sou · GTB357d7 · 2006-01-01 00:00:00 — Arrangörernas fördelning av den utgående skatten torde sällan överensstämma med den skattemyndigheten anser riktig. Teaterunionen ansåg att flera förändringar borde göras av nu- varande regler. Undantaget från beskattning för utövande konst- närs framförande av litterärt eller konstnärligt verk borde slopas. Dessa omsättningar liksom även tjänster som produktionsbolag och andra gör för att tillhandahålla hela produktioner borde i stället beskattas med reducerad skattesats. Den särskilda avdrags- begränsningsregeln i 8 kap. 13 a § ML borde slopas. Regeln om av- dragsbegränsning menar har ställt till med gräns- dragnings- och tillämpningsproblem. Vidare yrkades att det nu- varande undantaget från beskattning för ideella föreningar borde bibehållas. För det fall det inte skulle vara möjligt att bibehålla undantaget för allmännyttiga ideella föreningar borde i stället de möjligheter som EG-reglerna ger att undanta viss ideellt bedriven kulturverksamhet utnyttjas. När det gäller frågan om beskattningen av konstnärs fram- förande av ett litterärt och konstnärligt verk och frågor som hänger samman med dem hänvisas till avsnitt 9 i denna bilaga och till kapitel 5 i betänkandet. När det gäller slopandet av det generella undantaget från beskattning för ideella föreningar bereds denna fråga inom i anledning av förslag av Mervärdes- skatteutredningen (SOU 2002:74). Tillträde till konserter cirkus- biograf-, teater-, opera- eller Teaterunionen anförde vidare bl.a. följande i en inlämnad skrivelse (Mervärdesskatten inom scenkonstområdet, PM överlämnat till av inom Svensk Teaterunion). Inom scenkonstområdet finns många verksamhet som helt eller delvis finansieras med anslag och bidrag från stat och kommun, medan andra är helt självfinansierade. De offentliga bidragen motiveras med av att man vill främja olika kulturverksamheter och göra dem tillgängliga för envar till ett inte allt för högt pris. Karaktäristiskt för området är att det i huvudsak är starkt beroende av offentliga bidrag och sällan genererar ekonomiska vinster eller överskott. Utformningen av skatte- regler har stor betydelse för möjligheterna att driva verksamheten, vilket när det gäller mervärdesskatten understryks av att denna normalt betalas av arrangörer eller privatpersoner som inte har möjlig- het att vältra över kostnaderna för momsen på någon annan. Det är viktigt att lagstiftningen på olika områden understödjer och inte motverkar de kulturpolitiska mål som ligger till grund för det offentliga stödet till scenkonsten. Mot denna bakgrund, samt förslaget att slopa undantaget för utövande konstnärers framförande, är det också helt nödvändigt att behålla den reducerade skattesatsen på scenkonstområdet. Teaterunionen poängterade vidare att den ideella sektorn som i regel inte har rätt att dra av ingående moms är beroende av att skattesatsen på de tjänster som köps in är låg. Vidare ansåg Teater- unionen att det var viktigt att utredningen redan i delbetänkandet gjorde en noggrann konsekvensanalys där de kulturpolitiska aspekterna beaktades. Som exempel på konsekvenser som Teater- unionen förutser av en högre skattesats är att filmavtalet sägs upp och att olika privatteatrar kommer att slås ut. I skrivelser till utredningen och vid personligt besök yrkar (bedrev tidigare en kommer- siell dansbandsloge) att tillämplig skattesats för tillträde till danstillställningar borde sänkas till . Som skäl för att skattesatsen bör sänkas anför han bl.a. att reducerad skattesats ofta tillämpas för tillträde till andra kulturella aktiviteter och att en sänkning av skattesatsen för tillträde till danstillställningar skulle ge ekonomiska förutsättningar för att kommersiellt anordna sådana Tillträde till konserter cirkus- biograf-, teater-, opera- eller Han påtalar vidare att har kommersiella an- ordnare av danstillställningar haft en konkurrensnackdel jämfört med ideella föreningar som har kunnat anordna danstillställning- arna utan att ta ut