sou · GTB315d2 · 2006-01-01 00:00:00 — deras barn som är eller som är beroende av dem för sin försörjning och, om de inte omfattas eller kommer att omfattas av den svenska socialförsäkringen, har en heltäckande sjukförsäkring som gäller i , 5) 5 a § sjunde stycket: maka eller make, deras barn som är eller som är beroende av dem för sin försörjning, och släktingar i närmast föregående led till medborgaren i EES- sta- ten eller dennes maka eller make och som är beroende av dem för sin försörjning; förutsättningen är att de, om de inte omfattas eller kom- mer att omfattas av den svenska socialförsäkringen, har en heltäckande sjukförsäkring som gäller i . Uppehållstillstånd för anhöriga som anges i första stycket 2 är gil- tiga även efter företagarens död och kan förnyas. Om företagaren av- lider innan han förvärvat rätt till ett sådant uppehållstillstånd som anges i 5 a § fjärde stycket skall företagarens anhöriga ändå ha rätt till uppehållstillstånd, om företagaren vid sin död varit bosatt i iminst eller om hans död var följden av ett olycksfall i arbetet eller en yrkessjukdom. För företagarens anhöriga skall bestämmelsen i 5 a § nionde stycket tillämpas. En utlänning som på ett sätt som nämns i första stycket är anhö- rig till en medborgare i , , eller och som inte själv är medborgare i något av dessa länder skall beviljas uppehållstillstånd under förutsättning att den medborgare som utlänningen har anknytning till uppfyller villkoren i något av 5 a § andra till sjunde styckena. Ett uppehållstillstånd kan förnyas. Uppehållstillstånd skall på sätt som sägs i artikel 3 i bilaga I till av- talet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och å andra sidan om fri rörlighet för personer beviljas en utlänning som är anhörig till en medborgare i . Vad som föreskrivits i första stycket angående uppehållstillstånd för anhörig till en medborgare i en EES-stat skall gälla även för anhörig till utlänning med ställning som varaktigt bosatt i en EU-stat under förut- sättning att familjen redan var bildad i den första staten. Anhörig en- ligt detta stycke skall uppvisa giltigt pass för att få uppehållstillstånd. Sista stycket är nytt och innebär att anhöriga till personer med ställ- ning som varaktigt bosatta ges motsvarande möjlighet till uppehålls- tillstånd som anhöriga till EES-medborgare. Enligt EG-direktivet om varaktigt bosatta skall möjligheten dock endast avse anhöriga i re- dan bildade familjer. Familjen måste alltså ha varit bildad i den stat som den varaktigt bosatte har sin ställning i. Om den varaktigt bo- satte exempelvis gifter sig med en tredjelandsmedborgare efter det att han eller hon fått uppehållstillstånd i skall reglerna i 2 kap. 4 § UtlL tillämpas. Uppehållstillstånd får återkallas för en sådan utlänning som nämns i 5 a § första stycket och som grundar sin rätt till vistelse här på avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och å andra sidan om fri rörlighet för personer, om utlän- ningen inte försörjer sig eller annars saknar egna medel för sitt uppe- hälle här. Detta gäller utöver vad som föreskrivs i 2 kap. 9–11 §§ ut- länningslagen (1989:529). Uppehållstillstånd för familjemedlem som nämns i 5 b § får återkallas, om anknytningen till medborgaren i EES- staten eller bryts och familjemedlemmen inte har rätt att stanna i på någon annan grund. Första stycket gäller även uppehållstillstånd för utlänning med ställ- ning som varaktigt bosatt i annan EU-stat och familjemedlemmar med uppehållstillstånd enligt 5 b § femte stycket. Andra stycket är nytt och likställer varaktigt bosatta med EES-med- borgare även när det gäller möjligheterna att återkalla uppehållstill- stånd. Frågor om återkallelse i dessa fall behandlas i avsnitt 10.3. Utöver i de fall som föreskrivs i 2 kap. 5 § andra och tredje stycket utlänningslagen (1989:529) skall en ansökan om uppehållstillstånd kunna bifallas, även om ansökan görs eller prövas när utlänningen befinner sig i , om ansökan görs av en utlänning