sou · GTB346 · 2006-01-01 00:00:00 — Den styrande principen när det gäller statsstöd är den s.k. market economy investor-principen, enligt vilken statsstöd anses vara för handen när t.ex. kapitaltillskott lämnas under förutsättningar som inte skulle accepteras av en privat investerare i en marknads- ekonomi. Den finansiella struktur som väljs ska således vara mark- nadsmässig. I båda alternativen till bolagskonstruktion ligger, enligt de beräkningar som redovisats i avsnitt 2.2, att verksamhets- övergången skall finansieras med både eget och lånat kapital. Den finansiella planeringen av rörelseöverlåtelserna har beräknats ske med utgångspunkt i att värdering och finansiering genomförs på marknadsmässiga villkor och att det är statens krav att investerade pengar skall ge avkastning. Det återspeglas även vid en jämförelse av balansräkningen i bolaget med liknande företag i branschen. Med denna utgångspunkt samt mot bakgrund av den tänkta finan- sieringen förefaller det inte sannolikt att den aktuella transaktionen skulle anses strida mot market economy investor-principen. I samband med företagsöverlåtelser aktualiseras särskilda regler i 6 b § lagen om anställningsskydd (LAS). Reglerna har tillkommit med anledning av EG:s direktiv om arbetstagares rättigheter vid överlåtelse av företag och innebär i korthet följande. Om ett företag, en verksamhet eller en del av en verksamhet övergår från en arbetsgivare till en annan arbetsgivare övergår också arbetstagarna och deras befintliga anställningsavtal till den nya Förslag om samgående mellan i ett gemensamt bolag Endast om arbetstagaren motsätter sig övergången blir han kvar hos överlåtaren. Den anställde riskerar därvid att bli uppsagd på grund av arbetsbrist. Personal som gått över till ny arbetsgivare till följd av en överlåtelse av verksamhet får behålla sina anställningsvillkor enligt vad som varit tillämpligt hos den förste arbetsgivaren. Den överlåtande och förvärvande arbets- givaren är solidariskt ansvariga avseende ekonomiska förpliktelser som hänför sig till tiden före övergången. Reglerna omfattar även arbetstagare inom offentlig förvaltning. Detta medför att bestämmelserna aktualiseras när en viss offentlig verksamhet går över från en juridisk person till en annan, t ex genom en bolagisering. Det finns inte några större skillnader i arbetsrättsligt hänseende mellan de olika bolagskonstruktionerna. Utgångspunkten är att de anställda skall behandlas likvärdigt oavsett alternativ. Reglerna i 6 b § LAS skall tolkas tillsammans med 7 §. Där stadgas att en övergång av verksamhet inte i sig utgör saklig grund för uppsägning. Regeln sägs ge uttryck för det s k uppsägnings- förbudet, vilket kan beskrivas som att överlåtaren inte kan säga upp anställda för att tillmötesgå en förvärvares önskan, med andra ord för att göra verksamheten mer attraktiv inför en försäljning. Detta förbud hindrar dock inte uppsägningar som sker av ekonomiska, tekniska eller organisatoriska skäl där förändringar i arbetsstyrkan ingår. Uppsägningar kan bara ske i enlighet med förutsättningarna härom i lagen, t ex om det föreligger arbetsbrist hos överlåtaren. Uppsägningar som sker i nära anslutning till en överlåtelse måste dock alltid ske med viss försiktighet. Om arbetsbrist uppstår på grund av överlåtelsen därför att den nya organisationen kommer att bli övertalig, påpekas i propo- sitionen (s 45) att det är upp till förvärvaren att avgöra huruvida uppsägningar skall ske, varvid därtill hörande frågor om ompla- cering och turordning kommer att hanteras hos förvärvaren i konkurrens med befintlig personal. Huvudregeln vid en verksamhetsövergång är att turordnings- kretsarna bestäms i den nya verksamheten. Turordningen bestäms för respektive driftsenhet och på varje verksamhetsort och inte gemensamt för hela organisationen. Beräkningen utgår från arbetstagarens totala anställningstid hos förvärvaren respektive överlåtaren. Uppsagda blir på sedvanligt vis företrädesberättigade vid återanställning. Turordningsreglerna