sou · GTB32d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Resonemanget, som tar sin utgångspunkt i hur programföretagens kunder påverkas vid tillämpningen av en reducerad skattesats, bygger på att mervärdes- skatten läggs ovanpå avgiften. Konsumenterna kan inte anses bedriva ekonomisk verksamhet och en reducerad skattesats omfattar dessutom alla konsumenter. Kravet på selektivitet bör därför inte anses vara uppfyllt. En reducerad skattesats för radio och TV i allmänhetens tjänst bör således anses vara en generell åtgärd som inte i sig torde omfattas av de begränsningar som följer av EG-fördragets bestämmelser om statliga stöd. Det kan emellertid hävdas att en reducerad skattesats skulle kunna påverka konkurrensen indirekt och utgöra ett stöd till programföretagen om företagen genom den låga skattesatsen får en resursförstärkning som kan användas för att göra fler och bättre program och att fler tittare och lyssnare därför väljer att se och lyssna på programföretagen utbud. Detta kan i sin tur medföra att de reklamfinansierade radio- och TV-företagen eller betal-TV- företagen förlorar tittare och lyssnare och får lägre intäkter. Detta är dock ett långsökt resonemang och det är svårt att visa att en dylik effekt inträffar. Enligt Ds 2002:51 Mervärdesskatten på ekologiska livsmedel saknas stöd för en restriktiv bedömning i nuvarande praxis på statsstödsområdet, något som enligt departementsskrivelsen även bekräftats genom de informella kontakter som arbetsgruppen haft med tjänstemän vid EG- kommissionen.19 Om en reducerad skattesats skulle anses utgöra ett statsstöd torde, som framgått ovan, inte samtliga kriterier vara uppfyllda för att ett sådant stöd skall anses utgöra ett olovligt statsstöd enligt grundfördraget. (Se mer om bedömningen enligt statsstödsreglerna och kommissionens särskilda meddelande om tillämpningen av reglerna om statligt stöd på radio och TV i allmänhetens tjänst (2001/C 320/04) i kapitel 8.) 13.1.4Tillhandahållanden mellan RIKAB och programföretagen Som framgått av kapitel 12 bör enligt utredningens bedömning avtalet mellan staten och RIKAB om uppbörd och kontroll av TV- avgiften upphävas. I systemet med direktfinansiering kommer influtna medieavgifter aldrig att tillfalla staten och det finns därmed inget skäl till att avtalet mellan staten och RIKAB skall fortsätta att löpa. De tjänster som RIKAB utför åt staten får i det nya systemet anses utföras åt programföretagen. Såvitt avser den del av verksamheten som består i myndighetsutövning, t.ex. beslut om anmälan av TV-innehav eller särskild kontrollverksamhet i form av pejling, kan denna i statsrättsligt/förvaltningsrättsligt hänseende inte utföras åt annan än staten. I mervärdesskattehänseende kan emellertid även denna verksamhet anses utföras åt program- företagen. RIKAB:s verksamhet avseende uppbörd och kontroll skall enligt förslaget finansieras av programföretagen. Den ersättning RIKAB uppbär från programföretagen får i mervärdeskattehänseende anses 19 Se Ds 2002:51, s. 66. som en betalning för de tjänster som tillhandahålls av RIKAB åt programföretagen och bör därmed bli belagd med mervärdesskatt. RIKAB:s verksamhet kan i detta avseende liknas vid ett fastighetsförvaltningsbolag som för hyresvärdens räkning debiterar och uppbär hyror. Sådana tjänster kan anses som administrativa tjänster vilka omfattas av normalskattesatsen om . Myndighetsutövning som utövas av staten, ett statligt affärsverk eller en kommun omfattas inte av mervärdesskatt enligt 4 kap. 7 § mervärdesskattelagen. RIKAB är ett aktiebolag och omfattas därmed inte av denna bestämmelse. 