du/ni att underrapportering till förekommer för följande sjukdomskomplex? I andra utskicket var frågan omformulerad: Dagens djursjukdatasystem bygger på rapportering av fall där veterinärer konsulteras. Utifrån dina/era egna erfarenheter, vilka sjukdomskomplex anser du/ni riskerar att under- rapporteras till och i vilken grad? Bilaga 2 SOU 2005:74 SOU 2005:74 Bilaga 2 Hosta/Lunginflammation – vuxna djur Hosta/Lunginflammation – kalvar Bilaga 2 SOU 2005:74 Diarré – vuxna djur Zoonoser och andra anmälningspliktiga sjukdomar SOU 2005:74 Bilaga 2 Sjukdomar som innebär smittorisk för andra besättningar Bilaga 2 SOU 2005:74 Diarré – vanlig, slaktsvin Diarré – blodig, slaktsvin Diarré – spädgris 2– SOU 2005:74 Bilaga 2 Hälta – högt sittande Hälta – lågt sittande Ledinflammation – före avvänjning Bilaga 2 SOU 2005:74 Zoonoser och andra anmälningspliktiga sjukdomar Sjukdomar som innebär smittorisk för andra besättningar Frågan ströks i andra versionen, eftersom sjukdomsrapportering till normalt inte förekommer på häst bland privata hästveterinärer. Sannolikt var det i huvudsak statliga veterinärer som besvarade frågan och markerade sin bedömning för de olika diagnostyperna. Resultaten är således av mindre intresse för utredningens syften, eftersom det redan står klart att sjukdoms- statistik inte samlas in för häst i de flesta avseenden. I vilken utsträckning tror du/ni att underrapportering före- kommer för följande behandlingar? Bilaga 2 SOU 2005:74 Hästar (stordjurspraktiker) SOU 2005:74 Bilaga 2 Hästar (hästkliniker) Antal som valde varje alternativ: Intraartikulär behandling med antibiotika /hyaluronsyra/antiinflammatoriskt preparat Topikal (yt) behandling med antibiotika /kortison/NSAID Nytta av sjukdomsrapportering och sjukdomsstatistik Jag/vi har användning för sjukdomsrapportering och sjukdoms- statistik (eller annan) i mitt/vårt arbete. Ograderad svarsskala från Instämmer ej till Instämmer. Svaren graderas från noll till 100. 2 pc = percentil. Bilaga 2 SOU 2005:74 Jag/vi tror att näringen har användning för sjukdoms- rapportering eller -statistik (med näringen menar vi jordbruks- och livsmedelsföretagen, branschorganisationer etc.). Samma svarsskala som ovan och samma gradering av svaren. SOU 2005:74 Bilaga 2 Jag/vi tror att myndigheter i och utanför har användning för sjukdomsrapportering och –statistik. Samma svarsskala som ovan. Använder ni pappersjournal, Vet@Journal, Vetvision, annat datorprogram eller kombinationer av dessa? Procent (CI) 87 (81-94) 63 (56-70) Procent (CI) 2 (0-5) 91 (85-98) 34 (27-40) Procent (CI) 5 (2-8) Procent (CI) 1 (0-4) 5 (2-8) Både pappersjournal och datorprogram Procent (CI) 16 (11-21) Fyller ni i pappersjournal eller datorjournal i samband med besöket, eller pappersjournal i samband med besöket och för in i datorn vid senare tillfälle? Pappersjournal i samband med besöket Procent (CI) 83 (76-91) 54 (42-65) 73 (67-79) Datorjournal i samband med besöket Procent (CI) 64 (52-75) 30 (24-37) Pappersjournal i samband med besöket och för in i datorn vid senare tillfälle Procent (CI) 46 (35-58) 22 (16-28) Procent (CI) 4 (0-9) Hur tar det vanligen att fylla i journalen för ett besök eller fall? Hur de lägger du som kortast och som längst vid olika tillfällen? Journalen i sin helhet är enkel att fylla i. Ograderad svarsskala från Instämmer ej till Instämmer. Svaren graderas från noll till 100. Är dagens diagnoskoder bra, för detaljerade eller överlappar de? Procent (CI) 19 (12-27) 35 (24-46) 26 (20-32) 21 (13-30) 36 (25-48) 26 (20-32) Överlappar varandra vilket gör det svårt att hitta rätt diagnoskod 