sou · GTB330 · 2006-01-01 00:00:00 — De oklarheter som har funnits om näringsidkarbegreppets innebörd och om vem som är skyldig att teckna försäkring, får anses lösta genom ovan nämnda lagändringar. Det finns därför inte skäl att nu analysera och överväga de problem som funnits om näringsidkarbegreppets innebörd och skyldigheten att se till att en försäkring finns. 9.4.2Försäkringspliktens omfattning för flerbostadshus Mitt förslag: Kravet på en byggfelsförsäkring vid tillbyggnader och andra ändringar av ett flerbostadshus bör liksom gälla endast större och mer omfattande åtgärder. Utvärdering, överväganden och förslag plikten bör därför även fortsättningsvis knytas till åtgärder som kräver bygganmälan och som avsevärt förlänger hela byggnadens brukstid. I ett avseende anser jag dock att försäkringsplikten bör utökas, nämligen vid sådana tillbyggnader eller väsentliga ändringar som innebär att ytterligare bostadslägenheter inrättas. Sistnämnda åtgärder är av den art att det typiskt sett finns behov av en byggfelsförsäkring. Sådana ändringar bör därför omfattas av kravet, även om åtgärderna i sig inte innebär att brukstiden för hela byggnaden förlängs. En förutsättning skall dock alltid vara att det för byggnadsåtgärden krävs en bygganmälan I detta avsnitt skall jag behandla frågan om det finns skäl att ändra reglerna för när det skall finnas en byggfelsförsäkring vid tillbygg- nader eller andra ändringar av ett flerbostadshus. Jag inleder med att redogöra för nuvarande bestämmelser och därefter redogör jag för mina ställningstaganden. Nuvarande regler för flerbostadshus Enligt 1 § i lagen om byggfelsförsäkring skall det för permanent- bostäder i flerbostadshus finnas en byggfelsförsäkring när en sådan byggnad uppförs eller när det i fråga om en sådan byggnad utförs åtgärder som kräver bygganmälan och som avsevärt förlänger byggnadens brukstid. Bestämmelser om vilka åtgärder som kräver bygganmälan finns i 9 kap. 2-3 §§ . Bestämmelsen i 9 kap. 2 § innebär att bygganmälan skall göras för bl.a. arbeten som avser uppförande eller tillbyggnad av en byggnad (se 9 kap. 2 § första stycket 1 ), sådana ändringar av en byggnad som berör konstruktionen av de bärande delarna eller som avsevärt påverkar dess planlösning (se 9 kap. 2 § första stycket 3 ), installation eller väsentlig ändring av hissar, eldstäder, rökkanaler eller anordningar för (se 9 kap. 2 § första stycket 4), samt installation eller väsentlig ändring av anordningar för vattenförsörjning eller avlopp i byggnader eller inom tomter (se 9 kap. 2 § första stycket 5). Utvärdering, överväganden och förslag Förutom att åtgärden skall kräva bygganmälan för att omfattas av kravet på en byggfelsförsäkring skall åtgärden avsevärt förlänga byggnadens brukstid. Regeln om att en åtgärd avsevärt skall för- länga byggnadens brukstid kom till för att kravet på en byggfels- försäkring endast skulle gälla mer omfattande ändringar. Vid lagens tillkomst uttalades att större ombyggnader som kan jämställas med nybyggnader borde omfattas av lagen. Mindre tillbyggnader och ändringsarbeten borde kunna undantas. Det ansågs inte att garantin skulle omfatta ombyggnader av mindre slag t.ex. en enstaka lägenhet. Endast sådana ombyggnader som fordrade bygglov och som avsevärt förlänger brukstiden för hela byggnaden skulle därför omfattas (prop. 1990/91:189 s. 16 f. och 39 f.). Avgränsningen till att åtgärden skall avsevärt förlänga byggnadens brukstid knöt an till det då använda begreppet i dåvarande 3 kap. 11 § . För att en åtgärd skulle anses som en ombyggnad enligt plan- och bygglagens begrepp var det dock tillräckligt att brukstiden förlängdes för en del av byggnaden. I propositionen till (prop. 1985/86:1 s. 508) förklaras vad som avses med begreppet avsevärt förlängd brukstid. föreslog i sitt betänkande (SOU 1997:177 s. 295 f.) att en byggfelsförsäkring skulle finnas förutom vid ny- eller tillbyggnad av en permanentbostad när någon på en sådan byggnad utför åtgärder som avses i 9 kap. 