sou · GTB357d7 · 2006-01-01 00:00:00 — 6Tillträde till konserter cirkus- biograf-, teater-, opera- eller balettföreställningar eller andra jämförliga föreställningar () 7 kap. 1 § tredje stycket 5 ML (reducerad skattesats) Skatten tas ut av beskattningsunderlaget för tillträde till konserter, cirkus-, biograf-, teater-, opera- eller balettföre- ställningar eller andra jämförliga föreställningar. 8 kap. 13 a § ML (avdragsbegränsningsregel) I de fall den ingående skatten avser förvärv eller import som görs i verksamhet som består i att anordna konserter, cirkus-, biograf-, teater-, opera- eller balettföreställningar eller andra jämförliga före- ställningar får avdrag inte göras till den del intäkten i verksamheten utgörs av sådant bidrag eller stöd från det allmänna som inte utgör ersättning enligt 7 kap. 3 a § första stycket. Första stycket gäller inte om annat följer av 14 §. Denna redogörelse tar liksom kartläggningen av övriga områden för reducerad skattesats sin utgångspunkt i de förändringar som genomförts efter skattereformen. Eftersom skatteplikt infördes (bio) och (övriga tillställningar som var undantagna från beskattning) ligger tyngdpunkten på effekterna av dessa förändringar. Stödet för att tillämpa reducerad skattesats för tillträde till konserter m.m. finns i artikel 12.3 a jämfört med punkten 7 till bilaga H i sjätte direktivet. Tillträde till konserter cirkus- biograf-, teater-, opera- eller I betänkandet Reformerad mervärdesskatt m.m. (SOU 1989:35, s. 186–189) konstateras att en stor del av kultur- och nöjesområdet inte omfattades av mervärdesskatteplikten. Enligt kommitténs mening framstod det dock som naturligt att en generell konsum- tionsbeskattning av mervärdesskattetyp också skulle omfatta ett så i många avseenden renodlat konsumtionsområde som kultur- området. Man menade att den då gällande mervärdesskattelagstift- ningen kunde sägas subventionera nöjeskonsumtionen till förfång för konsumtion på andra områden. Man konstaterade dock att det i vissa fall kunde finnas skäl att begränsa det skattepliktiga området inom t.ex. kulturområdet. En sådan begränsning kunde vara motiverad av kulturpolitiska hän- synstaganden och att en stor del av verksamheten på kulturområdet var subventionerat av stat och kommun och även av det privata näringslivet. Kommittén ansåg efter att ha redogjort för olika sätt att se på beskattningen inom kultur- och nöjesområdet att en generell be- skattning var att föredra framför en beskattning med mer eller mindre omfattande undantag från skatteplikt. I konsekvens med detta föreslog utredningen inte att något undantag från beskattning för tillträde till konserter och andra tillställningar skulle införas. Tillträde till sådana föreställningar skulle således omfattas av den generella skatteplikten. I propositionen som behandlade utredningens förslag (prop. 1989/90:111, s. 101) gjorde departementschefen en annan bedöm- ning. Han delade i och för sig kommitténs uppfattning om fördelarna med en generell och enhetlig skatt men menade att det av kulturpolitiska och andra skäl kunde vara motiverat att begränsa skatteplikten. Departementschefen uppgav att den subventionering som skedde inom kulturområdet skulle medföra att många subjekt vid en generell mervärdesskatt skulle redovisa negativa mervärden och att skattebeläggningen således inte skulle medföra några nämn- värt ökade intäkter för staten. Skattefriheten borde dock endast omfatta sådana områden där en skattebeläggning skulle antas få betydande negativa kulturpolitiska konsekvenser och där inslaget av rent kommersiell nöjes- och underhållningsverksamhet kunde bedömas vara marginellt. När det gällde teaterverksamhet menade departementschefen att en mervärdesskattebeläggning (med åtföljande avdragsrätt) skulle Tillträde till konserter cirkus- biograf-, teater-, opera- eller kunna vara till fördel för de teatrar som var understödda och således medföra betydande konkurrensnackdel för de institutioner som helt finansierades