sou · GTB366 · 2006-01-01 00:00:00 — De myndigheter som finns inom forskningspolitiken har enligt sin instruktion till uppgift att arbeta för jämställdhet inom sitt verksamhetsområde. Samtliga myndigheter ska i sina årsredovis- ningar rapportera sina insatser. , för miljö, areella näringar och samhällsbyggande, för arbetsliv och socialvetenskap samt Verket för innovationssystem har som mål att arbeta för jämställdhet samt nå en jämnare könsfördelning inom den egna beredningsorganisatio- nen och vid fördelning av forskningsstöd. Råden ska redovisa könsfördelningen inom sina beredningsorganisationer och köns- uppdelad statistik avseende forskningsansökningar, beviljandegrad och forskningsstödets fördelning av medel. I regeringens mål och delmål för jämställdhetspolitiken finns, som tidigare redovisats, mål om tillgång till utbildning och repre- sentation. Kvinnor och män ska således ha samma rättigheter och möjligheter att arbeta med forskning. Detta mål är delvis uppnått mätt i andel av studenter som antagits till forskarutbildning men inte alls i andra avseenden, t.ex. andel av professorstjänster. I de jämställdhetspolitiska delmålen finns, trots att de är över- gripande och vidlyftiga, inget explicit angivet om forskning i sig, om behovet av kunskap. Regeringen har emellertid inom forsk- ningspolitiken angivit att forskningsråden ska verka för att genus- perspektiv får genomslag i forskningen. Syftet med detta mål är att produktionen av ny kunskap inom olika områden skall gälla så- väl kvinnor som män. I ansökningarna till råden måste forskarna ange om man tagit ställning till genusperspektiv i projektansök- ningen.48 Även om inget jämställdhetspolitiskt mål direkt tar sikte på forskningens betydelse för utvecklingen av kunskapen om jäm- ställdhet finns det sedan låg tid tillbaka en nära koppling mellan jämställdhetspolitik och forskning. Genusforskningen har sina rötter i en feministisk samhällskritik och den kvinnoforskning som utvecklades för att komplettera den brist på kunskaper om kvinnors liv och villkor som av tradition utmärkte de vetenskapliga institutionerna. Denna tilläggsforskning har ersatts av genusforskning som är den övergripande be- teckningen på hela fältet. Genusforskningen är så utvecklad och mångfacetterad att den inte kortfattat låter sig beskrivas.49 Inom genusforskningen ryms bl.a. två forskningsgrenar som starkt utvecklats , mansforskning med fokus på män eller manlighet och queerforskning med inriktning på gränsöverskri- dande identiteter, företrädesvis av sexuell karaktär.50 och växte en rad centra/fora fram vid universiteten och de kom med tiden att etable- ras även vid nya universitet och högskolor . finns ca 20 inrättningar eller institutioner.51 Därmed stärktes den institutionella uppbyggnaden som bidragit till att genusforskningen alltmer har etablerats som en självständig disciplin som den starkare har integrerats i undervisning och forskning inom andra discipliner. Det finns särskilda kurser i genusforskning på samtliga universitet och högskolor. Integrationen är starkast i humanistiska och samhällsvetenskapliga ämnen och svagast inom teknik, naturvetenskap och medicin.52 Efter propositionen Forskning och samhälle53 tillkom de s.k. genusprofessurerna och ett antal rekryteringstjänster (doktorand- och forskarassistenttjänster) i syfte att utveckla genusämnet bl.a. genom en spridning över olika ämnen. i Veten- skapsrådet har till uppgift att bistå med utbildningsinsatser och uppbyggnad av genuskompetens i ämnesområden och att utvärdera rådets egna satsningar på integration av genusperspektiv i forsk- ning. Däremot fördelar inte kommittén medel till forskning. inrättades Nationella sekretariatet för genusforskning. Sekretariatet som, liksom kvinnohistoriska sam- lingarna, är placerat vid har till uppgift att med ett rikstäckande perspektiv främja genusforskning i vid bemärkelse och verka för att genusperspektiv uppmärksammas i all forskning.54 Detta ska bl.a. genomföras genom utredningsverk- samhet och information. I den senaste forskningspropositionen Forskning för ett bättre liv55 som regeringen lämnade till föreslås att 49 En god överblick ges av i Genusforskning - Frågor, villkor och utmaningar, 2003. för genusforskning har utgivit en kortfattad överblick Genusforskning i korta drag, 2004. Sid. 18 resp. sid. 7. 