20 (12-28) 29 (18-40) 22 (16-28) 51 (41-61) 42 (30-54) 48 (41-55) Är dagens åtgärdskoder bra eller för detaljerade? Procent (CI) 33 (23-43) 70 (59-81) 50 (43-57) Bilaga 2 SOU 2005:74 30 (20-39) 12 (4-20) 21 (15-27) 37 (27-47) 32 (21-43) 34 (27-41) Om ni för journal på papper, använder ni baslistor för diagnos, åtgärd och läkemedel/licenspreparat? Procent (CI) 78 (70-87) 75 (59-91) 80 (73-87) 23 (14-31) 25 (9-41) 21 (14-27) Om du/ni använder baslista för diagnoser, är den bra, eller innehåller den för många eller för få diagnoser? Procent (CI) 13 (4-21) 45 (23-67) 22 (14-30) SOU 2005:74 Bilaga 2 Innehåller för många diagnoser 27 (16-38) 40 (19-61) 26 (18-35) Innehåller för få diagnoser 63 (52-75) 20 (2-38) 55 (45-64) Om du/ni använder baslista för åtgärder, är den bra, eller innehåller den för många eller för få åtgärder? Procent (CI) 32 (21-43) 79 (61-97) 46 (36-56) Innehåller för många åtgärder 41 (29-53) 16 (0-32) 32 (23-41) Innehåller för få åtgärder 27 (17-38) 5 (0-15) 22 (14-30) Om du/ni använder baslista för läkemedel och licenspreparat, är den bra, eller innehåller den för många eller för få preparat? Procent (CI) 55 (42-67) 70 (50-90) 59 (49-68) Innehåller för många läkemedel/licenspreparat Innehåller för få läkemedel/licenspreparat 30 (18-41) 29 (20-38) Det är tekniskt enkelt att rapportera in till . Ograderad skala från Instämmer ej till Instämmer. Hur många minuter tar det dig/er i genomsnitt att rapportera? Hur många minuter tar det tar dig/er i genomsnitt att summarapportera. Hur ofta rapporterar du/ni? Ett alternativ lades till i andra omgången, vilket kan ha påverkat fördelningen av svaren något för de tidsangivna svaren. Främst innebar det dock att antalet som svarade annat minskade drastiskt bland privata, när den sista valmöjligheten lades till. Procent (CI) 2 (0-5) 55 (43-67) 21 (15-27) Procent (CI) 8 (3-13) 41 (29-53) 19 (14-25) Bilaga 2 SOU 2005:74 16 (11-21) 46 (36-56) 2 (0-4) 31 (24-37) 20 (12-27) Summarapporterar antibiotika- och hormonbehandlingar på häst en gång samt resterande behandlingar en gång (lades till andra versionen) 37 (21-53) 17 (9-26) I samband med att övertog djursjukdata- insamlingen, försämrades rapporteringen. Verket är både tillsynsmyndighet och konkurrent till privata veterinärer. Hur har detta påverkat din vilja att rapportera? Frågan fann endast i det första utskicket; i det följande ersattes den med nästa fråga. Svarsskalan var ograderad från inte alls (=0) till avsevärt (=100). uppfattas av en del veterinärer som både tillsynsmyndighet och konkurrent till privatpraktiserande veterinärer. Hur har detta påverkat din vilja att rapportera? Denna fråga ersatte föregående i den andra versionen av enkäten. Svarsskalan var ograderad från mindre benägen (=0) över inte alls (=50) till mer benägen (=100). Det finns många orsaker till att fall inte registreras i databasen, t.ex. problem med dataöverföring eller felaktiga identiteter. Hur stor del av dina/era fall upplever du/ni registreras i databasen? Svarsskalan var ograderad från av fallen till av fallen. Vilka förändringar kan du föreslå för att underlätta ditt arbete med journalrapportering till ? Totalt lämnades förslag eller kommentarer i 89 enkätsvar. De vanligaste rörde följande förändringar: borde tillhandahålla portofria svarskuvert (12 svar). borde förse privata veterinärer med dator- program (12 svar) måste kunna ta emot information från alla datorprogram (12 svar) Förslag till ändringar i pappersjournalen (10 svar) Ändra vad som ska rapporteras, samordna inrapportering eller ta bort krav på inrapportering (10 svar). Utveckla