som är med- borgare i ett land som ingår i Europeiska ekonomiska samarbetsom- rådet (EES) eller i eller har ställning som varaktigt bosatt i EU-stat. Detsamma gäller för ansökan som görs av en medlem av en sådan utlännings familj som anges i 5 b §. Vad som sägs i första stycket första meningen tillämpas även på en ansökan om uppehållstillstånd enligt 5 d §. En sådan ansökan kan för utlänningens räkning göras av dennes arbetsgivare, som skall intyga de förhållanden som ligger till grund för ansökan. Ett tillägg har gjorts för att åstadkomma att personer med ställning som varaktigt bosatta ges en likvärdig behandling som unionsmed- borgare. Frågan behandlas i avsnitt 11.4.2. Bevis om EG-uppehållstillstånd enligt 1 a kap. 6 § utlänningslagen (1989:529) skall föras in i utlänningens pass eller någon annan hand- ling. Det skall utfärdas i enlighet med reglerna och standardmodellen i rådets förordning (EG) nr 1030/2002 av om en enhet- lig utformning av uppehållstillstånd för medborgare i tredje land. Paragrafen är ny och reglerar formerna för EG-uppehållstillstånd. En utlänning som är medborgare i ett land som ingår i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller i eller har ställ- ning som varaktigt bosatt i EU-stat är undantagen från kravet på arbets- tillstånd. Undantag från kravet på arbetstillstånd gäller även, oavsett med- borgarskap, maka eller make eller sambo till sådan utlänning som sägs i första stycket samt deras barn som är eller beroende av dem för sin försörjning. Tillägget i första stycket är föranlett av den likabehandling som var- aktigt bosatta skall åtnjuta enligt EG-direktivet om varaktigt bo- satta. 15.5Förslaget till förordning med ändring i studiestöds- förordningen (2000:655) Utländska medborgare som jämställs med svenska får meddela föreskrifter om de förut- sättningar som skall finnas för att utländska medborgare som avses i 1 kap. 4 § studiestödslagen (1999:1395) skall jämställas med svenska medborgare i fråga om studiestöd enligt studiestödslagen. Paragrafen har justerats med hänsyn till tillägget i 1 kap. 4 § studie- stödslagen. Hänvisningen är generell och avser alla de utländska med- borgare som omnämns i 1 kap. 4 § studiestödslagen. Familjemedlem- mar till EES-medborgare och Schweizare omfattas alltså fortfarande eftersom de omnämns i 1 kap. 4 § första stycket sista meningen studiestödslagen. Familjemedlemmar till personer med ställning som varaktigt bosatta omfattas emellertid inte av bestämmelsens rätt till studiestöd. Avgränsningen av personkretsen behandlas i avsnitt 9.3. 15.6Förslaget till förordning med ändring i förordningen (2004:294) med instruktion för 1.svara för överföring av organiserat uttagna flyktingar m.fl., 2.besluta om statlig ersättning till kommuner och landsting för insatser inom mottagandet av asylsökande m.fl., 3.föra register och statistik över utlänningar i landet i den ut- sträckning som behövs för verksamheten, 4.ta fram och vidareutveckla prognosmodeller och analyser rörande verkets ansvarsområden, 5.löpande följa och utvärdera verksamheten samt verka för att handläggningen av ärenden enligt utlännings- och medborgarskaps- lagstiftningen är författningsenlig och effektiv samt att beslutsfattan- det är förutsebart och enhetligt, 6.vara kontaktmyndighet i frågor som rör Eurodac som inrättats enligt rådets förordning (EG) nr 2725/2000 av om inrättande av Eurodac för jämförelse av fingeravtryck för en effektiv tillämpning av , och 7.vara nationell kontaktpunkt i frågor som rör varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare i enlighet med rådets direktiv /109/EG av om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning. Tillägget i paragrafen är föranlett av kravet i artikel 25 i direktivet om varaktigt bosatta. Frågan behandlas i kapitel 12. Beslut vid regeringssammanträde . En särskild utredare skall ta ställning till hur rådets direktiv /86/EG av om rätt till familjeåterförening (EUT L 251, 03.10.2003, s. 12) skall