51Nationella sekretariatet för genusforskning, (2004). 19996/97:5. 2004/05:80. , utöver de rådet disponerar , tillförs ytterligare till 2008 för genusforskning. Denna fördubbling av de öronmärkta medlen är dock, enligt regeringen, inte tillräckligt. ämnes- råd och utbildningsvetenskapliga kommittén bör därför strategiskt avsätta mer forskningsmedel för forskning med genusperspektiv inom respektive område. De forskningsfinansierade myndigheterna , for arbetsliv och socialvetenskap (FAS), Forsk- ningsrådet för miljö, areella näringar och samhällsbyggnad (FORMAS) och Verket för innovationssystem () uppmanas att aktivt integrera genusperspektiv i sitt forsknings- och utvecklingsstöd. Regeringen förutsätter att dessa myndigheter upp- märksammar genusforskningen inom ramen för ordinarie anslag. Myndigheterna måste ha särskilda strukturer för integreringen av genusforskning och vara organiserade så att resultatet av rådens insatser kan följas och analyseras. De sex särskilda genusprofessurerna inom olika vetenskapsom- råden som inrättades 1997 är permanenta men får inga permanenta kringresurser. I propositionen utgår regeringen från att finansie- ringen kring professurerna sköts vid respektive lärosäte. I den tidigare forskningspropositionen anvisade regeringen medel till den nationella genusforskarskolan, med som värduniversitet och med och samt som partnerhögskolor. I den nya propositionen ger regeringen fortsatt stöd till forskarskolan. För arbetet med att koordinera regeringens satsningar på genusforskning och genus- perspektivens integrering i all forskning får Nationella sekretariatet för genusforskning en förstärkning av anslagen med och ytterligare . Utbildningspolitiken har en viktig roll i jämställdhetspolitiken. Utbildningen har haft avgörande betydelse för att kvinnor i i så hög grad lyckats etablera sig på arbetsmarknaden och genom betalt arbete har kvinnors ekonomiska oberoende stärkts. Utbild- ning har även varit av betydelse för att öka kvinnors representation i beslutande positioner. Kvinnornas utbildningsmässiga eftersläpning, som lyftes fram som ett allvarligt hinder för jämställdheten i samhället för några decennier sedan, har hämtats in. Den högre utbildningen som historiskt sett varit en manlig bastion är öppen för flickor och kvinnor och dessa har antalsmässigt kommit att utgöra en majoritet. I de skolformer som riktar sig till de yngre eleverna är frånvaron av män påtaglig. och högskolor är könsfördelningen fortfarande ojämn i många lärarkategorier. Särskilt tydligt är detta vad gäller professorstjäns- ter. Det är anmärkningsvärt att de påtagliga framgångar som jäm- ställdhetssträvandena trots allt haft i i så ringa grad haft genomslag här. Skolan har, på gott och ont, stor inverkan på barnens könssocia- lisering. De vuxnas förväntningar och bemötande av barnen formar dem till pojkar och flickor. kan skolan erbjuda barnen möjligheter att utvecklas till självständiga individer och frigöra sig från de begränsningar som könsstereotyper utgör. Men frågan är om utbildningssystemet verkligen fungerar som ett effektivt verk- tyg för att bryta samhällets genusmönster, eller om det i stället bidrar till att återskapa och stärka de rådande genusmönster som finns i samhället. Skolan kan aldrig, och ska aldrig, isolera sig från det omgivande samhället. De värderingar och strukturer som råder i samhället finner sin väg in i klassrummet. Erfarenheter från förskolan, till exempel projekten vid förskolorna i illustrerar väl hur före- ställningar om hur flickor och pojkar, kvinnor och män, smyger sig in trots välformulerade mål i läroplanen och trots ambitioner, genuskunskap och professionalism