sou · GTB356d2 · 2006-01-01 00:00:00 — 3 Arbetslöshetsnivåerna mäter andelen arbetslösa i arbetskraften och är därför något annat än andelen som saknar sysselsättning. countries with a longer experience with immigration tend to have developed a more extensive policy. (Muus, 2002: 19) De åtgärder som dominerar är olika former av arbetsmarknadsut- bildningar och språkträning. I har olika typer av arbets- marknadspolitiska åtgärder, utöver språkutbildning, riktats såväl till den invandrade äldre genrationen som till den unga generationen för att få dem i arbete. Som forskningen visar har åtgärderna som dessa grupper deltagit i mer sällan än för svenskfödda lett till anställning (, 2004). krisår utnyttjades till exempel ungdomar som hade praktikarbete som billig arbetskraft (Knocke och , 2000: 56-58). (2003: 63) diskuterar i sin avhandling de arbetsmarknadspolitiska förändringarna för invandrare som kom . Dessa nya perspektiv utgick inte enbart från den besvärliga arbetsmarknadssituationen, utan syftade också till att åtgärda de skillnader i utbildning, yrkeskunskaper och industrivana man menade att 1980-talets flyktingar hade i förhållande till kraven på den svenska arbetsmarknaden. Ytterst sällan har dock stat eller arbetsmarknadens parter utformat konkreta program eller åtgärder för att motverka etnisk diskriminering i arbetslivet och när sådana finns spelar de ofta en undanskymd roll. I några studier analyseras effekterna av den etniska diskrimine- ringen vid inträdet på arbetsmarknaden. och (2003) argumenterar för att den etniskt grundade uteslutningen i arbetslivet förstärker diskriminering och segregation i andra delar av samhällslivet. De konstaterar framför allt att boendesegregatio- nen förstärktes parallellt med att allt fler utlands- födda trängdes ut från arbetsmarknaden: Another trend during the 1990s was rising ethnic and socio-economic segregation. Ethnic segregation in housing rose in 's three main urban areas in the first half of the decade. (, 2003:120) 6.2.8Skillnader i sysselsättning för adopterade och barn till invandrare (2001) har använt forskningsmetoder för att ren- odla faktorer som kan skapa etnisk diskriminering. Därför har han valt att studera villkoren på arbetsmarknaden för utlandsadopterade personer och för andra generationens invandrare. Både adoptivbarn och andra generationens invandrare har växt upp i och lärt sig svenska språket sedan barnsben. För adoptivbarn är svenska också i allmänhet det första språket. Utifrån detta konstaterar : Den enda observerbara skillnaden mellan adopterade och infödda svenskar, till exempel vid en anställningsintervju, är deras utseende. Därför kan en jämförelse av situationen på arbetsmarknaden (arbets- löshet) mellan infödda och adopterade till viss del ses som ett naturligt experiment där det konstanthålles för de viktigaste individuella egen- skaperna förutom utseende. Om skillnader existerar mellan adopterade och infödda efter att det tagits hänsyn till alla andra observerbara egenskaper kan vi inte utesluta förekomsten av etnisk diskriminering på svensk arbetsmarknad. (, 2001: 536) delar upp de adopterade i två kategorier; de som har ett utseende som förmodas vara lika svenskars och de som har ett utseende som kan förmodas vara utländskt. Den senare gruppen delas i sin tur in i ytterligare tre kategorier: adopterade från , från samt en sammanslagen grupp bestående av adopterade från och . påvisar att jämfö- relsegruppen av personer födda i har den lägsta graden av arbetslöshet. Men arbetslösheten bland adopterade med svenskt utseende var endast en procentenhet högre. Adopterade med utländskt utseende hade dock en arbetslöshet som var avsevärt större. I jämförelse med de infödda svenskarna hade dessa adopte- rade en arbetslöshetsnivå som var högre. Högst var arbetslösheten bland adoptivbarn födda i länder i . Bland barn födda i /var arbets- lösheten nästan hälften så stor. Minst var arbetslösheten bland barn födda i . När undersöker villkoren