genomföras i . I uppdraget ingår också att utreda hur förslagen i delbetänkande Vår anhöriginvandring (SOU 2002:13) förhåller sig till bestämmelserna i direktivet. Utredaren skall lägga fram förslag på de författningsänd- ringar som bedöms nödvändiga. Utredaren skall slutligen göra en grundlig analys av vilka kostna- der som föreslagna författningsändringar och andra åtgärder kan komma att medföra samt lämna förslag till finansiering. Uppdraget skall redovisas . I 2 kap. 4 § utlänningslagen (1989:529, UtlL) regleras i vilka fall uppe- hållstillstånd får ges till en utlänning som är anhörig till någon som är bosatt i eller har fått uppehållstillstånd för bosättning här. är de anhöriga som omfattas enligt paragra- fens första stycke 1–3 make/maka och sambo, minderåriga ogifta barn till anknytningspersonen i , om de är eller har varit hem- mavarande hos anknytningspersonen samt annan anhörig som ingått i samma hushåll som anknytningspersonen. Paragrafens första stycke 4 föreskriver att tillstånd får ges till en utlänning som på annat sätt har särskild anknytning till . Uppehållstillstånd kan med stöd av den punkten ges bl.a. till anhöriga som inte helt uppfyller kraven för tillstånd enligt de föregående punkterna. I propositionen Svensk migrationspolitik i globalt perspektiv (prop. 1996/97:25) sägs att vissa anhöriga har en principiell rätt till uppehållstillstånd. Bestämmelsen i 2 kap. 4 § UtlL är emellertid ut- formad så att uppehållstillstånd får beviljas. Undantag hade annars fått göras i lag, t.ex. genom möjlighet att beakta särskilda skäl som talar emot tillstånd. I en rad situationer är det inte alltid rimligt att ge uppehållstillstånd. Hänsyn kan exempelvis behöva tas till rikets säkerhet. Undantag har i praxis gjorts för situationer med månggifte och vid äktenskap mellan minderåriga liksom när det framstår som sannolikt att det rör sig om skenförhållanden. Uppehållstillstånd ges inte heller när det är sannolikt att det uppgivna släktskapet inte stämmer. I paragrafens fjärde stycke anges uttryckligen att vid pröv- ningen av en ansökan om uppehållstillstånd skall ställning tas till om utlänningen kan förväntas föra en hederlig vandel. Att ett vuxet barn ingått i föräldrarnas hushåll i hemlandet kan göra att uppehållstillstånd kan beviljas för ett sådant barn. Motsva- rande gäller för föräldrar som i hemlandet tagits om hand av något barn. För de släktingar som kan komma i fråga för uppehållstillstånd på grund av tidigare hushållsgemenskap krävs dessutom att det finns någon form av beroendeförhållande, som gör det svårt för släkting- arna att leva åtskilda (prop. 1996/97:25 s. 113). För anhöriga är huvud- regeln att permanent uppehållstillstånd ges direkt. För eta- blerade förhållande tillämpas en ordning med s.k. uppskjuten in- vandringsprövning (se nedan). Homosexuella förhållanden är jäm- ställda med heterosexuella. Så kallade arrangerade äktenskap godtas, om de har sin grund i ursprungslandets tradition och kulturmönster. trädde vissa lagändringar i kraft som rör fall med anknytning genom make/maka eller sambo (prop. 1999/2000:43). En utlänning som vill komma till för att ingå äktenskap eller inleda ett samboförhållande utan att parterna tidigare sammanlevt, kan beviljas uppehållstillstånd med stöd av 2 kap. 4 § andra stycket UtlL. Regleringen motsvarar vad som tidigare gällt i praxis. En förut- sättning för att tillstånd skall beviljas på grund av anknytning genom make/ maka eller sambo i ett förhållande som inte är etablerat är att förhållandet bedöms som seriöst och att särskilda skäl inte talar emot att tillstånd ges. I dessa fall tillämpas en ordning med s.k. uppskjuten invandringsprövning. En person som beviljas uppe- hållstillstånd på grund av familjeanknytning genom ett sådant nytt förhållande skall, liksom personens barn , ges ett tidsbe- gränsat uppehållstillstånd (2 kap. 4 d §). Det tidsbegränsade uppe- hållstillståndet kan , eller tidigare om det finns särskilda skäl, bli permanent (2 kap. 4 e §). Det finns slutligen en möjlighet att bevilja en utlänning med s.k. uppskjuten invandringsprövning uppehållstillstånd, trots att det till- ståndsgrundande förhållandet upphört, på grund av att utlänningen – eller hans eller hennes barn – utsatts för våld eller annan kränkning. När ett förhållande upphört får fortsatt uppehållstillstånd ges också om andra starka skäl talar för detta (2 kap. 4 e § tredje stycket 3). , som trädde i kraft , innebär bl.a. att särskilda regler för uppehållstillstånd gäller för utlänningar som omfattas av avtalet (dvs. medborgare i en EU-stat, , eller ). Den fria rörligheten för personer ger rätt för medbor- gare i en EES-stat att ta anställning, starta egen verksamhet, tillhanda- hålla eller ta emot tjänster, studera eller leva av egna medel i en annan EES-stat. För andra EES-medborgare än nordbor krävs uppehållstill- stånd för vistelse . En make eller maka till en utlänning som fått ett sådant uppehållstillstånd i ges samma typ av tillstånd som EES-medborgaren oavsett vilket medborgarskap maken eller makan själv har. Detsamma gäller barn och andra familjemedlemmar under vissa villkor. gäller enligt ett avtal mellan Europeiska gemenskapen och dess med- lemsstater och att personer som är medborgare i kan arbeta och vistas i under i allt väsentligt samma förut- sättningar som de som är medborgare i ett EES-land. Direktivet om rätt till familjeåterförening Europeiska unionens råd antog direktivet 2003/86/EG om rätt till familjeåterförening (EUT L 251, 03.10.2003, s. 12). Direktivet skall vara genomfört i nationell rätt . Det har följande huvudsakliga innehåll. Tillämpningsområde (artikel 3) Direktivet är tillämpligt på tredjelandsmedborgare som har ett uppe- hållstillstånd med en giltighetstid och har välgrundade utsikter att få ett varaktigt uppehållstillstånd. undantagna från direktivets tillämpningsområde bl.a. personer som fått tillfälligt skydd. Minimiregler (artikel 3.5) Direktivet innehåller endast minimiregler. Det gör det möjligt för medlemsstaterna att införa eller behålla mer förmånliga villkor när det gäller familjeåterförening. Familjemedlemmar (artikel 4) Skyldigheten att bevilja familjeåterförening omfattar endast make/maka och minderåriga, ogifta barn. Två undantag finns från huvudregeln om att barn har en principiell rätt till familjeåterförening. Det ena undantaget möjliggör för de stater som redan har en sådan lagstiftning, att pröva om barnet uppfyller ett integrationskrav då det fyllt . Detta undantag gäller inte barn till flyktingar och inte om barnet anländer tillsammans med föräld- rarna. I dessa fall gäller . Det andra undantaget tillåter att en stat kräver att ansökan om familjeåterförening skall göras , om landets lagstiftning redan möjliggör detta. Om ansökan görs efter skall dock uppehållstillstånd ges på andra grunder. Föräldrar får beviljas uppehållstillstånd förutsatt att de är beroende av den som bor i unionen för sin försörjning och att ett familje- mässigt stöd saknas i ursprungslandet. Ett myndigt, ogift barn kan få uppehållstillstånd om det av hälsoskäl inte kan försörja sig själv. Medlemsstaterna får tillåta familjeåterförening för en ogift partner eller registrerad partner. Medlemsstaterna får behandla registrerade partner på samma sätt som makar. Inlämnande och prövning av ansökan (artikel 5) Medlemsstaterna skall själva bestämma om ansökan skall lämnas in av personen som befinner sig i medlemsstaten eller av familjemed- lemmen. Enligt huvudregeln skall ansökan lämnas in när familje- medlemmen befinner sig utanför medlemsstaten. Beslut i ärendet skall delges sökanden senast efter det att ansökan lämnats in, såvida inte synnerliga skäl föranleder en längre handläggnings- tid. Vid prövningen av ansökan skall hänsyn tas till barnets bästa. Vandelsprövning (artikel 6) Medlemsstaterna får avslå en ansökan om inresa och vistelse för en familjemedlem eller återkalla ett uppehållstillstånd av hänsyn till all- män ordning, allmän