hos personalen. Den dolda läroplanen tenderar att ta över. Samhället ålägger skolan att lösa många uppgifter. Inte så sällan kan det finnas en övertro på skolans möjligheter att förändra samhället. Jämställdhet är en sådan uppgift som ålagts skolan, vilket tydligt framgår i flera utbildningspolitiska styrdokument. Men effekterna ute i klassrummen förefaller inte stå i proportion till de övergripande ambitionerna. Det är dessvärre inte ovanligt för jäm- ställdhetspolitiken att välformulerade mål inte förmår tränga ner inom olika politikområden och ta gestalt i människors vardag. Att det saknas kunskap hos skolledare och lärare förefaller vara en mycket viktig orsak. Pedagogerna behöver stöd, utbildning, verktyg och resurser för att fullgöra sin uppgift. Regeringens insat- ser för att utbilda genuspedagoger i syfte att höja kvaliteten i jäm- ställdhetsarbetet är mot denna bakgrund vällovlig men förefaller otillräcklig, alltför kortsiktig och halvhjärtad. Jämställdhetsarbetet i skolan kan inte bli framgångsrikt om det inte på allvar integreras och tar plats i hela utbildningspolitiken och i skolans kärnverksam- het. Jämställdhetsperspektivet måste få ett tydligare genomslag i lärarutbildning och undervisningsmaterial. Sexuella trakasserier måste motverkas på ett mera kraftfullt sätt. Tillfälliga projekt och kampanjer är inte tillräckligt för att åstadkomma en varaktig för- ändring. För några decennier sedan hade flickor sämre betyg än pojkar. har förhållandena vänts till flickors fördel. När flickor preste- rade sämre kunde det uppfattas vara naturligt, flickor ansågs inte på samma sätt som pojkar vara ämnade för teoretiska studier. Skol- resultaten bekräftade föreställningar om skillnaderna mellan könen och man såg inte flickornas sämre resultat som en konsekvens av att pojkarna gynnades. när prestationerna är omvända anses skillnaderna inte vara naturliga. Uppgifterna om pojkarnas relativt försämrade resultat möts ibland med förskräckelse och krav på för- ändringar av utbildningssystemet.56 I planerna i praktiken väcktes 1999 frågan om huruvida pojkarna håller på att bli skolsystemets förlorare.57 Det är måhända paradoxalt att könsskillnaderna i läsförståelse är så stora i relativt andra med tanke på att relativt andra länder kommit längre i arbetet för jämställdhet. Det finns inget enkelt svar på frågan vad denna förändring beror på och det är viktigt att notera att resultaten varierar kraftig i pojkgruppen. Likafullt finns det skäl att vara orolig över att så många pojkar är mycket lågpresterande och riskerar att marginaliseras . Det jämställdhetspolitiska målet lika tillgång till utbildning kan således huvudsakligen sägas vara uppfyllt, åtminstone i formell mening. Flickor och pojkar, kvinnor och män, har formellt sett samma tillgång till utbildningsväsendet. Däremot finns det hinder i samhällets genusordning som gör att män inte söker sig till exem- pelvis förskolan, att elever som väljer otraditionella utbildningar möter motstånd, att flickor blir sexuellt trakasserade i skolan och att andelen kvinnliga professorer är så låg. Att ta bort formella hinder genom att öppna utbildningar som varit stängda för ettdera könet är enkelt. Att ta bort informella hinder är däremot betydligt svårare. De politiska redskapen är trubbiga. 56Elisabet , (2002), Sid. 14. är elevernas studieval i hög grad könsbundna. Flick- orna vidgar sina val men pojkarna är mer traditionella i sina val. För att motverka de könsbundna studievalen krävs sannolikt såväl in- satser från hela skolsystemet som från samhället i övrigt. Små barn måste stimuleras att inte låta sig låsas av könsmärkta framtids- drömmar, pedagogiken måste anpassas till både flickor och pojkar, elever som gör otraditionella val måste stödjas osv. Skolans möjlig- het att påverka är naturligtvis inte obegränsad men ändå tillräckligt stor för att det ska vara angeläget att ge den som ett av sina jäm- ställdhetspolitiska mål att minska de könsbundna studievalen. Att bryta