sou · GTB366 · 2006-01-01 00:00:00 — Huvudsyftet med delegationen skall vara att stödja ett förnyelsearbete i kommuner och landsting och därmed stärka kvinnors möjlighet till ekonomisk självständighet genom att öka kvinnors arbetsutbud. Ökad hälsa och heltidsarbete står i fokus. Skäl till att inrätta en delegation är att det bidrar till möjligheten att fokusera på uppdraget och minskar risken för att arbetet hämmas av myndighetskulturer eller regelverk som vuxit fram för andra ändamål. Vidare innebär det att skapa en bred plattform där staten tillsammans med parterna, andra organisationer samt en- skilda forskare och praktiker kan samarbeta kring uppdraget. Delegationen skall ledas av en ordförande och i övrigt bestå av ledamöter från kommuner och landsting, från fackliga organisationer, forskare, arbetsmiljöexperter och företrädare för myndigheter. Ett sekretariat med experter på både nationell och regional nivå kopplas till delegationen. Delegationens uppgift skall vara att utifrån delegationens syfte bevilja medel till utvecklingsprojekt som initieras och drivs av kommuner och landsting. Utvecklingsprojekten skall vara nyska- pande och ha en bred förankring. De skall syfta till långsiktiga och bestående resultat i det kommunala arbetslivet. Projekten kan röra: förbättring av arbetsmiljö och utveckling av arbetsorganisation, skapandet av förutsättningar för anställda att gå från deltid till hel- tid, utveckling av lönestrukturer och karriärvägar. Arbetsmarknad och arbetsliv) Förvärvsavdrag för ensamstående föräldrar Vår studie av den ekonomiska jämställdheten tyder på att ensam- stående mödrar har fått sämre möjligheter att försörja sig och sina barn , vilket inte gäller för de sammanboende mödrarna eller för kvinnor utan hemmavarande barn. Jämförande studier över risken för ensamstående mödrar att hamna i fattigdom visar att i är den risken avsevärt mindre jämfört med andra länder. Även om vi inte kan konstatera en ökad fattigdom bland kvinnor, är det inte förenligt med jämställdhetsmålen att ensam- stående mödrar har tappat i välfärdsutveckling i relation till andra grupper. Även de ensamstående fäderna förefaller vara mycket känsliga för konjunkturförändringar. Förutom att det innebär hinder för ökad ekonomisk jämställdhet, berör det också de barn som lever under knappa ekonomiska förhållanden. Vår bedömning är att det behövs insatser inriktade på att främja en mer gynnsam ekonomisk utveckling för ensamstående föräldrar. Vi föreslår att regeringen överväger möjligheten att införa ett förvärvsavdrag för ensamstående föräldrar. Vi väljer att lämna ett principförslag med motiveringen att konstruktionen av ett för- värvsavdrag bör utredas närmare. Utifrån jämställdhetspolitikens strävan efter ökad ekonomisk jämställdhet samt mot bakgrund av utredningens analys av utveck- lingen för de ensamstående föräldrarna , anser ut- redningen att förvärvsavdraget bör konstrueras med syftena att: minska tröskel- och marginaleffekter för ensamstående föräldrar med låga inkomster, öka incitamenten till avlönat arbete, öka incitamenten till heltidsarbete, stärka en grupp som är ekonomiskt utsatt (Se kapitel Utvecklingen av den ekonomiska jämställdheten) Mot bakgrund av de brister som framkommit i vår analys av orga- nisationen och effektiviteten i jämställdhetspolitikens genom- förande föreslår vi att en ny jämställdhetsmyndighet bildas. Myn- dighetens uppgifter skall omfatta omvärldsbevakning, uppföljning och utvärdering, samordning och stöd, bidragsgivning samt kun- skapsutveckling och information. När det gäller omvärldsbevakning skall myndigheten förse regeringen med underlag för styrningen mot de jämställdhets- politiska målen. Inom ramen för detta uppdrag ska myndigheten identifiera områden som kräver särskilda insatser eller nya pro- blemområden som behöver uppmärksammas. Myndigheten ska även följa den internationella utvecklingen inom jämställdhets- området. Myndigheten skall följa upp och utvärdera de insatser som görs för att uppfylla de jämställdhetspolitiska målen och rapportera till regeringen samt även uppmärksamma utvärderingar som genomförs av andra organisationer. Myndigheten skall på eget initiativ eller efter uppdrag från regeringen samordna olika myn- digheters arbete med jämställdhetspolitiska frågor som griper över flera politikområden eller över flera myndigheters kompetens- område. I uppdraget ligger även att skapa möjligheter till erfaren- hetsutbyte mellan olika myndigheter som arbetar med likartade frågor. De särskilt sakkunniga för jämställdhetsfrågor som arbetar på länsstyrelserna har behov av stöd från en sektormyndighet som kan bidra med samordning, erfarenhetsutbyte och kompetensutveck- ling. Myndigheten skall ha en stödjande roll gentemot andra myndigheter och även mot kommuner