sou · GTB340d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Möjligheten att slussa enskilda vidare genom TullSvar till personal som är finsktalande bör kunna lösa en hel del. Att lösa frågor på distans bör också vara möjligt eftersom det i finns ständig beredskap att hantera frågor på finska. På torde möjligheter finnas att rekrytera ytterligare finskspråkig per- sonal till verksamheten. Den föreslagna förändringen skulle beröra i första hand regioner och samt . Vägver- ket Region har viss beredskap, medan sådan inte finns på region . Kännedom saknas om personalens språkkunskaper vid region . På Trafikregist- ret finns finskspråkig personal. Efterfrågan på finskspråkig service förekommer hos samt Region där lag- stiftning om rätt att använda finska redan gäller. klarar av service på finska och meänkieli i norra och man har beredskap för om behov på samiska skulle finnas. På webbplatsen finns viss information på finska och meänkieli. En kartläggning skulle behöva göras av personalens språkkunskaper. Beredskap för att utvidga förvaltningsområdet för finska språket Myndigheten förslår att följande åtgärder borde vidtas på Region : I kundtjänsten finns personal en gång . Kontakt med handläggare på övriga enheter kan ske tillsam- mans med tolk . Utbudet på finska på webbplatsen utökas. Myndigheten konstaterar sammanfattningsvis att det finns viss be- redskap för att lämna service på finska, men att den är beroende av enskilda medarbetare. Kraven skulle innebära ökade kostnader, även om dessa i viss mån går att hålla nere genom samverkan mellan myndighetens olika enheter. Kostnaderna blir beroende av mäng- den ärenden och möjligheterna att utnyttja befintlig personal. Kra- ven skulle även påverka möjligheterna att lämna service inom den tid som myndigheten anger i sina serviceåtaganden. Handlägg- ningstiden kommer att bli längre i de fall översättning eller tolk- ning behövs. Av yttrande framgår att förutsättningarna att hantera en utvidgning förefaller vara relativt god . Vid regionkontoret för måste på kort sikt en kartläggning av språkkunskaperna göras. Man bör även undersöka vilka möjlig- heter det kan finnas att samordna verksamheten och t.ex. samnyttja befintlig finskspråkig personal vid andra regionkontor. Möjligheter att begränsa servicen till vissa tider och platser finns också. På lång sikt bör ytterligare rekrytering kunna lösa eventuella kvarvarande problem. Den finskspråkiga information som tagits fram för Norr- botten bör i möjligaste mån användas även i det utvidgade området. Förutsättningar finns för att statliga myndigheter skall kunna hantera en utvidgning av förvaltningsområde för finska språket. Vissa myndigheter har detta ansvar. Arbetet bör i möjligaste mån bygga vidare på tidigare gjorda lösningar. Beredskap för att utvidga förvaltningsområdet för finska språket När det gäller statliga myndigheter med nationellt ansvar för olika sakfrågor kan det konstateras att dessa myndigheter, eller i vart fall regionala avdelningar eller undermyndigheter, har i uppdrag att lämna viss service på minoritetsspråken i nuvarande förvaltningsområden i . Dessa myndigheter bör i stor utsträckning kunna bygga vidare på tidigare gjorda erfarenheter och genomförda lösningar. Detta gäller särskilt för framtagande av informationsmaterial på finska och annan information som riktar sig till allmänheten. Gjorda översättningar av allmänt material bör kunna användas i mycket stor omfattning. Vidare finns det anledning för de regionala myndigheterna att samordna sitt arbete i mycket stor omfattning. En del lokalkontor har t.ex. tagit fram översättningar och annat finskspråkigt material som redan ligger ute på internet (se t.ex. i ). Genom att inventera befintligt material och samordna arbetet kan stora effektivitetsvinster göras. I frågor rörande fram- tagning av informationsmaterial bör myndigheterna även samråda med med nationellt ansvar för minoritetsfrågorna så att dubbelarbete undviks. Möjligheter för statliga myndigheter