med entréavgifter o.d. Tillhandhållande av teaterföreställningar borde därför undantas från skatteplikt. Det- samma borde gälla med teater jämförbara verksamheter, t.ex. revy-, operett- eller musikalföreställningar. Undantaget borde även om- fatta opera- och balettföreställningar till följd av att de ofta hade en nära anknytning till teatrar. Departementschefen menade också till skillnad från kommittén att biografföreställningar även fortsätt- ningsvis skulle undantas från beskattning. Departementschefen uttalade dock att undantaget inte borde omfatta anordnande av konserter. Han ansåg att konserter ofta av- såg populärunderhållning på kommersiell basis och att det saknades skäl att genom mervärdesskattesystemet ha generella subsidier för sådan verksamhet. Det konstaterades att med den föreslagna ut- formningen skulle skatteplikt även föreligga för bl.a. cirkus- och danstillställningar. I skatteutskottets betänkande 1989/90:SkU31 konstaterades att det i flera motioner framställts yrkanden om att även tillträde till cirkus och konserter borde undantas från beskattning. Kultur- utskottet hade i sitt yttrande till skatteutskottet ansett att kultur- politiska skäl talade för att även konserter skulle undantas från be- skattning och hade även erinrat om vikten av att cirkuskonsten främjades och menat att även tillträde till cirkusföreställningar skulle undantas från beskattning. ansåg mot bak- grund av vad kulturutskottet anfört att även konserter och cirkusföreställningar skulle undantas från den generella mervärdes- skatteplikten. I Mervärdesskatten och EG (SOU 1994:88) konstaterade utred- ningen att det inte fanns någon motsvarighet i EG:s permanenta bestämmelser till det svenska undantaget. Undantaget borde därför upphävas. I den proposition som följde på betänkandet (prop. 1994/95:57, Mervärdesskatten och EG, s. 106) konstaterades att be- hovet av regelförändringar på bl.a. kulturområdet borde bli föremål för ytterligare överväganden. Regeringen uttalade därför att man avsåg att återkomma till i denna fråga. Tillträde till konserter cirkus- biograf-, teater-, opera- eller I betänkandet Reformerad mervärdeskatt (SOU 1989:35, s. 188) uppmärksammade kommittén att filmbranschen hade rätt att säga upp filmavtalet om mervärdesskatt infördes på entréavgifterna. Kommittén ansåg dock att det hindrade att mervärdesskatt in- fördes på filmvisningar. I den mån den finansiering som använts inte gick att tillämpa så menade man att andra finansie- ringsformer fick övervägas. Departementschefen menade till skillnad från kommittén att övervägande skäl talade för att biografföreställningar även fortsätt- ningsvis skulle undantas från skatteplikt. 1995/96:191 lämnades förslag på att införa skatteplikt på entréavgifter till biografföreställningar. Det konstaterades att det saknades möjlighet i EG:s direktiv att undanta entréavgifter till biografföreställningar från mervärdesskatteplikt. Det särskilda villkor om momsbefrielse för tillhandahållande av biobiljetter som framgår av anslutningsfördrag upphörde att gälla . Regeringen redogjorde för uttalanden i tidigare utredningar och propositioner och uppgav att man arbetade med frågan om i vilken omfattning mervärdesskatt skulle införas på kulturområdet. Avsikten var att ett förslag skulle lämnas som var en helhetslösning. Man redogjorde vidare för att i anslut- ningsförhandlingarna särskilt begärt att temporärt få undanta entréavgifter till biografföreställningar från mervärdesskatteplikt t.o.m. . Skälet för denna begäran hade varit att om mervärdesskatt skulle införas på entrébiljetter till biografföreställningar kunde organisa- tion inom filmbranschen som utgjorde avtalspart få säga upp film- avtalet till upphörande. Det filmavtal som regeringen syftade på var film- och videoavtal, genom vilket staten och berörda branscher gemensamt finansierade stödet till svensk filmproduktion. Regeringen redogjorde för att filmbranschen genom avtalet bidrog med en avgift motsvarande