i deras arbete med jäm- ställdhet. I det stödjande uppdraget ingår att utveckla metoder för jämställdhetsintegrering och stödja myndigheter i detta arbete. Myndigheten bör även tillföras medel för att initiera forskning och utvecklingsarbete samt i samverkan med Sekretariatet för genus- forskning förmedla forskning av relevans för de jämställdhets- politiska målen. (Se kapitel om Jämställdhetspolitikens organisation) Vi lämnar också förslag om att tillsätta en ny löneskillnadsutred- ning med uppdrag att studera löneskillnaderna samt utarbeta för- slag till en strategi för hur löneskillnaderna mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden kan elimineras. Vidare föreslår vi att uppdrag lämnas till Statistiska Central- byrån, SCB att utifrån nya data i Arbetskraftsundersökningarna och i samarbete med lämpliga myndigheter genomföra en special- studie av deltidsarbetet. Studien bör omfatta olika aspekter av del- tidsarbetet, såväl det ofrivilliga som det frivilliga deltidsarbetet. Inom de olika områden som vi har arbetat med har vi identifierat utvecklingsmöjligheter, kunskapsluckor, brister i statistik, etc. Där har vi valt att inte gå fram med formella förslag, utan enbart lämna rekommendationer till fortsatt arbete. Se respektive kapitel. The remit of the Inquiry on Gender Equality Policy has been to conduct a review of the objectives, orientation, organisation and effectiveness of gender equality policy. Furthermore, the Inquiry was instructed to examine whether the social changes that have occurred in the last ten years have led to a need for gender equality policy to be given a new orientation. The remit has also included proposing new objectives and a new organisation in the area of gender equality policy. is a brief summary of the Inquirys main proposals. New objectives in gender equality policy The Inquiry proposes a new overall objective for gender equality policy: Women and men are to have the same power to shape soci- ety and their own lives. A precondition for this is that the same rights, opportunities and responsibilities prevail in all areas of life. Furthermore, we propose four new targets dealing with: Paid jobs that provide lifelong economic independence. Care without subordination. Unpaid care work is to be shared equally. Mens violence against women must stop. For each objective, we propose indicators that are to form the basis for follow-up and evaluation of the effectiveness of gender equality policy. Stronger control of gender equality policy Gender mainstreaming as a strategy for gender equality policy remains in place. We propose more use of the national gender equality policy objectives in performance management. stringent stra- tegic use of the gender equality policy objectives strengthens gen- der mainstreaming. Development work should be initiated to examine the appli- cation of process-based programme management. By increasing cooperation between gender equality policy and other policy areas, development work is to aim at strengthening the implementation of gender equality policy. The first stage of the development work focuses on mens violence against women. Local agenda for gender equality The will and the ability to create a gender-equal society must be supported at local level, based on local conditions. It is at local level that citizenship on equal terms is given concrete form. Municipali- ties play a central role in creating a normal existence for people that is characterised by gender equality. We propose that county administrative boards be given the task of translating the national gender equality objectives into regional gender equality objectives. An overall county strategy is to be for- mulated based on the regional objectives. Regional and local actors should be involved in the work with the strategy. The regional strategies are to function as a platform for the development of a local agenda for gender equality. Delegation for Health and Full-time Employment in the Welfare Sector The Inquirys overall analysis of gender equality in the labour mar- ket and in working life shows that the collective problems faced by women in working life have to be solved by women individually. Insecure employment, part-time work and sick leave can be seen as a result of the inequality that characterises the labour market, but also as individual solutions to structural problems. We propose that a Delegation for Health and Full-time Employ- ment in the Welfare Sector be established. The main purpose of the Delegation will be to support efforts for renewal by municipalities and county councils and to strengthen the possibilities for women to take part in working life on a sustainable basis. Womens health and economic independence will be improved through structural