sou · GTB340d3 · 2006-01-01 00:00:00 — Två väldigt lika kommentarer från yngre kvinnor som i undersökningen uttryckte sin vilja att använda finska med myndig- heterna lyder så här: Kyllä mä voisin ihan hyvin ajatella käyttäväni. sitä vain olisi. neuvola tai kätilö, silloin kun mä synnytin, olisi ollut [suomenkielinen], niin silloin kyllä olisin käyttänyt (suomea). (Jag skulle väl kunna tänka mig att använda. Om det bara fanns. t.ex. barnavårdscentralen eller barnmorskan hade varit finsk [finsk- språkig], då hade jag använt finska.) Voisihan sitä käyttää, jos niitä palveluja olisi suomeksi. tottunut siihen, että hoitaa asiat ruotsiksi, mutta voisi olla helpompaa, jos saisi palvelua suomeksi. (Man skulle kunna använda det, om det fanns service på finska. man redan blivit så van vid att ta hand om saker och ting på svenska, men det skulle kunna vara lättare om man fick service på finska.) Av svaren kunde man delvis ana att användandet av finskan kändes främmande för de flesta ungdomarna av tre olika skäl. Dels hade största delen av de unga informanterna så bra språkkunskaper i svenska att finskan inte längre kändes som något alternativ utanför hemmet och vänskapskretsen. Det offentliga språket för dessa ungdomar var svenska och det administrativa/byråkratiska ord- förrådet behärskades oftast enbart på svenska. Dels upplevdes frå- gan om användandet av finska med myndigheter som förvånande. Orsaken, som intervjuaren upplevde det, var att eftersom det i nu- läget existerar väldigt få faktiska möjligheter att använda finska i myndighetskontakter, ansågs av ungdomarna detta alternativ som icke-existerande. Som en tredje orsak kan avsaknaden i sig av de ungas erfarenheter av myndighetskontakter även ha spelat en roll när det gäller svaren. Skillnaderna i svaren enligt region är inte lika iögonfallande som när man jämför resultaten mellan unga och äldre. I tabell 18 kan vi se att enbart informanter från övriga kommuner i visar skilja sig från de andra tre grupperna. Tabell 18 Skulle man använda finska själv med myndigheter, fördelning enligt region Av 12 informanter från uttryckte så många som 10 att de skulle vilja använda finska med myndigheter om det fanns möjlighet till det. Två informanter ville inte göra det. I andra regio- ner var uppdelningen betydligt jämnare, i fem po- sitiva mot fyra negativa svar, i centrala kommuner sju respektive sju svar och i mindre Mälardalskommuner sex positiva och fyra negativa svar. I fråga 24 beskrev endast få informanter faktiska situationer där de skulle använda finska, men de flesta hade redan gjort det under fråga 23. 6.5.5Frågan om vikten av användning av finskan inom åldringsvården och i sjukvården Frågan om hur viktigt det är att man har tillgång till service på finska inom åldringsvården resp. sjukvården formulerades som föl- jer: 37) a Kuinka tärkeänä pidät suomenkielistä palvelua vanhusten huollossa?/Hur viktigt anser du att det är att man får finskspråkig äldreomsorg, -service? 37) b Kuinka tärkeänä pidät suomenkielistä palvelua sairaanhoidossa?/Hur viktigt anser du att det är att man får finsk- språkig sjukvård? Tanken var att man skulle få kunskap inte bara om vissa service- funktioner anses viktiga, utan också hur man graderar eller priorite- rar dessa. Vissa frågor i enkäten har inte direkt relevans för samtliga in- formanter, men de har det i de flesta fallen åtminstone indirekt. Många av de yngre har föräldrar eller mor-/farföräldrar som kom- mit till i vuxen ålder. Dessa har av olika skäl inte kunnat lära sig svenska till en mångsidig nivå. I kontakter med myndighe- ter har de ofta fått anlita professionella tolkar när sådana funnits tillgängliga, eller anhöriga, vänner och arbetskamrater när tolkar inte funnits tillgängliga. För de yngre är också för de flesta frågan om finska inom äldreomsorg och sjukvård en annan än för de äldre. De yngre har en förmåga i svenska som räcker till även för de be- hov som uppstår i kontakter med fr.a. sjukvården. Äldreomsorg blir en ännu mer