sou · GTB362d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Såväl virtuell annonsering och elektroniska företagsskyltar som sponsringsmed- delanden är att betrakta som annonser enligt lagens definition och uttryckliga undantag är därför nödvändiga om inte annonsbestäm- melserna skall vara tillämpliga även på sådana meddelanden. Se vidare i kommentaren till 7 kap. 12, 13 respektive 25 §. Annonsering med delad skärm är ett nytt begrepp i lagen. Att annonser sänds med annan sändning innebär att TV-bilden är uppdelad i två eller möjligen fler fönster och att annonserna sänds i ett fönster och sändningen i övrigt i ett annat. Med lokutionen annan sändning avses varje annat innehåll än annonser, dvs. även sådant som inte utgör program i egentlig mening, t.ex. programpre- sentationer av programvärdar eller då en programtablå visas i bild. Även interaktiv ikon är ett nytt begrepp och definieras som bilder eller text som visar att den mottagande genom att påverka det som återges i ljudradio- eller TV-mottagaren kan få tillgång till en tilläggs- tjänst. Begreppet avser alla sätt att visa för tittaren eller lyssnaren att interaktivitet är möjlig. Det kan således vara fråga om bl.a. sym- boler, knappar, textremsor eller enstaka ord som visas i bild och genom vilka det är möjligt att förflytta sig till annat innehåll. Be- greppet interaktiv ikon omfattar naturligtvis också kommandon som innebär att den mottagande når innehåll som faller utanför radio- och TV-lagens tillämpningsområde. Som exempel kan nämnas inter- aktiva ikoner som leder till en hemsida på Internet. Genom den nya definitionen införs även begreppet tilläggstjänst i lagen. Med sådana tjänster menas icke-linjära sändningar som blir tillgängliga för den mottagande sedan denne påverkat vad som åter- ges i hans eller hennes mottagare. En sådan påverkan sker vanligtvis genom att användaren väljer och klickar på en interaktiv ikon. Begreppet avser också sändningar som blir tillgängliga efter ett val på fjärrkontrollen eller knappar på digitalradio- eller digital-TV- mottagaren. Exempel på det senare är sökbar text-TV och EPG. Tilläggstjänster är ett samlingsbegrepp för de sändningar som inte utgör linjära sändningar. Vad som avses med linjär respektive icke- linjär sändning behandlas i allmänmotiveringen avsnitt 11.1. I definitionen av operatörsföretag har orden och andra tjänster tagits bort eftersom dessa omfattas av begreppet TV-program. Begreppet programtjänst definierades tidigare i 5 § fjärde stycket andra meningen. Definitionen har endast ändrats redaktionellt. Med programtjänst menas alltså alltjämt det programutbud som sänds under en gemensam beteckning, t.ex. SVT1, SVT2, TV3, TV4 och Kanal . Definitionen av sponsrat program har hämtats från 7 kap. 8 §. Nå- gon ändring i sak är inte avsedd. 2 kap. 1 § Ändringarna i andra stycket innebär att det krävs tillstånd för sänd- ning av sökbar text-TV. Detsamma gäller andra former av tilläggs- tjänster. Vad som gäller för sändningar som sker med analog teknik framgår av övergångsbestämmelserna. Tredje stycket har ändrats så att orden inneha eller tagits bort ur lagtexten eftersom lagen om elektronisk kommunikation inte inne- håller några regler om innehav av radiosändare. 3 kap. 13 § I ett nytt tredje stycke har införts en bestämmelse om att ett avtal mellan ett programföretag och ett operatörsföretag på programföre- tagets begäran alltid skall ge programföretaget rätt att sända dels sök- bar text-TV i rimlig omfattning, dels tilläggstjänster till personer med funktionshinder. Med sistnämnda tjänster avses tjänster som är utformade för att underlätta för personer med funktionshinder att ta del av programmen. Bestämmelsen innebär att ett operatörsföre- tag inte kan neka ett programföretag, med vilket avtal ingåtts om att en eller flera programtjänster skall ingå i operatörsföretagets ut- bud, att få sända de nämnda tilläggstjänsterna. Den digitala tekniken gör det möjligt att utforma text-TV-tjänsten så att den upptar betydligt