sou · GTB381d7 · 2006-01-01 00:00:00 — Vanligtvis videofilmas barn och föräldrar vid 3 – 5 tillfällen. är en praktisk modell men passar väl in i modern utvecklingspsykologi och systemteori. I metoden varvas videovinjetter som skildrar samspel mellan barn och föräldrar i vardagssituationer med diskussioner och träning genom rollspel. Föräldrarna får hemläxor. Metoden har sin tyngdpunkt i social inlärningsteori och inlärnings- psykologi. Föräldrautbildningsprogram (enligt Webster-Stratton) vänder sig till föräldrar med svårhanterliga barn i åldern 3–. Under ledning av två familjebehandlare erbjuds föräldrar vid ca 12 tillfällen en gång/vecka att i grupp under pedagogiska och strukturerade former hitta förhållningssätt som stärker föräldraskapet. Syftet är att i ett tidigt stadium kunna gå in och bryta negativa samspels- mönster mellan föräldrar och barn. Föräldrautbildningsprogram- men är väl beprövade och följer en genomtänkt kursplan där föräld- rarna själva får hitta lösningar på problem. I metoden varvas video- vinjetter som skildrar samspel mellan barn och föräldrar i vardags- situationer med diskussioner och träning genom rollspel. Föräld- rarna får hemläxor. Metoden har sin tyngdpunkt i social inlärningsteori och inlärningspsykologi. Samtalsgruppen riktar sig till föräldrar till tonåringar, aktuella vid Ungdomsenheten, avdelningen Barn-ungdom och familj i . Föräldragruppens syfte är att ge möjlighet till samtal i grupp om hur det är att vara tonårsförälder och genom samtalen få stöd och ökad insikt i sin egen föräldraroll. Tonårsföräldragruppen leds av två familjebehandlare. Föräldrarnas egna teman styr innehållet i samtalen. Antal gruppsamtal är 8 och de äger rum i på kvällstid . Metoden bygger på grupp- dynamiskt, processorienterat tänkande. Aktivitet kan erbjudas alla familjer/klienter på Familjehuset. Aktiviteten väljs utifrån klientens nyfikenhet och intresse och kan t.ex. vara en utflykt, musei- eller biobesök, prova på en fritids- sysselsättning, tillaga en måltid eller gå och fika. Att genomföra en aktivitet kan ha många syften t.ex. att skapa eller fördjupa relationer, att behandlaren får ökad/annan kunskap kring familjen/ familjemedlemmen eller ge stöd i att hantera nya situationer. En aktivitet kan också göras för att fira framsteg eller som avslutning. I barnsamtal ges barn och ungdomar i familjer som är aktuella på Familjehuset möjlighet att uttrycka tankar och känslor och svårig- heter kring ett formulerat problem. Samtalen kan genomföras med hjälp av aktiviteter, lek eller bild. Samtalet mellan familjebehandlare och barn kan äga rum i olika miljöer. Syftet med barnsamtal är att ge barnet känslomässigt stöd, hjälp att bearbeta upplevelser samt att förstå och hantera sin situation. Barnsamtal utgår främst från utvecklingspsykologi och systemteori. I ART tränar vi ungdomar i socialt accepterade beteenden och kon- fliktlösningar .Detta görs individuellt ( ibland även till föräldrar). ART är en framgångsrik och väl dokumenterad metod som utvecklats av professor och hans medarbetare vid , . Den har sina rötter i kognitiv beteendeterapi och social inlärningspsykologi och utgår från att aggression i huvudsak är ett inlärt beteende. Bildterapi är en behandlingsmetod där bilden används som uttrycksmedel och kommunikationsmedel, både språkligt och icke verbalt. Att uttrycka sig i färg och form är ett sätt att få kontakt med tankar och känslor som kan vara svåra att nå. Arbetet kan ske både i grupp och individuellt. Bildterapin ger insikter om eget och andras sätt att se, känna, tänka och värdera sin omvärld. (Sedan urminnes tider har konsten ansetts ha en läkande effekt. Bildterapin utvecklades efter i samband med rehabilitering av krigsskadade i , och .) Barngrupper för barn till psykiskt sjuka föräldrar Barngrupperna vänder sig till barn i åldern som har en förälder med psykiska problem/psykisk sjukdom. Barnen anmäls till gruppen via socialtjänst, skolhälsovård, barn-, ungdoms- och vuxenpsykiatri