att ansöka om medel till kompetenshöjande utbildningsinsatser bör även finnas inom ramen för den informations- och utbildningsinsats som föreslås, se avsnitt 6.6. Förutsättningar för att utvidga förvaltningsområdet för finska språket till Stockholms- och finns både . Sammanfattningsvis bedömer jag att det finns förutsättningar hos kommunala och statliga myndigheter samt domstolar att hantera en utvidgning av förvaltningsområdet för finska språket till Stockholms- och . De åtgärder som kommer att behövas på kort sikt är att kommunala och statliga myndigheter behöver göra en kartläggning av de språkkunskaper som finns inom respektive organisation. Vidare behöver man identifiera de områ- den inom verksamheten där kontakter med finskspråkig allmänhet kan bli aktuell och organisera den på ett lämpligt sätt. Beredskap för att utvidga förvaltningsområdet för finska språket uteslutas att viss omorganisation kan komma att behövas. Det vik- tiga är att det i de funktioner där allmänheten först möter myndig- heten finns beredskap för att hantera situationen. Det kan t.ex. vara personal i växeln, receptionen eller medborgarkontor. Om språk- kunskap initialt inte finns i den funktion där allmänheten först tas emot, bör rutiner utarbetas där enskilda lotsas vidare till funktioner där sådan språkkompetens finns. Förteckningar över personer i olika funktioner med kunskaper i finska bör tas fram för att kunna nyttja befintliga resurser. bör myndigheterna säkerställa att språkkompetens finns i den funktion som först möter allmänheten. Om myndigheterna väljer att begränsas service på finska till vissa tider och platser skall detta organiseras på ett sådant sätt att tydligt angivande om detta finns i olika informationskanaler. Det skall så- ledes finnas kanaler in i myndigheten för den som önskar an- vända finska. När det gäller större organisationer som statliga myndigheter med regionala eller lokala myndighetskontor, bör samordning ske så att man kan bistå varandra inom organisationen. Det kan röra sig om samnyttjande av framtaget material och samordnat arbete för att ta fram verksgemensamt material på respektive område. I viss mån bör man även nyttja specialkompetens hos personal, om sådan kompetens inte finns på det egna lokala eller regionala planet. Ge- mensamma samordningsinsatser bör också vara möjliga mellan olika myndigheter när det gäller t.ex. tolk/översättningstjänster. Denna fråga bör med nationellt tillsynsansvar arbeta vidare med. 11Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och 11.1Allmänt om modellen med förvaltningsområden Det nuvarande svenska minoritetspolitiska systemet är uppbyggt kring tanken att det skall finnas territoriellt avgränsade områden där skyddet och stödet för minoriteterna är starkare. Tanken med förvaltningsområden är således att en minoritet och dess språk på något sätt är koncentrerad till ett visst geografiskt område. I dagens samhälle ser dock befolkningsstrukturen sällan ut på det viset. Mi- noriteter kan vara utspridda över stora geografiska områden, även om det kan finnas kluster med fler minoritetsindivider inom vissa områden. I detta sammanhang måste vi även beakta att är ett ganska litet land och många människor under sin livstid väljer att flytta inom landet på grund av tillgången till arbetstillfällen, ut- bildning, familjeskäl etc. Som en jämförelse kan nämnas att både och har liknande geografiskt avgränsade förvaltningsområden inrättats för det samiska språket. Enligt den finska lagen om samiska är dock vissa särskilt viktiga rättigheter knutna till den enskilda individen.1 Den enskilde kan åberopa rättigheterna i hela landet. För den en- skilde innebär det att han eller hon alltid har rätt att använda mo- dersmålet i särskilt utsatta situationer. Tanken med ratifikation av minoritetsspråkskonventio- nerna är att vissa minoritetsspråk är en del av det svenska kulturar- vet och att språkens bevarande skall främjas. Genom att välja en modell där särskilt stöd och skydd lämnas i vissa geografiska områ- den, hamnar man oundvikligen i den situationen att den enskilda individens möjligheter att värna minoritetsspråket och kulturen, blir beroende av var i landet han eller hon lever. Den enskildes öns- kan att tala och bevara minoritetsspråket blir knappast mindre om man bor utanför nuvarande förvaltningsområden. 