moms. Svar på förfrågan riktad till kultursektorn I bilaga 4 finns en sammanställning av svar på en förfrågan riktad till kultursektorn. Svaren var i första hand avsedda att ge utred- ningen en uppfattning av vilka effekter mervärdesskatte- förändringar inom kulturområdet fått, se kapitel 8. Ofta ger dock svaren även en generell bild av mervärdesbeskattningen inom respektive område. Nedan redogörs för vissa synpunkter som framförs av olika institutioner och andra organisationer. För att få en fullständig bild hänvisas till sammanställningen. Flera instanser har lämnat synpunkter på den särskilda regeln om begränsning av avdragsrätten i 8 kap. 13 a § ML. Någon organisa- tion har också tagit upp mervärdesskattesituationen för föreningar som bedriver biografverksamhet. För en beskrivning av vad som framkommit i dessa delar hänvisas till redogörelsen i avsnittet om effekterna av 1996 och lagstiftning (se kapitel 8 och bilaga 4). Förutom dessa frågor har flera av dem som svarat på enkäten pekat på skillnaden i beskattning mellan entrébiljetter till dans- bandstillställningar () och entrébiljetter till konserter (). Man har menat att det inte är rimligt att en högre skattesats tilläm- pas när publiken både lyssnar på musik och dansar till den jämfört med om publiken enbart sitter och lyssnar på musiken. Det har anförts att framträdandena inte är lika renodlade som tidigare vilket medför att det finns problem att avgöra om en tillställning enligt ML skall anses utgöra en konsert eller en danstillställning. Samverkansgruppen för Rättvis Moms inom kultur- och medie- sektorn (SRM) menar att företagen inom betal-tv-området och i slutändan dess kunder med nuvarande mervärdesbeskattning () diskrimineras i förhållande till företag som visar film på biografer (). Den lägre skattesatsen för biografer har motiverats av vissa filmpolitiska överväganden. SRM anser att staten inte på motsvarande sätt har värderat betal-tv-företagens insatser som delfinansiär och distributionskanal för svensk film- produktion. Tillträde till konserter cirkus- biograf-, teater-, opera- eller Motioner i samt interpellationer och frågesvar har motioner som berör mervärdesbeskattningen av tillträde till olika typer av föreställningar ingetts under den all- männa motionstiden. De frågor som framför allt har förts fram är yrkanden om att den reducerade skattesatsen, , även skall omfatta tillträde till danstillställningar och tillträde till nöjesparker (se, t.ex. bet. 2003/04:SkU20, bet. 2002/03:SkU10, bet. 2001/02:SkU18, bet. 2000/01:SkU15 och bet. 1998/99:SkU12). Som skäl för att reducerad skattesats även borde få tillämpas vid tillträde till danstillställningar och till nöjesanläggningar har i första hand rättviseaspekter (gentemot annan kultur såsom konserter som beskattas med reducerad skattesats) anförts. har, med undantag av det tillkännagivande som ledde till att denna utredning tillsattes, avstyrkt yrkandena. 2000/01:SkU15 angav utskottet som skäl för att avstyrka de efter- frågade skattesänkningarna att de skulle innebära ett betydande inkomstbortfall för staten som skulle behöva finansieras. Om man skulle välja att finansiera de berörda skattenedsättningarna genom besparingar inom kultursektorn, vilket kunde ligga nära till hands, var utskottet inte övertygat om att förändringarna sammantaget skulle innebära någon kulturpolitisk vinst. Man ansåg vidare när det gällde danstillställningar att det inte var säkert att gällande EG- regler medgav tillämpning av reducerad skattesats. Det har ställts flera frågor för skriftligt svar/interpellationssvar till finansministern. Förutom mer generella frågor om kultur- momsen har frågan om tillämplig skattesats på tillträde till dans- föreställningar varit föremål för några frågor/interpellationer. Frågeställarna har ifrågasatt varför mervärdesskattesatsen för till- träde till danstillställningar är högre än för annan jämförlig kultur respektive efterlyst åtgärder för att konkurrenssituationen skall förbättras (se