13.1.5Tillhandahållanden mellan SRF och programföretagen () sköter för programföretagens räkning gemensamma tjänster avseende arkiv, telefonväxel, bibliotek, företagshälsovård m.m. SRF äger och förvaltar de fastigheter vari verksamheten bedrivs (utom för UR vars verksamhet bedrivs i lokaler som hyrs av extern värd). SRF finansieras genom att programföretagen avstår medel till förmån för bolaget, s.k. medelsavstående. Ersättningen betraktas som ett bidrag hos SRF. Vid en övergång till direktfinansiering blir enligt utredningens uppfattning medelsavstående inte längre en möjlig finansiering för SRF. I stället måste de tjänster som tillhandahålls av SRF inom koncernen faktureras på vanligt vis. Liksom i fallet med RIKAB bör dessa tjänster i de flesta fall bli föremål för mervärdesskatt. Vissa tjänster är enligt mervärdesskattelagen undantagna från mervärdesskatt. Detta gäller t.ex. sjukvård som tillhandahålls inom ramen för företagshälsovård. Mervärdesskatt kan även komma i fråga avseende hyresintäkter under förutsättning att SRF hos ansöker om att bli frivilligt registrerad för uthyrning av rörelselokaler. 13.1.6Några effekter vid en mervärdesskattebeläggning av verksamheten i programföretagen En viktig konsekvens av att belägga utsändningstjänster som utförs av programföretagen med mervärdesskatt blir att företagen får rätt att göra avdrag för ingående mervärdesskatt. mervärdesskatten i sig inte blir avgörande för om företagen skall upphandla en tjänst eller utföra den i egen regi. Valen kan därmed grundas på andra viktigare hänsyn. Utöver detta skulle en mervärdesbeskattning kunna leda till följande fördelar:20 En effektivare organisation avseende koncerngemensamma tjänster. Detta kan innebära kostnadsbesparingar för koncernen som helhet. Fakturering mellan bolagen för sådana tjänster kan ske på sedvanligt sätt i stället för som genom medelsavstående. Det blir lättare att jämföra kostnader i verksamheten i förhållande till andra företag med likartad verksamhet. Det blir också lättare att internt göra sådana jämförelser. redovisar företagen sina kostnader inklusive mervärdesskatt vilket försvårar dylika jämförelser. Sidoverksamhet kan renodlas och läggas i separat bolag. Tillhandahållanden mellan programföretagen och sidoverksamheten faktureras på sedvanligt vis. De tolkningsproblem som föreligger när det gäller tillämpningen av mervärdesskattereglerna vid köp av externa tjänster skulle minska liksom därmed följande arbete för skattemyndigheter och domstolar. Den dolda mervärdesskatt som ligger i TV-avgiften kan synliggöras om den nya medieavgiften beläggs med mervärdes- skatt. Detta innebär att de företag som betalar medieavgift kan göra avdrag för mervärdesskatten på avgiften under förutsättning att rätt till avdrag föreligger enligt sedvanliga mervärdes- skatteregler. Utredningens bedömning: En övergång till direktfinansiering får betydelse för vilka skatteregler som skall tillämpas. Reglerna om näringsbidrag kommer inte längre att vara tillämpliga på de medel som inflyter i verksamheterna. 20 Se även Radio och TV i allmänhetens tjänst 2002 2005 (SOU 2000:55), kapitel 14. Samtliga företag inom public service-koncernen, , , , och , behandlar tilldelade medel som näringsbidrag i inkomstskattehänseende. Övriga inkomster i verksamheten (härrörande från sidoverksamheten) behandlas som vanliga försäljningsintäkter. Ett näringsbidrag är enligt 29 kap. 2 § inkomstskattelagen (1999:1229, IL) ett stöd utan återbetal- ningsskyldighet som lämnas till en näringsidkare för närings- verksamheten av bl.a. staten eller Europeiska gemenskaperna. Följande gäller enligt inkomstskattelagen vid mottagande av näringsbidrag. Näringsbidrag skall enligt 29 kap. 5 § IL tas upp som (skattepliktig) inkomst om bidraget används för en utgift som skall dras av . Sådana utgifter kan exempelvis vara utgifter för material, energikostnader, lönekostnader och lokalhyror. Om näringsbidraget används för att anskaffa en tillgång som skall dras av genom värdeminskningsavdrag, t.ex. teknisk utrustning, skall enligt 29 kap. 6 § IL anskaffningsvärdet minskas med bidraget. Om ett näringsbidrag används för att anskaffa lagertillgångar, skall den del av lagret för vilken utgiften har täckts av bidraget inte räknas med när tillgången värderas, jfr 29 kap. 7 § 1 st. IL. Vidare gäller enligt 29 kap. 8 § inkomstskattelagen att om ett