hypotetisk och avlägsen fråga, om frågeställningen ska gälla dem själva. De svar som de avger för denna fråga gäller därför för en del av dem antingen nära anhöriga eller från en gene- rell synvinkel, utan att de själva nödvändigtvis gör anspråk på en sådan service på finska. Frågorna 37a och 37b visade sig ha en ganska liten spridning i svarsalternativen och de låter sig generaliseras utan att någon stati- stik i tabellform behöver användas. Ett par generella drag framstår vid analysen av enkätsvaren på fråga 37a, om åldringsvården/äldre- omsorgen: alla äldre () oavsett region, ålder och kön, anser att äldre- omsorg på finska är extremt/mycket viktig: samtliga har grade- rat det som 7 (det högsta värdet), och en del har dessutom lagt till egna siffror som utgör en fortsättning på skalan uppåt, 17 av de 22 (77,) yngre anser att finska i äldreomsorgen är extremt/mycket viktig (=7), en anger värdet 6, och fyra anger värdet 5. Ett par generella drag framstår vid analysen av enkätsvaren på fråga 37b om sjukvården: 18 av 23 (78,) äldre har angett att sjukvård på finska är ex- tremt/mycket viktig, och de använder graden 7, fyra anger 6 och en anger 5 på skalan, 15 av de 22 (68,) yngre anger 7 för vikten av användning av finska inom sjukvården, fyra anger 6, en anger 5, en anger 3 och en anger 2. Ett par generella drag framstår vid analysen av de båda frågorna sammantagna: samma personer graderar möjligheten att få service på finska inom åldringsvården/äldreomsorgen högre än inom sjukvården, äldre graderar möjligheten att använda finska något högre inom båda omsorgsområdena än yngre, fr.a. några yngre hänvisar till andras behov, beroende på om de äldre/patienterna är finskspråkiga eller inte, varvid dessa borde ges möjligheten att använda och få höra finska. Endast två (som är yngre) av 45 (4,) anger att det inte är viktigt med finsk service, och detta gäller inom sjukvården. Nedan följer ett antal kommentarer om finsk service i åldringsvår- den, först från de äldre: Kokemukset: voi olla epäinhimillistä tyytyä kielettömään palveluun SLÄM56 (Erfarenheter: det kan vara omänskligt att nöja sig med en språklös service) SLÄM56 [se on]ensiluokkaisen tärkeää SSÄK86 ([det är] av första klassens vikt) SSÄK86 (markerat grad 7 extremt/mycket viktigt) kieli ja kulttuuri merkitsevät äärimmäisen paljon vain heille [vanhuksille] MCÄM64 språk och kultur betyder extremt mycket bara för dem [för gamla människor] MCÄM64 dementoituville, erityisesti traagista MCÄK46 (speciellt tragiskt för dementa) MCÄK46 hirveän tärkeää, kieli [ruotsi] unohtuu monilla MMÄM64 ([det är] jätteviktigt, många glömmer språket [svenskan] MMÄM64 Om finsk service i sjukvården, kommentarer från de äldre: [olen] nähnyt ja kokenut, miten lähteä toipumaan, elintärkeää. ([har] sett och upplevt, hur man ska börja rehabilitera sig, det är livsviktigt) SLÄM56 (oundgängligt) SSÄK86 (markerat grad 7 extremt/mycket viktigt) tulevaisuudessa, 10 vuotta eteenpäin MCÄM60 (,framåt i tiden) MCÄM60 (markerat grad 7 extremt/mycket viktigt) on jo olemassa suomalaisia lääkäreitä, joille hakeutuu MCÄM64 (det finns redan finska läkare, som man söker sig till) MCÄM64 (Markerat 3 (av 1–7) på skalan om behovet av finska i sjukvården) tietty vastaanottoaika [olisi hyvä] MCÄK46 (en bestämd mottagningstid [vore bra]) MCÄK46 joka paikassa oltava joku suomenkielinen MMÄK62 (det måste finnas en finskspråkig på varje ställe MMÄK62 Allmänna utsagor fanns också med, som gällde både åldringsvård och sjukvård: Asian saa paremmin hoidettua omalla kielellä. (Man får saker bättre ordnade på det egna språket) MMÄM71 Om finsk service i åldringsvården, kommentarer från de yngre: (markerat 7 för både åldringsvård och sjukvård) jos on suomalaisia vanhuksia. tarve suomalaisille hoitajille, lääkäreille SLYK24b (om det finns finska äldre. behov av finska skötare, läkare) SLYK24b (markerat 7 för behovet av finska inom åldringsvården) svenskan kan försvinna [hos de äldre] MMYK22 Om finsk service i sjukvården, kommentarer