på arbetsmarknaden för den s.k. andra generationens invandrare framkommer ytterligare belägg för förekomsten av etnisk diskriminering. konstaterar att arbetslösheten är betydligt högre bland dem jämfört med personer födda i . Skillnaderna kvarstår även när eventuella olikheter i utbildningsnivå vägts in i resultatet. Högst är arbetslösheten i gruppen andra generationens invandrare i de fall där båda föräld- rarna är födda utanför . Därefter är arbetslösheten högst om båda föräldrarna är födda i , eller i . Arbetslösheten är klart lägre om en av föräldrarna är född i (i synnerhet är den lägre om mamman är född i ). taget är arbetslösheten för andra generationens invandrare åtta pro- centenheter högre, i de fall där båda föräldrarna är födda utom- lands, jämfört med om en av föräldrarna är född i . Rooths slutsats blir att diskriminering på grund av hudfärg leder till omkring sex procentenheters större sannolikhet för arbetslös- het i jämförelse med dem som inte blir utsatta för etnisk diskrimi- nering. I ett pågående forskningsprojekt vid IFAU () studeras internationellt adop- terade som har en svensk uppväxt för att kartlägga diskrimine- ringens karaktär. Enligt projektets ansats är det belagt att personer med utländsk härkomst i genomsnitt har lägre inkomster och svå- rare att finna arbete än personer med svensk härkomst, även om man jämför personer som exempelvis har lika lång utbildning och arbetslivserfarenhet. Däremot är det, enligt projektstudiens upp- läggning, oklart hur diskrimineringen uppkommer. En annan möj- lighet är att personer diskrimineras på grund av utseende. Projekt- ledare är professor . I studien och utbildning arbetsmarknad – Skill- nader mellan inrikes och utrikes födda personer, Rapport 2003, Bilaga (, 2003) granskas situationen på arbetsmarkna- den för dem med en akademisk examen: För utlandsfödda akademiker finner vi att andelen av de sysselsatta som har ett arbete i nivå med sin utbildning, det vill säga har ett kvali- ficerat arbete, är lägre än för infödda. // Lägst andel med kvalificerat arbete, , finner vi för män som invand- rat från respektive . (, 2003: 22) Trots höga utbildningsmeriter har akademiker som flyttat till Sve- rige från länder utanför haft svårt att få ett arbete och många inom denna grupp anser att de blir utsatta för diskrimine- ring (Sabuni, 2001) och (Wingborg, 1998). Studien , men diskvalificerad - Några invandrares röster om den svenska arbetsmarknaden och vägen dit, av kulturgeo- grafen (2000) bygger det empiriska materialet på intervjuer med ett tiotal högutbildade invandrare, tre personalre- 4 För mer information om projektet, se kryterare, ett par handläggare på arbetsförmedlingen och några per- soner som varit aktiva i så kallade invandrarprojekt. Det framkommer olika förklaringar till att högutbildade invand- rare utestängs från arbetsmarknaden. Enligt studien framhåller de intervjuade arbetsförmedlarna bland annat följande: Att många invandrare missgynnas på grund av att de inte är lika kända på arbetsmarknaden eller i samhället som personer födda i . Det i kombination med att de flesta jobb förmedlas via informella kontakter och inte via arbetsförmedlingarna förstärker exkluderingen. Ett stöd för denna uppfattning är en undersökning som genomförts av AMS och som visar att av lediga arbeten anmäls till arbetsförmedlingen, trots att det finns en lag- stadgad skyldighet att anmäla lediga tjänster. (AMS, 2003:8). Att flera arbetsgivare ställer höga krav på kunskaper i svenska, vil- ket kan utestänga akademiker födda utanför . Orimligt höga krav på kunskaper i svenska i förhållande till vad arbetsupp- gifterna kräver utgör en form av diskriminering och likaså kan ute- slutning p.g.a. bruten svenska ses som diskriminering. Fall av uppenbar etnisk diskriminering förekommer beroende på namnet: En del arbetsgivare kallar inte ens personer med utländska namn till anställningsintervju. (, 2000:17) En annan faktor som arbetsförmedlarna hänvisar till är att