större sändningsutrymme än . Så kan vara fallet t.ex. om ett programföretag länkat filer med rörliga bilder till det övriga materialet i text-TV-sändningen. Syftet med bestäm- melsen är emellertid endast att tillförsäkra programföretag en rätt och möjlighet att erbjuda tittarna text-TV av ungefärligen den om- fattning och utformning som gäller för t.ex. SVT Text och TV4 Text . I exemplet skall därför operatörsföretaget inte vara skyl- digt att lämna utrymme för filerna med rörliga bilder. Programföre- taget har dock rätt att få övriga delar av text-TV-tjänsten distribue- rad genom operatörsföretagets försorg. Det får överlämnas till rätts- tillämpningen att avgöra vad som utifrån rådande förhållanden är att anse som rimligt i fråga om den sökbara text-TV:ns omfattning. När det gäller distribution av tilläggstjänster för att underlätta för personer med funktionshinder att ta del av programutbudet har före- skrivits en skyldighet för operatörsföretaget att tillämpa kostnads- orienterad prissättning. Med detta avses att företaget bara får begära ersättning så att det täcker de kostnader som är hänförliga till distri- butionen av tjänsterna i fråga. Företaget skall dock ha rätt att få täckning för såväl de särkostnader som är hänförliga till tjänsten som en proportionell andel av de samkostnader som delas med andra tjänster eller produkter. Om operatörsföretaget för överföring av sådana tilläggstjänster som här är i fråga tillämpar villkor som strider mot ändamålet mot denna bestämmelse eller om det uppstår tvist om priset för över- föringen av sådana tjänster kan programföretaget påtala detta för Radio- och , som kan vidta sanktioner enligt 10 kap. 9 § 5. Se vidare kommentaren till nu nämnda lagrum. Av lagtexten framgår att avtalet skall innehålla en rätt att sända de aktuella tjänsterna endast om programföretaget begär det. 3 kap. 17 § I tredje stycket har införts en punkt som innebär att Radio- och TV- verket vid tillståndsgivningen kan införa ett villkor som begränsar den andel av den totala överföringskapacitet som operatörsföretaget har till sitt förfogande som får användas för sökbar text-TV och andra tilläggstjänster. Bestämmelsen har motiverats närmare i allmänmoti- veringen (avsnitt 12.3.2). 6 kap. 5 § Andra stycket har ändrats till följd av att definitionen av annonser har flyttats från 7 kap. 1 § tredje stycket till 1 kap. 1 a §. 6 kap. 9 § Genom ett tillägg i sista meningen föreskrivs att de regler som gäller för angivande av sändningsbeteckning i sökbar text-TV även skall gälla för andra tilläggstjänster, såväl i TV som ljudradio. Vad som menas med löpande förklaras närmare i kommentaren till 7 kap. 1 §. 7 kap. 1 § I första stycket tredje meningen har tillagts att vid sändning av annonser med delad skärm skall det under annonssändningen löpande sändas en signatur i bild. Att angivelsen skall vara löpande innebär i likhet med vad som redan tidigare gällt för sökbar text-TV och försälj- ningsprogram, att den måste synas i bild under hela den tid som annonser sänds (se prop. 1995/96:160 s. 177). Syftet med signaturen är att den del av skärmen där det visas annonser på ett tydligt sätt skall skiljas från det redaktionella innehållet på skärmen. Signaturen kan se ut på olika sätt. Det skall dock alltid klart framgå att fråga är om en annons. Vid annonsering med delad skärm behöver det inte sändas annonssignatur i ljud. I samma mening har vidare införts ett tillägg som innebär att de principer för sändande av annonssignatur som gäller för sökbar text- TV också skall tillämpas vid sändning av annonser i andra tilläggs- tjänster. Detta gäller för tilläggstjänster i såväl TV som ljudradio. Att annonsering i sökbar text-TV och andra tilläggstjänster får ske med delad skärm behöver inte uttryckas i lagtext. Paragrafens tidigare tredje stycke har utgått som en följd av att en definition av annonsbegreppet införts i 1 kap. 1 a §. 7 kap. 5 § Definitionen av programtjänst i andra meningen i fjärde stycket har utgått och i stället flyttats till den nya 1 kap. 1 a §. 