från de yngre: (markerat 2 på skalan 1–7 om behovet av finsk service) [se on] vanhuksille tärkeämpi SSYM22 ([det är] viktigare för de äldre) SSYM22 (markerat 6 för behovet av finska inom sjukvården) man ska få rätt vård MMYK22 Sammanfattningsvis kan man notera att en klar majoritet (40 av 45; ) anser det extremt/mycket viktigt att få använda och höra finska inom äldreomsorgen/ åldringsvården. En nästan lika stor majoritet (33 av 45; ) anser också att det är extremt/mycket viktigt att få använda finska inom sjukvården, men det verkar fin- nas en liten tendens, fr.a. bland de yngre, att man anser att det är bara är mycket viktigt eller viktigt att den finskspråkiga servicen finns att tillgå även på sjukvårdssidan. Flera, speciellt yngre, ut- trycker sig allmänt, t.ex. att man bör få finsk service om behov finns. 6.5.6Diskussion kring frågorna om vikten att erhålla finskspråkig service inom äldreomsorg och sjukvård De intervjuade informanterna är finskspråkiga, men boende i , en del av dem i den s.k. tredje generationen. Språkbytes- processen återspeglas emellanåt redan inom en och samma familj: medan föräldrar kan vara klart dominanta i finska, kan barnen vara klart dominanta i svenska. En uppfattning tycks vara att sverigefinnarna inte efterfrå- gar finskspråkig service inom de nämnda områdena. Resultaten kan tolkas som att denna uppfattning inte stämmer. Det kan finnas flera orsaker till detta. Vi vill här också koppla diskussionen till tolkservice. En orsak är förstås att det inom de olika sektorerna, äldreomsorg och sjukvård, ofta finns personal tillgänglig som åtminstone hjälp- ligt, men säkert också emellanåt på ett professionellt sätt, kan ge finskspråkig eller tvåspråkig service åt dem som behöver den. Viss tolkservice finns dessutom fortfarande att tillgå på finska. Av intervjuerna framgår dock, att en hel del av de yngre fungerar som tolkar åt sina föräldrar eller mor-/farföräldrar. Detta är i sig förvånande, då de finsktalande var pionjärer för tolkverksamheten på många orter i , liksom man etablerade en akademisk utbildning för tolkar vid uni- versitet. Vi vet dock att denna servicefunktion på många håll lagts ner eller reducerats, liksom tolkutbildningen reducerats. har många av de tidigare verksamma och utbildade tolkarna i finska-svenska fallit för åldersstrecket eller omplacerats. Verksam- heten har också privatiserats.20 De praktiska behoven tycks dock kvarstå i märkbar omfattning. Här kan man anta att det finns skill- nader mellan kommuner/orter som har tillgång till auktoriserade tolkar och de som inte har det. Man kan då fråga sig om uppfattningen att det finns en begrän- sad efterfrågan på tolkhjälp på finska beror på en ökande förmåga att använda svenska bland sverigefinnarna, eller är det så, att man inte efterfrågar tolkhjälp, för att den åter blivit alltför svårtillgäng- lig? Man kan möjligen också se det som ett uttryck för skamkäns- lor: både bland landsmän och bland majoritetsbefolkningen är den attityden vanlig, att man ska inte behöva tolk om man bott i landet . En sådan inställning uttrycktes mer frekvent och tydligare under den tidigare assimilationsperioden. Sannolikt finns det också praktiska skäl – en anhörig eller arbetskamrat är ofta di- rekt tillgänglig. För den myndighet som ska anlita tolk kan det också vara en kostnadsfråga. Svaren reflekterar farhågor för att man vid åldrande fr.a. inte kan erhålla en tillräckligt hög livskvalitet, om man blir språkligt isole- rad. I bakgrunden uttrycks också farhågor för vad som kan ske om åldersrelaterade sjukdomar drabbar en själv eller anhöriga och man tappar det senare förvärvade språket, svenskan. Ett alternativ till tolkverksamhet är att man inom olika arbets- områden låter språkkunnig personal ansvara för kontakter med 20 fanns det i drygt 110 auktoriserade tolkar i finska, varav ett 50-tal i . I fanns det 4 auktoriserade tolkar, alla i . Det lilla antalet tolkar i , kan vara en följd av att myndigheterna köper upp tjänster från tolkfirmor