är dispositiva och kan åsidosättas genom överenskommelse i kollektivavtal. Förslag om samgående mellan i ett gemensamt bolag Vid en rörelseöverlåtelse övergår de anställda med automatik till den nya arbetsgivaren som på motsvarande sätt inträder auto- matiskt i den tidigare arbetsgivarens position vad gäller rättigheter och skyldigheter. Utgångspunkten är att arbetstagarens anställ- ningsvillkor skall övertas av den nya arbetsgivaren. Om överlåtaren och förvärvaren är bundna av olika kollektivavtal gäller att förvärvaren är skyldig att från över- gången tillämpa det kollektivavtal som bundit överlåtaren. Skyldig- heten upphör om giltighetstiden för kollektivavtalet löper ut tidigare eller om parterna träffar ett nytt gemensamt kollektivavtal för det nya bolaget (ett s.k. inrangeringsavtal). När det gäller pensioner träder dock inte förvärvaren automatiskt in i överlåtarens skyldighet att betala intjänade pen- sionsförmåner på grund av övergången. En övergående anställd kan alltså inte kräva förvärvaren på en pensionsfordran som kan ha arbetats upp hos den tidigare arbetsgivaren och som kan förfalla . Däremot är förvärvaren skyldig att betala in t ex framtida pensionspremier till ett försäkringsbolag i enlighet med anställningsavtalet. Både inom ALT och Resurs har pensionsavsättningar gjorts löpande. Detta innebär mindre risker i samband med en rörelse- överlåtelse eftersom det inte finns någon latent pensionsskuld i verksamheternas balansräkningar. Enligt uppgift från är det statliga pension- såtagandet avseende tiden före , då det nya pensionsavtalet PA03 trädde i kraft, värdesäkrade av staten och förs således inte över till förvärvaren. Sammanfattningsvis kan konstateras att en försäljning av ALT inte föranleder några konsekvenser i inkomstskattehänseende eftersom staten är undantagen från inkomstskatt. En försäljning av Resurs kommer däremot att medföra antingen en skattepliktig kapitalvinst eller en avdragsgill kapitalförlust. Någon skyldighet att erlägga moms kommer med största sannolikhet inte att uppkomma i något av alternativen eftersom ALT:s verksamhet, liksom Resurs verk- samhet vid val av alternativet att använda ett nytt bolag, skall fort- sätta att drivas i en momspliktig verksamhet. Förslag om samgående mellan i ett gemensamt bolag När det gäller koncessioner, tillstånd från Datainspektionen, PUL, licenser etc. är slutsatsen att det är enklare att använda Resurs, som redan har alla nödvändiga myndighetstillstånd osv. På de flesta punkter är det antingen ingen skillnad mellan de två alternativa bolagskonstruktionerna eller också har Resursalternativet klara fördelar. Även från ett juridiskt perspektiv är således slut- satsen att den sammanslagna verksamheten bör läggas i det nuvarande bolaget , som alltså ska förvärva inkråmet i ALT från AMS. 2.4 Bildandet av det nya bolaget Utgångspunkten för konstruktionen av det nya bolaget är att det skall ägas av staten och vara fristående från de nuvarande huvud- männen och . Det ekonomiskt mest gynnsamma sättet att bilda det nya bolaget är att konstruktionen sker i två steg. Först förvärvas ALT av Resurs genom en s.k. inkråmsöverlåtelse.6 Därefter avskiljs Resurs från genom en utdelning till ägaren staten. Det är viktigt att steg ett och två kan utföras i ett sammanhang, annars uppstår oklarheter kring inflytandet i det nya bolaget. En sådan situation bör undvikas, i annat fall är det före- tagsstrategiskt mer gynnsamt att istället överlåta såväl ALT som Resurs genom inkråmsöverlåtelser till ett helt nytt bolag. För att utvärdera alternativen behöver således förutsättningarna att genomföra affären via Resurs beskrivas närmare. Steg ett i Resursalternativet sker i tre moment. Först förvärvar Resurs ALTs rörelse från AMS mot en reversfordran. Överlåtelsen sker till marknadsvärde. Därefter överlåter AMS sin fordran på Resurs till staten. Slutligen kvittar staten sin fordran på Resurs genom att omvandla den till ett motsvarande kapitaltillskott. På detta sätt förstärks det nya bolagets egna kapital. Det sistnämnda momentet bör dock ske först efter att Resurs delats ut till staten. 