1 , Lag om samiska /1086 Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och vara så att det förhållandet att det endast finns ett fåtal minoritets- medborgare i en region, gör att behovet i vissa fall kan vara större, än i ett område där det finns många som talar språket. Ju mindre en individ hör och talar språket, desto svårare blir det att upprätthålla språkbehärskningen och överföra språket till nästa generation. finns det därför anledning att överväga om förvaltnings- områdesmodellen bör kompletteras med rättigheter som knyts till individen och inte till ett visst territorium. En sådan kombina- tionsmodell vore önskvärd dels för individer som har samiska, finska eller meänkieli som minoritetsspråk och som bor utanför förvaltningsområdena, dels för individer som har chib eller jiddisch som minoritetsspråk. För dessa grupper kvarstår behovet av åtgärder som främjar språkbevarandet. 11.2En samlad bedömning av förutsättningarna 11.2.1Språkbevarande åtgärder krävs för att vända språkbytesprocessen En utvidgning av förvaltningsområdet bedöms ha språkbeva- rande effekt på det finska språkets fortlevnad. Den sverigefinska minoriteten ger uttryck för att en utvidgning av förvaltningsom- rådet bör göras så att även Stockholms- och omfattas. Den sverigefinska minoriteten är inne i en språkbytesprocess, som är relativt långt gången. fanns det olika ty- per av finskspråkiga samhällstjänster i . Många sverigefinska barn gick i tvåspråkiga klasser och deltog i modersmålsundervis- ning. Kommunaliseringen av skolorna och den ekonomiska krisen har på ett negativt sätt påverkat de sverigefinska bar- nens möjligheter att lära sig finska tillräckligt bra för att de själva skall kunna föra språket vidare. Den sverigefinska minoriteten har levt under ett starkt assimileringstryck, som påver- kat gruppens inställning till det egna språket. De negativa attityder som många sverigefinnar tidigare mötte har påverkat människors önskan att smälta in i majoritetsbefolkningen. Alla dessa olika faktorer har påverkat enskildas benägenhet att tala det finska språ- ket och deras barns vilja lära sig språket. Det har även lett till att Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och många yngre sverigefinnar sannolikt inte behärskar finska tillräck- ligt bra för att kunna överföra språket till nästa generation i till- räcklig grad. Språket är en viktig bärare av identiteten och kulturen. En mino- ritetsgrupp som inte längre förmår att överföra språket till nästa generation kommer oundvikligen att försvinna som kulturbärande grupp till slut. Som beskrivits i tidigare i detta betänkande har de språkbevarande faktorerna på samhällsnivå en avgörande betydelse för om språkbytesprocessen skall brytas och om ett hotat språk skall kunna revitaliseras. Det räcker inte att titta på de språkbeva- rande faktorerna på individnivå, dvs. individuella minoritetsmed- lemmars språkliga beteende. För att språkbytesprocessen skall kunna vändas krävs att åtgärder vidtas för att påverka språkbeva- rande faktorer på samhälls- och gruppnivå. Bland de språkbeva- rande faktorerna på samhällsnivå av intresse i sammanhanget kan nämnas (se även avsnitt 2.3.2) bl.a. majoritetssamhällets ideologi (hur majoritetssamhället upp- fattar minoriteten och vilken behandling olika uppfattningar leder till, t.ex. i termer av pluralistisk, segregativ eller assilimi- latorisk policy gentemot minoritetsgruppen), språklagstiftning (om det i samhällets lagar finns särskilda be- stämmelser om minoritetsspråkets officiella användning), implementering av minoritetspolitik (om och i vilken ut- sträckning politiska beslut angående minoriteten i