2 § första stycket 3 . Förslaget innebar således att det, förutom vid ny- eller tillbyggnad, skulle finnas en byggfelsförsäkring vid ändringar av en byggnad som berörde konstruktion av de bärande delarna eller som avsevärt påverkade dess planlösning. Enligt utred- ningen kunde sådana åtgärder allmänt anses vara av så ingripande karaktär att de borde omfattas av försäkringsobligatoriet. Däremot ansåg utredningen inte att sådana åtgärder som anges i 9 kap. 2 § punkterna 4-5 i skulle omfattas av försäkrings- obligatoriet. Utredningen uttalade att fel i installationer enligt punkterna 4-5 kan orsaka mycket allvarliga skador. Flertalet av dessa skador torde enligt utredningen normalt omfattas av fastig- hetsförsäkring eller villaförsäkring. På grund därav och då in- stallationsarbeten som var så omfattande att de berörde bygg- nadens konstruktion omfattades av obligatoriet, ansåg utredningen inte att det skulle gälla krav på byggfelsförsäkring enligt punkterna 4-5. förslag har inte lett till lagstiftning. Utvärdering, överväganden och förslag Nuvarande regler för småhus omfattar lagen om byggfels- försäkring samtliga småhus. Bestämmelserna om när det skall finnas en byggfelsförsäkring är något annorlunda utformad för småhus (1 a och 1 b §§) än bestämmelsen för flerbostadshus (1 §). För småhus gäller att det skall finnas en byggfelsförsäkring, förutom när ett småhus uppförs, när en sådan byggnad byggs till eller är föremål för en åtgärd som avses i 9 kap. 2 § första stycket 3-5 och det finns behov av en sådan försäk- ring. Det sagda innebär att kravet på byggfelsförsäkring förutom vid nybyggnad gäller även de fall då det finns behov av en sådan försäkring och ett småhus byggs till eller är föremål för arbeten som avser sådana ändringar av en byggnad som berör konstruktionen av de bärande delarna eller som avsevärt påverkar dess planlösning (se 9 kap. 2 § första stycket 3 ), installation eller väsentlig ändring av hissar, eldstäder, rökkanaler eller anordningar för (se 9 kap. 2 § första stycket 4), samt installation eller väsentlig ändring av anordningar för vattenförsörjning eller avlopp i byggnader eller inom tomter (se 9 kap. 2 § första stycket 5). En byggfelsförsäkring behövs dock inte för ett småhus om åtgärden enligt 8 kap. 4 § inte kräver bygglov. I lagstiftningsärendet diskuterades frågan vilken omfattning obligatoriet skulle ha för småhus. Det uttalades (prop. 2003/04:45 s. 96 ff.) att det skulle föra onödigt långt att enbart knyta kravet till om åtgärden krävde en bygganmälan. Försäkringsplikten för till- och ombyggnadsåtgärder skulle begränsas till de fall där behovet av en försäkring är mera påtagligt. Det ansågs emellertid inte att en begränsning av kravet skulle knytas till att byggnadsåtgärden av- sevärt förlängde byggnadens brukstid. Det framhölls att det kunde sättas i fråga om en sådan bestämmelse är helt och fullt relevant med avseende på småhus. Försäkringsplikten skulle i stället av- gränsas till att gälla de fall då eller motsvarande nämnd finner att en försäkring behövs. Vid behovsprövningen skall byggnadsnämnderna beakta samtliga omständigheter i det enskilda ärendet men särskilt de beräknade Utvärdering, överväganden och förslag kostnaderna för åtgärden och för försäkringen samt risken för allvarliga fel och skador (1 b § och prop. 2003/04:45 s. 151 f.). Utgångspunkten vid prövningen bör enligt uttalanden i propositionen vara att den beräknade försäkringspremien framstår som rimlig i förhållande till priset för den aktuella åtgärden. Ju högre en kostnad för en åtgärd är, desto mer angeläget är det, typiskt sett, att det finns ett gott skydd. Det uttalas att det normalt inte bör förekomma att åtgärder som beräknas kosta mer än tio basbelopp genomförs utan att det finns någon försäkring. Ytterli- gare en omständighet som det finns anledning att väga in i sammanhanget är om byggherren själv avser att utföra arbetet. Vid bedömning av risken för allvarliga fel och skador är en faktor hur teknisk