7 kap. 7 § Ordet avbryta har ändrats till sändas under med hänsyn till att det blivit möjligt att i vissa fall sända annonser med delad skärm, se vidare kommentaren till 7 a §. 7 kap. 7 a § I det tredje stycket har en språklig ändring gjorts för att tydligare ange att det måste ske ett avbrott i programmet vid sändning av annonser. Det är således inte, vilket framgår närmare av fjärde stycket, tillåtet att sända annonser med delad skärm under den typ av filmer som av- ses i förevarande stycke. Genom det nya fjärde stycket blir det tillåtet att sända annonser med delad skärm. Vad som avses härmed framgår av 1 kap. 1 a §. Före- varande bestämmelse innebär att det är tillåtet att använda tekniken med delad skärm för annonssändningar i vissa typer av program. En förutsättning för att annonser med delad skärm skall få sändas är att programmet avser ett direktsänt evenemang som fortgår oavsett om programföretaget väljer att göra annonsavbrott eller inte. Exem- pel på sådana evenemang är maratonlopp, cykeltävlingar och For- mel 1-tävlingar, liksom direktsända kulturevenemang där det inte görs pauser för publiken. Gemensamt för dessa evenemang är att det finns en livepublik och att det inte är möjligt för programföretaget att göra pauser i programmet för att sända annonser utan att TV- publiken går miste om en del av handlingen. Om däremot evene- manget utformas så att programföretags behov av avbrott för reklam tillgodoses, t.ex. genom särskilda pausinslag för livepubliken som saknar samband med evenemanget i övrigt, får reklamavbrott inte ersättas med delad skärm-teknik. Det är alltså inte möjligt att sända annonser med delad skärm i de fall det går att göra annonsavbrott enligt första stycket. Inte heller är det tillåtet under sådana spel- filmer och TV-filmer som avses i tredje stycket. I de fall det är tillåtet att sända reklam med delad skärm enligt denna bestämmelse är det också tillåtet att reprisera programmet i samma skick, trots att det då är direktsänt. Detta gäller dock endast i de fall evenemanget i fråga först har visats i direkt- sändning och programmet därefter repriseras i sin helhet. Om det däremot är ett sammandrag av den tidigare direktsändningen får annonser inte sändas med delad skärm. Annonsavbrott får då i stället läggas in i enlighet med de allmänna reglerna för annonsplacering. Annonsering med delad skärm får i enlighet med det som före- skrivs i 7 § sändas endast om det kan ske utan att programmets inte- gritet och värde eller rättighetshavarnas rättigheter kränks. Programföretaget kan själv bestämma om annonssändningen på delad skärm skall förenas med ljud eller inte och hur stor del av skärm- bilden som annonserna skall uppta. Sådana överväganden måste dock ske utifrån de nyssnämnda kraven på att programmets integritet och värde eller rättighetshavarnas rättigheter inte får kränkas. Publiken skall ha möjlighet att ta del av programmet så ostört som möjligt. Det kan därför vara mer acceptabelt att visa en sekvens med annon- ser på delad skärm och låta annonssändningen ta upp mera plats under delar av t.ex. en sändning från en idrottstävling då det inte händer så mycket. Under sådana delar av tävlingen då tittarna har större intresse av att se vad som inträffar bör eventuella annonssänd- ningar endast få uppta en mindre del av bilden. Vidare kan nämnas att vid målgång i lopp e.d. det över huvud taget inte bör vara tillåtet att sända annonser med delad skärm. En annan fråga som måste avgöras utifrån de nämnda kriterierna är hur annonsmaterialet placeras på TV-skärmen. Annonserna skulle t.ex. först kunna förekomma i en mindre ruta på skärmen medan själva programmet syns på den största delen av denna. Därefter skulle programföretaget kunna skifta plats på annonserna och det redak- innehållet så att publiken som fortsätter att titta på den stora rutan i bild för att följa programmet, i stället får se annonser. Detta sätt att använda tekniken torde enligt utredningens mening utgöra en