sou · GTB394 · 2006-01-01 00:00:00 — Förekomst och utbredning av viktiga strukturer och funktioner i ovanstående naturtyper i Natura 2000-områden och skyddade områden. Förekomsten av typiska arter för ovanstående naturtyper i Natura 2000-områden och skyddade områden. Utbredningsområde, livsmiljö och populationsutveckling för arterna markerade med B i bilagan till artskyddsförordningen (bilaga 2-arter i art- och habitatdirektivet samt bilaga 1-arter i fågeldirektivet). Inventeringen kommer att vara första gången som en systematisk genomgång sker av alla landets Naturaobjekt samt de skyddade områdena, och får genom detta en mycket stor betydelse både för det operativa arbetet med vård- och skötsel av i objekten ingående naturtyper, och för uppföljningen av gynnsam bevarandestatus. Det måste bedömas som mycket viktigt att basinventeringen kan fullföljas. Beskrivning av viktigare nationella inventeringar och miljöövervakningsinsatser SOU 2005:94 Inventeringens syfte var att sammanställa och bedöma den befintliga kunskapen om de statliga skogsmarkernas natur- och kulturvärden och att re- dovisa hur denna information fortlöpande ska hållas uppda- terad och tillgänglig, bedöma vilka av statens marker som behöver ges ett formellt skydd, främst i form av naturreservat, identifiera alla s.k. urskogsartade skogar i landet som är i behov av formellt skydd och lämna förslag på hur dessa långsiktigt kan skyddas. Kombination av flygbildstolkning manuellt och med stöd av GIS Underlagsmaterial har varit geografiska data från de statliga skogsaktörerna, äldre kunskapsunderlag m.m. Nationell på huvuddelen av den statliga skogsmarken Ja i systemet VIC-natur Inventeringen av skogar på statens mark med höga naturvärden har resulterat i ett urval av ca 1 000 områden om sammanlagt ca 375 000 ha produktiv skog som bedömts ha så höga värden att na- turreservatsbildning skulle kunna vara aktuell. Ca områden och av arealen finns inom och med betydande andel inom den fjällnära skogen. I övrigt fördelas arealerna med på övriga samt och och resterande på övriga . Flertalet av antalet områden utanför och ligger i . Inventeringen finns i allt utom urskogsdelarna redovisad i rap- porter från . Beskrivning av viktigare nationella inventeringar och miljöövervakningsinsatser Nationell inventering av landskapet i () rullande så att hela landet omdrevas Det primära syftet är att övervaka förutsättningarna för biologisk mångfald i ett landskapsperspektiv. omfattar alla naturtyper inom ramen för ett landsomfattande stickprov, bestående av ca 600 permanenta landskapsrutor om 5 x , som inventeras . Det innebär att in- venteras omkring 120 rutor fördelade över hela landet. förbereds genom fjärranalys. är ett nytt rikstäckande miljöövervakningsprogram som syf- tar till att följa förändringar i det svenska landskapet och hur dessa påverkar förutsättningar för biologisk mångfald. Till skillnad från andra övervakningsprogram omfattar alla landmiljöer. Såväl jordbruksmark som skogsmark, våtmarker, stränder, fjäll och be- byggda miljöer inventeras. Ett viktigt syfte med är att följa upp de nationella miljömålen. bidrar med uppgifter till inter- nationell rapportering, tillhandahåller information till andra över- vakningsprogram bl.a. Häckfågeltaxeringen samt uppföljning av Natura 2000-biotoper. Inventeringen baseras på en kombination av flygbildstolkning och fältinventering. Programmets grunddesign kommer att genomföras på samma vis i alla naturtyper. Drygt 600 landskaps- rutor, vardera 5 x , ingår i det stickprov som kontinuerligt kommer att följas inom programmet. inventeringsrutor är permanenta och återinventeras med ett femårigt intervall. Land- skapsrutorna är fördelade över hela landet, med viss tonvikt på jordbruks- och fjällområden. Skälen till denna design är att ska ses i sammanhang med Riksinventeringen av skog () som täcker skogslandskapet. För att på ett kostnadseffektivt sätt beskriva landskapets sam- mansättning är i hög grad baseras på