allt fler arbetsgivare kräver att de anställda ska vara bra på kundkontakter (Ibid: 17). Men när invandrare generellt sorteras bort av detta skäl är det fråga om diskriminering. Bakom uttalandet finns ofta en föreställning om att enbart personer födda i har den speci- fika sociala kompetens som skulle krävas. De intervjuade arbets- förmedlarna vänder sig dock mot denna föreställning: ... man kan varken koppla social kompetens till någon särskilt etnicitet eller säga att det finns en generell brist i social kompetens bland dem som har invandrat till . (Ibid: 17) använder sig i sin studie Högutbildade invand- rares inkomster (1998) av SCB:s arbetskrafts- statistik och undersöker och jämför medelinkomsten för invand- rare - vilket i detta sammanhang betyder första eller andra genera- tionens invandrare - . sedan med medelinkomsten för svenskar . Ytterli- gare en variabel i undersökningen är utbildningsnivå. resultat visar att invandrare inte kommer upp i samma inkomstnivåer som infödda svenskar oavsett vilken utbild- ning man har, vilken kommun man arbetar i, om det är kvinnor eller män, eller om man har flyttat. Vidare framkommer det av stu- dien att invandrare med svenskt medborgarskap har högre genom- snittsinkomster än de med utländskt medborgarskap. Av detta drar slutsatsen att: likvärdig formell kompetens har inte varit tillräcklig för högutbil- dade invandrare för att nå samma inkomstgrupper som svenskfödda personer /.../ skillnaderna har inte kunnat relateras till att dessa invandrare skulle vara kulturellt främmande eller sakna andra typer av efterfrågad kompetens /.../ Detta betyder dock inte att dessa faktorer kan ligga till grund för arbetsgivares agerande, men om detta varit fal- let, så är det fråga om diskriminering, då det inte rör sig om några indi- viduella brister. (, 1998: 27) Slutsatsen är entydig: Invandrare har överlag lägre medelinkomster och undersökningen har tydliggjort att människor med samma formella kunskaper som svenskar inte behandlas likvärdigt på den svenska arbetsmarkanden. (Ibid: 27) Särskilt utsatta är ofta de högutbildade invandrarna: Den här undersökningen visar att dessa högutbildade invandrare inte fått samma möjligheter som svenskar på den svenska arbetsmarknaden. Vad som framkommit är att invandrare diskrimineras på den svenska arbetsmarknaden och att skillnaden i medelinkomster ökat . (Ibid: 27) I studien akademiker som lärare i den svenska skolan (, 2004) analyseras hur en grupp arbetslösa invandrade akademiker som genomgått en tvåårig kom- pletteringsutbildning för att få svensk lärarbehörighet, uppfattade mötet med den svenska skolan och hur deras arbetssituation såg ut efter att de hade avslutat utbildningen. av de som genomgått utbildningen saknade fortfarande lärarjobb, de hade inte ens tillfälliga vikariat, trots behörighet. De intervjuade skolledarna ansåg att de invandrade lärarna ofta kunde fungera som brobryg- gare mellan hem och skola för elever med utländsk bakgrund. De problem som skolledarna förknippade med en mångetnisk lärarkår var bland annat kulturbetingade problem som kunde försvåra samarbetet. Det finns skäl att misstänka att dessa föreställningar om kulturella skillnader byggde på stereotypa föreställningar. I AMS rapport man på fel plats (, 2001) undersöks arbetsmarknadssituationen för utomeuropeiska invandrare med högskoleutbildning i jämförelse med personer födda i . Resultaten visar att av utomeu- ropeiska invandrare hade ett arbete som motsvarar högskoleutbild- ningens kompetensnivå och för de som studerat på hög- skola i , att jämföras av födda. De som fått sin utländska högskoleutbildning formellt godkänd (validerad) av hade i något större utsträckning ett arbete som motsvarade sin kompetens. De högsta siffrorna åter- finns i de yrken där det rådde brist på arbetskraft. En intressant slutsats är att de som har arbete som ligger under sin kvalifika- tionsnivå ofta finns i rätt bransch, men alltså på fel plats. I TCO:s rapport i kön - Invandrare