kränkning av programmets värde eftersom det påverkar publikens möjlighet att ostört ta del av programmet. Dessutom skapar ett sådant användningssätt risk för att gränserna mellan det redaktionella innehållet och annonserna inte kan upprätthållas på ett tillräckligt tydligt sätt. Övriga annonsbestämmelser, dvs. om högsta tillåtna annonstid, annonssignatur, förbud mot viss reklam och mot visst innehåll samt om annonsplacering i 7 b §, gäller även annonser som sänds med de- lad skärm. Detsamma gäller kravet på att det skall vara minst 20 mi- nuter mellan annonssändningarna, vilket numera framgår av femte stycket. Detta innebär att en annonssändning med delad skärm endast kan ske i stället för ett avbrott i sändningen. 7 kap. 7 b § En ändring har gjorts i lagrummets tredje stycke genom att undan- taget för sponsringsmeddelanden har tagits bort. Sponsringsmed- delanden är enligt det uttryckliga undantaget i 25 § tredje stycket inte annonser i lagens bemärkelse. Något särskilt undantag för spons- ringsmeddelanden i förevarande paragraf är därför inte längre nöd- vändigt. 7 kap. 8 § Denna bestämmelse fanns tidigare i 9 § och har ändrats på så sätt att andra meningen har flyttats till en egen paragraf (23 §). Den tidigare 8 § har flyttats till 1 kap. 1 a § samt 7 kap. 22 och 25 §§. 7 kap. 9 § Bestämmelsen återfanns tidigare i 10 § men har flyttats till följd av uppdelningen av kapitlet i en del om annonser och en del om sponsrade program. I konsekvens med denna uppdelning har lag- rummets tidigare andra stycke flyttats till 24 § och den del av kapitlet som innehåller bestämmelser om sponsrade program. I första stycket har undantaget för sponsringsmeddelanden, som till följd av 25 § tredje stycket blivit överflödigt, tagits bort. I övrigt har inte några ändringar gjorts. 7 kap. 10 § Den tidigare 11 § återfinns nu i denna paragraf. Förutom att undan- taget för sponsringsmeddelanden tagits bort har det inte skett några ändringar i sak. 7 kap. 11 § Bestämmelsen, som tidigare fanns i 12 §, har fått en ny beteckning. Första stycket har ändrats på så sätt att reklam som den sändande gör för sin programverksamhet inte längre undantas från samtliga be- stämmelser i kapitlet. I stället anges särskilt vilka bestämmelser som inte behöver tillämpas i fråga om egenreklam. Övriga bestämmelser i kapitlet gäller således även för egenreklamen. Ändringen har motiverats i allmänmotive- ringen, avsnitt 8.3. I andra stycket har införts två tillägg. För det första har föreskri- vits att förutom sökbar text-TV även andra tilläggstjänster skall vara undantagna från tillämpningen av vissa av annonsbestämmelserna. Bakgrunden härtill är att reglerna om annonstidens längd och place- ringen av annonser inte är lämpliga att tillämpa på sändningar där det inte förekommer program i egentlig mening. Vidare har 6 § lagts till bland de bestämmelser som inte skall gälla för sökbar text-TV och andra tilläggstjänster. I ett nytt tredje stycke anges att bestämmelserna om annonssig- natur i 1 §, om annonsmängd i 5 § och om kortast tillåtna annonstid vid ett givet tillfälle i 6 § inte gäller för sådana meddelanden som ett programföretag kan ha skyldighet att sända p.g.a. villkor i sändnings- tillståndet. Det som avses är sådana kostnadsfria myndighetsmedde- landen som är av vikt för allmänheten och som regeringen kan före- skriva som villkor för ett sändningstillstånd med stöd av 3 kap. 2 § 15. 