av bruttobiljettintäkterna och att organisation inom filmbranschen som var part till filmavtalet fick säga upp avtalet till upphörande om mervärdesskatt infördes på filmvisning. Såsom regeringen hade uppfattat det hade biografbranschen för propositionens avlämnande redan anpassat sin verk- samhet efter att verksamheten skulle börja beskattas i enlighet med anslutningsfördraget. Investeringar i verksamheten hade planerats Tillträde till konserter cirkus- biograf-, teater-, opera- eller med antagande om att den ingående mervärdesskatt som skulle betalas vid dessa investeringar skulle bli avdragsgill när mervärdes- skatt på biobiljetter infördes. Regeringen ansåg mot denna bak- grund att det fanns anledning att göra en tidigare separat lösning för denna del av kulturområdet. Regeringen föreslog därför att skatteplikt för entréavgifter till biografföreställningar skulle införas redan fr.o.m. . Regeringen konstaterade att den lägsta mervärdesskattesatsen i då var som tillämpades på omsättning av all- männa nyhetstidningar. Regeringen hade i sina beräkningar av effekterna av att införa mervärdesskatt kommit fram till att en mervärdesskattesats om var kostnadsneutral för branschen. Enligt uttalanden i propositionen gjorde även film- branschen samma bedömning. Regeringen utgick därför från att gällande filmavtal skulle kunna bestå vid denna mervärdesskatte- satsnivå. Regeln började gälla (SFS 1996:536, prop. 1995/96:191, bet. 1995/96:SkU28, rskr 1995/96:290). När det gällde frågan om beskattningen av tillträde till konserter, cirkus-, teater-, opera- eller balettföreställningar eller andra jämför- liga föreställningar återkom regeringen med förslag i prop. 1996/97:10 Mervärdesskatt inom kultur-, utbildnings- och idrotts- området. I propositionen uttalades bl.a. följande (s. 33–34): Enligt EG-reglerna föreligger en generell skatteplikt för tillträde till teater- och filmföreställningar, opera- och konsertframföranden m.m. Endast kulturella tjänster som tillhandahålls av ett offentligrättsligt subjekt eller av ett kulturellt subjekt som erkänts av det allmänna får undantas från skatteplikten. Tanken bakom undantaget för kulturella tjänster som tillhandahålls av det allmänna etc. torde vara att man här- igenom skulle kunna ringa in de verksamheter där inslaget av rent kommersiell nöjes- och underhållningsverksamhet kan bedömas som marginellt. Detta skulle kunna ske antingen genom att se till innehållet i verksamheten eller genom att knyta bedömningen till om verksam- heten understöds av det allmänna. En stor del av den verksamhet som i bedrivs på området sker med olika former av stöd från det allmänna. Bidragsnivåerna kan variera, och bidragsgivningen kan vara mer eller mindre kontinuerlig. Det finns emellertid också verksamheter som bedrivs helt utan stöd i denna form, och således på rent kommersiella villkor. Regeringen gör bedömningen att det skulle vara en betydande fördel om likformiga Tillträde till konserter cirkus- biograf-, teater-, opera- eller mervärdesskatteregler kan gälla för hela området. Därigenom undviks gränsdragningsproblem och man undviker att individuella beslut om bidragsgivning blir styrande för skattesituationen. Önskvärdheten av att mervärdesskattereglerna är utformade på ett konkurrensneutralt sätt gör också att åtskillnad inte bör göras mellan understödda respek- tive rent kommersiella subjekt. Regeringen föreslog därför att skatteplikt skulle införas generellt för tillträde till aktuella föreställningar. Regeringen föreslog att skattesatsen för tillträde till dessa föreställningar, i likhet med till- träde till biografföreställningar, skulle bestämmas till . Man konstaterade att den valda skattenivån skulle medföra att kommersiella verksamheter endast marginellt skulle påverkas av skattebeläggningen om hänsyn togs till den avdragsrätt för in- gående moms som skulle följa av skattebeläggningen. Begränsning av rätten till avdrag för ingående mervärdesskatt Regeringen konstaterade dock att