eller genom egen anmälan. Syftet med barngrup- perna är att ge kunskap om psykisk sjukdom och dess effekter på övriga familjemedlemmar, att ge redskap att klara av att leva med en psykiskt sjuk förälder samt att ge känslomässigt stöd. Metoden är en pedagogisk modell som har terapeutiska effekter. Modellen innebär att det finns regler och en fast struktur, samma ledare, rutiner, tid och plats varje gång. Gruppen består av 4–8 barn och leds av två familjebehandlare. Gruppen träffas 16 gånger, en gång/vecka. Vid varje träff pratar, leker och dramatiserar man kring ett speciellt tema. Övningarna hjälper barnen att uttrycka känslor och reaktioner. Aktivitet kan erbjudas alla familjer/klienter på Familjehuset. Akti- viteten väljs utifrån klientens intresse och kan t.ex. vara en utflykt, musei- eller biobesök, prova på en fritidssysselsättning, tillaga en måltid eller gå ut och fika. Att genomföra en aktivitet kan ha många syften t.ex. skapa eller fördjupa relationer, att behandlaren får ökad/annan kunskap kring familjen/familjemedlemmen eller ge stöd i att hantera nya situationer. En aktivitet kan också göras för att fira framsteg eller som avslutning. Aktivitet kan ha inslag av pedagogik och miljöterapi. Nätverksarbete handlar om att starta och understödja samverkans- processer i social nätverk genom samtal i grupp där någon eller några centrala frågor tas upp. Nätverksmötet leds av ett nät- verkslag, som består av fem deltagare från olika enheter inom Avdelningen för barn, ungdom och familj. Två i laget kommer från Familjehuset. Uppdrag att hålla möten kommer från hela avdel- ningen. Nätverksarbete kan gälla både nätverksmöten kring en familj och deras närmaste omgivning och möten med i huvudsak professionella deltagare. Det finns två huvudinriktningar, behandlande/processinriktad nätverksterapi samt utredande/strukturerat närverksmöte. inriktad nätverksterapi används vid akuta krislägen, medan struktu- rerat möte passar bäst vid mera långsiktig, stabil kris där det är lättare att fånga upp känslor och reaktioner. Strukturerat möte kan hållas både som enskilt möte eller som flera möten i en serie för att t.ex. följa upp en behandlingsplanering. Angående processinriktade möten räcker det ofta med ett möte men det är också möjligt att hålla uppföljningsmöten. De teoretiska grunderna för arbetet med nätverksmöten är socialantropologi och systemteori. Handledning kan erbjudas till personer som i sitt arbete kommer i kontakt med Familjehuset. Syftet med handledningen är att den handledde skall bli mer kompetent i sin yrkesutövning. I samtal med handledaren synliggörs möjligheter och nya infallsvinklar. Handledning är ett personligt förändringsarbete som skall anpassas till den handleddes behov, arbetssituation och professionella utveckling. Konsultation kan erbjudas till personer som i sitt arbete kommer i kontakt med Familjehuset. En vanlig utgångspunkt är att någon vill ha hjälp med ett specifikt problem eller en specifik frågeställning. Konsultationen har en kort varaktighet och äger inte rum regel- bundet. Handledaren kan vara mer rådgivande och aktiv än i hand- ledningssituationen. Öppen föräldrautbildning i samarbete med Familjecentralen på Våxnäs. Barngruppsverksamhet för barn till psykiskt sjuka föräldrar i samarbete med barnpsykiatrin och vuxenpsykiatrin i samt aktivitetshuset Sandbäcken. pågår en grupp för barn 7–och en tonårsgrupp. Familjehuset har beviljats anslag från EU, europeiska socialfon- den Växtkraft mål 3 för kompetensutveckling : –Utbildning till MarteMeo-terapeut, 6 personal, –en personal får utbildning till MarteMeo-handledare, –två i personalgruppen har fått utbildning i nätverksarbete, –hela personalgruppen har genomgått en kurs i föräldra- utbildning enl. Webster-Stratton, –två i personalgruppen har gått en barngruppsledarkurs riktad mot barn till psykiskt sjuka föräldrar, –två personal har deltagit i en orienteringsutbildning i kogni- tiv beteendeterapi, –två personal utbildar sig