7 kap. 12 § Bestämmelsen är ny. Den innebär att virtuell annonsering är tillåten, om programföretaget inte får ersättning för att sända den och den infogas på fasta föremål där annonsmeddelanden kan placeras ut fy- siskt och som normalt används för sådana meddelanden. Virtuell annonsering som uppfyller dessa krav är inte att betrakta som annons i lagens mening, vilket betyder att reglerna om annonssignatur, annonsplacering och annonstid inte behöver följas. Som anges i andra stycket punkten 1, till vilken vi återkommer nedan, måste den vir- tuella annonseringen dock vara i överensstämmelse med övriga annonsbestämmelser. Vad som menas med fasta föremål där annons- meddelanden kan placeras ut fysiskt och som normalt används för sådana meddelanden har vi förklarat närmare i allmänmotiveringen (avsnitt 4.7.2). Med ordet annonsmeddelanden avses meddelanden vars innehåll faller under lagens annonsbegrepp. Även s.k. åsikts- annonsering omfattas således av bestämmelsen. Exempel på sådan annonsering som kan förekomma på arenor är valaffischer o.d. I andra stycket ställs vissa regler upp med avseende på den vir- tuella annonseringens utformning och innehåll. Punkten 1 innehåller en bestämmelse som har till syfte att säker- ställa att tittarens upplevelse av programmet inte påverkas menligt av den omständigheten att virtuell annonsering används. sådan annonsering inte vara mer framträdande än den som normalt förekommer på platsen. Det betyder att det inte är tillåtet att exem- pelvis göra de virtuella annonsskyltarna större eller ge dem en mer iögonfallande färgsättning än skyltar som normalt förekommer på platsen. Ett annat exempel som kan inverka störande på tittarnas upplevelse av programmet är att den virtuella annonseringen använ- der sig av rörliga bilder i större utsträckning än den verkliga. Före- komsten av virtuell annonsering får inte heller på något annat sätt inverka störande på tittarnas möjligheter att uppfatta programmet. Det innebär bl.a. att bildkvaliteten inte får bli sämre jämfört med om virtuell annonsering inte skulle förekomma i sändningen. Ut- gångspunkten för användandet av virtuell annonsering bör alltså vara att detta inte skall medföra någon skillnad för tittarens möjligheter att uppfatta programmet jämfört med om det är verkliga annonser som används. I punkten 2 slås den principen fast att virtuell annonsering inte får användas på ett sätt som innebär att programmens integritet och värde eller rättighetshavarnas rättigheter kränks. Regleringen är i viss mån överlappande den i punkten 1. Angående dess tillämplighet i övrigt kan hänvisas till 7 §. Slutligen anges i punkten 3 att annonsmeddelanden som infogas elektroniskt inte får strida mot 2–4 eller 9 §§. Även sådana annonser måste alltså till sitt innehåll överensstämma med de regler som gäller för annonser i allmänhet. Det finns inte någon särskild hänvisning till 7 kap. 8 §, men virtuell reklam för alkohol och tobak torde om- fattas av de generella förbud mot reklam för sådana varor i radio- och TV-sändningar som finns i 4 kap. 10 § alkohollagen (1994:1738) och 14 § tobakslagen (1993:581). I de fall ett programföretag visar ett sportevenemang som sänds från ett annat land och inte har kontroll över vilken virtuell reklam som infogas i bilden bör företaget inte bära ansvar för virtuell reklam för t.ex. alkohol som är tillåten i värdlandet och som hade varit tillåten om den förekommit fysiskt på tävlings- arenan. Enligt tredje stycket måste programföretaget se till att publiken före och efter en sändning informeras om att denna kommer att innehålla eller har innehållit virtuell annonsering. Publiken skall upp- lysas på lämpligt sätt. I detta ligger att informationen inte får visas alltför hastigt, med för liten text eller tillsammans med så mycket annan information att det blir svårt för tittarna att ta till sig upp- lysningen. 7 kap. 13 § Genom denna nya bestämmelse föreskrivs att s.k. elektroniska före- tagsskyltar i TV-sändning inte är att betrakta som annonser i lagens mening. Bestämmelsen innebär att företagsskyltar kan sändas i TV utan att annonsreglerna i kapitlet behöver följas. I första stycket anges att det är tillåtet att elektroniskt i bilden in- foga namnet på eller logotypen för ett företag som har tillhanda- hållit den tekniska utrustning eller de tjänster som varit nödvändiga för att producera information om resultat, matchställning, tid eller dylikt vid ett sportevenemang. Detta gäller i sportprogram i fråga om skyltar som inte finns naturligt i bilden utan som infogas på elektronisk väg av produktionsbolaget i samband med sändningen. Det