t.ex. fråga 1999/2000:1209, interpellation 2001/02:244 och fråga 2001/02:1409). Finansministern har i sina svar inte varit villig att tillmötesgå frågeställarna. Som skäl har han anfört att en sänkning av skattesatsen skulle leda till skattebortfall, en utökning av området för reducerad skattesats kan öka avgräns- ningsproblemen samt att det inte är säkert att EG-reglerna medger att skattesatsen för tillträde till danstillställningar sänks. I fråga 1999/2000:932 som avsåg möjligheten att sänka mervärdesskatte- satsen för tillträde till nöjesparker konstaterade finansministern att en utvidgning av tillämpningsområdet för den reducerade skatte- Tillträde till konserter cirkus- biograf-, teater-, opera- eller satsen skulle kunna leda till ett betydande skattebortfall och även kunna medföra nya avgränsningsproblem. Det kan noteras att (SOU 2002:74) föreslår att även en allmännyttig ideell förenings och ett registrerat trossamfunds omsättning i form av tillträde till konserter, cirkus-, biograf-, teater-, opera- eller balettföreställningar eller andra jäm- förliga föreställningar skall vara skattepliktig om inte något annat undantag från skatteplikt är tillämpligt (s. 348). Utredningens för- slag bereds inom . gällande filmavtal, som ersatte avtal, började gälla . Giltigheten avtal utgår bl.a. från att mervärdesskattesatsnivån är . Om mervärdesskatten på filmvisning höjs har organisation inom filmbranschen rätt att säga upp detta till upphörande (jfr prop. 1998/99:131). 7 Bibliotek, museum och arkiv 3 kap. 11 § ML (undantag från beskattning) 2.tillhandahållande i biblioteksverksamhet av böcker, tidskrifter, tid- ningar, ljud- och bildupptagningar, reproduktioner av bildkonst samt bibliografiska upplysningar, om verksamheten bedrivs av eller fort- löpande i mer än ringa omfattning understöds av det allmänna, 3.förvaring och tillhandahållande i arkivverksamhet av arkivhandlingar och uppgifter ur sådana handlingar, om verksamheten bedrivs av eller fortlöpande i mer än ringa omfattning understöds av det allmänna, 4.anordnande i museiverksamhet av utställningar för allmänheten och tillhandahållande i museiverksamhet av föremål för utställningar, om verksamheten bedrivs av eller fortlöpande i mer än ringa omfattning understöds av det allmänna. 7 kap. 1 § tredje stycket 6 ML (reducerad skattesats för viss musei- och biblioteksverksamhet) Skatten tas ut av beskattningsunderlaget för tjänster som avses i 3 kap. 11 § 2 och 4 om verksamheten inte bedrivs av och inte heller fortlöpande i mer än ringa omfattning understöds av det allmänna. Denna redogörelse tar liksom kartläggningen av övriga områden för reducerad skattesats sin utgångspunkt i de förändringar som genomförts efter skattereformen. Eftersom beskattning i vissa delar infördes ligger tyngdpunkten på effekterna av dessa regelförändringar. Bibliotek, museum och arkiv Fram till och med denna lagstiftnings ikraftträdande var de olika tillhandahållanden som nämns i 3 kap. 11 § ML avseende biblio- teks-, arkiv- och museiverksamhet undantagna från beskattning. Denna ordning gäller även efter denna tidpunkt under förutsätt- ning att verksamheten antingen bedrivs av eller fortlöpande får understöd av det allmänna till viss nivå. För sådan biblioteks-, arkiv och museiverksamhet som inte på detta sätt bedrivs av eller understöds av det allmänna infördes skatteplikt. När det gäller biblioteks- och museiverksamhet infördes reducerad skattesats medan för arkivverksamhet tillämpas normalskattesatsen. Regeln om reducerad skattesats för biblioteks- och museiverk- samhet hänvisar till reglerna om undantag från beskattning för dessa verksamheter. Skillnaden mellan reglerna är att undantaget från beskattning enbart tillämpas när verksamheten bedrivs av eller får stöd i viss omfattning av det allmänna. Till följd av att reglerna bygger på samma grundförutsättningar kommer båda dessa be- stämmelser (både undantag från beskattning och reducerad skatte- sats) att behandlas i detta avsnitt. Stödet för att