changes in working life and by augmenting womens participation in the labour force. Gainful employment tax allowance for single parents The Inquirys study of the development of economic equality during the 1990s shows a general increase of economic equality. At the same time, the study shows that the income trend has been poorer for single mothers during the 1990s compared with mothers and fathers living together. The Inquiry proposes that a gainful employment tax allowance for single parents be introduced. The aim of the tax allowance is to lower the threshold and marginal effects for lone parents with low incomes, increase the incitement to seek paid employment and full- time employment, and strengthen a group that is financially vulne- rable. New agency for gender equality Realising the gender equality policy objectives requires implemen- ting measures in all sectors and at all levels of society. It is there- fore necessary to establish an organisation that supports, coordi- nates, develops and evaluates gender equality policy measures. We propose establishing an agency responsible for coordinating the implementation of gender equality policy. The agencys tasks are to include policy intelligence, follow-up and evaluation of gen- der equality policy. Furthermore, the agency is to be responsible for coordination, support to other agencies and providing grants as well as knowledge development and information. är världens mest feministtäta land. Det är inte vetenskapligt belagt men jag håller det för att vara en trolig hypotes. Inte i något annat land som är mig bekant är debatten om feminismen och jäm- ställdheten så bred och så intensiv. Som en tråd genom diskussio- nens svängningar löper tanken om att en annan ordning än den vi har är möjlig. Det finns en väldig styrka i den tråden. Tanken om ett samhälle där kvinnor och män fullt ut är likvärdiga människor är ett hopp för många, kanske ett hot för några. Hur kommer det sig? Finns något svar i jämställdhetspolitiken? fick pris som världens mest jämställda land vid FN:s fjärde kvinnokonferens i och har fortsatt att hålla sig kvar på den internationella jämställdhetstoppen. En relativisering av värdet i den utnämningen brukar låta så här: Ja se, det säger mer om hur illa det är på andra håll än hur det är här, hum Det finns saker kvar att åtgärda, helt enkelt, vi är inte jämställda. Det finns emellertid olika uppfattningar om hur pass ojämställda vi är och vari ojämställdheten består. En uppfattning är att inget har hänt, oklart vilka områden och vilka tidpunkter som avses, men dock. En annan och diametralt motsatt uppfattning är att jämställdheten gått för långt. I bägge fallen verkar teori eller ideologi vara överordnad empiri. En tredje uppfattning är att framsteg, till och med stora sådana på sina håll, har gjorts på jämställdhetens område. Att framsteg kan iakttas leder inte till slutsatsen att vi är framme vid målet utan blir snarare till en förutsättning för att förstå vad som ska göras i fram- tiden. Framstegen i sig skapar både möjligheter och förhoppningar om att ännu mer ska ske. Toleransen för det som uppfattas som orättvisor minskar. Kvinnor är mer än någonsin förut medvetna om sin underordning. Män är i sin tur mer än med- vetna om sin överordning. Det betyder att även om det blir bättre växer otåligheten ändå. Detta är inte unikt för jämställdhets- området – det har kallats för de ökade förväntningarnas missnöje. Att vi är många jämställdhetskämpar bland politiker, forskare, skribenter, praktiker och aktivister hänger ihop med det politiska utrymme som funnits. Det är här intressant att göra internationella jämförelser. I ett internationellt perspektiv framstår den svenska utvecklingen som i det närmaste avvikande. Det finns en stor oro för bakslag i arbetet med kvinnors rättigheter och livsvillkor runt om i världen och detta bör beaktas i bedömningen av utvecklingen i . Oroande signaler kommer från organisationer och enskilda både när det gäller tillbakagång i sakfrågor och rent organisatoriska besparingar. Detta gäller inte bara i utvecklingsländer utan liknande tendenser rapporteras även från exempelvis , EU-arbetet och våra grannländer och . Rädslan för bakslag finns även här i . Mycket har hänt – men har vi drabbats av kollektiv glömska? Min personliga erfarenhet, av otaliga föreläsningar runt om i landet, är att intresset för jämställdhetsfrågor vuxit . Men min erfarenhet är också att svenska folket är drabbat av något som närmast kan liknas vid en kollektiv demens. Ett område där det råder stor kollektiv glömska rör den i jäm- ställdhetspolitiken grundläggande strävan att möjliggöra för både kvinnor och män att arbeta och att ha barn. Bägge ska ha båda. Fak- tum är att kvinnor och män faktiskt kan kombinera förvärvsarbete