de könsbundna studievalen kan sägas vara en strategiskt viktig fråga för jämställdhetspolitiken eftersom den även har bäring på andra viktiga jämställdhetsmål som att bryta upp den könsupp- delade arbetsmarknaden. Utredningen om den könssegregerade svenska arbetsmarkna- den58 pekar på att insatser som genomförts för att öka flickors och kvinnors teknikintresse förefaller ha haft långsik- tigt positiva effekter och föreslår att samma koncept prövas för att öka pojkarnas intresse för den sociala sektorn. Insatserna kan om- fatta sommarkurser inom skolans ram men även arbetsmarknads- politiska och kommunala insatser. Vi ställer oss bakom detta för- slag. Lärosätena har regeringens uppdrag att verka för en jämnare könsfördelning vid högskolorna. En jämnare könsfördelning i professorskåren förutsätter förändringar i rekryteringsbasen. Målet är därför att öka andelen kvinnor bland forskarstudenter, forskar- assistenter, lektorer och andra meriterande forskartjänster. De rekryteringsmål som regeringen satt upp för könsfördelning bland nytillsatta professorer bedöms ha haft positiv effekt även om ut- vecklingen går långsamt.59 Det är därför angeläget att regeringen fortsätter med att på detta sätt ställa krav på lärosätena. Genusforskningen har utvecklats kraftfullt i under . Den har växt i omfattning, genomgått föränd- ringar och delvis institutionaliserats. Genusforskningen har inrutat ett allt tydligare område som självständig disciplin och har samti- digt integrerats i andra ämnen. Det öronmärkta statliga stödet har varit betydelsefullt för denna utveckling och behöver fortsätta och dess institutionella resurser behöver stärkas och permanentas. 59Högskoleverket (2003). , (2004) I en klass för sig. , klass och sexu- alitet bland gymnasietjejer. Direktiv 1995:8 Insatser för kvinno- och jämställdhetsforskning. Forum för kvinnliga forskare och kvinnoforskning i (1982) Jämställdheten inom forskarutbildning och forskning. , Rapport 1982:2. (2003) Lärosätenas arbete med jämställdhet, studentinflytande samt social och etnisk mångfald. Högskolever- kets rapportserie 2003:31 R, 2003. , (1999) Jämställdhetspolitikens villkor. Natio- nella sekretariatet för genusforskning. Myndigheten för skolutveckling (2003) Hur är det ställt? Nationella sekretariatet för genusforskning, PM . Regeringens proposition 1993/94 Delad makt delat ansvar. Regeringens proposition 1994/95:164 Jämställdhet mellan kvinnor och män inom utbildningsområdet. Regeringens proposition 1995/96:153 Jämställdhet som ett nytt mål för internationella utvecklingssamarbete. Regeringens proposition 19996/97:5 Forskning och samhälle. Regeringens proposition 2004/05:80 Forskning för ett bättre liv. Regeringens skrivelse 2002/03:140 Jämt och ständigt – Regeringens jämställdhetspolitik med handlingsplan för mandatperioden. , En fördjupad studie om värdegrunden, Dnr. (2002) Likvärdighet i en skola för alla. SOU 1975:58 Målet är jämställdhet. SOU 1979:56 Steg på väg. SOU 1995:110 Viljan att veta och viljan att förstå. SOU 2004:43 Den könsuppdelade arbetsmarknaden. SOU 2004:115 Den könade förskolan. Statskontoret (2005) En effektivare jämställdhetspolitik, Statskonto- ret 2005:1. Svaleryd, (2003) Genuspedagogik. , (2003) Genusforskning - Frågor, villkor och utmaningar, . (2004) Equity in Education: Country (2004) Könsskillnader i utbildningsresul- tat, skriftserie, rapport 7, 2004. , (2004) Flickor, pojkar och pedagoger. Wennerås, (1997) Nepotism and sexism in peer-review. för genusforskning (2004) Genus- forskning i korta drag. , (2002) Könsmönster i förändring? – en kunskaps- översikt om unga i skolan. 