sou · GTB377d3 · 2006-01-01 00:00:00 — Dessutom införs ett förtydli- gande i andra stycket som innebär att det ska framgå att förvalt- ningsprocesslagen också ska tillämpas när domstolarna prövar ärenden om uttag av tilläggsavgift (se avsnitt 10.10.4 och när det gäller instansordningen 13.3.4 och 13.3.6). Reservationer och särskilda yttranden Kapitel 3 Hållbar utveckling och andra särskilt utpekade mål och intressen Reservation av () och () Externa köpcentra, konkurrens och kommunens möjlighet att reglera handelsändamålet I direktiven för kommitténs uppdrag behandlas motstående intres- sen när det gäller etablering av externa köpcentra, såsom effekter för miljö och tillgänglighet samt behovet av en fungerande konkur- rens med ett brett och varierat utbud av varor och tjänster till rim- liga priser. Kommittén har landat i att det inte finns skäl att föreslå särskilda bestämmelser som rör enbart detaljhandelsanläggningar, utan att behoven tillgodoses genom generella ändringar som rör även andra anläggningar och verksamheter med regional räckvidd eller påver- kan. Dessutom innebär nya regler om bland annat miljöbedöm- ningar i översiktsplanering och detaljplaneläggning att kraven på redovisning av skilda miljökonsekvenser ökar. Det betyder att möjligheterna finns kvar för kommunerna att – om det finns skäl av betydande vikt – närmare reglera handelsän- damålet genom att exempelvis särskilja partihandel och detaljhandel och genom att inom ändamålet detaljhandel särskilja handel med skrymmande varor och handel med livsmedel. Reservationer och särskilda yttranden De negativa konsekvenserna av etablering av externhandel får enligt vår mening alltför stort utrymme i debatten. Ett huvudargument som framförs är de negativa miljöeffekterna av framför allt ökad biltrafik med buller och utsläpp av hälso- och klimatstörande avga- ser. Ett annat argument som ofta framförs mot etablering av ex- terna köpcentra är att underlaget för den befintliga servicen i om- kringliggande städer och tätorter försvagas, något som i ett längre perspektiv skulle leda till nedläggning av butiker och annan service och ett utarmat stadsliv. Frågan är i vilken utsträckning politiker genom åtgärder i den fy- siska planeringen kan och ska motverka och styra utvecklingen av externa köpcentra. Handelns etablering styrs i mångt och mycket av befolkningsunderlag och konsumenternas val, och bör så lite som möjligt regleras av samhället. Politiker och samhällsplanerare bör bygga och planera för möjligheter till alla typer av etableringar, såväl stormarknader som kvartersbutiker och torghandel. Tendenserna mot större enheter utanför städer och tätorter är dessutom inte entydiga, utan utvecklingen visar att även cityhandeln växer och att lågprisbutiker av olika storlek i större utsträckning etableras i eller i anslutning till bostadsområ- den. Det finns också goda exempel på kommuner som framgångsrikt lyckats behålla ett varierat utbud av service i bostadsområdena och en levande stadskärna, trots förekomsten av konkurrens från när- liggande externa köpcentra, genom att i samverkan med fastighets- ägare, företrädare för detaljhandeln och andra aktörer genomföra samordnade insatser på en rad områden för att stärka stadskärnans konkurrenskraft som handelsplats. Genom att ändra inriktning på den övergripande stadsplane- ringen och överge vedertagna teorier om funktionsuppdelning till förmån för skapande av mer integrerade, täta och funktionsblan- dade byggda miljöer, kan underlaget för lokal service och därmed stadslivet säkras bättre . Reservationer och särskilda yttranden Ökad konkurrens ger lägre priser Det är viktigt att framhålla de positiva effekter en etablering av ex- terna köpcentra kan ge i form av ett ökat utbud och lägre priser. Närvaron av konkurrerande lågprisbutiker har positiva effekter för konsumenterna i form av större utbud och lägre priser. Kommuners möjlighet att med stöd av PBL genom beslut i de- taljplan precisera olika handelsändamål och på så vis motverka han- del med livsmedel kan få en bromsande effekt på etableringsbenä- genheten. Detta bekräftas av som i en rapport menar att kommunernas planering för handel i hög grad påverkar konkurrensen och att det finns möjlighet att pressa mat- priserna genom att