sou · GTB351 · 2006-01-01 00:00:00 — Men i praktiken är den mycket svag, i en verklighet där producen- ten, kanske med global arena, dominerar stort och med hjälp av reklam och media framgångsrikt säljer inte bara enskilda varor utan hela livsstilar, inte minst till unga konsumenter. Konsumentmakten kan och måste stärkas. Här har varje hushåll och individ ett ansvar att informera sig och bli medveten. Konsu- mentorganisationernas och skolans roll är mycket betydelsefull, liksom insatserna från idéburna folkrörelser, t.ex. idrottsrörelsen, miljörörelsen och de religiösa samfunden. Även politiska åtgärder krävs för att underlätta detta arbete. Här vill jag också kraftigt understryka vikten av offentlig upphandling i kommuner och landsting; den skapar volymer och kan därmed bidra till att pressa priserna på t.ex. ekologisk mjölk för vanliga konsumenter i butik. Offentligsektorn kan också förmedla konsumentkunskaper och förebilder för medborgarna i kommunen. Men jag menar alltså, återigen, att det viktigaste, , är att sätta tryck på marknadens starka aktörer, producenterna och handeln. Jag skulle vilja se ett slags samhällskontrakt – okonventionella överenskommelser mellan regering/riksdag och näringsliv – med fokus på det som ofta kallas best perfor- mance targets, bästa produktion av t.ex. hus, bilar, livsmedel. Grundtanken är att lägga fast långsiktiga mål av typen den bensinsnålaste bilmodellen skall utgöra av nybilsmarknaden . Den s.k. Bygga-bo-dialogen kan stå modell för sådana överenskommelser, se FÖRDJUPNINGSTEX- TER, s. 199. Även i detta sammanhang kan den offentliga upphand- lingen spela en väsentlig roll genom att premiera energieffektiva varor, naturbeteskött och produkter som t.ex. giftfria bildäck och alkylatbensin (se 4.5.3). 2.2Förslag: Offentlig upphandling skall ske i bästa kvartilen, med som nationell huvudman Motivering: Stat, kommun och landsting handlar för . Om dessa köp i hög grad inriktas mot det vi kan definiera som hållbara varor och tjänster (livsmedel, transporter, energi mm) kommer volymen av sådana produkter att öka. Det betyder i sin tur troligen sänkta priser, vilket gynnar vanliga konsumenters hushållskassa och ökar möjligheterna för dem att t.ex. handla ekologisk mjölk och grönsaker. Offentlig konsumtion kan också – i kraft av sin stora volym – stimulera till en miljödriven produktion för både hemmamarknad och export. Om de offentliga upphandlarna konsekvent köpte sina varor i den miljömässgt bästa kvartilen (fjärdedelen) skulle effekterna bli ännu starkare; två exempel: Med rimliga energikrav skulle energianvändningen minska med ca . av klimatmål skulle uppfyllas om hälften av den offentliga sektorns ca 6 miljoner glödlampor vore energieffektiva. Med ekomjölk i alla skolor och förskolor skulle mindre bekämpningsmedel och cirka 1 mindre konstgödsel behöva användas. Jag föreslår att stat, kommun och landsting – utifrån sammanvägda hållbarhetsaspekter – upphandlar i bästa kvartil (fjärdedel) av produktsortimentet. Jag föreslår vidare att ges förstärkta resurser för att inom ramen för bästa kvartilmodellen kunna fungera som nationell huvudman för kunskapsförsörjning, analys och utbildning av offentliga upphandlare. Det övergripande syftet med verksamhet inom området miljöanpassad upphandling är att förvalta och utveckla system för en hållbar offentlig och i övrigt professionell upphandling. Det sker genom att rådet administrerar det internet- baserade verktyget för ekologiskt hållbar upphandling, EKU- verktyget. Detta verktyg skall vara ett hjälpmedel för att ta miljö- hänsyn vid upphandling, med möjlighet att få ökad tydlighet om miljömässig nivå för att kunna värdera prestanda hos varor, tjänster och entreprenader. vision för EKU-verksamheten är att den skall utgöra gemensamt stöd för stat, landsting/region, kommun och näringsliv i samband med ekologisk hållbar upphandling för olika varor, tjänster och entreprenader. EKU-verktygets miljökriterier skall baseras på vetenskaplig relevans, juridisk