näringsbidrag skall användas ett senare beskattningsår än det år bidraget lämnas, skall bidraget tas upp till beskattning eller, vid anskaffande av tillgångar som skrivs av, bidraget minska anskaff- ningsvärdet/lagervärdet, först det senare beskattningsåret, om den skattskyldige begär det. Enligt uppgifter till utredningen tillämpar programföretagen samt RIKAB och SRF 29 kap. 8 § IL och reserverar överskott i den avgiftsfinansierade delen av verksamheten under balansposten upplupna kostnader och förutbetalda intäkter under rubriken skuldförda avgiftsmedel i årsredovisningen. Beloppen intäktsförs påföljande år då ny avstämning görs av det årets eventuella överskott. På så vis rullas överskott av tilldelade medel framåt utan att bli föremål för inkomstskatt det aktuella året. En närmare beskrivning av den redovisningsmässiga behandlingen av tilldelade medel finns i kapitel 6. Den av företagen tillämpade behandlingen av tilldelade medel som näringsbidrag i inkomstskattehänseende har, enligt vad utredningen erfar, aldrig varit föremål för rättslig prövning. Vid en övergång till direktfinansiering, som innebär att uppburna medieavgifter betalas direkt till företagen och likställs på så vis med en betalning från kund till företag, kommer företagens avgiftsintäkter inte längre att redovisningsmässigt behandlas som statsbidrag och skattemässigt som näringsbidrag utan som vanliga intäkter. Detta innebär att direktavskrivning av anläggningstillgångar samt löpande kostnadsredovisning av programproduktioner som tillämpas med stöd av reglerna i 29 kap. inkomstskattelagen om näringsbidrag inte längre blir möjlig. De tillgångar som anskaffas när det nya finansierings- systemet har införts måste aktiveras och får skrivas av i enlighet med skattelagstiftningens regler om värdeminskningsavdrag. Programproduktioner bör tas upp som en tillgång. I Bilaga 5 ges en närmare redovisning för dessa förändringar. Utredningen har även övervägt huruvida vid direktfinansiering företagen skulle erhålla befrielse från inkomstskatt för ett överskott av avgiftsmedel. Ett sådant undantag finns för Aktiebolaget och Galopp, Aktiebolaget och dess helägda dotterbolag som bara bedriver spelverksamhet samt enligt uttryckliga bestämmelser i 7 kap. 17 § inkomstskattelagen (1999:1229). Enligt utredningens mening är det emellertid knappast lämpligt att jämföra public service-företagen med dessa bolag. Ett skäl för förslaget om direktfinansiering är också att i möjligaste mån jämställa programföretagen med övriga näringsdrivande företag. Enligt utredningens bedömning bör därför det nya systemet för medelstilldelningen innebära att beskattning av public service- koncernen sker enligt samma regler som andra aktiebolag med näringsinkomster (försäljningsinkomster). 14Vissa frågor i samband med övergången till nytt avgifts- och finansieringssystem I kapitel 5 har utredningen beskrivit nuvarande system för tilldelning av medel till programföretagen, via rundradiokontot och distributionskontot. Förslagen i kapitel 12 om övergång till direktfinansiering aktualiserar vissa övergångsfrågor. Det gäller dels växlingen /2007 mellan TV-avgift och den av utredningen föreslagna medieavgiften, dels hanteringen av rundradio- och distributionskontona. Även vissa andra övergångsfrågor, bl.a. aktualiserade av de tre program- bolagen, tas upp. Utredningen har i det följande utgått från att ett riksdagsbeslut kommer att fattas under vårriksdagen 2006. Utredningens förslag: Medieavgift skall betalas från men kunna debiteras och uppbäras i förskott från . Den nuvarande TV-avgiften fastställs normalt för ett kalenderår i taget av ; en eventuell ändring av avgiftens storlek bestäms vanligtvis under höstsession. Avgiften skall betalas i fyra rater men möjlighet finns att betala för , dock högst . Detta utnyttjas, enligt uppgift från RIKAB, av 12 av avgiftsbetalarna. Avgiften erläggs i förskott. Detta innebär att om en ny avgiftsperiod börjar löpa t.ex. ett visst år innefattar räkningen