praktiken genomförs) och utbildning (vars betydelse för finska språkets bevarande be- handlats i avsnitt 7 ovan). Utvidgningen av förvaltningsområdet till ytterligare geografiska områden skulle kunna vara en sådan åtgärd som gynnar språkbeva- randet. Att i detta skede dels förstärka implementeringen av kon- ventionsåtagandena och genomförandet av den av beslu- tade minoritetspolitiken, dels utvidga förvaltningsområdet så att det omfattar ett relativt stort geografiskt område där många sveri- gefinnar bor, skulle definitivt gynna språkets ställning. Tanken med att införa ett utvidgat förvaltningsområde är att fler enskilda skulle kunna komma i åtnjutande av de möjligheter som nuvarande lag om rätt att använda finska ger, dvs. officiell använd- ning av minoritetsspråket och möjligheter till viss samhällsservice på det egna språket. Genom att ge språket en mer offentlig status Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och förbättras språkets möjligheter att fortleva. Språkets ökade synlig- het i samhället innebär också att enskildas benägenhet att använda språket skulle öka. Om enskilda använder språket i många olika situationer och i större omfattning kommer språkets närvaro i samhället att öka. Den enskilde individens språkbehärskning kan även stärkas genom att han eller hon kan nyttja språket på ett mångsidigare sätt. skulle det finnas större möjligheter för människor att klara sig bättre i samhället om de kan nyttja sitt mo- dersmål i olika sammanhang. Genom att minoritetsspråket blir mer synligt i samhället och kunskaperna om de nationella minoriteterna ökar, kan majoritetsbefolkningens inställning till dessa grupper förväntas bli mer positiv, vilket även det gynnar språkens fortlev- nad. Bland språkbevarande faktorer på gruppnivå kan nämnas bl.a. följande demografi (bl.a. gruppens storlek, kärnområden, ålders- och könsfördelning) språkförhållanden (om språket har status som officiellt språk, talas det i mer än ett land, dialekt- eller språksplittring, stan- dardisering och modernisering, förhållandet mellan tal och skrift, graden av tvåspråkighet och språkbehärskning, gruppens språksyn, minoritetsspråkets status i förhållande till majoritets- språket) typ av etnicitet (vilken typ av mobilisering för t.ex. språkbeva- randefrågor som förekommer inom gruppen, eller om sådana frågor betraktas som viktiga över huvud taget) intern organisation (t.ex. om det förekommer organisationer och sammanslutningar inom gruppen, om man har tillgång till ledare eller talesmän, samt om gruppen omfattar en utbildad elit) institutioner (om det utbildning, kyrka, språkplanering, språk- vård, forskning och kultur på språket) medier (om gruppen har egna tidningar, radio- och TV-sänd- ningar, särskilt på minoritetsspråket) kulturyttringar (om gruppens kulturella angelägenheter mani- festeras genom berättartraditioner, musik, litteratur och teater etc.) Den sverigefinska minoriteten i Stockholms- och Mälardalsregio- nen är stor och området kan betraktas som ett kärnområde för Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och Den sverigefinska gruppen har en relativt jämn köns- och åldersfördelning och det finns en återväxt i gruppen. Språkförhållandena är relativt goda eftersom det är ett modernt och standardiserat språk med närhet till ett land där språket är national- språk. De allra flesta sverigefinnar är tvåspråkiga och kunskaperna i finska språket är fortfarande mycket goda hos en stor del av grup- pen. Den sverigefinska gruppens språksyn kan betecknas som att det, i vart fall hos väldigt många som anser sig vara sverigefinnar, finns en stark medvetenhet om att språket är hotat och en stark önskan att bevara och främja språkets fortlevnad. Detta innefattar även en medvetenhet om att språkbevarande åtgärder kommer att behövas. Den sverigefinska gruppen har starka företrädare och or- ganisationer som aktivt driver de språkpolitiska frågorna. Det finns sverigefinska institutioner, media och en mängd sverigefinska kul- turyttringar