flygbildstolkning. Beskrivning av viktigare nationella inventeringar och miljöövervakningsinsatser landskapsrutan flygbildstolkas medan fältinventeringar enbart är koncentrerade till en inre 1 x 1 km-ruta. Fältinventeringen genomförs för att följa upp flygbildstolkningen samt för att tillföra information som inte kan erhållas via flygbildstolkning – bl.a. upp- gifter på artnivå. fältinventering kommer dessutom att utföra riktade tilläggsinsatser i utvalda miljöer, t.ex. ängs- och betesmar- ker, våtmarker, rasbranter och småvatten. Programmet startade och de första heltäckande resultaten från beräknas kunna presenteras . finansierar programmet som är en del av den nationella miljöövervakningen. leds operativt av Institutio- nen för skoglig resurshushållning och geomatik vid SLU (), en institution som genom riksskogstaxeringen, ståndortskarte- ringen och skogsskadeinventeringen har lång erfarenhet av att or- ganisera storskaliga inventeringsprogram. kommer, tillsammans med uppföljningen av gynnsam be- varandestatus i Natura 2000-områden och skyddade områden, att lägga en mycket god grund för en systematisk uppföljning av den biologiska mångfalden. Riksinventeringen av skog () Inventeringen har bedrivits (riksskogstaxeringen) och 1962 (markinventeringen) Årligt omdrev av delar av provrutorna så att hela beståndet återbe- söks med 5–intervall. Riksskogstaxeringens syfte är att beskriva tillståndet, tillväxten och avverkningen i våra skogar, men är även att vara ett kraftfullt medel för miljöövervakning. Markinventeringens syfte är att genom återkommande observationer och provtagningar på riksskogstaxe- ringens permanenta provytor skapa ett objektivt och landsomfat- tande underlag för studier av tillstånd och förändringar i mark. Fältinventering inom ett stort antal fasta provytor samt vissa till- Beskrivning av viktigare nationella inventeringar och miljöövervakningsinsatser Riksinventeringen av skog () är ett paraplybegrepp för de två samverkande programmen riksskogstaxeringen och markinventer- ingen. Dessa båda inventeringar utnyttjar en gemensam infra- struktur för att fortlöpande följa tillstånd och utveckling i skog och skogsmark i . Riksskogstaxeringen är en årlig inventering av tillstånd, genom- förda åtgärder och utveckling i skogar. Uppgifterna från inventeringen har ett brett användningsområde. Uppgifterna från inventeringen utgör underlag för uppföljning av flera nationella miljö- och sektorsmål för skogen, i första hand Levande skogar och Riksskogstaxeringen startade och har pågått mer eller mindre kontinuerligt . Innehåll och utförande har utvär- derats och reviderats – . Trenden har varit en utveckling mot ett allt bredare innehåll i inventeringen för att tillhandahålla information om viktiga aspekter på uthålligt skogsbruk. Några av de viktigaste leveranserna från inventeringen är utgiv- ning av officiell statistik om skogen med tillhörande temaavsnitt i publikationen Skogsdata, uppdatering av officiell och annan stati- stik om skogen på internet, leverans av underlag till Skogsstyrel- sens skogsstatistiska årsbok, leverans av uppgifter till klimatkon- ventionen, leverans av underlag för utvärdering av miljö- och sek- torsmål, samt diverse löpande uppdragsanalyser till forskare, myn- digheter och näringsliv. Rutiner för medverkan i kommande upp- följning av bevarandestatus inom Natura 2000-områden förväntas också bli utvecklade. Genom markinventeringen insamlas uppgifter om tillstånd och utveckling i skogsjordar i i huvudsak med avseende på ståndortsförhållanden och markkemi. Resultaten ligger till grund för bl.a. bedömning av försurningsläge och behov av kalkning i skogsmark och skogsmarkens roll för växthusgasbalanser. Inven- teringen ligger till grund för flera miljömål: Levande skogar, Bara naturlig försurning, Ingen övergödning, Levande sjöar och vattendrag och Begränsad klimatpåverkan. Beskrivning av viktigare nationella inventeringar och miljöövervakningsinsatser En inventering av skogsmarken i inleddes . introducerades den s.k. ståndortskarteringen med syfte att beskriva mark och vegetation på riksskogstaxeringens provytor. flyttades ansvaret för vegetationen till riks- skogstaxeringen varvid ståndortskarteringen – som därmed i hu- vudsak kom att innefatta markmoment – bytte namn till markin- venteringen. Att övervaka förändringar i de svenska fågelbeståndens storlek. Tre olika inventeringar ingår i övervakningsprogrammet: häckfå- geltaxeringen med de fria punktrutterna respektive standardrut- terna och vinterfågelräkningen. De två förstnämnda genomförs under häckningstid medan vinterfågelräkningen utförs en eller De tre inventeringarna bygger alla i hu- vudsak på ideella insatser av fågelskådare runt om i . inventering består i princip i att besöka ett antal punkter i landskapet och därifrån räkna samtliga fåglar som ses och hörs. I häckfågeltaxeringen och vinterfågelräkningen får deltagarna själva bestämma var räkningarna skall ske. standardruttsräkningarna besöker man på förhand givna platser och metodiken är något annorlunda /zooekologi/birdmonitoring/ index.html 5Kunskap för ett rikt växt- och djurliv De allmänna kunskaps- och planeringsunderlag i form av in- venteringar som täcker landmiljön svarar i allt väsentligt mot behoven. En generell brist är dock att det saknas heltäckande karteringar av landmiljöns vegetation och havsbottnarnas topo- grafi och bottentyp. För vattenmiljöer och särskilt havet finns betydande kunskapsbrister i alla avseenden. För ett utvecklat ar- bete med regionala landskapsstrategier, som regeringen vill pröva, behövs kartor och annat underlag av hög kvalitet på regi- onal nivå. Miljöövervakningen behöver ses över så att den ger en god grund för arbetet med biologisk mångfald generellt, och i syn- nerhet inom ramen för det nya miljökvalitetsmålet Ett rikt växt- och djurliv. Det behövs kompletterande insatser för övervakning av arter, bl.a. därför att vi vet för lite om sambanden mellan ar- ters förekomst och deras livsmiljö. Den regionala övervakningen av biologisk mångfald är endast delvis utvecklad. I en översyn bör ingå att bedöma vilket behov länen har av egen miljööver- vakning och i vilken utsträckning de nationella insatserna kan brytas ned på regional nivå och svara upp mot länens behov. Det är viktigt att analys och bearbetning håller jämna steg med in- samlingen av data. Det behövs särskilda insatser för att följa upp att biologiska resurser och biologisk mångfald nyttjas på ett hållbart sätt, där även ingår att överväga behovet av uppföljning av genetisk vari- ation och genetiska resurser. För att kunna följa upp bidrag till det internationella 2010-målet bör utvecklingen av in- dikatorer intensifieras och samordnas med liknande aktiviteter inom EU. Övervakningen av rödlistade arter, som i stor ut- sträckning bygger på ideella insatser, kan behöva förstärkas för att ge fullgott underlag till kommande revideringar av rödlistan Kunskap för ett rikt växt- och djurliv och för att kunna bedöma om det särskilda delmål om att minska andelen hotade arter nås. 1.En nationell digital vegetationskartering genomförs för de delar av som inte tidigare karterats. Karteringen bör bygga på tidigare erfarenheter, men ta tillvara ut- vecklingen av nya, mer kostnadseffektiva metoder. Förslag till motsvarande kartering för havsbottnar tas upp i kapitel 6. 2.Den nationella och regionala miljöövervakningen ses över för att bättre svara upp mot behoven i arbetet med biologisk mångfald. Bland annat bör behovet av ytterligare övervak- ning av arter utredas. 3.En samlad redovisning av situationen för biologisk mångfald i görs regelbundet. Redovisningen bör knytas till något befintligt krav på rapportering, t.ex. till konventionen om biologisk mångfald. ges i uppdrag att i samråd med , ArtDataban- ken och berörda myndigheter närmare utreda formerna. 