komplicerad åtgärden är. Som exempel nämns att risken för allvarliga fel och skador typiskt sett är större vid en tillbyggnad som innefattar nya våtutrymmen än vid en tillbyggnad av ett nytt sovrum. Även faktorer som vilken typ av entreprenad det är fråga om och i vad mån anlitade entreprenörer har en adekvat certifiering bör väga in. Någon bedömning i övrigt av entreprenörens lämplighet för det avtalade arbetet bör däremot normalt inte göras. Angående det ovan sagda se prop. 2003/04:45 s. 151 f. I lagstiftningsärendet (prop. 2003/04:45 s. 99) uttalades att det kunde finnas skäl att på nytt överväga reglernas tillämpningsom- råde när de varit i kraft och att det då borde övervägas, såsom förordat, om reglerna borde gälla även för flerbostadshus. Det har till utredningen förts fram att det är svårt att avgöra om ett byggnadsföretag innebär att en brukstid avsevärt förlängs. Jag kan ha förståelse för detta synsätt. Enligt min mening bör dock, i enlighet med de ursprungliga tankegångarna för lag- stiftningen, försäkringsplikten begränsas till de fall där behovet är mera påtagligt. Jag anser till en början att obligatoriet skulle bli för omfattande om kravet på en byggfelsförsäkring enbart skulle knytas till åt- gärder som avses i 9 kap. 2 § första stycket 3 i , utan någon ytterligare inskränkning av försäkringsplikten. Enligt den punkten krävs bl.a. bygganmälan vid arbeten som avser sådana ändringar som avsevärt påverkar byggnadens planlösning. Utvärdering, överväganden och förslag t.ex. nämnas att om man slår samman två bostadslägenheter till en, att man delar en bostadslägenhet i fler eller att man överför ut- rymme från en lägenhet till en annan, anses det innebära att en ändring företas som avsevärt påverkar byggnadens planlösning (Didón m.fl., , 9.8). Det är enligt min mening inte heller i övrigt tillräckligt att knyta kravet på en försäkring enbart till om en bygganmälan krävs. För- säkringsplikten bör begränsas till de fall behovet är mera påtagligt. Vid övervägande av om kravet beträffande flerbostadshus skall förändras har de nya reglerna för småhus också betydelse. Det är givetvis av värde för byggnadsnämnderna, byggherrar och för- säkringsgivare om en och samma regel kan gälla såväl för småhus som för flerbostadshus. Med en enhetlig reglering kan tillämp- ningen av bestämmelserna i lagen underlättas. En förutsättning är dock att i princip samma faktorer gör sig gällande för båda typerna av byggnader. Frågan är då om kraven när en byggfelsförsäkring skall finnas är desamma för småhus som för flerbostadshus. 2003/04:45 s. 98 uttalades som jag tidigare nämnt att det kunde sättas i fråga om den bestämmelsen som finns för flerbostadshus är helt och fullt relevant med avseende på småhus. Reglerna för småhus har vidare varit i kraft endast . Någon utvärdering av reglerna i denna del har därför inte kunnat ske. Föreningen och Byggnadsnämndssekreterare har dock framfört att den bedömning som eller mot- svarande nämnd skall göra upplevs som komplicerad. Enligt min uppfattning passar bestämmelsen för småhus mindre bra för flerbostadshus. Småhusen utgör en betydligt mer homogen grupp än flerbostadshusen, såväl sett till värde och storlek som till den eller de som äger byggnaderna. Vid bedömningen av om det finns behov av en byggfels- försäkring för ett småhus skall särskilt beakta kostnaderna för åtgärden och försäkringen samt risken för allvar- liga fel och skador. Det nämns i förarbetena att det normalt inte bör förekomma att en åtgärd som beräknas kosta mer än 10 bas- belopp genomförs utan att det finns en byggfelsförsäkring. Ett motsvarande belopp för ett flerbostadshus skulle kunna innebära att t.ex. en ändring som enbart påverkar en planlösning, t.ex. sammanslagning av lägenheter och överföring av utrymme till andra lägenheter, skulle medföra att åtgärderna beloppsmässigt omfattas av kravet. Det är därför beträffande flerbostadshus Utvärdering, överväganden och förslag förenat med svårigheter att knyta kravet till