det fanns risk att en generell skatteplikt skulle kunna medföra att verksamhet som var bidrags- finansierad skulle bli ytterligare subventionerad om den fick rätt att göra avdrag för all ingående mervärdesskatt. Regeringen menade att om dessa verksamheter konkurrerade med verksamheter som finansierades helt genom egna intäkter skulle skattebeläggningen (med åtföljande avdragsrätt) medföra risk för ytterligare kon- kurrenssnedvridning. Av det skälet var det nödvändigt att sub- ventionsgraden inte ökade. Två alternativ till lösningar redovisades. Den ena innebar att bidragsgivarna skulle minska bidragens storlek så att en oförändrad ekonomisk situation skulle uppstå. Man menade att bidragsgivarna (företrädesvis offentliga) vid bidragsgivningen skulle beakta den positiva inverkan avdragsrätten för ingående mervärdesskatt skulle få för verksamheten och således minska bidragen. Regeringen menade dock att det inte var sanno- likt att detta kunde ske på ett effektivt sätt. Den lösningen som valdes var i stället att begränsa avdragsrätten för ingående moms. Avdragsrätten skulle således inte omfatta den bidragsfinansierade delen av verksamheten. Regeringen ansåg att det var angeläget att undvika att de förändrade reglerna innebar förändrade konkur- rensförhållanden mellan olika verksamheter. En införd skatteplikt på hela området som kombinerades med en avdragsbegränsning SOU 2005:57 Tillträde till konserter cirkus- biograf-, teater-, opera- eller med hänsyn till erhållna bidrag beräknades bli konkurrensneutral. Bestämmelsen bedömdes stå i överensstämmelse med artikel 17.2 och 19.1 i direktivet. De nya reglerna trädde i kraft (prop. 1996/97:10, bet. 1996/97:SkU6, rskr. 1996/97:69, SFS 1996/97:1327). 6.2Uttalanden i förarbeten om tillämpningsområdet för regeln om reducerad mervärdesskatt Det generella undantaget för entréavgifter till biografföreställ- ningar och för tillträde till konserter, cirkus-, teater-, balett- eller operaföreställningar eller andra jämförliga föreställningar avskaffa- des som redogjorts för respektive . I författningskommentaren till 7 kap. 1 § ML konstaterades att de omsättningar som det nu infördes skatteplikt för tidigare undan- tagits från beskattning enligt 3 kap. 11 § 3 ML. Något uttalande om det avsedda tillämpningsområdet gjordes inte i det sammanhanget. Det kan antas att det ansågs obehövligt ur avgränsnings- och tillämpningssynpunkt att uttala något om tillämpningen av paragrafen då den enda förändring som egentligen skedde var att skattesatsen infördes på dessa omsättningar. Någon av- sikt att förändra tillämpningsområdet för dessa områden fanns inte. Den praxis som utvecklats för att avgöra om denna typ av före- ställning var undantagen från beskattning kunde även tillämpas för att avgöra om föreställningarna nu skulle omfattas av tillämpnings- området för den reducerade skattesatsen. Vid behandlingen av propositionen i utskottet hade , och Landstingsför- bundet ifrågasatt om den reducerade skattesatsen skulle gälla då en föreställning i sin helhet inköpts av t.ex. en skattefri ideell förening. Enligt utskottets uppfattning skulle de föreslagna reglerna förstås så att såväl enskilda entréavgifter som ersättning i klump för en eller flera föreställningar borde omfattas av bestämmelsen om reducerad skattesats (bet. 1996/97:SkU6, s. 22–23). När det gällde den nya regeln i 8 kap. 13 a § ML om begränsning av avdragsrätten för ingående moms gjordes uttalanden i proposi- tionen (prop. 1996/97:10, s. 56–57). Avdragsrätten för ingående mervärdesskatt skulle vara begränsad till den del intäkten i verk- Tillträde till konserter cirkus- biograf-, teater-, opera- eller samheten utgjordes av bidrag eller ansågs utgöra ersättning för en följande: stöd från det allmänna som inte omsatt tjänst. Med bidrag eller stöd avses framför allt kontanta bidrag. I den mån annat ekonomiskt stöd i annan form är urskiljbart skall även avdrags- rätten begränsas med hänsyn till detta. Avdragsrätten skall naturligtvis