med att ha barn. Vi behöver inte välja. Detta verkar vi inte ha rik- tigt klart för oss. Om man frågar hur många 40- åriga kvinnor som var barnlösa 1970 respektive 2003, brukar folk börja vinda med ögonen. Den frågan är alltför svår, men övertygelsen är stor att det är många fler kvinnor som är barnlösa , kanske? Kanske till och ? Vid några (få) tillfällen har det framkommit förslag på barnlösa kvinnor, men då har jag frågat om de är riktigt kloka. Det korrekta svaret är att det inte är någon egentlig skillnad. var det 1970 och 15 pro- cent 2003. Hur ser det då ut med förvärvsarbetet, hur har det utvecklats ? Kvinnors förvärvsarbete är nästan lika högt som mäns och det vet många. Men 1970 var väl andelen kvinnor i arbetskraften väldigt låg, kanske var det , möjligen 35? De flesta var väl hemmafruar, eller? Det rätta svaret är . Ökningen av kvinnors förvärvsarbete mellan 1970 och fram till är alltså . har mäns arbetskraftstal sjunkit med . Liknande missuppfattningar som blottlägger kunskapsluckor finns på snart sagt varje jämställdhetspolitiskt frågeområde och det har betydelse för vilka tolkningar som görs och beslut som fattas. Det glädjande är dock att som minnet ofta sviktar och kunskapsnivån är låg, finns det ett stort intresse att komma ihåg och att förstå. Det som efterfrågas är just kunskap. En devis vi kommit att hålla oss med i utredningen är just att sak- lighet är en underskattad feministisk strategi. Bland dem som arbetar med jämställdhetsfrågor framförs ofta en stor längtan efter ett effektivare genomförande, bättre samordning och tillgång till en kunskapsorienterad part i arbetet. Man vill ha stöd för utveckling av metoder och råd för hur ett jämställdhets- arbete kan bedrivas. Du behöver inte övertyga mig mer, utan jag vill veta vad jag kan göra är en typisk mening. De senaste dryga tio åren har efterfrågan på råd och stöd ökat i takt med att strategin om jämställdhetsintegrering har vuxit fram. Det har tydligt fram- kommit att det inte är tillräckligt med viljeyttringar från exempelvis regeringshåll och besjälade individer för att möta den breda efter- frågan av kvalitativa svar som kommer från olika delar av samhället. Retorik har en plats i alla förändringar, men det som krävs är konkretion i mål och handling, man vill se resultat. På jämställdhetsområdet finns också efterfrågan på en mer visio- när blick. Eftersom vi aldrig haft ett jämställt samhälle är det onek- ligen intressant att fråga sig hur vi menar att ett sådant samhälle skulle se ut. Att ha samma rättigheter, skyldigheter och möjligheter är ju bra, men vad ska det leda till? När vi i utredningen funderade över en titel på vårt betänkande var Mycket har hänt ett arbetsnamn. Det är nämligen det som blir tydligt när man beskriver insatser som gjorts och förändringar som skett på jämställdhetspolitikens område. Men vi fastnade för en titel som inte är återspeglande utan mer framåtsyftande: Makt att forma samhället och sitt eget liv. Direktiven ger det mycket breda uppdraget att göra en översyn av jämställdhetspolitikens mål, inriktning, organisation och effektivi- tet. Utredningen har haft i uppgift att pröva om förändringar i sam- hället medför att jämställdhetspolitiken bör ges en ny inriktning och utifrån denna analys föreslå nya mål och ta fram indikatorer för uppföljning av resultat. Utifrån utred- ningens analyser av hur organisationen för jämställdhetspolitiken fungerar har det ingått att lämna förslag på hur organisationen kan förbättras och effektiviseras. Direktiven innebär således att utredningen dels ska göra en över- syn av politikområdet jämställdhetspolitik, dels undersöka hur jäm- ställdhet får genomslag i andra politikområden. I utredningen har vi i enlighet med direktiven analyserat samhälls- förändringar av betydelse för den framtida jämställdhetspolitiken vilka ägt rum . Utredningens analyser har utgått från de områden som de jämställdhetspolitiska målen berör. Dessa analyser återfinns i betänkandets huvudkapitel där fördjupningar görs. Det finns emellertid en rad viktiga förändringar som inte direkt kan hänföras till något av de jämställdhetspolitiska målen men som ändå har betydelse för jämställdheten och som här kort ska skisseras. Utredningen bygger här bland annat på Ansvarskom- mittén och vilka haft i uppdrag att belysa över- gripande samhällsförändringar och regional utveckling. Kvinnor och män påverkas olika av dessa förändringar eftersom vi har en socialt könsmässig inordning i samhället. De jämställdhetspolitiska analyserna bör i många fall fördjupas. Några förkortningar fångar en del av de frågor som kommit att bli betydelsefulla : EU, IT, HUT, MR, ESK. Sve- rige gick med i Europeiska Unionen (EU) 1995. Informationstek- nologin gjorde kraftiga framsteg (IT). På världsarenan diskuterades