kostnaden för en åtgärd och att ange ett riktvärde för kostnaden. Frågan hur teknisk komplicerad en åtgärd är och risken för allvarliga fel och skador är dock faktorer som i och för sig är väsentliga även för fler- bostadshus. Trots det sist sagda anser jag inte att det finns skäl att knyta en bestämmelse för flerbostadshus helt och hållet till om en åtgärd innebär risker för allvarliga fel eller skador. Med en sådan regel för flerbostadshus skulle försäkringsplikten riskera att bli för omfattande. Det finns också skäl att följa hur regelsystemet för småhus fungerar innan det införs en motsvarande bestämmelse för flerbostadshus. Mot bakgrund av det anförda anser jag att kravet på byggfels- försäkring för flerbostadshus även fortsättningsvis som huvudregel bör knytas till att det utförs åtgärder som kräver bygganmälan och som avsevärt förlänger byggnadens brukstid. Den förlängda brukstiden bör liksom avse hela byggnaden. Detta för att mindre ändringar, t.ex. av en enstaka lägenhet inte skall omfattas av kravet. I ett avseende anser jag dock att försäkringsplikten för flerbostadshus bör utökas och att kravet på en försäkring enbart skall knytas till om åtgärden kräver bygganmälan. Sådana tillbygg- nader som innebär att ytterligare bostadslägenheter inrättas, bör enligt min mening omfattas av kravet på en byggfelsförsäkring och det oavsett om det kan anses att brukstiden för byggnaden blir avsevärt längre eller inte. Även sådana åtgärder som innebär att ytterligare bostadslägenheter inrättas genom en väsentlig ändring av byggnaden anser jag, oavsett om brukstiden avsevärt förlängs eller inte, bör omfattas av ett sådant krav. Inrättande av bostads- lägenheter på t.ex. en tidigare oinredd vind med bl.a. nya rör- dragningar och ny isolering liksom en tillbyggnad av bostads- lägenheter anser jag typiskt sett är av sådan art att det – för att syftena med lagen skall tillgodoses – bör finnas ett krav på en byggfelsförsäkring. Jag föreslår därför att försäkringsplikten utökas till att avse sådana tillbyggnader eller väsentliga ändringar som innebär att ytterligare bostadslägenheter inrättas och kravet skall gälla även om åtgärden inte innebär att brukstiden för hela byggnaden avsevärt förlängs. Den föreslagna ändringen kan innebära nackdelar i ett avseende, nämligen på så sätt att det kan komma att gälla flera byggfels- försäkringar för en och samma byggnad. Det torde inte förekomma att ett nyuppfört flerbostadshus blir föremål Utvärdering, överväganden och förslag för en ombyggnad som är av den karaktär och omfattning att det krävs en byggfelsförsäkring. Däremot är det möjligt att en ägare väljer att bygga till eller inrätta ytterligare bostadslägenheter genom en väsentlig ändring av byggnaden. För sist nämnda åtgärder kommer det enligt mitt förslag att krävas att det tecknas en byggfelsförsäkring. Konsekvenserna blir då att det gäller fler bygg- felsförsäkringar för byggnaden. Den sist tecknade försäkringen kommer att gälla beträffande fel i den ändrade delen och skador till följd av sådana fel. Till följd av vad jag sagt ovan föreslår jag att 1 § i lagen (1993:320) om byggfelsförsäkring får ändrad lydelse. 9.5Bör försäkringen för flerbostadshus omfatta även utvecklingsfel? Min bedömning: Lagen om byggfelsförsäkring bör även fortsättningsvis medge att försäkringen inte omfattar fel som har uppstått trots att arbetet var fackmässigt när det utfördes. En byggfelsförsäkring skall enligt 2 § i lagen omfatta skälig kostnad för att avhjälpa fel i byggnadens konstruktion, i material som använts i byggnadsarbetet eller i utförandet av arbetet och skador på byggnaden som orsakats av felet. Med fel avses enligt sista stycket i samma paragraf en avvikelse från fackmässigt godtagbar standard vid den tid då arbetet utfördes. Det gäller inte något krav på att s.k. utvecklingsfel skall omfattas av en byggfelsförsäkring. Med utvecklingsfel avses fel som på grundval av det vetenskapliga och tekniska vetandet vid tiden för uppförande av