inte reduceras i de fall det allmänna köper varor eller tjänster, dvs. betalningen utgör ersättning för omsatt vara eller tjänst. Som exempel kan nämnas att en skola köper tillträde till föreställningar för skolans elever. Med det allmänna avses staten, landsting och kommun. Liksom vid blandad verksamhet är storleken av den faktiska andelen avdragsgill ingående skatt inte känd under löpande år, efter- som det först vid årets utgång kan konstateras hur stor den skattepliktiga omsättningen är i förhållande till den totala omsätt- ningen inklusive erhållna bidrag. Avdragsprocenten blir därför preliminär och korrigering får göras i samband med bokslutet. 6.3Kartläggning av de avgränsningsproblem regeln fört med sig I det följande redovisas rättsfall, uttalanden från (t.o.m. ) i olika former samt uttalanden som gjorts i andra sammanhang. De frågor som det i dessa sammanhang funnits anledning att ta ställning till åter- speglar enligt utredningens uppfattning i stora drag de olika gräns- dragningsproblem som kan knytas till reglerna. Reducerad skattesats infördes (bio) och (övriga föreställningar). Eftersom definitionen av begreppen inte förändrades är också tidigare rättsfall av intresse även om frågan i dessa fall varit om verksamheten skulle vara undantagen (numera reducerad skattesats) från beskattning eller beskattas med normal- skattesatsen. Tillträde till konserter cirkus- biograf-, teater-, opera- eller I målet var det fråga om en restaurang som tillhandahåll ett musik- framträdande. Den förening som drev restaurangen uppgav att gästerna besökte restaurangen i första hand för att lyssna till musiken. Det var således inte fråga om dansmusik eller bak- grundsmusik. Gästerna som åt betalade samma entréavgift som de som enbart såg musikframträdandet. Sökanden erhöll bidrag från , som betecknade verksamheten som konserter. fann i sitt beslut att inträdesavgiften i detta fall utgjorde ersättning för musikframträdandet. Målet har inte över- klagats (handledning för mervärdesskatt 2004, s. 703). ansåg att inträdesavgiften till ett inhägnat nöjesområde inte till någon del utgjorde ersättning för konsert när avgiften även gav tillträde till andra aktiviteter såsom dans till dans- orkester, diskotekdans, servering, karusell m.m. Målet har inte överklagats (handledning för mervärdesskatt 2004, s. 703). Målet gäller förhållanden före . Vid den tid- punkten var tillhandahållande av konserter, cirkus-, biograf-, teater-, opera- och balettföreställningar samt andra jämförliga före- ställningar undantagna från skatteplikt. fann att avgiften till en nöjesanläggning i sin helhet skulle anses utgöra en skattepliktig omsättning enligt ML. Bedömningen skulle gälla trots att även viss teaterverksamhet (kortare tablåer och kortare scenframträdanden) ägde rum inom nöjesanläggningen. Teater- verksamheten ansågs i detta fall som underordnad nöjesanläggning- ens egentliga verksamhet. När däremot en särskild avgift togs ut för en kvällsföreställning på anläggningens teaterscen ansåg nämnden att avgiften skulle betraktas som inträdesavgift för själva föreställningen. Avgiften skulle då i sin helhet vara undantagen från beskattning (Skattenytt 1995, s. 570). Nämndens beslut har inte överklagats. Tillträde till konserter cirkus- biograf-, teater-, opera- eller Kammarrätten i (mål nr 5401-1994) Frågan i målet var om entréavgift till ett festivalområde skulle anses hänförlig till sådan konsert eller annan föreställning som var undantagen från beskattning. Av domen framgår att festivalen skulle pågå mellan . Någon entré- avgift togs inte ut eller . Däremot togs en avgift ut då artistframträdanden förekom på tre scener (förekom inte några artistfram- trädanden). Bolaget menade att entréavgiften som togs ut avsåg att ge täckning till gager och omkostnader för de uppträdande artisterna. Entréavgifterna borde därför enligt bolagets uppfattning inte vara skattepliktiga (förutom en mindre del som avsåg verk- samhet vid dansscenen). Kammarrätten