bättre tillgodose efterfrågan på lämpliga lägen för nya aktörer som vill komma in på marknaden och att före- komsten av lågprisbutiker ofta har en prispressande funktion för befintliga butiker i ett större omland. I ett anförande vid Nordiskt konsumentutskotts vårseminarium upprepar verkets generaldirektör att tillämpningen av PBL är onödigt restriktiv mot nyetablering, och att konsumentintresset inte tillräckligt tas tillvara. Ta bort kommunernas möjlighet att reglera handelsändamålet Det skulle vara önskvärt med en tydligare skrivning om vikten av att i beslut enligt PBL främja konkurrensen. De skrivningar som kommittén föreslår som dels lyfter fram vikten av en god ekono- misk tillväxt, dels betonar att proportionalitetsprincipen ska ge- nomsyra beslutsfattandet, är dock bra och bör ge den enskilde näringsidkaren större rättssäkerhet – och i längden konsumenterna lägre priser. Vi reserverar oss däremot till förmån för att ta bort den nuva- rande möjligheten för kommunen att i detaljplan reglera handels- ändamålet genom att särskilja partihandel och detaljhandel och inom ändamålet detaljhandel särskilja handel med livsmedel från annan handel. Reservationer och särskilda yttranden Byggnaders tekniska egenskaper/ Kraven på energihushållning Kommittén anser att de grundläggande kraven på byggnader och anläggningar som anges i lagen om tekniska egenskapskrav, m.m. (BVL) är relevanta och rimliga. Det som kan vara problem är bris- ter i tillämpningen. Två ändringar i tillämpningsföreskrifterna före- slås dels när det gäller kraven på tillgänglighet och användbarhet för personer med nedsatt rörelse- och orienteringsförmåga och dels kravet på energihushållning. Då det gäller tillgängligheten anser vi förändringen av tillämpningsföreskrifterna vara befogade. Däremot anser vi att bestämmelsen om direktverkande el i 10 § tredje stycket förordningen inte ska ändras utan kvarstå i sin nuvarande formule- ring, dvs. En- och tvåbostadshus får förses med uppvärmnings- system för direktverkande elvärme, om byggnaden har särskilt goda egenskaper när det gäller energihushållning. Vi anser att denna formulering väl uttrycker de krav som ställs för att installera di- rektverkande elvärme i en- och tvåbostadshus. De styrinstrument som finns i övrigt är tillfyllest för att förverkliga intentionerna i denna bestämmelse. Reservation av () Jag delar inte kommitténs bedömning att miljömålen har tillräckligt stöd i nuvarande bestämmelser. Möjligheten att uppfylla miljömå- len påverkas på ett avgörande sätt av den fysiska planeringen. En bättre ordning vore att göra miljömålen - både de nationella och de regionala - bindande. Det kan ske genom att man ställer krav på att de planer vars genomförande innebär att möjligheterna att uppfylla miljömålen motverkas måste innehålla en handlingsplan med kom- pensatoriska åtgärder. Som en följd av den lagändringen bör läns- styrelsen i så fall få ett särskilt uppföljningsansvar att se till att åt- gärdsplaner tas fram. En ändring av detta slag kräver tillägg i 4 kap. 9 § 4 och i 12 kap. 1 § 4 för att tydliggöra ansvar om möjligheterna att uppfylla intentionerna i miljömålen direkt mot- verkas. SOU 2005:77 Reservationer och särskilda yttranden Jag reserverar mig mot kommitténs förslag att inte föreslå krav på inrättande av utrymmen för källsortering i den befintliga bebyggel- sen. Kommunerna behöver ges möjlighet att ställa krav på fastig- hetsägare att installera källsorteringsrum. Utan denna möjlighet kommer utbyggnaden av den fastighetsnära källsorteringen att gå alldeles för långsamt. De sorteringsstationer som erbjuds på offentliga platser räcker inte till för att ställa om till ett kretslopp- samhälle. De är ofta skräpiga och riskerar att ge en tråkig bild av hela miljöarbetet. Fastighetsnära källsortering minskar dessutom bilberoendet. Jag föreslår därför följande ändring: Det andra stycket i 2 kap. 5 § ändras från Bestämmelserna i p 1-5 gäller även vid tillägg och ändring av be- byggelsen........... Bestämmelserna i p 1-4 gäller även vid tillägg och ändring av be- byggelsen, paragraf 5 gäller för såväl befintlig bebyggelse som vid tillägg och ändring........... bör en ny paragraf införas i 15 kapitel där avfallsfrågorna regleras. Paragrafens text bör lyda § För