i ART, –två personal deltar i en kurs om narrativ terapi. Hela personalgruppen deltar aktivt för att utveckla Familjehusets verksamhet på ett sätt som stimulerar till systematiskt förbätt- ringsarbete fokuserat på familjerna, medarbetarna och verksamhe- tens processer. (SIQ:s modell för kundorienterad verksamhets- utveckling). har 50 familjer deltagit i ett forskningsprojekt i syfte att utvärdera Familjehusets behandlingsarbete. Modellen har tagits fram under handledning av vid och Familjeforum i . En av familjebehandlarna är huvudansvarig för utvärderingen, men alla i personalgruppen ansvarar för att formulären fylls i, rättas och att resultaten återförs till familjen. För detta arbete har medel erhållits från , 100 000:-. Arbetet med utvärderingen har tillfört mycket värdefull kunskap till själva behandlingsarbetet och har uppfattats som positivt av både behandlare och familjer. Tidigast kommer resultaten av utvärderingen att presenteras. Nedan beskrivs arbetet med utvärderingen utförligare. Nöjdhetsformulär ifylls vid behandlingens slut av familj och handläggare. Detta rör även familjer som inte deltar i forsknings- projektet. Familjehuset deltar också i ett nationellt forskningsprojekt kring barn och familjer och finns med i ett nätverk som består av Nexus- teamet , Familjemottagningen i , Familje- huset i , Bup , Bup och professor vid i med målsättning att samordna implementeringen av föräldraprogrammet Incredible Years. Vår utvärderingsmodell beskriver familjerna vi arbetar med, ger möjlighet att använda information från utvärderingsformulären i det pågående behandlingsarbetet samt är till hjälp i vår metod- utveckling. Den består av fem punkter: 1.Insamling av material, 3.tolkning av resultat, 4.behandlaren får ny kunskap eller bekräftelse av kunskap samt 5.betydelse för behandlingsinsatsen (återföring till familjen). Första gången en familj besöker Familjehuset tillsammans med remitterande socialsekreterare informerar vi både muntligt och skriftligt om utvärderingen, syftet med den och dess och upplägg. Vi berättar att den kunskap vi får om familjen genom formulären kommer att användas i behandlingsarbetet. Vi informerar också om vilka lagbestämmelser som finns kring insamlande och registrering av personuppgifter i forskningssyfte. Vid nästa besök avsätts tid för både föräldrar och barn att indi- viduellt fylla i formulären. Här finns familjebehandlare till hands som vid behov kan hjälpa till med formulären. Nästa mätning sker . Har behandlingen avslutas tidi- gare än så görs även då en mätning. Kodning/rättning av formulären utförs av den eller de familje- behandlare som arbetar med familjen. Formulären rättas med hjälp Tolkning, sammanställning och återföring till familjen görs också av respektive behandlare, som vid behov kan ta upp frågor och funderingar vid . Sammanfattning av första mätningen Syftet med utvärderingen är att jämföra klientgruppen före och efter behandling. Det är 46 familjer, ca 70 föräldrar och ca. 60 barn som svarat på utvärderingsformulär vid första mätningen. En sammanställning visar att föräldrars och lärares skattning av barnen och ungdomarna samt barnens/ungdomarnas egna skatt- ningar visar värden över icke kliniska jämförelsedata och för några formulär och kategorier värden på klinisk nivå. Föräldrarnas själv- skattningar visar med några få undantag värden över icke klinisk nivå och värden på klinisk nivå. Resultaten visar att både barn/ ungdomar och föräldrar skattar värden som tyder på en belastad livssituation, värden som i stort ligger nära eller på klinisk nivå och endast i undantagsfall ligger på icke klinisk nivå. Kliniska jäm- förelsedata kommer från klienter som kommit för behandling på andra behandlingsställen, t.ex. inom barnpsykiatrin. kommer vi kunna presentera det fullständiga resultatet av den första och sista mätningen. Med ett par undantag är de formulär vi använder standardiserade och väl beprövade. De formulären som inte är standardiserade har sammanställts vid Familjehuset. Där tar vi upp bakgrunds – och livsfrågor samt hur nöjda familjerna är med behandlingen. De stan- dardiserade formulären inordnas under rubrikerna: Föräldrarnas syn på barnet/ungdomen Child Behavior Checklist, CBCL är ett frågeformulär för barns beteenden i åldern 4–. Formuläret är uppdelat i två delar, en del som rör ungdomars kompetens och en del som utgörs av påstå- enden som undersöker förekomst av olika problematiska symtom. Familjeklimat är ett självsvarstest som består av 85 adjektiv. 