är en förutsättning att det företag vars namn visas i bild också är det företag som har tillhandahållit den utrustning eller de tjänster som används vid t.ex. tidtagning eller resultatsammanställning. Nam- net eller logotypen får bara infogas i samband med att den informa- tion som företaget bidragit med visas i bild. Att infoga ett namn på ett företag som kanske visserligen sponsrar tävlingen som sådan men utan att tillhandahålla sådan teknisk utrustning eller tjänst som avses är därmed inte tillåtet. Det är vidare endast företagets namn eller logotyp som får visas. Således får det inte förekomma produktnamn, slogans, bilder eller dylikt. Inte heller får infogandet av ett företagsnamn eller en logo- typ i bild förenas med ljud av något slag. En grundläggande förutsättning för att skyltarna inte skall vara att betrakta som annonser är att programföretaget inte får någon sär- skild ersättning för att visa dessa. Med ersättning menas betalning eller annan typ av ekonomisk kompensation. Företagsskyltar får endast uppta en mindre del av bilden. Normalt utgör företagsnamnet endast en liten del av en ruta med tid- och resultatinformation som i sin tur endast upptar en mindre del av bilden. Företagsskyltar får vidare bara visas i rimlig omfattning. Däri ligger att de får visas endast åt gången, såsom några till ett tiotal sekunder. Det kan dock vara acceptabelt med något längre exponeringar om skyltarna t.ex. förekommer mera sällan. Vad som i övrigt är rimlig omfattning får överlämnas åt de rättstilläm- pande organen att avgöra. Det måste i stor utsträckning bli fråga om en prövning i det enskilda fallet. Om EBU medverkat vid beslu- ten om placering och omfattning av företagsskyltar i en viss sänd- ning bör vad som därvid överenskommits normalt kunna accepte- I andra fall kan de rekommendationer som EBU utfärdar tjäna till ledning för bedömningen av vad som är rimligt. Av andra stycket framgår att elektroniska företagsskyltar inte är att betrakta som annonsering i lagens mening. Det är därmed möj- ligt att sända sportprogram där det förekommer sådana skyltar utan att iaktta bestämmelserna om annonsplacering, annonstid och annons- signatur. 7 kap. 14 § Bestämmelsen är ny och innehåller grundläggande regler om utform- ningen och placeringen av interaktiva ikoner. Med begreppet inter- aktiva ikoner avses samtliga sätt att visa för en tittare eller lyssnare att interaktivitet är möjlig (se vidare kommentaren till 1 kap. 1 a §). Interaktiva ikoner skall vara neutrala till sin utformning. Det inne- bär framförallt att de inte får innehålla något kommersiellt budskap. En interaktiv ikon får alltså inte utgöras av t.ex. en logotyp, ett varu- märke eller en bild av en produkt. När det gäller utformningen i övrigt och placeringen av ikoner skall denna ske så att inte programmets integritet och värde eller rättighetshavarnas rättigheter kränks. Ikonernas utseende får därför inte vara alltför iögonfallande eftersom de då kan störa tittarnas upp- levelse av programmet. Inte heller får ikonerna placeras t.ex. i en central del av bilden eller på något annat sätt som inverkar störande för tittaren. Interaktiva ikoner i bild tillhörande ett ljudradioprogram torde mera sällan störa lyssnarnas upplevelse av programmet eller kränka programmets integritet och värde eller rättighetshavarnas rättigheter, men det kan inte uteslutas att sådana situationer kan uppstå även när det gäller ljudradioprogram. 7 kap. 15 § Av bestämmelsen, som är ny, framgår att interaktiva ikoner som länkar till annonser skall utformas på ett sådant sätt att det står klart för tittaren eller lyssnaren att de leder till annonsmaterial. Det kan ske exempelvis genom att ordet reklam eller annons finns angivet på eller att denna på annat sätt markerats på ett så- dant sätt att det framgår att annonsmaterial kommer att visas. Redan innan konsumenten trycker på skall det således stå klart för honom eller henne att det kommer att finnas annonsmaterial på den sida som väljs. 7 kap. 16 §