5Utvecklingen av den ekonomiska jämställdheten Utredningens förslag: Ett förvärvsavdrag för ensamstående föräldrar införs i syfte att stärka ensamstående föräldrars ekono- miska situation, stimulera till ökat arbetsutbud samt minska hindren för övergång från bidrag till arbete. Utifrån utredningens principiella utgångspunkter bör kon- struktionen av förvärvsavdraget utredas närmare. genomgick en djup ekonomisk kris som gav kännbara effekter på både samhällsekonomin och medborgar- nas plånböcker. Arbetslösheten drabbade initialt männen hårdare än kvinnorna, men kom den även att drabba kvinnor. Nedgången i ekonomin med arbetslöshet som följd blev först kännbar i den konjunkturkänsliga industrin där de flesta mans- jobben finns. Detta drabbade i sin tur de offentliga finanserna, statens och kommunernas inkomster av skatter minskade som utgifterna för till exempel arbetslöshetsersättning och social- bidrag ökade vilket ledde till behov av besparingar i den offentliga verksamheten. Kommunernas resurser minskade och även i den kvinnodominerade delen av arbetsmarknaden steg arbetslösheten. En tillbakablick väcker frågor om hur upp- och nedgång i konjunkturer och sysselsättning samt av för- ändrade ersättningsnivåer i transfereringssystemen påverkat kvin- nors och mäns inkomster och möjligheter till försörjning. Hur har den ekonomiska jämställdheten utvecklats ? Har skillnaderna i inkomst mellan kvinnor och män ökat eller minskat? Detta avsnitt baseras på den studie utredningen har låtit göra av utvecklingen av den ekonomiska jämställdheten . I undersökningen – genomförd av professor , , i samarbete med – redovisas utvecklingen av den ekonomiska jämställdheten i flera Utvecklingen av den ekonomiska jämställdheten Kvinnors respektive mäns inkomster undersöks och analyseras. Vidare undersöks inkomsternas fördelning hos sam- manboende kvinnor och män. Slutligen analyseras mödrars och fäders inkomster. Artikeln kan läsas i sin helhet i bilagedelen Forskarrapporter till Jämställdhetspolitiska utredningen. Kvinnors möjligheter att försörja sig genom ett arbete är en grund- pelare i svensk jämställdhetspolitik. I hur stor utsträckning detta är en verklighet beror, förutom på rätten till arbete, också på skatte- och socialförsäkringssystemens konstruktion och vilka normer som samhället därigenom vill upprätthålla. Den historiska frågan har varit om kvinnor primärt skall ses som mödrar och hustrur eller som arbetare/försörjare på samma villkor som män? har jämställdhetspolitiken utgått från att kvinnor är likvärdiga män som arbetare/försörjare. I många västländer upprätthålls familjeförsörjarmodellen (eng. male breadwinner). Den bygger på en ideologi där män ses som försörjare och kvinnor primärt som hustrur och mödrar. Att vara gift och ha barn är mer fördelaktigt än att vara ogift och ha barn. Skatter och socialförsäkringar knyts till familjeförsörjaren och gifta kvinnor har en svag position på arbetsmarknaden eftersom de förväntas bli försörjda av en man, finnas i hemmet och ta hand om barnen. I ses kvinnor och män som individ- uellt ansvariga för både försörjning och omsorg.1 Skatter och social- försäkringar är knutna till individen i stället för till familjen för att möjliggöra för kvinnor och män att både förvärvsarbeta och ta hand om en familj. Undantaget utgörs fortfarande av föräldra- försäkringen, där båda föräldrarna har formell rätt att ta ut lika mycket av föräldrapenningen, men där försäkringen inte är individ- uellt utformad. Detta brukar beskrivas som en utveckling från en enförsörjar- eller familjeförsörjarmodell till en tvåförsörjarmodell. Genus- forskare har dock kritiserat begreppen och har istället menat att har en tvåförsörjar-tvåvårdarmodell. I begreppet enförsör- jarmodell är män synliga, men kvinnor osynliga. I begreppet tvåför- sörjarmodell är endast avlönat arbete synligt och det oavlönade 1 (1999). kallar det på engelska för individual earner-carer regime. Utvecklingen av den ekonomiska jämställdheten arbetet osynligt.2 I vår utredning anser vi att även begreppet tvåför- sörjar-tvåvårdarmodell har sina svagheter eftersom det normerar tvåsamhet och kärnfamilj. Istället för ett begrepp som betonar ett gemensamt ansvar för sammanboende kvinnor och män, bör det individuella ansvaret för kvinnor respektive män för både försörj- ning och omsorg betonas. Vi är enförsörjare oavsett