tillämpa reducerad skattesats för tillhanda- hållande i biblioteks- och museiverksamhet finns i artikel 12.3 a jämfört med punkten 6 respektive 7 till bilaga H i sjätte direktivet. Undantaget från beskattning för museer, bibliotek och arkiv grundas på artikel 13 A.1 n i sjätte direktivet. I betänkandet Reformerad mervärdeskatt m.m. (SOU 1989:35, s. 186–189) konstaterade kommittén för indirekta skatter att en stor del av kultur- och nöjesområdet inte omfattades av mervärdes- skatteplikten. Enligt kommitténs mening framstod det dock som naturligt att en generell konsumtionsbeskattning av mervärdes- skattetyp också skulle omfatta ett så i många avseenden renodlat konsumtionsområde som kulturområdet. Man menade att den då gällande mervärdesskattelagstiftningen kunde sägas subventionera nöjeskonsumtionen till förfång för konsumtion på andra områden. Man konstaterade dock att det i vissa fall kunde finnas skäl att begränsa det skattepliktiga området inom t.ex. kulturområdet. En sådan begränsning kunde vara motiverad av kulturpolitiska hän- synstaganden och av att en stor del av verksamheten på kultur- Bibliotek, museum och arkiv området var subventionerat av stat och kommun och även av det privata näringslivet. Kommittén ansåg efter att ha redogjort för olika sätt att se på beskattningen inom kultur- och nöjesområdet att en generell be- skattning var att föredra framför en beskattning med mer eller mindre omfattande undantag från skatteplikt. I konsekvens med detta föreslog utredningen inte något undantag från beskattning för omsättning i musei-, biblioteks- och arkivverksamhet. Omsätt- ningar i sådan verksamhet skulle således omfattas av den generella skatteplikten. I propositionen som behandlade utredningens förslag (prop. 1989/90:111, s. 101) gjorde departementschefen en annan bedöm- ning. Han delade i och för sig kommitténs uppfattning om förde- larna med en generell och enhetlig skatt men menade att det av kulturpolitiska och andra skäl kunde vara motiverat att begränsa skatteplikten. Departementschefen uppgav att den subventionering som skedde inom kulturområdet skulle medföra att många subjekt vid en generell mervärdesskatt skulle redovisa negativa mervärden och att skattebeläggningen således inte skulle medföra några nämn- värt ökade intäkter för staten. Skattefriheten borde dock endast omfatta sådana områden där en skattebeläggning skulle antas få betydande negativa kulturpolitiska konsekvenser och där inslaget av rent kommersiell nöjes- och underhållningsverksamhet kunde bedömas vara marginellt. Ett undantag från skatteplikt inom kulturområdet borde därför omfatta biblioteks-, arkiv- och museiverksamhet. I betänkandet Mervärdesskatten och EG (SOU 1994:88 konstate- rades, s. 139) att undantaget för biblioteks-, arkiv- och museiverk- samhet som bedrevs av det allmänna kunde bibehållas. Kommersiell verksamhet av denna art ansåg man dock skulle beskattas. I den proposition som följde på betänkandet (prop. 1994/95:57, Mer- värdesskatten och EG, s. 106) ansåg regeringen att behovet av regelförändringar på bl.a. kulturområdet borde bli föremål för ytterligare överväganden. Regeringen uttalade därför att man avsåg att återkomma till i denna fråga. 1996/97:10 Mervärdesskatten inom kultur-, utbildnings- och idrottsområdet återkom regeringen med förslag. Regeringen konstaterade att omsättning i biblioteks-, musei- och arkivverk- samhet ryms inom tillämpningsområdet för bestämmelsen om undantag från beskattning i artikel 13 A.1 n i sjätte direktivet om verksamheten bedrivs av det allmänna eller om verksamheten Bibliotek, museum och arkiv bedrivs av subjekt som är erkänt av medlemsstaten. Som erkänt subjekt skulle i detta sammanhang avses sådan biblioteks-, arkiv- och museiverksamhet som för sin drift fortlöpande var beroende av bidrag från det allmänna. Man menade vidare att med hänsyn till svårigheten att finna en rättvis gränsdragning, men framför allt till att verksamheterna i sig är sådana att de i mycket liten omfattning