den tekniska utrustningen (9 svar). Förändra register och koder för diagnos och åtgärd (8 svar) Återkoppling från , uppdatera instruktioner om rapportering (6 svar) Vidare angav de svarande i 5 fall att inte samma myndighet bör sköta datainsamling och bedriva klinisk verksamhet. I 9 svar framfördes att förhållandena redan är goda. Av kommentarerna kan utläsas vissa behov som vissa svarande anser behöver fyllas för att rapporteringen skall bli god: Tydliggör relevanta användningsområden för djursjukdata och hur de hanteras, så att merarbetet känns meningsfullt om man inte vet hur upplysningen handhas. Lämna återkoppling på de rapporter som skickas in. Visa lyhördhet när det gäller de problem som en praktiker kan ha att uppfylla rapporteringskraven. Övervaka utländska veterinärer som använder i andra EU- länder tillåtna mediciner och undersök om de kan åläggas skyldighet att rapportera.4 4 Utredningens kommentar: Samma regler gäller för alla veterinärer som bedriver klinisk verksamhet i . Hantera problemet med att bedriver konkur- rerande verksamhet. Flera pekar på behovet av att utveckla system för direktkoppling via journalsystemen och att problemet är att deras nuvarande system inte accepteras för direktrapportering. Rapporteringen av hormon- och antibiotikabehandling känns enligt en klinik meningslös i avsaknad på möjlighet knyta uppgifterna till viss individ. Någon menar att läkemedelsförskrivningen skulle vara enkel att registrera för hästkliniker, eftersom det räcker med uppgifter Apoteksbolagens försäljning av läkemedel till dem. Hur många veterinärer deltog i diskussionen när enkäten ifylldes? Medianvärdet för hästklinikerna var två deltagare och antalet varierade emellan en och fyra (). Hur många yrkesverksamma år (år sedan veterinärexamen) har de som deltog i diskussionen om svaren. Antal veterinärer som arbetat: Totalt hade enligt svaren 50 dessutom veterinärer deltagit i besvarandet av enkäten till hästkliniker. Den största gruppen, knappt hälften av dem, hade mer än 20 verksamma år. Av resterande hade de flesta, 16 veterinärer, 10 till erfarenhet, medan endast 10 hade kortare verksamhetstid bakom sig. Målgruppen för enkäterna var den stordjursverksamma veterinär- kåren, både ambulerande praktiker och hästkliniker. Den stordjurs- verksamma veterinärkåren består av ca 350 statsanställda distrikts- veterinärer och ca 100 huvudsakligen stordjurspraktiserande privata veterinärer, enligt . I detta ingår inte de veterinärer som enbart arbetar med häst. Vidare arbetar ett okänt antal privatpraktiserande veterinärer i mindre utsträckning med stordjur. Avsikten var att enkäter skulle sändas till alla distriktsveterinär- stationer samt alla identifierade privatpraktiserande stordjurs- veterinärer, privata stationer/kliniker och hästkliniker i landet. Detta innebar att den både skickades till enskilda veterinärer och grupper av veterinärer (distriktsveterinärstationer, privata stationer och hästkliniker). De som arbetar i en grupp veterinärer (på en station/klinik) ombads, i följebrevet, att fylla i enkäten till- sammans, eftersom diskussion kring de öppna frågorna då förmodades kunna ge utförligare svar. Olika enkäter skickades till veterinärer med ambulerande hästpraktik och till hästkliniker eftersom arbetet med journalföring och rapportering skiljer sig åt emellan dessa typer av hästpraktik. Genom identifierades de privata veterinärer som rapporterat förrättningar på nötkreatur, häst och svin –2004. De veterinärer som rapporterat minst 100 fall för något av djurslagen nöt, häst och svin ingick i studiepopulationen.