under det aktuella kalenderåret och en månad (januari) under det påföljande året. Vid en avgiftshöjning tas den höjda avgiften för januari ut på nästa räkning, dvs. Vissa frågor i samband med övergången till nytt avgifts- och finansieringssystem Utredningens förslag innebär att för finansieringen av de tre programföretagen införs från en medieavgift som utredningen bedömer bör beläggas med mervärdesskatt. Vidare föreslås (se 14.4.3) att skall de medel som utbetalats till företagen från distributionskontot återbetalas genom en fortsatt, reducerad TV-avgift. Avgifterna bör liksom nu betalas i förskott. Övergången från nuvarande system till det av utredningen föreslagna bör göras så smidigt som möjligt. Företagen måste löpande tillförsäkras medel, inbetalningarna från de avgiftsskyldiga bör fortgå utan onödiga avbrott och de administrativa kostnaderna bör i största möjliga mån begränsas. Diskussioner har förts med RIKAB om vilka lösningar som bör väljas. Utredningen har från RIKAB inhämtat att lämpligast är att i de fall avgiftsperioden sträcker sig över /2007 en enda räkning utställs som innefattar både nuvarande TV-avgift och medieavgiften. Beloppen skall naturligtvis justeras med hänsyn till den tid avgifterna avser. Avgiftsbetalarna bör utförligt informeras om omläggningen och dess innebörd. Enligt vad utredningen erfarit har RIKAB påbörjat ett arbete med att gå igenom de olika administrativa förändringar som behöver göras vid genomförande av utredningens förslag. Utredningens förslag: Medel som finns på rundradiokontot per tillförs förvaltningsstiftelsen att användas i syfte att förvärva nyemitterade aktier i , SR och UR. Nyemissionerna ökar företagens aktiekapital. Vid utgången av kan man enligt uppgift från RIKAB räkna med att ett visst ackumulerat positivt resultat i dagens medels- tilldelningssystem finns på rundradiokontot. I formellt avseende är dessa, hos insatta medel, att betrakta som statliga medel. Reellt sett är det däremot medel som avgifts- betalarna erlagt, avsedda att komma programföretagen till del. Enligt utredningens mening bör de användas för detta uttalade syfte. Tre möjligheter synes då stå till buds. Vissa frågor i samband med övergången till nytt avgifts- och finansieringssystem 1.Beloppet används för att betala av den skuld som finns på distributionskontot. 2.De innestående medlen tillförs bolagen eller förvaltningsstiftelsen i syfte att stärka det egna kapitalet. 3.Medlen tillförs bolagen för driften av verksamheten . En amortering av skulden på distributionskontot innebär att det belopp som de avgiftsskyldiga skall erlägga minskas. Beloppet blir dock endast marginellt mindre (se 14.4.2). Alternativet att tillföra företagen ett ökat kapital svarar mot de önskemål som framförts vid utredningens kontakter med före- tagen. Utredningen har tidigare understrukit behovet av att vid en övergång till direktfinansiering förstärka det egna kapitalet och att använda behållningen på rundradiokontot i detta syfte stämmer bra överens med denna uppfattning. Det tredje alternativet, att tillföra bolagen medlen att användas i den löpande verksamheten, kan anses ligga väl i linje med själva TV-avgiftens syfte. Vid nuvarande system skulle det också bli effekten. Vid en samlad värdering har utredningen stannat för att föreslå att fattar beslut om att behållningen på rundradiokontot skall tillföras förvaltningsstiftelsen. Enligt stiftelseförordnandet får de medel som tillförts stiftelsen inte förbrukas på annat sätt än för betalning av nyemitterade aktier i bolagen. Det bör således ankomma på stiftelsen att i enlighet härmed teckna aktier i dessa i förhållande till den fördelningsnyckel som gällt för medelstilldelningen från rundradiokontot . Det är inte nödvändigt att medlen till stiftelsen anvisas som ett särskilt anslag över statsbudgeten eftersom enligt 9 kap. 2 § RF får bestämma att medel tas i anspråk på annat sätt än genom budgetregleringen. Regeringen kan därför utbetala medlen till stiftelsen (inkl. upplupen ränta) efter beslut. efter 2006 kommer via kronofogdemyndigheterna inte obetydliga medel att tillföras RIKAB i form av tidigare restförda TV-avgifter. Enligt dagens system förs dessa medel till rundradiokontot och ingår således som en del av de medel som tilldelas programföretagen. Enligt utredningen bör dessa inflytande TV-avgifter liksom nu tillföras rundradiokontot och regeringen överväga på vad sätt de bör tillföras bolagen, via stiftelsen i syfte att öka aktiekapitalet i Vissa frågor i samband med övergången till nytt avgifts- och finansieringssystem SOU 2005:2 bolagen eller direkt till företagen som medel avsedda för programverksamheten. Som redovisats i kapitel 5 inrättades distributionskontot genom beslut av på grundval av prop. 2000/01:94. Motivet var att kostnaderna för distribution av TV-program kunde beräknas bli särskilt höga under den kommande tillståndsperioden beroende på att med att de digitala sändningarna byggdes ut skulle de analoga sändningarna pågå parallellt. Beslutet syftade till att utjämna kostnaderna för TV-distribution över en längre tidsperiod. 2000/01:94 (s. 72) beskrevs den tekniska konstruktionen av kontot på följande sätt: För att kostnaderna skall utjämnas över en längre tidsperiod bör ett särskilt distributionskonto inrättas. Från rundradiokontot till distributionskontot förs medel som successivt ökar och som motsvarar kostnaderna för SVT:s och UR:s analoga distribution. Från distributionskontot tillförs medel till program- företagen som motsvarar kostnaderna för TV-distribution både via analoga och digitala marksändningar för SVT och UR. Det underskott på distributionskontot som uppkommer täcks genom lån i . När TV-sändningarna i det analoga marknätet har upphört skall betalningarna från rundradiokontot fortsätta tills underskottet är återbetalt. Det samlade underskottet på distributionskontot, dvs. sedan vissa medel överförts från rundradiokontot, beräknas vid utgången av 2005 att uppgå till . I budgetpropositionen begärde regeringen bemyndigande att besluta om lån i för att täcka underskottet på kontot intill ett belopp av 1 285 miljoner (inklusive ränta). fattade beslut om att de analoga marksändningarna helt skall ha upphört . I budgetpropositionen bedömer regeringen att återbetal- ningen av skulden på distributionskontot kommer att inledas när det analoga marknätet enligt beslut skall vara Vissa frågor i samband med övergången till nytt avgifts- och finansieringssystem Den ackumulerade skulden beräknas då uppgå till . Enligt ett avtal mellan staten och RIKAB förvaltar företaget distributionskontot för statens räkning. RIKAB skall enligt avtalet svara för att utbetalningarna till SVT och UR stämmer överens med den tilldelning av medel som och regeringen beslutat om. RIKAB skall också ansvara för att överföring av medel från rundradiokontot till distributionskontot stämmer överens med beslut av regering och riksdag. 14.4.2Vems är skulden? har således anvisat medel till SVT och UR och i samband därmed bemyndigat regeringen att besluta om lån i . har vidare förutsatt att dessa medel skall återbetalas. Det har vidare förutsatts att återbetalning skall ske genom att en del av TV-avgiftsmedlen, som inflyter till rundradiokontot, används för återbetalning. Med utredningens förslag i kapitel 12 kommer denna metod inte att kunna användas om inte särskilda åtgärder vidtas. Utredningen har i detta läge ställts inför frågan om den formella ställningen för distributionskontot i ett sådant nytt läge, dvs. hur återbetalningen skall ske och av vem. De medel som SVT och UR erhållit från distributionskontot redovisas hos företagen på samma sätt som ordinarie medelstilldelning från rundradiokontot, vilket innebär att medlen i den mån de används för att täcka kostnader innevarande år redovisas som en intäkt i respektive företags resultaträkning. Revisorerna i SVT har i skrivelse uttalat att bolagen inte har någon återbetalningsskyldighet för dessa medel. Inte heller i RIKAB:s