som inte är lokala. (Källa: Föreningen , gm. t.ex. kunder eller patienter som har sådana språkbehov att samtal utan språkhjälp inte kan leda till goda eller säkra resultat. Det är dock inte alltid säkert att finskspråkig personal vill eller har fått arbeta med kontakter som tar hänsyn till att de är språkkunniga. Det har också varit så att meritvärdet i att kunna finska (eller andra språk) varit ringa eller obefintligt. Tröga organisationsformer kan också vara en orsak till att språkligt kompetent personal inte alltid finns där behoven finns. Det finns sannolikt ett behov att skapa utrymme för språklig kompetensutveckling bland många yrkeska- tegorier som har skapat sig en yrkes- och kanske också utbild- ningskarriär i , men enbart på svenska. De fackanknutna språkkunskaperna är därför på en relevant nivå. Inom vissa sociala och hälsoområden finns det särskilt viktiga skäl till att se till att den rent språkliga kommunikationen fungerar på ett tillfredsställande sätt, både av trivsel-, sociala och trygghets- skäl. Ett sådant är just åldrings- och demensvården (se t.ex. 1993). Det finns som nämnts, alltjämt ett ganska stort antal äldre sverigefinnar som inte kan svenska på en så god nivå, att de själva kan klara av ett samtal med en svenskspråkig person. Frågorna 37a och 37b representerar alldagliga men avgörande kontakter med svenska samhällsfunktioner, som har litet symbol- värde och kanske heller inte är avhängiga ett språks officiella sta- tus,21 men de har ett större praktiskt värde, vilket också pekades ut av några informanter. Med basis i dessa två frågor och deras tidigare kommentarer om önskemål, graderingen av vikten och reellt an- vändande verkar informanterna prioritera sådana praktiskt oriente- rade språkbehov där man inte har råd med missförstånd allra högst i sina önskemål. 6.6Mediekonsumtion – finskt, sverigefinskt, eller ingetdera? Mediekonsumtion anses generellt kunna ge indikationer på hur vi- tal en språklig minoritet är, och vilken roll standardspråket kan antas ha. Detta i sin tur är av betydelse för hur bedömningar av hur långt gången språkbytesprocessen är. I vårt fall är frågor om me- diekonsumtion också av intresse för att bedöma om man är mer retroaktivt inriktade, mot , eller mot den sverigefinska och svenska miljön, i t.ex. nyhetsbevakningen. Också ur den syn- 21 Självfallet kan de vara direkt kopplade till en språkpolitik och –lagstiftning också, såsom fallet är i för svenskspråkigas vidkommande. vinkeln är dessa frågor viktiga, att man får indikationer om finskans roll för deras kulturkonsumtion, i vidare bemärkelse. Vi frågade informanterna om de var intresserade av och använde sig av finskspråkiga media, såväl radio/TV som tidningar, men även om de såg på/hyrde finska filmer på video och DVD. Frågorna som ställdes avsåg att också försöka bedöma vilken position finlands- finska resp. de egna sverigefinska produktionerna och sändningarna har bland informanterna. Vi har också antagit att frågor om hyrfil- mer/DVD mer berör de yngres möjliga vilja att upprätthålla kon- takterna med finskspråkiga media. Vi har i detta sammanhang behandlat informanternas svar rela- tivt sammanhållet, men presenterar resultaten uppdelade på å ena sidan bildmedia, dvs. TV och hyrfilmer, och å andra sidan radio och tidningar. För att skapa sig en mer komplett bild av inte bara in- formanternas mediekonsumtion, med syftet att utröna hur mycket de kommer i kontakt med kulturkonsumtion också av annat slag, hade det antagligen varit nödvändigt att också fråga om läs- och biblioteksvanor. Men då det är svårare att separera det finska från det sverigefinska beträffande läsning, och p.g.a. enkätens omfatt- ning valde vi att inte ta med denna aspekt.22 Innan vi presenterar resultaten ska vi kort sammanfatta tillgäng- ligheten av resp. medium. Tillgängligheten på egenspråkiga pro- gram och eget utbud för en minoritet avgör också den möjliga fre- kvensen av konsumtionen, liksom den faktiska sändningstiden påverkar viljan