säkerhet eller allmän hälsa. Försörjningskrav (artikel 7) Medlemsstaterna får kräva bevis av den här bosatte personen om att han eller hon förfogar över lämplig bostad, sjukförsäkring och till- räckliga tillgångar. Medlemsstaterna får även kräva att personen följer vissa integrationsåtgärder. Krav på vistelsetid och hänsyn till medlemsstatens mottagningskapacitet (artikel 8) Medlemsstaterna får kräva att den här bosatte personen skall ha vistats lagligen i landet som inte får överstiga innan han eller hon får återförenas med sin familj. Om en medlems- stats befintliga lagstiftning beaktar mottagningskapaciteten i landet får medlemsstaten ha en väntetid på högst . Flyktingar (artikel 9–12) När det gäller familjeåterförening för flyktingar skall särskilda be- stämmelser beaktas enligt direktivet. Flyktingars rätt till familjeåter- förening regleras av mer förmånliga villkor. Medlemsstaterna får t.ex. enligt huvudregeln inte kräva att flyktingen skall styrka att han eller hon uppfyller villkoren i fråga om bostad, sjukförsäkring och tillräck- liga tillgångar för sig och sin make/maka eller minderåriga barn. En medlemsstat får heller inte kräva att flyktingen skall ha vistats i lan- det innan han eller hon får återförenas med sin familj. Längden på uppehållstillståndet (artikel 13) Den som har rätt till familjeåterförening skall få ett första uppehålls- tillstånd som är giltigt . Tillståndet skall gå att förnya. En familjemedlems uppehållstillstånd skall i princip inte ha längre giltighetstid än uppehållstillståndet för den person som familjemed- lemmen återförenar sig med. Tillträde till arbetsmarknaden (artikel 14) Den som beviljats uppehållstillstånd som anhörig skall ha samma rätt som referenspersonen att få tillträde till utbildning, anställning och vidareutbildning. Medlemsstaterna får begränsa tillträde till arbetsmarknaden under högst av hänsyn till situationen på arbetsmarknaden. Självständigt uppehållstillstånd (artikel 15) Ett s.k. självständigt uppehållstillstånd, dvs. ett tillstånd som är oberoende av referenspersonens tillstånd, skall beviljas senast förutsatt att familjebanden består. Avslag och återkallelse (artikel 16) Medlemsstaterna får avslå en ansökan om uppehållstillstånd eller återkalla tillståndet bl.a. om detta erhållits genom förfalskning, be- drägeri eller genom skenäktenskap eller skenadoption. Humanitära hänsyn (artikel 17) Innan en ansökan om familjeåterförening avslås eller tillståndet åter- kallas eller beslut om utvisning fattas skall hänsyn tas till familje- band, varaktigheten av vistelsen i medlemsstaten samt anknytningen till ursprungslandet. Rättslig prövning (artikel 18) Ett beslut om att avslå en ansökan om familjeåterförening eller åter- kalla ett tillstånd eller besluta om utvisning av en person skall kunna prövas rättsligt. Översynsklausul (artikel 19) Denna bestämmelse har införts som en motvikt till de bestämmel- ser som ännu ger en avsevärd flexibilitet till medlemsstaterna. Kom- missionen skall göra en översyn av i första hand bestäm- melserna i artiklarna 3, 4, 7, 8 och 13. Utredaren skall ta ställning till hur rådets direktiv om rätt till familje- återförening skall genomföras i . Enligt 2 kap. 4 § UtlL får uppehållstillstånd ges till make/maka, sambo, ogifta barn om de är eller har varit hemmavarande, samt annan anhörig som ingått i samma hushåll som anknytnings- personen. Direktivet föreskriver en skyldighet att bevilja familjeåter- förening för makar och minderåriga, ogifta barn. Vidare får medlems- staterna ge uppehållstillstånd till föräldrar och myndiga, ogifta barn om de är beroende av den här bosatte för sin försörjning. Direktivet ger slutligen möjlighet att bevilja familjeåterförening för en ogift eller registrerad partner. Utredaren skall ta ställning till vilka åtgär- der som behövs för att den svenska lagstiftningen skall vara förenlig med direktivets bestämmelser. Inlämnande och prövning av ansökan tillämpar ordningen att den som önskar komma