saklighet, förankring i en bred intressentkrets samt transparens och kvalitetssäkring. En viktig utgångspunkt vid beskrivning av EKU-verksamhet är att principiellt visa hur en målinriktad och effektiv upphandling kan påverka marknadens utbud av miljöanpas- sade produkter. Detta illustreras i nedanstående figur. Figur 1 Principskiss över fördelning av miljöprestanda för ett tänkt produktsegment på marknaden Figuren illustrerar hur produkter inom ett område kan fördela sig med avseende på miljöprestanda. En utgångspunkt är att det stora flertalet produkter har en medelhög miljöprestanda, medan det finns mindre segment med produkter med mindre bra respektive goda miljöprestanda. Denna s.k. normalkurvas utseende kan dock skilja sig åt beroende på vilka marknadsmekanismer ett produktområde formats efter. Det huvudsakliga syftet med EKU-verk- samhet är att förflytta hela marknadens utbud av produkter inom ett område till höger i figuren, dvs. mot generellt sätt bättre miljö- prestanda. Ur miljöstrategisk synpunkt är det viktigt att antalet produkter med mindre bra miljöprestanda minimeras och att pro- dukter med god miljöprestanda gynnas. är det viktigt att fler produkter marknadsintroduceras med medelgoda och högre miljöprestanda jämfört med det utbud som marknaden kan erbjuda . För att nå största möjliga positiva effekt, dvs. en utveckling där det totala utbudet av mer miljöanpassade produkter ökar, behövs ofta en stimulans för ökad teknikutveckling med fokus på energi- snåla och miljöanpassade produkter, något som kan fås via teknik- upphandlingar. Marknadsföring av goda exempel på produkter med gynnsamma miljöprestanda, och forskning med syfte att utveckla frontprodukter vars miljöprestanda är bäst i klass, bidrar till att öka utbudet av miljöanpassade produkter på marknaden. Det långsiktiga målet för EKU-verksamhet kan uttryckas på följande sätt: Begränsa produkter som är mindre lämpliga ur miljösynpunkt på marknaden, dvs. färre produkter med mindre bra miljöpre- standa. Öka det totala utbudet av miljöanpassade produkter på mark- naden, dvs. fler produkter med goda miljöprestanda. Stimulera utvecklingen av ny teknik vilket bidrar till ett större utbud av miljöanpassade frontprodukter, dvs. nya miljöanpas- sade produkter med mycket goda miljöprestanda. Principer för bästa kvartilmodellen Bästa kvartilmodellen innebär i korthet att man – baserat på en översikt av marknadens utbud av produkter – beskriver deras miljöprestanda och delar in dem i 25-procentkluster. med de bästa miljöegenskaperna identifieras i den övre kvartilen (75–) som underlag till rekommendationer för kommu- ner att välja dessa vid offentlig upphandling. Marknadens utbud av miljöanpassade produkter och tjänster för- ändras med tiden, och för att bästa kvartilmodellen skall följa med i utvecklingen måste underlaget ständigt ses över och uppdateras. Detta kräver en kontinuerlig översikt av de teknik- och pro- duktförbättringar som sker på marknaden. Särskilt viktigt är i detta avseende teknikutveckling och framtagning av s.k. frontprodukter som drivkrafter för att utveckla alltmer miljöanpassade produkter. En lönsam avsättning av dessa produkter på marknaden, före- trädesvis via den offentliga upphandlingen, skulle kunna öka engagemanget i näringslivet att satsa på miljöanpassad produkt- utveckling. utgår i sin arbetsmodell från en helhetsmässigkap.bedömning av miljöprestanda över ett helt produktsortiment. Därför menar jag att det finns goda förutsättningar för att kom- plettera arbetet med en särskild satsning på de produkter som upp- visar de allra bästa energi- och miljöegenskaperna. Jag förslår att får i uppdrag att utföra de arbetsuppgifter som krävs för att realisera tankarna kring upphandling enligt bästa kvartilmodellen. För att detta skall kunna ske krävs dock följande förutsättningar: får möjlighet att förstärka pågående bas- verksamhet med EKU-arbetet, i enlighet med äskande till . Detta är nödvän- digt för att få tillräcklig bredd och kvalitet