att tillgodose hushållens behov skall fastighetsinnehavare av hyreshus tillhandahålla eller anvisa ett lämpligt system för hantering av hushållens källsorterade hushållsavfall i form av avfall som omfat- tas av producentansvar samt övrigt hushållsavfall som sorterats enligt kommunens föreskrifter. Reservation av () Konsekvensbeskrivning ur ett jämställdhetsperspektiv PBL-kommittèns slutbetänkande leder till förändringar i lagstift- ningen som jag till största delen ställer mig bakom och som är klara förbättringar jämfört med nuvarande lagstiftning. På några punkter tycker jag dock att utredningens slutbetänkande inte uppfyller in- tentionerna i direktivet som utredningen grundar sig på. Det gäller främst miljöfrågan, men också tillgänglighetsfrågan. Utöver detta, så anser jag att barnens och kvinnornas perspektiv bör tydliggöras i en ny och modern plan- och bygglagstiftning. Även i några andra frågor som berör det kommunala huvudmannaskapet, talerätten, med mera, så framför jag avvikande åsikter. Därför föreslår jag flera Reservationer och särskilda yttranden materiella förändringar i utredningens slutbetänkande, både änd- ringar i förslaget till ny lagstiftning, men också i lagstiftning och regelverk som hänger samman med PBL. Jag anser inte att kommitténs förslag till förtydliganden rörande behovet av konsekvensbeskrivningar är tillräckliga utan anser att det införas ett krav på konsekvensbeskrivning ur ett jämställdhets- perspektiv vid detaljplaneläggning. Jag föreslår därför att följande tillägg görs i 5 kap. 26 §: Av planbeskrivningen skall särskilt framgå vilka konsekvenser planen har för jämställdheten. Motivet till detta är att det är vanligt att jämställdhetsperspektivet saknas i planens visioner. Jämställdhetskonsekvensbeskrivningar bör vara obligatoriska åtgärder i likhet med miljökonsekvensbeskrivningar. Ett tionde egenskapskrav på ekologisk kretsloppshushållning Jag delar inte kommitténs bedömning att de nio egenskapskraven anses relevanta och rimliga utan föreslår att BVL kompletteras med ett tionde egenskapskrav på ekologisk kretsloppshushållning, som bland annat innebär krav på energieffektiva, återvinningsbara byggmaterial som är ofarliga för hälsan. De nuvarande kraven om god hushållning med energi m.m. är inte tillräckliga för att uppnå en ekologiskt kretsloppsbaserad byggprocess. Kraven bör successivt utvecklas i byggreg- ler och i andra dokument för att uppnå den önskvärda utveck- lingen. Kapitel 4 Allmänna intressen och samhällskrav Reservation av () Definition av hållbar utveckling Direktiven till inleds med meningen: Kommit- téns förslag skall tillgodose kraven på främjande av en långsiktigt hållbar utveckling. Det är dock inte tydligt om föreliggande för- slag kommer att leda till en planering för långsiktigt hållbar ut- veckling. Jag föreslår därför följande tillägg till lagförslaget direkt efter sista meningen i 1 kap. 3 §: avvägningen av beslut skall dock främja en hållbar utveckling. Reservationer och särskilda yttranden Kommittén föreslår en särskild paragraf (2 kap. 1 §) som anger innebörden av begreppet hållbar utveckling ur ett PBL-perspektiv. Jag anser att den paragrafen bör ersättas med: Planläggning och byg- gande skall ske så att socialt och miljömässigt goda områden främjas. Ekonomisk hushållning och hushållning med mark, vatten och natur- resurser skall underlättas. Motivet är att ekonomisk tillväxt i sig inte behöver vara en del av hållbar utveckling. Tvärtom kan ekonomisk tillväxt istället ofta medföra ökad konsumtion, resande och sopberg. Däremot är en ekonomisk hushållning med resurser en viktig ingrediens i ett håll- bart samhälle. Reservation av () Barn, kvinnor och män i 2 kap. 1 § PBL Kommitténs förslag till ny lydelse av lagtexten i 2 kap. 1 § innebär att man behåller begreppet alla människor. Jag anser att alla män- niskor ska bytas ut mot barn, kvinnor och män. 2 kap. 1 § är något av en portalparagraf i PBL, men är den könsblind eftersom den synliggör varken kvinnor eller män. Efter- som kommittén föreslår att begreppet alla ska behållas kommer detta problem att kvarstå. Den vedertagna i samhället utgår dock från att mannen är norm. Jämställdhetsperspektivet, liksom barnens intressen, måste påverka förfarandet vid upprättande av