6 En inkråmsöverlåtelse innebär att köparen istället för att förvärva målbolagets aktier köper företagets rörelse, dvs. att varje enskild tillgång förvärvas var för sig. Förslag om samgående mellan i ett gemensamt bolag Det praktiska genomförandet av den beskrivna transaktionen behöver belysas ytterligare utifrån statsfinansiella regler och redovisningsregler. De ekonomiska beräkningarna visar att det egna kapitalet, i detta fall tillsammans med lån på den öppna marknaden, täcker kapitalbehovet, inklusive den reserv som behövs i samband med fusionen. Tillskottet bör ske genom någon form av lån som bolaget skall betala tillbaka efter att fusionen är fullt genomförd. Leden i transaktionen ovan är marknadsmässiga i varje del och statsstöds- reglerna aktualiseras därför inte. Transaktionen föranleder inte heller några skattekonsekvenser. I det andra steget skall staten bli ensam ägare av Resurs. Detta sker genom att delar ut Resurs till staten. Utdelningen föranleder inte några konkurrensrättsliga överväganden och inte heller några skattekonsekvenser eftersom staten är undantagen från inkomstskatt. Inför genomförande av en utdelning bör dock följande aktiebolagsrättsliga aspekter noteras: 1.Enligt bolagsordningen skall inte lämna någon utdelning. Om alla aktieägare är överens kan det göras avsteg från föreskrifter i bolagsordningen som reglerar förhållandet mellan bolaget och aktieägarna. Eftersom staten är ensam ägare av är det följaktligen möjligt att frångå föreskriften och besluta om utdelning. 2.För att kunna dela ut Resurs krävs att har fritt eget kapital, enligt senast fastställda balansräkning, motsvarande det bokförda värdet av Resurs och att den s.k. försiktighetsregeln skall iakttas. denna innebär att faktiska ekonomiska situation för utdelningen måste beaktas. I det här fallet rör det sig dock om ett försumbart belopp i för hållande till samlade egna kapital. 3.Utdelning sker normalt i samband med ordinarie bolagsstämma men s.k. efterutdelning kan ske fram till och med räkenskaps- årets slut. Vid en utdelning sent är det nödvändigt att stämma av med bolagets revisorer. Efter räkenskapsårets slut och fram till ordinarie bolagsstämma får utdelning inte ske enligt gällande regler. 4.Om en prognos före räkenskapsårets utgång visar att det inte finns fritt eget kapital i nödvändig omfattning, kan staten reglera behovet genom ett aktieägartillskott före räkenskapsårets Förslag om samgående mellan i ett gemensamt bolag Därefter kan beslut om utdelning av Resurs fattas på ordinarie bolagsstämma 2006. Det framgår av punkt tre ovan att det med nuvarande regler inte går att avskilja Resurs från från fram till den ordinarie bolagsstämman. Det här innebär att en lösning behöver vara genomförd eller att detta alternativ endast skulle kunna användas med en senare starttidpunkt. Om steg två inte kan ske i direkt anslutning till steg ett upp- kommer två problem. För det första blir Resurs förvärv av ALT en anmälningspliktig företagskoncentration, enligt konkurrenslagen, om blir ägare till bolaget. Detta beror på höga omsättning. Sannolikt skulle koncentrationen godkännas av men tid skulle behöva avsättas för prövningen. För det andra, vilket är allvarligare, skulle det gemen- samma bolaget ligga som dotterbolag under . Detta skulle negativt påverka förutsättningarna för företagen att fusioneras som två jämställda parter. Ett alternativ kan då vara att genom inkråmsöverlåtelser överföra både ALT och Resurs till ett nytt fristående bolag. Detta vore en förhållandevis enkel juridiskt konstruktion och utvecklas därför inte vidare. Kapitalbehovet skulle dock bli större än om det först beskrivna alternativet används. 