15 ord som bäst beskriver familjen markeras och ur detta får man fyra olika faktorer: 1. Närhet, 2. distans, 3. spontanitet och 4. kaos. Frågor om familjemedlemmar är ett formulär som handlar om relationer mellan familjemedlemmar. Andra formulär är självskattningsformuläret Youth Self-Report, YSR, för ungdomar 11–samt lärarbedömning av elevers bete- ende i åldern 4–, Teachers Report Form, TRF. Jag tycker jag är är ett formulär som finns i två versioner, en för lågstadiet och en för mellan- och högstadiet. Skalorna består av ett antal påståenden som kan inordnas till samlade områden inom självupplevandet: 1. Fysiska egenskaper och 2. psykiska egenskaper hos individen samt 3. individens relationer till andra i sin omgiv- ning. Symtom check list, SCL-90, syftar till att mäta hur man tycker sig ha mått, fysiskt och psykiskt . För den enskilda personen är alltid upplevelsen av symptomen det centrala. Somliga tål mycket ångest och depression, medan andra är känsligare och upplever även låga symptomnivåer i skatt- ningsskalan som mycket obehagliga. KASAM (Känsla Av Sammanhang) har utvecklats för att mäta en livshållning, som kan öka motståndkraften vid stress och därmed vara en hälsobefrämjande egenskap. Begrepp som tycks påverka känslan av sammanhang för en person är begriplighet, hanterbarhet och förutsägbarhet. Stegen mäter en persons Satisfaction, det vill säga nuvarande, framtida och tidigare livsförväntningar på en tiopoängs- skala, en livsstege. Life Orientation Test, , är ett formulär för att mäta benägenhet till optimistiskt tänkande. Formulärbatteriet hjälper familjebehandlaren att få en helhetsbild av familjen. Tidigt i behandlingen ges en nyanserad bild av hur familjemedlemmarna upplever sig själva som individer och hur de upplever sig fungera i olika sammanhang. Med det som utgångs- punkt kan vi lyfta fram resurser och svårigheter. Präglas familje- klimatet av kaos? Finns tecken på bristande närhet eller är gräns- erna oklara angående rollfördelningen i familjen? Exemplen är flera. Svaren i barnformulären ger en ökad förståelse för barnets situa- tion. De svårigheter, symtom och känslor som barnet ger uttryck för kan vara en normal reaktion på en problemfylld familjesitua- tion. Men barnet kan också ha egna problem som till stora delar har andra orsaker än situationen i familjen eller den sociala omgiv- ningen – som svårigheter att relatera till andra eller koncentrations- störningar, för att nämna några. Barnets röst får en självklar plats i utvärderingen. Barnet känner sig sett och hört och uppskattar att bli taget på allvar när han eller hon precis som de vuxna får formulär att fylla i. Syskonen uppmärksammas också. Barnet informerar om hur hon eller han ser på sig självt, om sina fysiska och psykiska egenskaper och hur relationerna fungerar till familjen, kamrater och lärare – något som annars skulle ta många möten med barnet att få fram. Utvärderingen (ifyllandet av formulär) ger också anledning till tidig kontakt med barnets lärare. En grund för samarbete mellan familjen, skolan och Familjehuset är lagd. Arbetet med utvärderingen är en process över , där samt- liga familjebehandlare är delaktiga. Undervisning och handledning ges av när det gäller den kliniska tolkningen och återföringen till familjerna. Fortlöpande konsultation vid tolkning och databearbetning av materialet bistår doktoranden med. (Socialhög- skolan i och Familjeforum i ) En av oss i personalgruppen har