på svensk arbets- marknad (2005) konstateras att av alla 166 000 som ingick i under- sökningen (16 000 var födda utanför ) fanns det några områden (t.ex. förskollärare och läkare) där inte en enda av de utlandsfödda var chefer. Bland de civilingenjörsutbildade som ingick i urvalet hade av de svensk födda en chefsbe- fattning, medan motsvarande siffra för utlandsfödda var 1,8. och undersöker i artikeln Sveri- gespecifikt humankapital och ungdomars etablering på arbetsmark- naden (1998) villkoren på arbetsmarknaden för ungdomar med utländsk bakgrund: Sammanfattningsvis har ungdomar med utländsk bakgrund lägre san- nolikhet att arbeta och högre sannolikhet att vara arbetslösa och att studera jämfört med helsvenska ungdomar. Skillnaderna i dessa avse- enden avtar med vistelsetiden i och därmed även med åldern vid invandring. (, 1998: 600) och avfärdar tesen om Sverigespecifikt humankapital som förklaring till varför invandrare missgynnas på arbetsmarknaden. Om tesen vore riktig så borde invandrare med goda kunskaper i svenska etc. ha en lika god position på arbets- marknaden som svenskfödda. Men och kon- staterar tvärtom att stora och oförklarade skillnader finns kvar även efter att de har kontrollerat eventuella skillnader i svenska språket, utbildningsnivå, bostadsort och familjebakgrund: Speciellt anmärkningsvärd är situationen för de ungdomar med utländsk bakgrund som är födda i och således borde ha tillgång till samma Sverigespecifika humankapital som andra svenskar. För ungdomar som är födda i ökar risken att vara arbetslös med en dryg tredjedel om någon av föräldrarna är född utomlands. För de ungdomar som invandrat före skolstart är arbetslöshetsrisken ännu högre, trots att dessa ungdomar gått igenom samma skolsystem som helsvenska ungdomar. (Ibid: 600) Av detta drar och slutsatsen att kunskaper i det svenska språket har viss betydelse för ungdomars etablering på arbetsmarknaden, men att förklaringarna till de skilda positionerna på arbetsmarknaden till en stor del måste sökas på annat håll. En tänkbar sådan förklaring är, enligt författarna, förekomsten av etnisk diskriminering riktad mot ungdomar med utländsk bak- grund. ifrågasätter på andra grunder starkt de fors- kare som anser att investering i svenskhet, dvs. svenskt human- kapital är en förutsättning att minska arbetslösheten. Hon hävdar att kravet på investering i svenskhet uttrycker ett starkt assimila- toriskt budskap: De Andra har en plats i det moderna arbetslivet, under förutsättning att de blir svenskar. Den strukturella uppdel- ningen i en tänkt gemensam svenskhet och de avvikande andra blir uppenbar i ljuset av krav på svenskt humankapital (, 2001:166-168). artikel Hur är arbetsmarknaden för den andra generatio- nens invandrare? (1997) analyserar situationen på arbetsmarknaden för ungdomar med föräldrar födda i ett annat land. För ungdomar födda målar en dyster bild. Positionen på arbetsmarknaden är visserligen bättre än för gruppen utrikes födda men den är klart sämre än för personer födda i med föräld- rar födda i . Särskilt alarmerande är situationen om föräld- rarna är födda i ett land utanför : Detta gäller med avseende på samtliga undersökta variabler. Sysselsätt- ningen är lägre, arbetslösheten högre och årsarbetsinkomsten lägre. Mycket av arbetsmarknadsskillnaderna mellan andra generationens invandrare med europeisk respektive icke europeisk härkomst åter- finns också i föräldragenerationen. I den meningen finns en överföring mellan generationerna. (, 1997:16) Slutsatser som även inbegriper villkoren för invandrarungdomar (med föräldrar födda utanför ) som fått ett arbete återfinns i Alireza Behtouis artikel Unequal Opportunities for with Immigrant Backgrounds in the Swedish Labour Market (2002): Children of immigrants have consistently lower annual labour income, lower probability of having income more than zero, and lower proba- bility of being regularly employed, regardless of educational attainment, gender, marital