2.5 Ägarbreddning och personalägande Ägarbreddning syfte och val av partner En viktig del i förslaget i delbetänkandet var att man bör ta upp diskussioner med externa aktörer, i första hand med inriktning mot företagshälsovård, om ett eventuellt ägarsamarbete i det nya bolaget. Syftet skulle vara att skapa förutsättningar för en utveck- ling och breddning av såväl tjänsteutbud som kundbas i det nya bolaget. En ny delägare skulle kunna bidra med kunskap, kom- petens och kapital, och också kunna vara tänkbar ägare till hela bolaget om och när det statliga engagemanget trappas av och avvecklas längre fram. Statens nya, gemensamma bolag kan antas vara intressant inte minst utifrån sin kompetens, marknad och sina relativt goda Förslag om samgående mellan i ett gemensamt bolag Den sondering av intresset på marknaden för det nya bolaget som utredningen lät genomföra inför delbetänkandet visade att det fanns ett intresse bland ett antal aktörer i närliggande verksamheter att diskutera någon form av engagemang. De flesta var öppna för olika lösningar, även om det fanns några aktörer som enbart ville gå in under förutsättning att det sker i form av delägar- skap och några som också från början ville ha tydliga signaler om att statens ägande ska trappas av. Att ta in en samarbetspartner/delägare är motiverat av såväl strategiska som verksamhetsmässiga och i viss mån ekonomiska skäl. Det bör därför i första hand vara ett aktivt delägarskap som är aktuellt. En potentiell delägare kan ha olika inriktning när det gäller hur man ser på sitt ägande i bolaget. Antingen vill man driva det vidare som en självständig enhet i samarbete med sin egen verk- samhet eller också vill man successivt integrera verksamheten i sin egen verksamhet. Beroende på inriktning kan sedan konstruk- tionen av delägarskapet se olika ut. Den förutsättning som gäller i fallet ALT-Resurs är att staten har ett stort engagemang som sannolikt men inte nöd- vändigtvis kommer att avvecklas. Mot den bakgrunden kan det framstå som mindre lämpligt att samarbeta med en delägare som har en stark ambition att integrera verksamheten i sin egen verk- samhet. En sådan integrering skulle vara svår att backa i det fall staten trots allt väljer att vara kvar som ägare. Då framstår det som mer lämpligt med en ägare som kan tänka sig att låta bolaget fortsätta sin verksamhet som självständig enhet, t.ex. inom ramen för en större koncern och inom denna ha ett nära samarbete med andra verksamheter i koncernen. Inflytandet i ett aktiebolag - metoder Möjligheten att påverka verksamheten i ett bolag påverkas av den direkta eller indirekta ägarandelen i bolaget. Påverkan som ägare kan huvudsakligen ske genom ägardirektiv, nominering av styrel- seledamöter och, när flera ägare finns, aktieägaravtal. Så snart det finns flera delägare i ett aktiebolag uppkommer principiellt ett behov av att reglera olika frågor rörande bolaget och deras ägande däri dem emellan. Det är storleken på aktieinnehavet i bolaget som är avgörande för vilka frågor som bör regleras för att ta tillvara aktieägarens intresse. Förslag om samgående mellan i ett gemensamt bolag Ägandet i ett aktiebolag kan schematiskt delas upp i tre faser; nämligen 1.Hur och på vilka villkor blir part aktieägare? 2.Vad gäller beträffande inflytandet över verksamheten när parten är aktieägare? 3.Hur skall aktieinnehavet avvecklas? Typiskt sett finns utifrån denna uppdelning ett intresse hos aktie- ägare i bolag med få ägare att reglera sitt inflytande över hur ägar- kretsen kan förändras, hur verksamheten organiseras, hur det säkerställs att verksamheten håller sig inom vid var tid givna ramar, hur kapitalstrukturen och finansieringen av verksamheten sker och hur vinst och förluster i verksamheten skall hanteras. Medan en majoritetsägare (av aktierna) önskar bibehålla sitt inflytande för att inte bli beroende av minoriteten, så har en minoritetsägare (av aktierna) det motsatta intresset. Minoritetsaktieägarens intresse av inflytande ökar naturligtvis i förhållande till insatsen och ägandet. Majoritetsaktieägaren har egentligen ett mindre intresse av att reglera ägarfrågorna. Även om minoritetens aktieinnehav är mycket litet, finns det