sam- levnadsform. Ett hushåll kan bestå av en eller flera vuxna enförsör- jare, individuellt ansvariga för försörjning och omsorg om eventu- ella barn. Trots detta brukar vanligen hushållet vara utgångspunkt i studier över inkomstfördelningen. I sådana studier slås kvinnans och man- nens inkomster i sammanboende familjer samman och delas med två. Ett sådant angreppssätt kan ge en bild av hushållens standard, men utgår inte från de faktiska inkomsterna kvinnor respektive män har. Feministiska forskare har pekat på att skillnader i inkomst mellan sammanboende också kan föra med sig skillnader i makt- resurser och förhandlingsstyrka. I vår undersökning över utveck- lingen och framåt studeras i stället de faktiska inkomsterna för kvinnor och män individuellt. Det innebär att inkomsten för sammanboende kvinnor eller män inte nödvändigt- vis säger något om vilken ekonomisk eller materiell standard dessa har, eftersom de kan leva med en partner som har högre eller lägre inkomster. Men däremot ger det en bild av vilken fall-back posi- tion kvinnor har, dvs. vilka ekonomiska förutsättningar de skulle ha om de blev ensamboende. Det gör det också möjligt att jämföra sammansättning och storlek på ensamboendes och sammanboendes inkomster. Från ekonomiskt oberoende till ekonomisk självständighet Ett av delmålen för jämställdhetspolitiken – som vi här följer upp – är att kvinnor och män skall ha samma möjligheter till ekonomiskt oberoende. Vad som egentligen avses med ekonomiskt oberoende framgår inte så tydligt av propositionen. När man i jäm- ställdhetshänseende talar om ekonomiskt oberoende åsyftas vanli- gen att kvinnor skall ha samma möjligheter som män att försörja sig själva och sina eventuella barn, utan att vara beroende av en man. 2 (2004). Utvecklingen av den ekonomiska jämställdheten Begreppet ekonomiskt oberoende är missvisande på flera sätt. Nästan ingen är ekonomiskt oberoende – de allra flesta, såväl kvin- nor som män, är beroende av sin lön och av transfereringar för sin försörjning. Ytterst få (förvisso fler män än kvinnor) är oberoende i meningen att de har en så stor förmögenhet att de inte behöver arbeta för sin försörjning. Målet säger heller inte hur eller av vad vi skall vara ekonomiskt oberoende – kopplingen mellan försörjning och arbete görs inte. Även om ordet beroende fångar en känslomässig aspekt av vad det innebär att sakna handlingsutrymme, att vara ofri i förhållande till en annan person och genom det till exempel tvingas leva kvar i ett äktenskap man annars skulle lämna, blir det missvisande med tanke på att så gott som alla är ekonomiskt beroende av olika typer av inkomster för att kunna försörja sig. Men att vara beroende av en inkomst behöver inte betyda att vi inte är självständiga. Vi före- slår därför att ekonomiskt oberoende ersätts av begreppet ekono- misk självständighet för att beteckna kvinnors och mäns lika rätt och möjlighet att kunna försörja sig själva och sina eventuella barn. Begreppen oberoende/beroende väljer vi istället att använda inom omsorgsområdet. Alla människor genomlever olika faser i livet då vi är beroende av andra människors omsorg – till exempel när vi är barn, sjuka eller gamla. Välfärdsstaten, och det gäller sär- skilt omsorgsområdet, bör utgå från insikten om att man organise- rar verksamhet utifrån detta beroende. Utmaningen är att göra det på ett sånt sätt att människors beroende av andras omsorg sker utan att kvinnor underordnas. 5.2Utvecklingen – ökad ekonomisk jämställdhet, men hade kvinnor lägre inkomster än män och det förhållandet gällde även . Men utredningens undersökning visar att skillnaderna mellan kvinnor och män har minskat och att den ekonomiska jämställdheten ökade . Slutsatsen bygger på ett antal faktorer: Kvinnor arbetar mer avlönat än , sysselsättningsmönstret är mer lika mellan kvinnor och män och andelen familjer där både kvinnan och mannen arbetar heltid har ökat. Utvecklingen av den ekonomiska jämställdheten Kvinnors löneinkomster har ökat relativt mäns.