4.Certifiering av naturinventerare införs. gisk mångfald, ArtDatabanken och Lantbruksuni- versitet ges i uppdrag att utreda förutsättningarna och ut- formningen. I det här kapitlet görs en genomgång av de generella behov av kun- skap som finns i arbetet med biologisk mångfald. Utgångspunkten är det av regeringen föreslagna nya miljökvalitetsmålet för biolo- gisk mångfald, Ett rikt växt- och djurliv. Regeringen har angivit som skäl till varför ett särskilt miljökvalitetsmål föreslås att det behövs för att åstadkomma ett mer effektivt, fokuserat och bättre koordi- nerat arbete med bevarande och hållbart nyttjande av biologisk mångfald. Det förefaller därför rimligt att i denna utredning redo- visa det generella kunskapsläget och de generella kunskapsbehoven samlat och under paraplyet Ett rikt växt- och djurliv. De mer speci- fika kunskapsbehov som följer av de befintliga miljökvalitetsmålen redovisas i kapitel 6. Den redovisningen visar också kunskapsläget i olika ekosystem och miljöer, och därmed indirekt också inom olika samhällssektorer, främst de areella näringarna. Kunskap för ett rikt växt- och djurliv Regeringens förslag till nytt miljökvalitetsmål för biologisk mångfald Miljökvalitetsmålet Ett rikt växt- och djurliv Den biologiska mångfalden skall bevaras och nyttjas på ett håll- bart sätt, för nuvarande och framtida generationer. Arternas livs- miljöer och ekosystemen samt deras funktioner och processer skall värnas. Arter skall kunna fortleva i långsiktigt livskraftiga bestånd med tillräcklig genetisk variation. Människor skall ha till- gång till en god natur- och kulturmiljö med rik biologisk mång- fald, som grund för hälsa, livskvalitet och välfärd. 1.Hejdad förlust av biologisk mångfald 2.Minskad andel hotade arter (Miljökvalitetsmål och delmål är föreslagna av regeringen, prop. 2004/05:150) Regeringen har gjort följande precisering av vad miljökvalitets- målet bl.a. innebär i ett generationsperspektiv: Samhällets insatser för att bevara den biologiska mångfalden bedrivs med ett landskapsperspektiv på förvaltningen av eko- systemen. Ekosystemens buffertförmåga bibehålls, dvs. för- mågan att klara av förändringar och vidareutvecklas, så att de kan vara fortsatt produktiva och leverera varor och tjänster. Landskapet, sjöar och hav är så beskaffat att arter har sina livsmiljöer och spridningsvägar säkerställda. Det finns tillräckligt med livsmiljöer så att långsiktigt livs- kraftiga populationer av arter bibehålls (gynnsam bevarande- status). I områden där viktiga naturtyper skadats restaureras sådana så att förutsättningarna för den biologiska mångfalden väsentligt förbättras. Det kan t.ex. handla om naturtyper som generellt har minskat kraftigt i yta och utbredning, som fått sina kvali- teter som livsmiljö generellt utarmad, som hyser en stor mångfald av arter eller som hyser genetiskt särpräglade be- stånd av arter. Arterna är spridda inom bl.a. sina naturliga utbredningsområ- den i landet så att genetisk variation inom och mellan popula- tioner är tillräcklig. Kunskap för ett rikt växt- och djurliv Främmande arter eller genetiskt modifierade organismer som kan hota människors hälsa eller hota eller utarma biologisk mångfald i introduceras inte. Den biologiska mångfalden upprätthålls i första hand genom en kombination av hållbart nyttjande av biologiska resurser, bevarande av arter och deras livsmiljöer samt åtgärder för att minimera belastningen av föroreningar och genom att be- gränsa klimatpåverkan. Arter som nyttjas t.ex. genom jakt och fiske förvaltas så att de långsiktigt kan nyttjas som en förnyelsebar resurs, och så att ekosystemens strukturer och funktioner inte påverkas. Människor har tillgång till natur- och kulturmiljöer med ett rikt växt- och djurliv, så att det bidrar till en god folkhälsa. Det biologiska kulturarvet förvaltas så att viktiga natur- och kulturvärden består. Samhället och dess medborgare har en bred kunskap om och förståelse för vikten av biologisk mångfald. Traditionell och lokal kunskap om biologisk mångfald och dess nyttjande be- varas och används när så är lämpligt. deltar aktivt i det internationella