samordningsansvar för utvärde- ringen, vilket är nödvändigt för att hålla ihop och föra arbetet framåt. För att komma in i tänkandet bakom formulären, förstå och kunna använda dem vill samtliga familjebehandlare själva koda, tolka och återge svaren till sina familjer. Allas aktiva deltagande i utvärderingsarbetet innebär ett lärande och en kompetensutveck- ling för hela personalgruppen. Fortlöpande diskuterar vi resultatet av de ifyllda formulären, hur de kan användas kliniskt och hur informationen ska återföras till familjerna. För oss råder det ingen tvekan om att utvärderingen varit till hjälp för vår bedömning och behandlingsplanering. Vi har blivit säkrare i arbetet. har det gått så pass några av familjerna har fyllt i formulären för . För oss behandlare har det varit spännande att jämföra familjernas första och andra utvärdering och fundera över vilka faktorer som kan ha påverkat förändringen i familjen. Trots att arbetet med formulär och kodning av dem är tidskrävande och emellanåt betungande överväger fördelarna. Den direkta användning vi har i behandlingsarbetet är väl värd mödan värt. Familjehemsrekrytering – tankar och reflexioner Kort presentation av PRIDE-programmet i (1993-2004) i de övriga Nordiska länderna Alla barn bör få växa upp i en familj. Trots att vi i har erfarenhet av familjehemsvård finns fortfarande mycket att önska i förbättringar både för de placerade barnen och familjehemmen. Det råder brist på familjehem i såväl som i landet som helhet. Vi påminns ständigt om att barn får vara kvar alldeles för länge i jourhem p.g.a. att det inte finns tillräckligt med familjehem att tillgå. Bristen på familjehem gör också att vi ibland placerar barn i familjehem som redan har ett flertal fosterbarn – familjehem som gör ett bra jobb, men där ytterligare barn kan få systemet att svikta. Svårigheterna att rekrytera bra familjer kan naturligtvis ha många orsaker och vi tror att det är nödvändigt att försöka identifiera dessa för att kunna komma tillrätta med problemet och göra en bra rekrytering. Vi skulle vilja ta upp ett par punkter vi tycker är viktiga: Bristen på kunskap (att familjehem behövs och vad som krävs) leder förmodligen till att många familjer som skulle vara lämp- liga som familjehem, aldrig ens överväger detta. För att öka medvetenheten kring familjehemsvård behövs saklig informa- tion som i sin tur kan kopplas till en rekryteringskampanj. Här ser vi stora fördelar med en nationell kampanj som skulle kunna exponeras i olika medier. Problematiken kring de barn som placeras är betydligt mer komplex jämfört med hur det var tidigare. Det är därför av stor vikt att familjehemmen förbereds på ett bra sätt, en förberedelse som bör vara obligatorisk. PRIDE-programmet (se nedan) är ett sätt att förbereda blivande familjehem. Det är också viktigt att familjehemmen får utbildning, stöd och den handledning som uppdraget kräver. Större tillgänglighet hos – att veta att man alltid kan nå någon, tror vi också skulle underlätta för familjehem. Ett nyblivet familjehem bör erbjudas kontakt med en fadder (erfaret familjehem). Familjehem ska också uppmuntras och introduceras till nätverksbyggande. arbetar i regel båda makarna heltid i en familj, vilket gör att det kan vara svårt att tidsmässigt få utrymme för ett placerat barn och allt en placering kräver i olika insatser och kontakter. Stadgad rätt till tjänstledighet och ekonomisk kom- pensation för detta bör införas. Överhuvudtaget bör den vik- tiga samhällsinsats som familjehemmen utför uppmärksammas och premieras mer än vad som sker . Det pratas mycket om att vi har en stor grupp familjehem snart kommer att sluta sin gärning som familjehem och att vi måste få in nya och yngre krafter. Att det är 70-talisterna vi skall rekrytera som framtidens familjehem. Hur detta skall gå till ställer vi oss lite und- rande inför då, i alla fall i storstäderna, dessa knappt har flyttat hemifrån, än mindre bildat egen familj. Kanske måste vi våga se möjligheterna även