på alla de produkt- områden som är vanligt förekommande i upphandlingssam- manhang. kan inkorporera arbetet med bästa kvartil- modellen inom ramen för sitt arbetssätt, nämligen att med lämplig sammansättning av olika typer av upphandlingskrav på olika nivåer ge underlag för all form av miljöanpassad upphand- ling. ges möjlighet att självständigt, på objektiv och vetenskaplig grund, definiera de avgränsningar som skall SOU 2005:51 Övergripande åtgärder gälla för indelning av ett produktsortiment i 25-procents- kluster. I huvudmannaskap för bästa kvartilmodellen bör bl.a. ingå: att via olika former av marknadsöversikter och kontakt med produktutvecklare, teknikupphandling, internationella organ m.fl. beskriva produkters miljöprestanda och dela in dem i olika avgränsade och miljömässigt relevanta segment, att identifiera och löpande informera om tillgängliga bästa kvartilen-produkter, att utbilda personal i kommuner och landsting på bästa kvartil- modellen. funktion att som huvudman ge löpande underlag till offentlig upphandling enligt bästa kvartilmodellen, är ett mycket ansvarsfullt uppdrag, och kommer att kräva en delvis ny form av arbetsmetodik och behov av specialistkompetens inom nya områden. För att skall kunna sköta denna uppgift på ett sakligt och korrekt sätt behöver man nyanställa personal med främst expertkunnande inom prioriterade områden. Det behövs även en förstärkning vad gäller data- och kommunikationsfrågor samt en breddning av resurser för särskilda utbildningssatsningar. Dessutom kommer en personalförstärkning att leda till större lokalbehov med därtill hörande allmänna kostnader för drift och underhåll. I samband med det förslag jag nu lägger vill jag klargöra hur den nuvarande resurstilldelningen ser ut. erhåller f.n. ett årligt statligt bidrag om för arbetet med ekologisk hållbar upphandling och det därtill hörande s.k. EKU- verktyget. Om rådets EKU-verksamhet skall kunna drivas vidare, utvecklas och breddas på ett sätt som tillgodoser de behov som finns vid miljöanpassad upphandling har till äskat 3 miljoner kro- nor utöver de medel som staten bidrar med, dvs. sammanlagt ett årligt bidrag om . För att rådet dessutom skall kunna åta sig uppgiften att som huvudman ge löpande underlag till offentlig upphandling enligt bästa kvartilmodellen krävs ett betydligt större årligt statligt stöd. För en nödvändig komplettering av verksamheten, enligt den ovan beskrivna inriktningen och omfattningen, behövs ytterligare 3 mil- joner kronor. Det årliga statliga bidraget till EKU-verksamhet kompletterat med arbetsuppgifterna kring bästa kvartilmodellen, skulle då uppgå till . 2.3Förslag: Gör en översyn av marknadsföringslagen Företag som aktivt avsätter resurser och verkar för samhällets miljömål har stora möjligheter att nå ut med budskap om hållbara konsumtionsmönster. Det är då viktigt att de kan delta i debatten om t.ex. bekämpningsmedel och energisnåla alternativ, utan att riskera att bli stämda och fällda för vilseledande marknadsföring. Gränslinjen mellan yttrandefrihet och marknadsföring har kommit i fokus . Det finns exempel på att marknads- föringslagstiftningen kan nyttjas av organisationer och företag, som uppenbart försöker motverka miljöarbete som ligger i linje med samhällets uppställda mål. Gränsdragningen mellan yttrandefrihetsgrundlagarna och mark- nadsföringslagen görs av domstol och bedöms i varje enskilt fall. Flera jurister hävdar emellertid att gränsen är otydlig och svår att hantera i praktiken. I de fall en åtgärd ligger i gränslandet mellan opinionsbildning och marknadsföring görs bedömningen av vilken lag som är tillämplig av en eller högst två domstolsinstanser. Det är i samman- hanget otillfredsställande att domar inte kan överklagas. Man bör därför överväga om inte frågor om yttrande- frihetens gränser i sista instans bör avgöras av . Om det visar sig att marknadsföringslagen används på områden som rätteligen bör falla under yttrandefriheten – eller om den på annat sätt tillämpas så att korrekta men förenklade eller tillspetsade budskap förbjuds – behöver en översyn göras. För att marknadsföringslagen skall vara tillämplig gäller tre krite- rier: 1.Meddelandet skall komma från en näringsidkare. 