verkar under kommersiella villkor, borde skattefrihet föreligga även vid en förhållandevis begränsad stödnivå. När det gällde omsättning av sådan biblioteks- och museiverk- samhet som inte kunde omfattas av undantaget från beskattning konstaterade regeringen att EG-reglerna medgav att reducerad skattesats fick tillämpas. Regeringen föreslog att skattesatsen skulle bestämmas till . När det gällde kommersiella arkivs om- sättningar skulle däremot normalskattesatsen tillämpas. Regeringen gjorde bedömningen att mervärdesskattebelägg- ningen av kommersiella bibliotek och kommersiell arkiv- och museiverksamhet skulle ge upphov till en försumbar statsfinansiell effekt. Man menade att statistik visade att kommersiell museiverk- samhet i viss utsträckning skulle gynnas av att mervärdesskatt om infördes. De nya reglerna trädde i kraft (SFS 1996/97:1327, prop. 1996/97:10, bet. 1996/97:SkU6, rskr. 1996/97:69). 7.2Uttalanden i förarbeten om tillämpningsområdet för regeln om reducerad mervärdesskatt Som redogjorts för avskaffades det generella undantaget för om- sättning i biblioteks-, musei- och arkivverksamhet . Undantaget från beskattning omfattar från denna tidpunkt enbart sådan verksamhet som bedrivs av eller understöds av det allmänna (i praktiken utgör dock troligen dessa det helt över- vägande antalet). För kommersiell biblioteks- och museiverksam- het infördes reducerad skattesats () medan kommersiell arkiv- verksamhet blev skattepliktig med normalskattesatsen. Något uttalande om det avsedda tillämpningsområdet gjordes inte vid lagstiftning. Det kan antas att det ansågs obehöv- ligt ur avgränsnings- och tillämpningssynpunkt att uttala något om tillämpningen av paragrafen då tillämpningsområdet (vilka tjänster som avsågs) inte skulle förändras. Den förändring som skedde var Bibliotek, museum och arkiv att beskattning infördes för vissa subjekts (kommersiella) omsätt- ningar av sådana tjänster. De uttalanden som gjorts i tidigare sam- manhang och den praxis som utbildats kunde även fortsättningsvis tjäna som vägledning för att avgöra om en omsättning skulle om- fattas av tillämpningsområdet för undantag från beskattning respektive reducerad skattesats. 1989/90:111 görs en del uttalanden som visar vilket tillämpningsområde lagstiftaren ansett att undantaget från beskatt- ning skulle ha. I propositionens allmänmotivering uttalades bl.a. följande (s. 195–196): Genom första stycket e) undantas från skatteplikt biblioteksverk- samhet i form av tillhandahållande av böcker, tidskrifter, tidningar, ljud- och bildupptagningar, reproduktioner av bildkonst samt biblio- grafiska upplysningar. Denna skattefrihet innefattar även tillhanda- hållande av kopior av böcker etc. Den innefattar inte bara direkta av- gifter för själva tillhandahållandet av böckerna etc. utan även därtill förknippade avgifter såsom årsavgifter, beställnings- och köavgifter. Skattefriheten gäller även släktforskningsavgifter i form av avgifter för tillhandahållande av egna kopior av exempelvis kyrk- böcker. Förmedlingsavgifter för tillhandahållande av kopia som biblio- teket beställer från landsarkiv o.d. blir skattefria enligt denna punkt i förening med f). Informationsverksamhet blir liksom för alla andra subjekt skattepliktig. Enda undantaget är bibliografiska upplysningar. Med detta uttryck avses enbart upplysningar om vilka verk som finns tillgängliga på eller på andra bibliotek för utlåning. I första stycket f) undantas från skatteplikt arkivverksamhet i form av förvaring och tillhandahållande av arkivhandlingar och uppgifter därur. Med tillhandahållande av arkivhandlingar förstås även tillhanda- hållande av kopior därav. Skattefriheten omfattar inte ett arkivs sammanställning och bearbetande av uppgifter ur egna eller andras handlingar. Första stycket g) innehåller ett undantag från skatteplikt för musei- verksamhet i form av utställning för allmänheten och tillhandahållande av föremål för utställning. Skattefriheten innefattar ett museums inträdesavgifter, guideavgifter