i familjer som inte stämmer in i av tradi- familjehem – äldre, yngre, ensamstående? Slutligen – ett gott samarbete med de verksamma familjehemmen är den bästa sättet att rekrytera. Kort presentation av PRIDE-programmet Programmet omfattar två delar: En förberedelse för blivande familjehem, vilken integrerar ut- bildning och utredning samt stöd till och utbildning av verksamma familjehem. Programmet utvecklades i i samarbete mellan fosterföräldrarnas intresseföreningar, ett antal universitet och Child Welfare Leage och hette NOVA. Det är ett mycket strukturerat och pedagogiskt genomtänkt program, väl förankrat i forskning och teorier och även om en del i materialet kan kännas amerikanskt så har det en allmängiltighet som gör att det går att applicera i länder med skilda kulturer och lagstiftning . När introducerades i , kändes det som ett helt nytt och mycket spännande sätt att utreda och utbilda blivande familjehem. Just den delen som innebär att de blivande familje- hemsföräldrarna själva är med i processen och identifierar sina resurser och möjligheter och tillsammans med gör en ömsesidig bedömning om de uppfyller de kompetenser som krävs för ett familjehemsuppdrag, var ett helt nytt sätt att tänka för oss inom . Efter att ha använt metoden kan vi konstatera att det är ett noggrant och effektivt sätt att utreda familjehem. För de blivande familjehemmen upplevs det som posi- tivt att på detta sätt vara delaktiga i utredningsprocessen – en av de stora fördelarna med metoden. Programmet är kompetensbaserat – uppbyggt kring fem kom- petenser. Dels är materialet i sig (innehållet i sammankomster, , livsbok och film) uppbyggt kring dessa , men vad som är än mer viktigt är att den ömsesidiga bedömningen bygger på dessa kompetenser – att det är dessa kompetenser vi vill se hos familjehem innan vi placerar barn där och att de blivande familje- hemmen också är införstådda med detta. Kompetenserna är följande; att vårda och fostra barn, att möta barns utvecklingsbehov och hantera störningar i ut- vecklingen, att stödja barns relationer till sin familj, att ge barn tillgång till livslånga relationer, att arbeta i team. När programmet utvecklades i fick familjehems- föräldrar och socialarbetare i uppgift att lista färdigheter och kompetenser som krävs av ett familjehem – de kom upp till ca 3 000 färdigheter (alltifrån läxläsning till att samarbeta med barnets närverk). Nästa steg var att gruppera dessa för att få ett hanterligt arbetsredskap och man kom då fram till nämnda fem kompetenser. Till en PRIDE-utbildning för blivande familjehem bjuds båda makarna in. 10 familjer/grupp (det mest optimala är grupper på 7–8 familjer). Vi betonar vikten av att båda makarna går då det är ett stort beslut man skall fatta. Det är ett avgörande som kommer att påverka hela familjen och det är därför viktigt att de tillsammans står för detta beslut. Kursen omfattar 10 sammankomster à och den leds av en tjänsteman/socialarbetare och en erfaren familjehemsförälder. Varje sammankomst har ett speciellt tema, vilka också bygger på de fem kompetenserna; 2.att arbeta i team, 3.att möta barns behov av närhet och anknytning, 4.att hantera förluster, 5.att stödja relationer inom familjen, 6.att fostra barn, 7.att ge barn möjlighet att knyta livslånga band, 8.att leva i förändring, 9.att fatta ett välgrundat beslut, 10.att ta farväl och gå vidare. Under sammankomsterna jobbar man med inlevelseövningar, roll- spel och diskussioner. Det är i dessa övningar och diskussioner som deltagarna börjar tänka på sig själva i rollen som familjehem. Naturligtvis ger kursledarna också en hel del information om familjehemsvård – information som även finns i de PRIDE-böcker som deltagarna får. Mellan sammankomsterna skriver makarna var sina livsböcker. Syftet med livsboken är att utgöra en koppling mellan vad delta- garna lär sig under sammankomsterna och bedömningen av deras vilja att bli familjehem och deras förmåga att uppfylla kompetens- erna för detta.