2.Det skall ha kommersiellt syfte. 3.Det skall ha rent kommersiella förhållanden till föremål. Det finns en tendens att anta, att ett företags alla uttalanden skall ha rent kommersiella förhållanden till föremål. Antagandet borde vara det motsatta, att meddelanden är fullt skyddade av yttrande- friheten intill dess motsats bevisats av den som önskar stoppa dem. Frågan om bevisbördans placering i marknadsrättsliga mål bör utredas. Om försiktighetsprincipen, som är grundläggande i svensk miljörätt, underkänns som argument av en domstol i marknads- föringsmål så innebär det att företag riskerar att aldrig kunna föra fram några miljöpåståenden. Marknadsföringslagen bör jämföras med för att fastställa en mer rättvis bevisbördeprincip. Detta talar starkt för att företag som t.ex. vid odling förespråkar kemikalieanvändning, vid bedömning av åtgärder/uttalanden på det området, bör ha bevisbördan även i marknadsrättsliga mål. Som det nu förhåller sig kan en näringsidkare inte påtala riskerna med en viss odlingsmetod utan att bevisa riskerna. I själva verket borde det vara tvärtom, nämligen att den som ägnar sig åt riskfylld verksamhet måste bevisa att den är ofarlig. Marknadsföringslagen öppnar en möjlighet för miljöfarlig verksamhet att försvara sig med hjälp av omvänd bevisbörda; i stället för att bevisa ofarlighet måste den som påtalar riskerna bevisa farligheten. När det gäller reklam har rättsläget skärpts, sedan en inter- nationell standard för miljöreklam antagits av Internationella , ISO14021. Bland annat förbjuder standarden uttryck som skonsam mot miljön, ej förorenande eller naturens vän. Vidare måste i princip allt som skrivs om miljö i reklam preciseras noga. I praktiken är standarden så rigorös att det svårligen går att göra reklam för miljöanpassade varor. Detta kan inte ha varit syftet. Saken bör utredas innan allt för många fall av marknadsföring av miljöanpassade och miljömärkta produkter hamnar i domstol. Jag föreslår mot bakgrund av ovanstående att en översyn görs av marknadsföringslagen. 2.4Förslag: Stärk hem- och konsumentkunskapen i grund- och gymnasieskolan I delbetänkandet Hållbara laster (HL, kapitel 9) pläderade jag för en förstärkning av skolans undervisning om hållbar utveckling. Jag underströk att varje ämne på schemat kan och måste ta sitt ansvar för att belysa överlevnadsfrågorna ur de mest skilda aspekter – historiskt, etiskt-filosofiskt, naturvetenskapligt, ekonomiskt, soci- alt. inser jag att denna mångfald av olika ämneskunskaper kan riskera att fragmentisera temat så att helheten går förlorad, inte minst därför att det alltjämt ofta finns en kvardröjande klyfta mellan en klassisk humanistisk respektive naturvetenskaplig världsbild och kunskapssyn. Temats relevans och attraktionskraft för eleverna blir även beroende av hur väl de olika lärarna samverkar i kunskapslaget och vilket personligt intresse de har. Faran är också att ämnet får en övervägande teoretisk prägel, när det just i detta sammanhang krävs en god förening av hjärna, hjärta och hand. Ladda om hem- och konsumentkunskapen Mot denna bakgrund förde jag fram tanken att Hem- och kon- sumentkunskapen delvis skulle kunna laddas om, förstärkas – vad gäller både lärarutbildning och timtal på schemat – och bli ett slags tvärvetenskapligt nav i undervisningen om globala och lokala över- levnadsfrågor. ligger ämnets tyngdpunkt på fyra kunskaps- områden: mat och måltider, social gemenskap, boende och konsu- mentperspektiv. Enligt kursplanen skall de fyra kunskapsområdena uppfattas som en integrerad helhet. Vidare är det fyra perspektiv som alltid skall genomsyra undervisningen, nämligen miljö, jäm- ställdhet, hälsa och kultur. Det som gör hem- och konsumentkunskapen unik är kombina- tionen av övning i omsorg och tekniskt rationellt