menade dock att då annan verksamhet än konserter inte utgjort endast en obetydlig del av arrangemanget fick det huvudsakliga syftet med arrangemanget anses ha varit att erbjuda nöjes- och underhållningsverksamhet. Den entréavgift som togs ut kunde mot den bakgrunden inte anses utgöra en särskild avgift för konserter. Entréavgifterna var därför inte undantagna från skatteplikt. Regeringsrätten beviljade inte prövningstillstånd i målet. Sökanden skulle arrangera ett medeltida arrangemang med bl.a. för- säljning på en medeltida marknad och aktiviteter på en medeltida lekvall. Besökarna skulle betala en entréavgift till evenemanget. Frågan var vilken skattesats som skulle tillämpas på entréavgiften. Nämnden ansåg inte att marknaden kunde anses utgöra konsert eller annan föreställning. Inte heller kunde marknaden betraktas som anordnande av museiverksamhet i ML:s mening. Lekarna på lekvallen kunde inte heller anses utgöra idrott i ML:s mening. Entréavgiften fick i stället i allt väsentligt anses avse tillträdet till hela evenemanget vilket var att bedöma som en tjänst för vilken mervärdesskatt skulle tas ut av beskattningsunder- laget, dvs. Nämnden uttalade att även om denna tjänst kunde antas hålla en hög kvalité jämfört med vissa andra nöjesarrangemang kunde det inte hänföras till något av de undantag Tillträde till konserter cirkus- biograf-, teater-, opera- eller som enligt ML finns inom kulturområdet (Skattenytt 1998, s. 737). Målet har inte överklagats. En matmässa arrangerades med utställarbord med livsmedels- anknytning samt en avdelning med restauranger som serverade smakportioner. Artistframträdanden förekom på mässan. Inträdes- biljetten berättigade även till fri entré till vissa museer och vissa andra platser. I avgiften ingick även transport mellan parkerings- plats och mässområdet och deltagande i lotteri och bollkastning. Priset på entréavgiften var detsamma oavsett om de särskilda erbjudandena utnyttjades eller inte. Frågan i målet var dels om det aktuella mässarrangemanget skulle anses som tillhandahållande av endast en tjänst eller om en uppdelning skulle tillämpas på entré- avgiften, dels vilken skattesats som skulle tillämpas. Nämnden redogjorde för att enligt 7 kap. 1 § tredje stycket ML var skatte- satsen för t.ex. tillträde till konserter och vissa andra föreställningar samt för tjänster som tillhandahålls i viss museiverk- samhet. fann i sitt beslut att entréavgiften i allt väsentligt avsåg tillträde till mässan. I den mån besökaren utnytt- jade även museibesök, transporter, artistframträdanden m.m. fick dessa tjänster anses som underordnade led i mässverksamheten. Skatt skulle därför tas ut på entréavgiften. Nämn- dens beslut har inte överklagats (Skattenytt 1998, s. 724). Målet gäller förhållanden före . Vid den tid- punkten var tillhandahållande av konserter, cirkus-, biograf-, opera- och balettföreställningar samt därmed jämförliga föreställningar undantagna från skatteplikt. Frågan var om tillhandahållandet av invigningsceremoni vid i var undan- tagen från beskattning. Kammarrätten fann att bestämmelserna i 3 kap. 11 § 4 ML, med utgångspunkt i deras ordalydelse och med beaktande av det sammanhang där de var införda, inte kunde ges en så inskränkt betydelse att inte också den i målet aktuella ceremonin kunde hänföras till begreppet konserter eller andra jämförliga före- ställningar. Tillträde till konserter cirkus- biograf-, teater-, opera- eller Frågan i målet var om en trolleriföreställning (A magic night) skulle anses utgöra en sådan föreställning som var undantagen från beskattning (gällde förhållanden ). Av länsrättens och kammarrättens dom framgår bl.a. följande. Bolagets verksamhet hade bestått i att driva restaurang och bar, konferens samt hotell- rörelse. I den del av rörelsen som avsåg restaurang hade showverk- samheten ingått. Showverksamheten hade inneburit att bolaget till- handahållit olika shower till betalande publik. Bland annat hade A magic night med visats.