allt mer intensivt hur en ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar utveckling i världen (HUT) ska åstadkommas. De mänskliga rättig- heterna (MR) lyftes internationellt bland annat inom FN:s kvinno- arbete och diskussionen ökade även i om hur de ska omsät- tas i praktiken så att alla människor kan garanteras ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter (ESK). Den närmast bortglömda kvinnokonventionen, CEDAW, fick förnyad uppmärksamhet. Globalisering, internationalisering, regionalisering, strukturföränd- ringar på arbetsmarknaden, invandring och demografi är ytterligare områden. Konjunkturerna skiftade och välfärdsstaten sattes under ett förändringstryck som vi ännu inte sett slutet av. Stora bespa- ringar i offentlig sektor och förändringar av nivåer i sjuk- och arbetslöshetsförsäkring genomfördes. Vi fick en ny pensionsre- form. innebar en uppgång i arbetslöshet och nedgång i barnafödande. Sjukskrivningarna ökade snabbt. En förändring som tilltog var förskjutningen av makt och ansvar i samhället från en central enhetsstatlig nivå mot å ena sidan den internationella nivån, å andra sidan den regionala nivån. Internationaliseringen hänger ihop med ökad regionalisering och de bedömningar som görs menar att de två utvecklingstenden- serna knappast kommer att minska i betydelse. Flera förklaringar ges till detta. Internationalisering handlar i grunden om att staterna minskar i betydelse när kapital, företagande, organisationer, handel och arbetsmarknad kan sträcka sig över nationella gränser. En vik- tig förutsättning för detta har utvecklingen av kommunikationstek- niken varit. Ett ökat beroende av omvärlden innebär också ett förändringstryck på demokratin och på det politiska beslutsfat- tandet när den enskilda nationalstaten kan lösa alla frå- gor på egen hand. Vissa samhällsproblem och politiska frågor är eller har blivit allt mer transnationella – brottslighet, miljöproblem, ekonomi – och är därför nästan omöjliga att hantera enbart inom nationalstatens gränser utan stöd och samarbete med omvärlden. Handeln med kvinnor och barn för sexuella ändamål är en fråga som vuxit. Här kan det dock vara av intresse att konstatera att den svenska sexköpslagen gjort att människor som trafikeras är relativt få jämfört med andra länder. Antalet prostituerade är också jämfö- relsevis mycket lågt. Det talas om att det politiska beslutsfattandet växer fram i nya processer och med inblandning av nya aktörer. Kodord är nätverk, samverkan och förhandling. Att det politiska beslutsfattandet sker i nya former är inte oproblematiskt ur demokrati- och jämställdhets- hänseende. En förskjutning från traditionellt beslutsfattande till förhandlingslösningar kan innebära en förskjutning från öppna demokratiska arbetsformer till behov av ökad slutenhet som känne- tecknar förhandlingssystemet. Erfarenhetsmässigt vet vi att kvin- nors representation och inflytande tenderar att minska med ökad grad av slutenhet. Det är alltså av största vikt att sådana omorgani- sationer noga följs från jämställdhetspolitiskt håll. I spåren av internationaliseringen har den subnationella eller regionala nivån visat sig få ökad betydelse. inträde i EU har direkt bidragit till detta genom att EU har gjort de nationella regeringarna mer beroende av den regionala nivån när det gäller genomförandet av EU-politiken. Principen om jämställdhetsinteg- rering är inskriven i (Artikel 2 och 3). I den strategi som gäller för EU:s jämställdhetsarbete åren 2001– 2005 framhålls att jämställdhetsintegrering tillsammans med särs- kilda åtgärder riktade till underrepresenterat kön är det arbetssätt som skall användas. En särskild kommissionärsgrupp har tillsatts för att motverka diskriminering och denna har i uppgift att följa Kommissionens jämställdhetsarbete. EU:s ordförandeländer har tagit flera initiativ för att integrera ett jämställdhets- perspektiv i ministerrådets olika politikområden. Bland annat ver- kade under sitt ordförandeskap för att integrera jämställd- het i rådet för internationell utveckling och i EU:s forskningspoli- tik. Ett arbete har påbörjats i för att ta fram en svensk strategi för hur jämställdhet ska integreras vid utarbetandet av svenska positioner i EU-förhandlingar och hur allianser ska byg- gas så att jämställdhetsintegrering får genomslag i EU:s arbete. Trots alla dessa stora förändringar i och internationellt, menar vi att de jämställdhetspolitiska utmaningarna kvarstår. Det handlar fortfarande om villkoren för arbete och försörjning, att ha en familj och att kunna utöva sina medborgerliga fri- och rättighe- ter. Dessa frågor måste jämställdhetspolitiken även framgent arbeta med, men delvis utifrån andra förutsättningar . Mål och organisation för ett konkret genomförande har varit utred- ningens uppdrag.