byggnaden inte var möjliga att upptäcka (prop. 2003/04:45 s. 65 och där angivna hänvisningar samt prop. 1990/91:189 s. 24 f.). När lagen om byggnadsgaranti infördes ansågs det inte möjligt att låta garantin omfatta sådana fel som vid tiden för uppförandet av byggnaden inte på forskarnivå hade gått att vare sig upptäcka eller förebygga. Utvecklingsfelen skulle därför undantas från garantisystemen. Några nya överväganden i frågan gjordes inte när lagen om byggfelsförsäkring tillkom. Inför ändringarna i lagen om byggfels- försäkring behandlades frågan om försäkringen skulle omfatta utvecklingsfel. Slutsatsen vid de övervägandena blev att lagen skall Utvärdering, överväganden och förslag medge att försäkringen inte omfattar fel som uppstått trots att arbetet var fackmässigt när det utfördes. Som skäl för att försäkringen får undanta utvecklingsfel framfördes i propositionen bl.a. att inte något bolag tillämpar villkor som innebär att försäkringen omfattar sådana fel. Det uttalades att det var vanskligt att genom tvingande lagstiftning införa ett krav på att byggnader skall vara försäkrade på ett visst sätt, om det inte är helt säkert att det finns försäkringar som uppfyller kraven. Så ansågs inte vara fallet. Inte heller ansågs det möjligt att bedöma vilka effekter en högre skyddsnivå skulle ha för premiesättningen. Slutsatsen blev därför att det inte skulle uppställas krav på att en byggfelsförsäkring skall omfatta även fel som uppkommit trots att arbetet utförts på ett fackmässigt sätt. Det framhölls att sådana försäkringar torde komma att erbjudas på marknaden om det skulle visa sig att det finns förutsättningar för försäkringar som ger skydd för utvecklingsfel. har uppgett att försäkrings- branschen normalt inte accepterar att teckna försäkringar för ut- vecklingsfel. De bedömningar som gjordes i lagstiftningsärendet i fråga om småhus har bäring även på flerbostadshus. Jag ansluter mig därför till de bedömningar och slutsatser som där gjordes. Det finns därför inte skäl att i lagen införa en tvingande regel om att en bygg- felsförsäkring för flerbostadshus skall omfatta även utvecklingsfel. 9.6Skador på byggnaden vid tillbyggnader och andra ändringar Min bedömning: Vid tillbyggnader eller andra ändringar av en byggnad omfattar lagen om byggfelsförsäkring fel och skador i själva entreprenaden men även följdskador på en sådan del av byggnaden som inte omfattas av entreprenadarbetena. För- säkringsvillkor om att sådana följdskador inte omfattas av försäkringen anser jag därför inte är förenliga med lagen. En byggfelsförsäkring skall enligt 2 § i lagen omfatta skälig kostnad för att avhjälpa fel i byggnadens konstruktion, i material som använts i byggnadsarbetet eller i utförandet av arbetet och skälig kostnad för att avhjälpa skador på byggnaden som orsakats av felet. Försäkringen behöver dock inte enligt samma paragraf omfatta Utvärdering, överväganden och förslag skador som normalt täcks av andra försäkringar och som exempel nämns fastighetsförsäkring, maskinförsäkring eller villaförsäkring. Frågan är vilka skador som omfattas av bestämmelsen vid tillbyggnader och andra ändringar av en byggnad. Omfattas enbart skador på själva entreprenaden eller även följdskador på övrig del av en byggnad? I och med att det för flerbostadshus gäller krav på en byggfelsförsäkring endast när det utförs åtgärder som kräver bygganmälan och som avsevärt förlänger byggnadens hela brukstid har frågan rent faktiskt för sådana byggnader inte så stor praktisk betydelse. För småhusen har frågan dock större betydelse. Det- samma kommer att gälla för flerbostadshusen om försäkrings- plikten vid tillbyggnader och andra ändringar utökas enligt mitt förslag i avsnitt 9.4.2. På marknaden finns villkor om att en byggfelsförsäkring inte omfattar fel eller skada som vid om- eller tillbyggnad uppkommit på eller orsakats av sådan del av byggnaden som inte varit föremål för om- eller tillbyggnad och som inte utsatts för direkt bearbetning. Enligt min