och vederlag för tillhandahållande av vandringsutställningar o.d. Skattefriheten innefattar däremot inte upp- dragsverksamhet som exempelvis utfärdande av äkthetsintyg och värderingsintyg avseende tavlor och annat, konservatorsarbeten (reno- veringar av byggnadsfasader och skulpturer m.m.), utredningar om fornlämningar (jfr 11 § lagen 1988:950/om kulturminnen m.m.) eller inventering och bedömning av den fysiska miljön (byggnader och landskap). Sistnämnda slag av inventering utförs i regel av länsmuse- erna med stat och kommun som uppdragsgivare. Bibliotek, museum och arkiv Som nämnts bestod den förändring som skedde genom prop. 1996/97:10 egentligen enbart i att vissa subjekt som tillhandahöll aktuella tjänster fortsättningsvis skulle tillämpa den reducerade skattesatsen (vissa bibliotek och museum) eller normal- skattesatsen (arkivverksamhet). Regeringen konstaterade i propositionen (s. 36) att enligt artikel 13 A.1 n i sjätte direktivet kan undantaget från beskattning omfatta sådan verksamhet som bedrivs av det allmänna eller när verksam- heten bedrivs av subjekt som är erkänt av medlemsstaten. Som er- känt subjekt i detta sammanhang avsåg regeringen ett subjekt som för sin drift fortlöpande var beroende av och fick bidrag från det allmänna (stat, landsting och kommuner). I propositionen konsta- terades att det fanns många olika stödformer och att omfattningen av stödet varierade. Med hänsyn därtill och då verksamheterna i sig sällan är sådana att de verkar under kommersiella villkor ansåg regeringen att skattefrihet borde föreligga även när stödet var relativt litet. Som riktvärde uppställdes att av verksamhetens intäkter skulle åtminstone bestå av stöd från det allmänna. En helhets- bedömning skulle dock göras med hänsyn till alla omständigheter. Med stöd från det allmänna skulle i detta sammanhang förstås alla typer av bidrag eller stöd som minskade verksamheternas behov av annan finansiering, t.ex. kontanta bidrag eller fri lokal. Ett tillfälligt stöd till en verksamhet som bedrevs kommersiellt skulle dock inte direkt leda till att verksamheten undantogs från beskattning. 7.3Kartläggning av de avgränsningsproblem regeln fört med sig I det följande redovisas rättsfall, uttalanden från (t.o.m. ) i olika former samt uttalanden som gjorts i andra sammanhang. De frågor som det i dessa sammanhang funnits anledning att ta ställning till åter- speglar enligt utredningens uppfattning i stora drag de olika gräns- dragnings- och tillämpningsproblem som kan knytas till regeln. Bibliotek, museum och arkiv Reducerad skattesats infördes som nämnts för museum och bibli- otek som varken bedrevs av eller i viss omfattning erhöll stöd från det allmänna . Eftersom definitionen av be- greppen inte förändrades är också tidigare rättsfall av intresse även om frågan i dessa fall enbart är om verksamheten skall vara undan- tagen från beskattning eller beskattas med normalskattesatsen. RÅ 1992 ref 66 Målet är ett överklagat förhandsbesked från . Ett bolag bedrev en verksamhet som bestod i en utställning av vax- figurer föreställande kända personer. Figurerna hade placerats i för personerna aktuella miljöer som inretts med ett stort antal föremål som anknöt till tidsperioden i fråga. Vaxfigurerna tillverkades kon- tinuerligt. för ansökan fanns det 111 figurer. Regeringsrätten fann vid en samlad bedömning av omständighe- terna i målet att bolagets verksamhet inte kunde anses utgöra museiverksamhet. Bolagets verksamhet var därför inte undantagen från beskattning. RÅ 1993 ref 45 Målet är ett överklagat förhandsbesked från . Det bör anmärkas att för målets avgörande be- skattades djurparker med normalskattesatsen. Reducerad skattesats tillämpas för tillträde till djurparker. Frågan var om en djurpark kunde anses utgöra museiverksamhet i ML:s mening och att dess omsättningar av den anledningen kunde undantas från beskattning. Av ansökan framgick bl.a. följande. Djurparken sökte med sin verksamhet rädda och bevara utrot- ningshotade djur.