och möjligheten att se sändningar live. Finskspråkiga TV-program har gått igenom olika faser, med en start som baserade sig på finlandsfinsk produktion, egenproducerat och alltmer mångsidigt. Denna nya fas kan sägas ha påbörjats . Närmast koncentrerar vi oss på public service-delen. Nyhetsprogram, aktualitetsprogram och barn- program är de starkast och mest långlivat företrädda formerna. Sändningstiderna – både kvantitativt och beträffande veckodagar och tider – har varierat. I huvudsak har sändningarna haft en minskande riktning. Sändningstiderna som de var som mest ut- byggda , såg ut som i Tabell 19. De direkt avläsbara intrycken är dels att programmen varit få och infrekventa, samt att man helt saknat möjligheter att rikta program till ungdomar. Volymen har också för aktualitetsprogrammen minskat (Tabell 19). Dagens utbud av finsksprå- kiga egenproducerade sändningar är under en kontinuerlig debatt, 22 Utredningar om bibliotekens nuvarande arbete med och inställning till finsk verksamhet gjordes –2004; se Ejendahl 2004; Jennische 2004. inte minst sedan SVT drog ner på produktion och sändningar av aktualitetsprogrammen 2002–2003. Från sverigefinskt håll och från programproducenternas sida vill man återgå till minst den volym som fanns , men man siktar också in sig på att öka den, i enlighet med de rekommendationer som återfinns i ratifikationerna av minoritetsställningarna, och expertkommittéernas påpekanden om att tiderna har minskat, tvärs emot målsättningen. I övriga kanaler finns det via olika sändare och abonnemang viss tillgänglighet utöver public-service, t.ex. genom den s.k. Nacka- sändaren, och genom att finska YLE:s program i komprimerad form har kunnat ses av en del befolkningen. Det finns dock geo- grafiska begränsningar, som kort innebär att fr.a. Stockholmsom- rådet har tillgång till ett sådant utökat utbud. Tabell 19 Utbudet av finsk TV i , en historisk översikt Tapahtumia (Händelser) (samarbete med YLE24 och SVT:s första finskspråkiga redaktör anställs () Viikkokatsaus (veckoprogram, Aktuellt för invandrare) Barnprogrammet ) Programinköp från YLE Ykköskanava (Kanal ) 30 (höst + vår) (Ykköskanava, reportage inköpta från YLE) Uutiset (Nyheter) 5 senare 9 Sisu-tv (ist. f. Ykköskanava) 30 (i början 30 , mot slutet 15 , både höst + vår) EKG 30 (i början 15 , reportage och studiogäster om vartannat; mot slutet reportagemagasin, 30 , höst + vår) Barnprogrammet 28 x 30 Suomenkieliset Reportaasit (finskspråkiga reportage) 30 x 10 (12) E4 (reportage) 30 x 12 Veckosändningstiden rör sig kring , inklusive en repris av barnprogrammen. Med tanke på att denna volym också 23Vi vill tacka redaktionschef vid SVT, som har gjort denna översikt till- gänglig för oss (på finska). 24YLE är motsvarigheten till SVT och SR i . Den inkluderar såväl finsk- som svensk- språkiga public service kanaler, både tv och radio; . skulle behöva sprida information, nyheter och fungera kulturbeva- kande, sam underhålla barn och fungera som en utvecklande språk- lig modell för sverigefinska språkbrukare, är omfattningen klart otillräcklig. Beträffande filmer och hyrfilmer har tillgängligheten av naturliga skäl ökat, men är generellt antagligen inte på långa vägar jämförbar med det svenskspråkiga och fr.a. det engelskspråkiga utbudet. Finsk film har också i viss mån mötts av ett ökat intresse från svensk publik, inte minst p.g.a. bröderna filmer. I det ordinarie filmutbudet i public service-kanalerna och i de kommersi- ella digitala kanalerna, återfinns finska filmer sporadiskt. Någon sverigefinsk filmproduktion, varken av kortfilms- eller annan ka- raktär har inte nått den breda publiken, och oss veterligt är en så- dan produktion i stort sett okänd. Men det finns också andra, in- formella möjligheter att skapa möjligheter att se filmer, både ge- nom olika klubbar i , och genom t.ex. egna och bekantas besök i . Biblioteken har i takt med att läsandet bland unga på finska minskat också i ökande grad, i de bibliotek som bibehållit sådan service, tagit hänsyn till att film- och bild-/ljudmedieönske- målen ökat i omfattning. I det aktuella området finns också landets – förutom – mest omfattande samlingar av böcker, tidningar, tidskrifter och hyrbara bild-/ljudmedia, på biblioteken. och återfinns i tätpositionerna där.25 Med dessa förutsättningar kan vi nu granska informanternas ak- tiva konsumtion av dessa två media först: Frågorna som ställdes vara dessa: 40.Katsotko suomenkielisiä ohjelmia televisiosta? Kenen lähettämiä ohjelmia?