balansräkning finns medlen upptagna som en skuld. Däremot har RIKAB och slutit ett avtal som medger RIKAB att ta upp lån i intill ett belopp om (dvs. de medel som utgått till programföretagen från distributionskontot för , jämte ränta). Något ytterligare sådant avtal, avseende , har dock ej slutits. I årsredovisningen för rundradiorörelsen, redovisas däremot för en skuld på distributionskontot på balansräkningen om 709 miljoner kr.1 1 Se årsredovisning för RIKAB 2003. Vissa frågor i samband med övergången till nytt avgifts- och finansieringssystem I delårsrapporten för redovisas inte skulden i balansräkningen längre; enligt denna uppgår skulden till . Enligt vad utredningen erfarit pågår diskussioner mellan () och om hur underskottet på distributionskontot skall redovisas i statens redovisning. Underskottet på distributionskontot synes således, enligt vad utredningen kan finna, till sin karaktär inte helt klarlagd. Utredningen bedömer för sin del läget så att det inte är möjligt, av flera skäl, att nu påföra SVT och UR de medel som de erhållit från distributionskontot som en skuld. Utredningen anser det inte heller vara lämpligt att föreslå att någon återbetalning inte skall ske, då detta skulle kräva att medel på annat sätt, nämligen via statsbudgeten, skulle behöva tillföras för att täcka underskottet på distributionskontot. Utredningen anser att återbetalning av den kredit som tagits i anspråk precis som varit avsikten med den nu gällande ordningen, bör ske från inflytande avgifter från dem som föreslås betala medieavgift. 14.4.3Hur skall återbetalningen ske? Utredningens förslag: De medel som utgått från distributionskontot till SVT och UR skall återbetalas genom att en jämfört med reducerad TV-avgift under ett antal övergångsår tas ut parallellt med den nya medieavgiften. Totalsumman som skall erläggas av de avgiftsskyldiga bör inte påverkas av återbetalningen till distributionskontot I kapitel 11 har utredningen föreslagit en ny utformning av den avgift som skall finansiera verksamheten i public service-företagen , en medieavgift. I kapitel 13 har utredningen vidare bedömt att mervärdeskatt kommer att läggas på denna avgift. Den föreslagna medieavgiften skall, liksom TV-avgiften , uppbäras för företagens räkning av RIKAB som också skall fördela influtna medel till programföretagen enligt en av beslutad fördelningsnyckel. Som nämnts i 14.4.2 har avsikten varit att de medel som utgått från distributionskontot skall återbetalas som en del av TV- avgiften. Det synes därför mest naturligt att återbetalningen sker Vissa frågor i samband med övergången till nytt avgifts- och finansieringssystem på detta sätt, genom att TV-avgiften finns kvar . Eftersom denna avgift endast skall finansiera underskottet på distributionskontot kan den sättas betydligt lägre än dagens TV-avgift som ju finansierar hela verksamheten i public service-företagen. Enligt den konstruktion som valts för distributionskontot skall återbetalningen inledas i samband med att de analoga sändningarna upphör . Det betyder med utredningens förslag att TV- avgiften skall vara men ånyo börja uttas . Det blir fråga om ett, i förhållande till dagens avgift, starkt reducerat belopp. Som ett räkneexempel kan följande anges. Om underskottet på distributionskontot vid utgången av uppgår till ca och om antalet avgiftsbetalare är som ca 3,4 miljoner, kommer den årliga återbetalningen per avgiftsskyldig fördelat på en amorteringsperiod att gott och väl understiga . Liksom nu bör fastställa nivån på TV-avgiften och det bör kunna ske med ett fast belopp . Avgiften skall ej beläggas med mervärdesskatt eftersom den inte kan anses utgöra någon betalning för vara eller tjänst. Denna särskilda avgift skall således inte gå till programföretagen utan som en återbetalning på erhållna medel till staten via . Avgiften uppbärs av RIKAB i vanlig ordning som i sin tur överför aktuellt belopp till . Den nuvarande lagen om TV-avgift kommer att fortsätta att gälla i tillämpliga delar.