tänkande, effekti- vitet, sparsamhet etc. Det finns en strävan i ämnet att kombinera det bästa från två världar: Att på olika sätt hushålla med resurser som de mänskliga värdena, inrymda i begreppet omsorg, ges hög prioritet. Jag hävdade att hem- och konsumentkunskapen bör bli kärn- ämne på gymnasiet. Majoriteten av de remissinstanser som kom- menterat detta kapitel i mitt delbetänkande ställer sig i princip positiva till mina förslag. Dock påminner om att riksda- gen beslutat om vilka kärnämnen som skall finnas i den reviderade gymnasieskolan . Jag föreslår trots detta att hem- och konsumentkunskap, i delvis ny version, blir ett kärnämne på gymnasiet. Jag föreslår vidare att hem- och konsumentkunskapen ges huvudansvaret för undervisning om hållbar konsum- tion. Det förutsätter tydligare skrivningar i läroplanen, översyn av kursplaner, fördubblat timtal samt ekonomiska förstärkningar för lärarutbildningen, lokaler och teknisk utrustning. 2.5Förslag: Satsa på utveckling av hållbar design Varor och föremål bör utformas på ett hållbart sätt och med en estetik som kan bidra till att förlänga den tid vi använder dem i hushållen. Jag föreslår i avsnitt 4.4.4 att design för ekologisk hållbarhet stimuleras genom satsning på högskoleutbildning och information. 2.6Förslag: Stimulera konsumentforskningen Konsumentvetenskap har fört en relativt undanskymd till- varo. En ökad forskning om konsumentaspekter i relation till håll- bar konsumtion behöver stimuleras. Ungdomars och olika invand- rargruppers konsumtionsvanor borde vara särskilt angelägna områ- den för beskrivning och analys. Konsumentvetenskap kan också bidra med kunskaper om kon- sumentperspektivet vid utformning av åtgärder inom andra politik- områden. Ett centralt område i detta sammanhang är beskrivningar av konsumenternas behov och beteenden inom samhällsplane- ringen. Det kan t.ex. handla om att utveckla metoder för att tydlig- göra konsumentintressen i planeringen för handel och trafikplane- ring på och regional nivå. Med sådana analyser kan grunden läggas för en mer hållbar utveckling. I FÖRDJUPNINGSTEXTER, s. 194 presenterar jag en förteck- ning över önskvärd konsumentforskning på livsmedelsområdet. Jag föreslår en förstärkning av resurstilldelningen till särskilt angelägen konsumentvetenskap. 2.7Förslag: Skatter som styr i riktning mot hållbar konsumtion Det finns en rad skatter på miljöområdet. Grundbulten är PPP-principen, den egentligen enkla och okontroversiella idén om att förorenaren skall betala. PPP innebär att punktskatter är en självklar ingrediens i ambitionen att hantera miljöproblem via marknadens mekanismer. För att dessa skatter skall fungera effek- tivt krävs dock att de, så bra som möjligt, avspeglar en samhällelig värdering av de kostnader som t.ex. utsläpp av CO2 förorsakar. Det krävs även att alla som bidrar till dessa utsläpp betalar samma skatt. har vi tvärtom en situation där en stor del av de aktörer som förorsakar miljöpåverkan är undantagna från skatter, bl.a. på grund av konkurrensskäl. Det kan ses som implicita (indi- rekta) miljösubventioner. Dessutom finns det en mängd andra sub- ventioner, utan formell miljökoppling, som sannolikt motverkar den återhållande effekt som miljöskatterna är tänkta att ha. Det är önskvärt att utvecklingen av miljöskatter, implicita sub- ventioner och indirekt miljöskadliga subventioner följs och utvär- deras kontinuerligt. Jag föreslår att skatteinstrumentet nyttjas för att främja hållbar konsumtion; bl.a. lägger jag (kapitel 5) en rad förslag med tydliga för den som väljer drivmedelssnåla fordon. 