/Ser Du på finskspråkiga program på TV? 41.Onko sinulla tapana vuokrata video-/DVD-filmejä? Mistä/ kenen kautta?/Brukar du hyra finskspråkiga video-/? 25 har det största för finska media och finsk litteratur, Finlands- institutets bibliotek i , hamnat i en akut ekonomisk kris. stiftelse och ytterst , ansett att man kan finansiera den löpande verksamheten, och man förväntat sig att ska ta över detta verksamhetsstöd, har situationen drastiskt försämrats. har också ett informellt nationellt ansvar för finsk och sverigefinsk litteratur. Det har ca 8 000 besökare och 15 000 utlån (Sverigefinländarnas Delegation, 2005). 42.Kuunteletko suomenkielisiä ohjelmia radiosta? Mitä ohjelmia?/Lyssnar Du på finskspråkiga program på radion? Vems program?Vilka program? 43.Luetko suomenkielisiä lehtiä? luet, mitä lehtiä?/Läser Du finskspråkiga tidningar och i så fall vad? Tabell 20 Mediekonsumtion på finska, TV och filmer I Tabell 20 kan det ses att av alla informanterna, 29 stycken, såg på finskspråkiga tv-program av finskt ursprung. Något färre, (23 stycken), såg på finskspråkiga tv-program av sveri- gefinskt ursprung. av informanterna hade hyrt finskspråkiga hyrfilmer. I denna grupp har vi även räknat med in- formanter som rapporterade om nedladdade filmer från Internet eller köpfilmer. Gällande ovannämnda TV-program kan det konstateras att de äldre informanterna stod för större delen av medieförbrukningen. Antalet äldre informanter som tittade på antingen finska eller sve- rigefinska tv-program var nästan dubbelt så högt som antalet yngre informanter. Däremot nämndes hyrfilmer fler gånger av de yngre informanterna än av de äldre. Populärast att titta på var de finska programmen som kunde ses via Nacka-sändaren, men några infor- manter hade även tagit till sig det digitala nätverket och kunde se på andra finska kanaler via det. Programmen som man tittade på på den finska kanalen varierade från serier och debattprogram till ny- heter och idrott. Den finska komprimerade kanalens utbud kritiserades av de yngre informanterna och många konstaterade att programmen på kanalen inte var inriktade mot yngre publik, utan snarare uppfyllde den äldre sverigefinska befolkningens behov. Som redan konstate- rades ovan, är svenska SVT:s utbud av finskspråkiga program väl- digt begränsat. Detta kunde märkas även i informanternas svar. De flesta, både yngre och äldre, såg nästan enbart på SVT:s finsksprå- kiga nyhetssändning, Uutiset, och några undrade även om det fanns något annat utbud. Resultaten kan också relateras till en genomförd publik- undersökning som SVT:s finskspråkiga redaktion gjort (Himanen Av de ca 350 respondenterna fördelade sig svaren på vikten av frågor som rörde , , finskspråkiga respektive ut- landet enligt följande: ansåg att frågor som rör sverigefinländare var ytterst viktiga, ansåg att frågor som rör var ytterst viktiga, ansåg att frågor som rör var ytterst viktiga, och ansåg att frågor som rör utlandet var ytterst viktiga. Detta visar, liksom resultaten i vår egen studie, att sverigefinnar i allmänhet verkar betrakta just de egna och svenska frågorna som primära för deras egna behov. Tillgången på hyr- och andra finskspråkiga filmer i i öv- rigt var mer begränsad (Tabell 20). Mindre än hälften av informan- terna kunde berätta att de hade hyrt finskspråkiga vi- deo- eller . Filmer som nämndes var ofta äldre finska krigsfilmer som () eller nyare produktion från 1990- och som Häjyt (Finnjävlar), Pahat Pojat, osv. Även utbudet ansågs vara begränsat.