ändå i normal- fallet ett behov av att hantera ägarförändringar. Det finns några huvudsakliga styrmedel som en aktieägare kan använda för att säkerställa sitt intresse av att själv kunna styra bolaget eller i vart fall undvika att någon annan styr bolaget utan att aktieägaren kan påverka detta. Det bör i detta sammanhang noteras att det är en avgörande skillnad mellan att kunna bestämma och att kunna stoppa att någon annan bestämmer. Såväl den nuvarande som den nya aktiebolagslagen innehåller ett antal bestämmelser som är avsedda att skydda en minoritet från ett otillbörligt maktmissbruk från en majoritet. Av aktiebolagslagen följer att bolagsordningen skall innehålla vissa grundläggande bestämmelser. Härutöver kan i bolagsordningen ett antal frågor regleras med avvikelse från vad som annars skulle gälla enligt aktie- bolagslagen. I onoterade aktiebolag med flera aktieägare ingås regelmässigt aktieägaravtal för att på ett lämpligt och preciserat sätt reglera de frågor som berörts ovan. Som exempel kan nämnas att medan föremålet för bolagets verk- samhet ofta anges vitt i bolagsordningen, så begränsas och preciseras detta i aktieägaravtalet för att utvecklas vidare i en redan vid aktieägaravtalets ingående överenskommen affärsplan som Förslag om samgående mellan i ett gemensamt bolag kopplas till avtalet. På detta sätt säkerställs att parterna i avtalet, dvs. aktieägarna, är eniga om bolagets verksamhet. I avtalet för- binder de sig sedan att tillse att av dem nominerade styrel- seledamöter följer affärsplanen. Ett s.k. joint venture är en sorts allians eller en överenskommelse mellan två eller flera aktieägare om verksamheten i ett bolag. Många joint startas för att uppnå ett visst syfte, och upphör då detta mål är nått. Det kan också innehålla en möjlighet för den ena parten att köpa ut den andra eller då vissa villkor är uppfyllda. Det är inte osannolikt att en eventuell delägare i det AR-bolaget har intresse av att ta över bolaget, och därför vill ha denna fråga reglerad redan från början. Det finns därför anledning för staten att definiera under vilka förutsättningar man är beredd att gå ur respektive stanna kvar. Om staten skulle välja att stanna kvar måste det ges en exit-möjlighet för delägaren. I delbetänkandet har föreslagits att man bör undersöka möjlig- heterna för personalen att gå in som delägare i det gemensamma bolaget. Utgångspunkten för detta var att det skulle kunna öka personalens engagemang, vilket är av stor betydelse i en konsult- verksamhet. En viktig fråga är vilket det primära syftet med ett del- ägarskap för personalen skulle vara; inflytande i bolaget eller möjlighet att få del av avkastningen eller båda. Det har inte funnits möjlighet att inom utredningens ram göra en förfrågan till personalen, men ett positivt intresse har visats såväl från vissa remissinstanser som från ledningen och de fackliga organisationerna inom de båda företagen. För att komma vidare med frågan bör dock en mer systematisk intresseförfrågan göras bland de anställda. Förutsättningarna för ett eventuellt personal- ägande bör då ut. Man kan också tänka sig olika konstruk- tion på ett personalägande. En möjlighet är t.ex. att personalen startar en ekonomisk förening som köper aktier i bolaget, varvid det står alla fritt att avgöra om man vill gå in eller inte. En annan variant som förekommer t.ex. i revisionsföretag är att de anställda ges möjlighet att under vissa förutsättningar bli s.k. partner, vilket innebär att man blir delägare i ett s.k. fåmansföretag som i sin tur Förslag om samgående mellan i ett gemensamt bolag äger hela eller delar av bolaget och där partnerskapet ger rätt till viss andel av vinsten. Om huvudsyftet är att ge personalen ett större inflytande bör ägaren först ta ställning till hur långt man är beredd att gå i detta hänseende för att kunna styra företaget på avsett vis. Är man t.ex. beredd att acceptera ett personalägande som ger möjlighet att utöva minoritetspåverkan, vilket sker om ägarandelen