2.8Förslag: Ge SCB i uppdrag att utveckla indikatorer för hållbar konsumtion Diskussionen kring hållbar utveckling har under de senaste tio, femton åren lett till olika idéer om hur denna utveckling skall kunna följas upp. Indikatorer för hållbar utveckling – som följer skeenden inom de tre dimensionerna ekonomi, miljö/naturresurser och sociala för- hållanden – är mer eller mindre enkla att ställa upp. För somliga frågor är de mera självklara, medan det i andra pro- blemställningar är svårare att precisera hållbarhetsaspekterna och koppla samman de olika perspektiven. Hållbar utveckling utifrån den privata konsumtionen måste med nödvändighet i många fall speglas indirekt. Som konsumenter är vi i någon mening med och bestämmer vad som produceras och hur det produceras. Vissa produkter har en omedelbar relation till miljöproblem, som energianvändningen till bilen och bostaden. Andra har mer eller mindre tydliga kopplingar till miljö och hälsa, t.ex. socker- och fettkonsumtion. I FÖRDJUPNINGSTEXTER, s. 168 ges exempel på möjliga indikatorer. Jag föreslår att , , får i uppdrag att regelbundet publicera beräkningar av den svenska konsumtio- nens miljöpåverkan inom ramen för miljöräkenskaperna, utveckla specifika indikatorer rörande bostäder och bilpark som fångar de problem och utvecklingsbehov som presenteras i denna utredning, tillsammans med berörda organisationer bygga upp en löpande statistik som speglar utvecklingen av konsumtion av miljö- och/eller rättvisemärkta produkter, och tillsammans med berörda myndigheter utveckla hälsoindikato- rer kopplade till den privata konsumtionen. 2.9Förslag: Ge förstärkta resurser och en tydligare roll i arbetet för hållbar konsumtion är en nyckelspelare i arbetet på att ställa om till hållbar utveckling och en mera hållbar konsumtion. Verket arbetar brett och mångfacetterat, se FÖRDJUPNINGSTEX- TER, s. 163. Jag tror dock att framöver bör kunna spela en ännu tydligare roll, inte minst för att förverkliga hållbarhetens ekologiska dimension. På verkets hemsida, i Köpguiden och på övriga arenor för infor- mation och rådgivning bör konsumenterna få aktiv hjälp att välja marknadens för tillfället mest resurseffektiva och miljöanpassade varor och tjänster. Det innebär att verket kompletterar sin allmänt breda orientering om marknadens utbud med en skarpare grön profil, där det ur hållbarhetssynpunkt mest önskvärda kon- sumentvalet pekas ut. Ett sådant uppdrag ligger helt i linje med statsmakternas uttalade ambition om sektorsansvar i hållbarhetspolitiken och det övergri- pande målet att på alla nivåer främja omställningen till en hållbar samhällsutveckling. Jag föreslår att regeringen tilldelar denna del- vis nya roll och de resurser som krävs i anslutning därtill. Samverkan bör ske med , i dess ovan föreslagna roll att dokumentera varor och tjänster i bästa kvartilen (se 2.2). I sammanhanget vill jag också nämna mina förslag om att stärka de lokala konsumentvägledarnas roll för hållbar konsumtion, se avsnitt 4.4.4. Jag föreslår vidare att , i samverkan med Kemikalieinspektionen, blir nationell huvudman för utfasning av farliga vardagskemikalier enligt den s.k. Göteborgsmodellen, se avsnitt 4.5.3. 3Äta hållbart – åtgärder i jordbruks-, handels- och konsumentledet Mina sex huvudstrategier i korthet Stärk marknaden för svenskproducerade baslivsmedel. Satsa på extensiv svensk nötköttproduktion. Öka andelen ekologiskt certifierade livsmedel. Öka andelen Rättvisemärkta/Fairtrade-produkter. Stärk handelns ansvar bl.a. genom Gröna körkort för butiks- anställda. Ställ om till S.M.A.R.T-mat. Inom ramen för de sex huvudstrategierna lägger jag drygt tjugo åtgärdsförslag. Ett urval av de viktigaste: Ta bort fördyringar för svensk basmatproduktion. Lag om allmän ursprungsmärkning. Mål om ekomat i offentliga sektorn. Halvering av moms på Rättvisemärkt/Fairtradeprodukter. Grönt körkort för butiksanställda. S.M.A.R.T-mat i skolmatsalar m.m. Ekonomiskt stöd till storsatsning på svenska nötkött- rancher. Övergripande resonemang: Äta solidariskt och gynna svenskt jordbruk – går det ihop? Hur kan vi förena en ökad öppenhet mot omvärlden med ett fort- satt stöd för svenskt jordbruk? Och hur kan vi se till att och EU:s ökade öppenhet gynnar fattiga och hållbara pro- duktionsmetoder? Perspektiv och åtgärder kring sådana grundfrågor och etiska dilemman måste alltid komma först i en diskussion om jordbruk, mat, miljö och global rättvisa.