miljösamarbetet för att bevara biologisk mångfald. Regeringens förslag till nytt miljökvalitetsmål innebär en tydlig prioritering av arbetet med att bevara och hållbart nyttja den biolo- giska mångfalden. Inriktningen och delmålen utgör ett komple- ment till befintliga miljökvalitetsmål. Viktiga delar i det nya miljö- kvalitetsmålet för biologisk mångfald är balans mellan bevarande och hållbart nyttjande, en helhetssyn på landskapet samt folkhäl- sans och välfärdens koppling till natur och biologisk mångfald. Re- geringen menar att det behövs en kraftsamling i arbetet för att nå besluten som tagits under bl.a. världstoppmötet om hållbar utveck- ling 2002 och inom EU om att hejda förlusten av biologisk mång- fald redan till 2010. Mot bakgrund av de stora förlusterna av biolo- gisk mångfald som sker och den stora mängd arter som be- döms vara hotade kommer miljökvalitetsmålet vara svårt att nå. Regeringen gör dock bedömningen att har förutsättningar att nå målet. SOU 2005:94 Kunskap för ett rikt växt- och djurliv Utveckling och konkretisering av landskapsperspektiv och ekosystemansats i förvaltningen av biologiska resurser Underlag för strategi/handlingsplan för bevarande av gene- Underlag till strategi för hur förväntade konsekvenser av ett förändrat klimat bör påverka arbetet med biologisk mångfald Underlag för internationell samverkan Planeringsunderlag och kartor av olika slag Övervakning av drivkrafter och påverkan på biologisk mång- fald, liksom förutsättningar och tillstånd för biologisk Direkt eller indirekt övervakning av genetisk variation Uppföljning av ekosystemens buffertförmåga och möjligheter att leverera varor och tjänster Uppföljning av åtgärders och styrmedels effektivitet De preciseringar som regeringen gör av det nya miljökvalitetsmålet visar att det är ett omfattande och komplext mål. Behovet av kun- skap är stort för att utveckla målet och ta fram strategier och pro- gram. Det behövs även bra uppföljning och utvärdering. Regeringen lägger stor tonvikt vid att arbetet med att bevara och hållbart nyttja biologisk mångfald måste ske med en helhetssyn där ekosystemet och landskapet är arenor. En utgångspunkt är den s.k. ekosystemansatsen som utvecklats inom konventionen för biolo- gisk mångfald. Det är i landskapet olika ekosystem möts, men också olika samhällsintressen. Det finns stort behov av att utveckla naturvårdens, liksom de areella näringarnas, arbetssätt. Ett verktyg som regeringen föreslår och vill pröva är regionala landskapsstrate- gier, vilket ställer krav på detaljerade planeringsunderlag. Genetisk variation är en del av den biologiska mångfalden som ofta förbises. Det behövs både ett strategiskt förhållningssätt till frågan och en övervakning av tillståndet som också beaktar varia- tion och förändringar inom arter. Att klimatet kommer att förändras som en konsekvens av ut- släpp av växthusgaser står utom allt tvivel. Förändringarna kan dämpas genom kraftiga åtgärder för att minska utsläppen, men en klimatförändring går ändå inte helt att undvika. Det innebär att kunskap behövs för att anpassa naturvårdens strategier så att inte Kunskap för ett rikt växt- och djurliv bara dagens situation beaktas utan även morgondagens och framti- dens situation vägs in. Miljöövervakning är viktigt för att successivt kunna anpassa strategier och åtgärder till utvecklingen. Biologisk mångfald är en global angelägenhet. deltar i internationellt samarbete, bl.a. inom ramen för konventionen om biologisk mångfald. Som en del i det samarbetet har en roll att bistå i en gemensam internationell kunskapsuppbyggnad. Det innebär också att internationella prioriteringar måste få visst ge- nomslag i nationella kunskapsprioriteringar. Bilateralt samarbete kring kunskap och forskning, särskilt med länder i tredje världen, bör vara en del arbete med biologisk mångfald. skall förlusten av biologisk mångfald inom vara hejdad. Utveckling av uppföljningsmodell för delmålet, som en del av Alla typer av kunskapsunderlag till