i regionen. Det som också talar för att detta skulle vara en lämplig åtgärd är att sverigefinnarna i regionen anser sig ha behov av åtgärden. De resultat utredningen fått fram tyder på att sverigefinnarna önskar detta och att de även skulle använda sig av de samhällstjänster som lagen ger rätt till. Om förvaltningsområdet utvidgas till att omfatta även Stockholms- och förväntas den sverigefinska minoriteten arbeta aktivt med de minoritetspolitiska frågorna på lokal, regional och nationell nivå (se förslag i avsnitt 6.8.2). Det innebär en förstärkning av gruppens egna arbete att värna moders- målet. Utvidgningen av förvaltningsområdet får därmed även en mobiliserande effekt på minoritetens egna språkfrämjande arbete. Sammanfattningsvis kan ett utvidgat förvaltningsområde för- väntas ha en språkbevarande effekt på finska språkets fortlevnad. 11.2.2Samhällets möjligheter att vidta språkbevarande åtgärder Modellen med förvaltningsområden har tillämpats i Norr- botten. Erfarenheterna visar att minoritetsspråkens status i regio- nen har höjts, även om enskilda inte alltid kunnat nyttja de möjlig- heter som minoritetsspråkslagarna ger dem rätt till. En utvidgning av förvaltningsområdet för finska språket skulle innebära helt nya åtaganden för kommunerna, landstingen, länssty- relserna samt domstolarna på lägre nivå i den aktuella regionen. Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och Domstolar på högre nivå samt många statliga myndigheter berörs av nuvarande minoritetsspråkslagstiftning. Som redo- gjorts för i avsnitt 10 bedömer jag att förutsättningar finns för att utvidga förvaltningsområdet till Stockholms- och Mälardalsregio- nen. 11.3Geografisk avgränsning av ett utvidgat förvaltningsområde Det utvidgade förvaltningsområdet för finska bör omfatta , , , och kommuner samt samtliga kommuner i , , Söderman- lands och . Genom en sådan utvidgning skulle en stor del av sverigefinnarna omfattas av de åtgärder som för- ordas i del III av minoritetsspråkskonventionen. Om ett land väljer en minoritetspolitisk modell med förvaltnings- områden, där särskilda regler gäller, är det viktigt att en stor del av minoriteten faktiskt bor i det området. Så är också fallet om man väljer att ta med hela Stockholms- och i förvalt- ningsområdet för finska. Från utredningens sida har det funnits anledning att välja en ad- ministrativ indelning som är lämplig med tanke på myndigheters och domstolars arbete. Därför har fyra hela län valts. I dessa län ingår sammanlagt 53 kommuner. I samtliga dessa kommuner bor det ett stort antal sverigefinnar. Uppemot hälften av sverigefinlän- darna (baserat på de statistiska underlag som går att få fram) bor i dessa kommuner. En mycket stor andel av dessa identifierar sig som sverigefinnar. I , , och bor sammanlagt 211 658 personer som av SCB anges vara första och andra generationens sverigefinländare. Till dessa personer till- kommer även ett stort antal personer som är ättlingar till andra ge- nerationens sverigefinländare. Enligt de beräkningar utredningen fått fram fördelar sig sverigefinländarna enligt följande. SOU 2005:40 Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och Antalet sverigefinländare i regionen Totala antalet i regionen Källa: SCB, bearbetning av Den procentuella andelen av sverigefinländare utgör även en avse- värd andel av den totala befolkningen i flera av kommunerna. I varierar andelen av den totala kommunala befolk- ningen från i kommun till i . Motsvarande siffror för län är i kommun till i , med 5,32 pro- cent i till i kommun, och i i Sala kommun till 23,82 pro- cent i kommun. Den sverigefinländska befolkningens andel är således stor i samtliga kommuner. Av följande tabeller och kartmaterial framgår den kommunala fördelningen av antalet sverigefinländare samt den procentuella an- delen i respektive kommun och län. Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och 2005:40 D/A i % Källa: SCB, bearbetning av Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och Första och andra gene- rationens finländare . Antalen finländare i absolut tal. Källa: Datakörning av på SCB åt 2004. Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och 2005:40 Antal sverigefinländare i län D/A i % Källa: SCB, bearbetning av D/A i % Källa: SCB, bearbetning av D/A i % Källa: SCB, bearbetning av Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och Första och andra gene- rationens finländare . Antal finländare i absoluta tal. Källa: Datakörning av på SCB åt 2004. Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och Första och andra gene- rationens finländare . Finländarnas andel av be- folkningen i procent, kommunnivå. Källa: Datakörning av på SCB åt 2004. Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och Första och andra gene- rationens finländare . Finländarnas andel av be- folkningen i procent, kommunnivå. Källa: Datakörning av på SCB åt 2004. Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och Siffrorna för och är intressanta att jämföra med resten av landet. Av följande tabell framgår antalet sverigefin- ländare i det nuvarande förvaltningsområdet för finska språket. Antal sverigefinländare i nuvarande förvaltningsområde D/A i % Källa: SCB, bearbetning av Den totala andelen av antalet sverigefinländare inom nuvarande förvaltningsområdet uppgår till 15 521 personer, vilket motsvarar av det totala antalet sverigefinländare i landet. Denna siffra är således ännu lägre än den regeringen uppgivit för Europa- rådet. Stark koncentration av sverigefinländare finns även i andra regi- oner i landet. Om man ser på fördelningen av resten av sverigefin- ländarna i landet så fördelar de sig på följande sätt, om vi endast tittar på de kommuner där det finns mer än 1 000 personer födda i . Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och D/A i % Källa: SCB, bearbetning av Det totala antalet sverigefinländare i uppgår till 19 555 personer, vilket är markant högre än det totala antalet sverigefinländare inom hela det nuvarande förvaltningsområdet. För hela , inklusive kranskommuner såsom , blir siffran avsevärt mycket högre. Det är också intressant att notera att en stor andel av kommun- invånarna i (14,) och (9,) kom- muner är sverigefinländare. Dessa kommuner borde kanske också ha tagits med i det nuvarande förvaltningsområdet i på basis av den höga andelen sverigefinnar. Min slutsats blir, på basis av de trubbiga statistiska verktyg som finns tillgängliga, att sverigefinnarna fördelar sig över hela landet och att det finns tydliga kluster med koncentrationer med stort antal sverigefinnar. Stockholms- och utgör ett sådant område, men det finns även andra tydliga regioner, som lig- ger utanför utredningens direktiv. Om samtliga kommuner i , , och och kommunerna i skulle ingå i ett utvidgat förvaltningsområde för finska språket skulle samman- taget i vart fall 227 179 (av samtliga 445 129), eller motsvarande 51 Inrättande av ett förvaltningsområde i Stockholms- och procent, av sverigefinländarna omfattas av skyddet i del III i Euro- parådets minoritetskonventionen. Därtill tillkommer ättlingarna till andra generationens sverigefinnar som inte syns i befolknings- statistiken. 11.4Sakområden som skall omfattas av särskilt stöd Det utvidgade förvaltningsområdet skall omfatta samma sakom- råden som nuvarande lagstiftning rörande rätt att använda finska språket, dvs. förskola, äldreomsorg samt möjligheter att använda finska i kontakter med kommunala och statliga förvaltnings- myndigheter och domstolar. Kommuner och landsting bör även i övrigt sträva efter att bemöta enskilda på det egna minoritetsspråket, så långt det är möjligt. Inom kulturverksamhet bör de nationella minoriteter- nas behov av stöd för minoritetskulturen beaktas. Barns behov av möjligheter till kultur på minoritetsspråket bör ges särskild uppmärksamhet. I nuvarande minoritetsspråkslagstiftning finns möjligheter att få förskola på minoritetsspråket. Motsvarande möjlighet skall finnas i det utvidgade förvaltningsområdet.