status, having children, and living in a big city, vis-à-vis our reference group. (Behtoui, 2002:22) framgår att skillnaden mellan andra-generationen och svenskfödda är mer påtaglig när det gäller inträdet till arbetsmark- naden än skillnader i lön och villkor för dem som har ett arbete: Annual wage income differences among children of immigrants who have a job (indviduals on the labour market) and the reference group are not as significant as among all children of immigrants (regardless of having a job or not) and the reference group. This result indicates that not entering the labour market is more important than wage disc- rimination - to explain the inferior status of children of immigrants in the Swedish labour market. (Ibid: 22) Det finns alltså omfattande forskningsresultat som visar på att den strukturella diskrimineringen, utan hänsyn till individuell kompe- tens, sorterar och utsorterar arbetskraften beroende på etniskt ursprung. Ett fåtal studier belyser huruvida offentliga arbetsgivare diskrimi- nerar vid inträdet till arbetslivet. En av de få som gör det är Invandrare på den svenska arbetsmarknaden. En delrapport från LO- projektet (1999). När myndigheter har andra mål än vinstmaximering kan man inte här- leda en efterfrågefunktion på samma sätt som för privata företag. Vad blir då konsekvenserna för minoriteten av monopolmakten som utövas av statliga myndigheter? Fördomar som finns överallt i samhället finns även här bland dem som rekryterar till den offentliga sektorn. Nepo- tism är minst lika vanlig här som i andra delar av arbetsmarknaden. Vissa enheter i den här sektorn (exempelvis UD och större delen av försvarsorganisationen) är helt stängda för icke infödda på grund av säkerhetsskäl eller eventuell 'dubbel lojalitet'. Det är därför inte förvå- nande // att man ser att antalet individer från etniska minoriteter i myndigheter och statliga verk är mindre jämfört med den konkurrens- utsatta privatsektorn. (Invandrare på den svenska arbetsmarknaden, 1999: 18) I Den kommunala sektorn som förebild? Om mångfald i ord och siffror i 42 av kommuner (2004b) finns en omfattande redovisning av svenska kommuners benägen- het att anställa personer med utländsk bakgrund. Med utländsk bakgrund menas i denna studie antingen att personerna själva är födda i ett annat land än eller att båda föräldrarna är födda i ett annat land än . Av de 42 särskilt granskade kommunerna är det bara en där andelen anställda med utländsk bakgrund över- stiger andelen i befolkningen, nämligen . I många kommuner är underrepresentationen av anställda med utländsk bakgrund sär- skilt påfallande. Det gäller , , , Jönkö- ping, , , , , , , , , , , och . Intressant är att personer födda i – det vill säga den ursprungsgrupp som oftast är exkluderad från arbetsmarknaden i stort – inte generellt är underrepresenterade bland kommunalt anställda. Variationen var emellertid stor mellan de olika kommu- nerna och särskilt stark var underrepresentationen i , , , , , och Sig- tuna. En förklaring till att underrepresentationen av personer med utländsk bakgrund är relativt liten, och obefintlig när det gäller per- soner födda i , är att de utrikes födda grupperna återfinns i de mindre kvalificerade arbetena inom den kommunala sektorn: Av samtliga ledningstjänster i alla av kommuner innehas av anställda med utländsk bakgrund. // En kon- sekvens av detta är att de utomeuropeiskt födda grupperna i allmänhet och födda i , men också i Nord- och i synnerhet saknas i ledande funktioner i en absolut majoritet av de undersökta kommunerna. Intressant nog saknas dessa ursprung även i de kommu- ner som har en avsevärd överrepresentation av födda i samt i Nord- och bland sina anställda. (Ibid: 133) Personer födda utanför och i synnerhet utanför får inte tillträde till ledande befattningar inom kommunerna utan är enligt rapporten starkt representerade inom arbeten inom den kommunala sektorn som kräver kort utbildningstid. En relativt hög andel av anställda med utländsk