det operativa arbetet med biologisk mångfald, se övriga delmål samt kapitel 6. Övervakning av drivkrafter och påverkan på biologisk mång- fald, liksom förutsättningar och tillstånd för biologisk Direkt eller indirekt övervakning av genetisk variation Uppföljning av ekosystemens buffertförmåga och möjligheter att leverera varor och tjänster Uppföljning av åtgärders och styrmedels effektivitet Delmålet är den svenska kopplingen till EU-målet och det interna- målet om att hejda förlusten av biologisk mångfald till 2010. Delmålet ställer krav på en samlad kunskap om läget för biolo- gisk mångfald i landet, liksom om vilka åtgärder som vidtagits. För att bedöma om förlusten av biologisk mångfald är hejdad krävs tidsserier som både gör det möjligt att göra jämförelser bakåt och prognostisera framtiden. Utan sådan kunskap kommer det inte att gå att avgöra vad som uppnåtts till 2010 eller vad som behöver gö- ras ytterligare. För redovisning till den politiska nivå där målet ur- Kunskap för ett rikt växt- och djurliv sprungligen har fastställts behövs förenklad men ändå korrekt och konkret information. Det svenska arbetet bör utgå från de initiativ som tagits under konventionen om biologisk mångfald och inom EU för att skapa ett ramverk av kostnadseffektiva och ändamålsenliga indikatorer och tidtabell för uppföljning av 2010-målet. Ett europeiskt pro- gram, Streamlining European 2010 Biodiversity Indicators, har ini- tierats av bl.a. Europeiska miljöbyrån, EEA (European Environ- ment Agency), och ECNC (vation). Utgångspunkten är existerande förslag till uppföljningsin- dikatorer som utvecklats inom ramen för konventionen om biolo- gisk mångfald och inom EU (tabell 1). är repre- senterat i arbetet. För att få fokus på 2010-målet och kunna an- vända det som en drivkraft i det svenska miljömålsarbetet bör en uppsättning svenska 2010-indikatorer slås fast, lämpligen hela eller delar av listan över EU-indikatorer. Tabell 1 EU-indikatorer för biologisk mångfald (EU headline biodiversity indica- tors) presenterade under det irländska EU-ordförandeskapet 2004. Trender i utbredningen av utvalda biom, ekosystem och habitat Trender i förekomst och utbredning av utvalda arter Förändring i status av hotade och/eller skyddade arter Trender i genetisk variation hos domesticerade djur, odlade växter och fiskarter av stor socioekonomisk betydelse Areal skogar, jordbruksmark, fiskade områden och vattenbruks- områden som brukas på ett hållbart sätt Hot mot den biologiska Antal invasiva främmande arter och kostnaderna för dessa Betydelsen av klimatförändringar på biologisk mångfald leverera varor och tjänster Vattenkvalitet i akvatiska ekosystem Tillgång till och rättvis Patent (ej ännu utvecklad indikator) Ekonomiska anslag till arbetet med biologisk mångfald Allmänhetens medvetenhet och delaktighet Ett annat europeiskt initiativ är Countdown 2010, som är en bred allians av aktörer från olika länder som tillsammans arbetar med att Kunskap för ett rikt växt- och djurliv uppnå 2010-målet (). Sekretariatet leds av (). Bland aktiviteterna märks övervakning och indikatorer liksom information och data. är endast representerat genom EU:s institutioner. skall bevarandestatusen för hotade arter i landet ha för- bättrats så att andelen bedömda arter som klassificeras som hotade har minskat med jämfört med , och utan att andelen försvunna arter har ökat. Vilka åtgärder är de rätta för att förbättra situationen för de rödlistade arterna? Var finns arterna? Kunskap om mindre kända organismgrupper Inventeringar och annan kunskap för åtgärdsprogrammen Övervakning och uppföljning av rödlistade arter Detta delmål bygger på rödlistan, som revideras av ArtDatabanken . Kunskap som behövs är hur situationen för de röd- listade arterna ser ut och förändras. För rödlistning krävs grundläg- gande kunskap om alla organismgrupper. Det behövs även kunskap i det operativa arbetet för att kunna förbättra läget, bl.a. inom ramen för åtgärdsprogrammen för hotade arter.