överstiger och innebär att minoriteten då kan stoppa vissa förslag som majoriteten presenterar. Om man inte är beredd att överstiga gränsen så skulle ägandeinflytandet, ur personalens syn- vinkel, begränsas till att få möjlighet till insyn och att framföra synpunkter på stämman. Om syftet är att ge möjlighet till del av avkastningen i bolaget finns vissa restriktioner att ta hänsyn till. För att en aktieägare ska få del av avkastningen, dvs. vinsten, krävs att det sker en utdelning. Villkoren för utdelning styrs ytterst av bolagets ekonomi. Dessutom kan vissa restriktioner ställas upp t.ex. i bolags- ordningen. Beslut om utdelning tas av stämman. Detta innebär att ett ägande, och särskilt om det understiger 9 %-gränsen, inte automatiskt ger rätt till utdelning även om bolaget går med vinst såvida inte aktieägarna har träffat en överenskommelse som reglerar detta. Ett alternativt sätt att ge personalen möjlighet att ta del av resultatet är att utforma någon typ av bonussystem. Skillnaden är framför allt vilka som omfattas, eftersom ett bonussystem inte kopplas till ett ägande. Regeringen har i sin policy för förvaltning av statliga bolag uttryckt att incitamentsprogram normalt bör undvikas och att för det fall ett program införs så skall det omfatta all anställd personal utom den högsta chefen. Frågor om delägarskap och personalägande inrymmer ett antal olika aspekter och frågeställningar som har ett nära samband med strategin för det nya bolaget. Ytterst handlar det om ägarens ambi- tioner och vilja att gå in i ett samarbete med annan part. Utifrån de synpunkter som lämnats i det föregående bör därför dessa frågor hanteras inom ramen för den fortsatta processen för att starta och utveckla det gemensamma AR-bolaget. I kapitel 4 föreslås hur förberedelsearbetet bör läggas upp och drivas. Man kan redan i Förslag om samgående mellan i ett gemensamt bolag samband med diskussionen om strategin för det nya bolaget ta upp frågan om ägarbreddning, och kanske också inleda diskussioner med några tänkbara aktörer. Ett beslut om en ägarbreddning, dvs. överlåtelse av aktier, måste tas av staten vid en bolagsstämma. Regeringen bör, för att möjliggöra en ägarbreddning, begära bemyndigande att när så bedöms lämpligt få sälja ut aktier i bolaget fram till den föreslagna kontrollstationen som beskrivs i det följande. 2.6 Uppföljning och kontrollstation En viktig fråga är hur staten ska hantera sitt engagemang som leverantör av rehabiliteringstjänster. Om marknaden kan till- godose behovet av dessa tjänster kan hävdas att det inte finns någon riktig grund för ett offentligt åtagande, varvid staten bör kunna avveckla sitt engagemang. För utvärdering av det statliga engagemanget bör läggas in en kontrollstation efter bil- dandet av det nya bolaget. Utvärderingen, som också kan kopplas till en ev. ägarbreddning, bör ske mot de områden som lyftes fram i delbetänkandet. Några områden som kan komma ifråga när kriterier för kontroll- stationen formuleras är: att marknaden är mer stabil och kan tillgodose efterfrågan på kvalificerade rehabiliteringstjänster i hela landet, att det finns konkurrens även när det gäller mer komplicerade rehabiliteringsfall där ALT och Resurs är specialister samt att kvaliteten och resultaten inom arbetslivsinriktad rehabi- litering ligger i linje med samhällets mål om minskad ohälsa. Det är också viktigt att följa upp marknadens utveckling på regional nivå samt möjligheterna för grupper med särskilda behov, t.ex. synskadade, att få dessa tillgodosedda. 3Formella och praktiska frågor som måste lösas vid en övergång 3.1Nuvarande kopplingar till moderföretagen ALT är en del av myndigheten . Verksamhetsgrenen arbets- livsinriktad rehabilitering är utpekad i förordningen om den arbets- marknadspolitiska verksamheten inom AMV. I regleringsbrevet ges bemyndigande för myndigheten att bedriva den aktuella verksam- heten, att ta betalt och att behålla intäkterna i myndigheten. Närmare bestämmelser om ALT finns i verkets arbetsordning.