hit och bo- sätta sig skall ansöka om uppehållstillstånd. Enligt huvudregeln i 2 kap. 5 § UtlL skall tillståndet vara ordnat före inresan i landet. De svenska reglerna torde överensstämma med direktivets bestämmelser i denna del. I utlänningslagen finns inga tidsfrister angivna när det gäller handläggning av ett ärende. Enligt förvaltningslagen (1986:223) skall dock ett ärende handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts. Enligt direktivet skall beslut i ärendet delges sökanden senast efter det att ansökan lämnats in, såvida inte synnerliga skäl föranleder en längre handlägg- ningstid. Utredaren skall göra en bedömning av om det finns något behov av regeländringar i detta avseende. Enligt 1 kap. 1 UtlL skall i fall som rör ett barn särskilt beaktas vad hänsynen till barnets hälsa och utveckling samt barnets bästa i övrigt kräver. Den svenska lagstiftningen torde uppfylla direktivets bestämmelse att hänsyn skall tas till barnets bästa vid prövningen av ansökan om familjeåterförening. Detta behöver därför inte utredas närmare. Enligt 2 kap. 4 § fjärde stycket UtlL finns möjlighet att avslå en an- sökan om uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning om den berörde inte kan förväntas föra en hederlig vandel. Ett uppehållstill- stånd får återkallas om det finns allvarliga anmärkningar mot perso- nens levnadssätt enligt 2 kap. 11 § UtlL. En sådan återkallelse får dock endast ske om personen har varit bosatt i landet än . Direktivet anger att en ansökan om familjeåterförening får avslås eller ett tillstånd återkallas av hänsyn till allmän ordning, säker- het och hälsa. Utredaren skall ta ställning till om de svenska reg- lerna överensstämmer med direktivet eller om det finns ett behov av ändringar i regelverket. Enligt svensk lag uppställs inga krav på försörjning eller integration för att en tredjelandsmedborgare som har permanent uppehållstill- stånd skall få återförenas med anhöriga. Direktivet föreskriver att medlemsstaterna får begära att den här bosatte personen har bostad, sjukförsäkring och försörjningen ordnad. Medlemsstaterna får även kräva att personen följer vissa integrationsåtgärder. Utredaren skall undersöka vilka möjligheter det finns att införa försörjningskrav när det är fråga om invandring av andra anhöriga än makar och sambor i etablerade förhållanden samt minderåriga barn. Utredaren skall i detta arbete särskilt beakta förslag i del- betänkandet Vår anhöriginvandring (SOU 2002:13). Krav på vistelsetid och hänsyn till medlemsstatens mottagningskapacitet Enligt direktivet får en medlemsstat föreskriva en väntetid innan den här bosatte personen får återförenas med sin familj. I tilläm- pas inte denna ordning varför utredaren inte behöver uppehålla sig närmare vid denna frågeställning. Enligt utlänningslagen får uppehållstillstånd beviljas till anhöriga till någon som är bosatt i oavsett av vilken anledning den här bo- satte fick sitt tillstånd. Regeringen konstaterar i prop. 1996/97:25 att flyktingar och andra skyddsbehövande i regel inte har möjlighet att besöka sitt hemland. I undantagsfall, när det finns synnerliga skäl, bör det därför finnas möjlighet för dem att få förena sig här i landet med en nära anhörig som stått dem särskilt nära även om de inte ingått i samma familjegemenskap (prop. 1996/97:25 s. 113 f.). Direk- tivet föreskriver att särskilda, mer förmånliga villkor skall gälla flyk- tingars rätt till familjeåterförening när det gäller makar och minder- åriga barn. Utredaren skall ta ställning till om nuvarande regelverk uppfyller direktivets bestämmelser i detta avseende. När det är fråga om ett nytt förhållande, tillämpas en ordning med s.k. uppskjuten invandringsprövning enligt 2 kap. 4 d § UtlL. I dessa fall skall ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ges om förhållandet be- döms som seriöst och särskilda skäl inte talar emot att tillstånd ges. Enligt praxis beviljas normalt ett tillstånd i taget. Undan- tagsvis ges tillstånd .