bakgrund återfanns inom yrkes- grupper som inte kräver mer än gymnasieutbildning, i genomsnitt hade sådana tjänster i landets samtliga kommuner. Eller uttryckt på ett annat sätt: Den starkaste indikationen på bristande mångfald finner man vid en närmare analys av olika yrkesområden. I de undersökta kommunerna uppgår antalet ledningstjänster till 12 639. Av dessa innehas endast 110 tjänster av anställda födda utanför . Detta betyder färre än en procent av ledningstjänsterna. I rappor- ten från (2004b) visas också att vistelsetiden i och utbildningsnivån bland dem med utländsk bakgrund inte kan förklara underrepresentationen bland kommunalt anställda och framför allt inte snedvridningen när det gäller yrken och vilka arbetsuppgifter som utförs av personer födda utanför och i synnerhet av personer födda utanför . När utbildningsnivån bland dem som är utrikes födda i kommu- nerna studeras visar det sig tvärtom att kommunerna har ett rekryteringsunderlag som de inte har utnyttjat. I diskuteras även hur kommunerna använder mångfaldsplanerna för att motverka etnisk diskrimine- ring. Genomgången visar att mycket återstår att göra. Enligt rap- porten består det konkreta antidiskrimineringsarbetet främst av dokument som innehåller direktiv om att ingen får diskrimineras eller att huvudansvaret för åtgärder vid till exempel etniska trakas- serier på arbetsplatsen läggs på förvaltningscheferna. Men nästan ingen kommun uppger vad som skulle hända om någon diskrimine- rar. är den enda kommun som i sin mångfaldsplan förordar hot om uppsägning om någon diskriminerar eller trakasserar andra personer. Tre kommuner föreslår positiv särbehandling av sökande med utländsk bakgrund givet att kandidaterna har likvärdig kom- petens. Författaren till understyrker att ytterligare åtgärder måste till om kommunernas arbete med att motverka etnisk diskriminering ska ta några steg framåt. I ett sär- skilt kapitel i rapporten finns därför ett förslag till åtgärdsprogram. 6.3Förklaringar till skillnad i sysselsättning Den finns ytterligare en mängd studier som påtalar och försöker förklara skillnader i sysselsättning mellan utrikes födda och svensk- födda. Genomgående medger man att etnisk diskriminering kan vara en del av förklaringen, även om det finns skillnader i vilken grad diskriminering betonas och hur karaktären av diskrimine- ringen beskrivs. Många forskare söker emellertid också andra för- klaringar vid sidan av etnisk diskriminering. Ofta förklaras den lägre sysselsättningsgraden och den högre arbetslösheten av olika bristande egenskaper hos invandrarna själva. Till sådana bristande egenskaper hör bland annat kunskaper i svenska, tillgång till kon- taktnät, utbildningsnivå, vistelsetidens längd och sökaktivitet. En närmare granskning av dessa faktorer visar dock att ingen av dem ger en tillräcklig förklaring till skillnader i sysselsättningsnivå och arbetslöshet. En samlad forskning visar att ofullständiga kunskaper i svenska knappast är en tillräcklig förklaring till skillnader i villkor på arbets- marknaden mellan utrikes födda och svenskfödda. En utförlig forskaröversikt och analys av språkets betydelse vid inträdet på arbetsmarknaden återfinns i Rapport 2002, (, 2003). Slutsatsen är klargörande: Även om kunskaper i svenska är en viktig faktor, så kvarstår att goda kunskaper i svenska inte är tillräckligt för att utrikes födda ska ha samma chanser på arbetsmarknaden som infödda. (Rapport tion, 2003:46) Vidare påpekas att kraven på kunskaper i svenska rimligen bör vari- era beroende på arbetsuppgifter: Nivån på vad som anses vara tillfredsställande borde skilja sig mellan olika yrken, t.ex. mellan en journalist och en kemist eller mellan en sjukskötare och en djurskötare. Eller uttryckt på ett annat sätt: I vissa fall kan krav på goda kun- skaper i svenska och att skriftligt kunna uttrycka sig på svenska vara ett relevant krav. I andra fall kan krav på perfekta kunskaper i svenska vara ett uttryck för etnisk diskriminering.