uppfattning innebär bestämmelsen i lagen att en byggfelsförsäkring skall omfatta fel i själva entreprenaden och skador i den delen men även skador på övrig del av byggnaden som uppstår på grund av felet. Jag anser därför inte att ovan nämnda villkor är förenliga med lagen om det inte är så att angivna skador normalt täcks av andra försäkringar. För giltigheten av ett sådant undantag krävs det därför att skadan normalt täcks av en annan försäkring, t.ex. den s.k. ROT-försäkringen. ROT-försäkringen är en försäkring för reparation-, om- och tillbyggnad. Såvitt framkommit tecknas en sådan försäkring ofta som ett komplement till en entreprenörs ansvarsförsäkring och den kan tecknas separat eller ingå som ett villkor i en entreprenörs allriskförsäkring. Vanligtvis torde den enligt vad utredningen erfarit tecknas för som motsvarar den som gäller för en tecknad allriskförsäkring, dvs. vanligen för entreprenadtiden och efter entreprenadens godkännande. Enligt min mening är det tveksamt om en försäkring som normalt inte tecknas för hela tioårsperioden, oavsett om det sker genom årliga försäkringar eller med annat intervall, kan anses vara av den karaktär att villkoren får undanta skada som täcks av en sådan försäkring. Utvärdering, överväganden och förslag Sammantaget anser jag att en byggfelsförsäkring som omfattas av obligatoriet vid tillbyggnader och andra ändringar skall omfatta skador även på en befintlig del av byggnaden om skadorna uppstått till följd av ett fel vid tillbyggnaden eller ändringen av byggnaden samt att det är tveksamt om det i villkoren kan göras undantag för sådana skador med stöd av t.ex. ROT-försäkringen. I avsnitt 9.12.3 finns en närmare redogörelse för bestämmelsen om rätten till återkrav i 8 § i lagen om byggfelsförsäkring. Jag skall redan nu i korthet beröra frågan vilka möjligheter ett försäkringsbolag har att från exempelvis en entreprenör kräva ersättning för utgivna kostnader för följdskador som drabbar en annan del av byggnaden än som omfattas av entreprenaden. Enligt kap. 5 § 11 i AB 04 (kap. 5 § 14 i AB 92) svarar en entreprenör för skador på annat än entreprenaden om skadan beror på ett fel för vilket entreprenören är ansvarig. Det sagda innebär entreprenören svarar för skador i t.ex. en befintlig byggnad även om den delen inte omfattas av ändringen. Ersättningsskyldigheten för entreprenören är dock begränsad till av kontrakts- summan om inte entreprenören har försäkringsskydd till högre belopp. En försäkringsgivare som betalat ut ersättning ur en bygg- felsförsäkring för följdskador i en befintlig byggnad kan, med be- gränsning till de belopp som angivits, kräva entreprenören för utgiven ersättning med stöd av 8 § i lagen om byggfelsförsäkring. 9.7Tiden för en byggfelsförsäkrings giltighet Mitt förslag: Lagen om byggfelsförsäkring ger ett tioårigt skydd mot byggfel och skador som beror på byggfel. Tiden räknas från det att byggnadsarbetet godkändes vid en av försäkringsgivaren angiven besiktning. Beträffande flerbostadshus föreslår jag att det skall finnas en möjlighet för försäkringsgivaren att ange att ett byggnadsarbete kan godkännas även på annat sätt än genom en besiktning. Tiden skall då räknas från ett sådant god- kännande. Jag anser att det för flerbostadshus skall införas en kompletterande regel om från vilken tidpunkt försäkringen skall gälla. En sådan bestämmelse bör så långt som möjligt knyta an till de regler om godkännande som tillämpas i branschen. Utvärdering, överväganden och förslag SOU 2005:30 En byggfelsförsäkring skall enligt 3 § i lagen omfatta fel eller skador som visar sig efter det att byggnadsarbetet godkändes vid en av försäkringsgivaren angiven besiktning och som anmäls från ett sådant godkännande. För småhus ges i bestämmelsen två kompletterande regler för de fall att försäkringsgivaren inte har föranstaltat om någon egen besiktning. I sådant fall räknas tidsfristen för småhus från det att arbetena godkändes vid en slutbesiktning enligt konsumenttjänstlagen.