översiktplaner och detaljplaner. I detta sammanhang är vare sig barn, kvinnor eller män att betrakta som särintressen, de represen- terar endast allmänna intressen, där tyvärr både kvinnors och barns intressen är underordnade den rådande patriarkala maktordningen. Kapitel 5 Mellankommunal och regional samverkan Reservation av () möjligheter att ingripa med stöd av 12 kap. 1 § PBL Kommittén föreslår att inte längre ska ha möjlighet att ingripa på grunden bristande mellankommunal samverkan. Jag delar inte denna bedömning utan anser att också fort- sättningsvis ska kunna ingripa i vissa situationer. Jag föreslår därför att det i 12 kap. 1 införs en ny andra punkt som har följande ly- Reservationer och särskilda yttranden delse: detta uppenbart strider mot nationella eller regionala miljökva- litetsmål eller att en fråga av väsentlig regional betydelse inte beaktas. När det gäller miljöfrågan och en långsiktigt hållbar utveckling, så finns det tydliga materiella förändringar i lagstiftningen, vilket är bra. Det finns dock en övertro på att kommuner i samverkan ska ta ett betydande regionalt ansvar för de miljökvalitetsmål som riksda- gen antagit. Ansvaret för att utforma de regionala miljökvalitets- målen har ålagts länsstyrelserna, som även fortsättningsvis bör kunna upphäva planer som uppenbarligen bryter mot regionala och lokala miljökvalitetsmål eller som inte beaktar väsentliga regionala intressen. Reservation av () Kommittén föreslår att utställningstiden vid utställning av förslag till översiktsplan i vissa fall ska kunna kortas till en månad. Jag re- serverar mig mot detta förslag. I bakgrundstexten tydliggörs det att utställningstiden inte bara kortas från till en utan i praktiken kortar man från till en, genom att man kan anslå utställningstiden . Skulle den månaden infalla eller vid annan tid som berörda parter kan vara bortresta blir tiden för agerande orimligt kort. Särskilt om en plan berör andra kommuner riskerar en kort utställningstid att leda till att den regionala förankringen inte hinns med och därför uteblir. Reservation av () Jag delar inte kommitténs bedömning att utställningstiden för översiktsplaner ska kunna kortas i vissa fall. I 4 kap. 6 § föreslås att utställningstiden förkortas då översiktsplanen behandlar en geo- grafisk fördjupning eller ett tillägg för särskilda verksamheter eller intresseområden. Förslaget innebär en mycket begränsad tidsbespa- ring som försämrar möjligheterna för den som vill lämna syn- punkter. berörs även andra kommuner av en för- Reservationer och särskilda yttranden djupning av översiktsplanen, vilket troligtvis kräver en något längre utställningstid. Reservation av (), () och () En kommun har rätt att åberopa detaljplanekravet som grund för att avslå en ansökan om bygglov. Mot detta står enskilda fastig- hetsägares berättigade intressen av att inom rimlig tid kunna få en prövning i sak av möjligheterna att kunna bygga på sina fastigheter. Om kommunen avslår en ansökan om bygglov enbart med en allmän hänvisning till behovet av detaljplaneläggning utan att någon detaljplan är aktuell inom överskådlig tid kan den enskilde lätt hamna i en situation där han eller hon inte kan få någon reell prövning av förutsättningarna att få disponera sin mark. En sådan tillämpning är inte godtagbar från enskild syn- punkt, och kommer enligt vår mening i konflikt med proportiona- litetsprincipen - att det alltid ska finnas en rimlig balans mellan nyttan av ett beslut och konsekvenserna för motstående enskilda intressen. Vi menar att det finns skäl att, för att undvika att den enskilde i situationer av berört slag drabbas av alltför långa väntetider, be- gränsa den tid den enskilde ska behöva vänta på ett besked, och fö- reslår därför att följande stycke förs in på lämpligt ställe i 8 kap PBL: Om det har förflutit från det att en ansökan om uppförande av en ny enstaka byggnad har avslagits med hänvisning till kravet på detaljplan, ska den omständigheten att detta krav inte är upp- fyllt vid en ny ansökan om samma åtgärd utgöra hinder för bifall till ansökan endast om det finns synnerliga skäl. Reservationer och särskilda yttranden Reservation av () Helårsboende , s.k. boplikt, kan markeras i detaljplaner I vissa delar av , inte minst stora delar av skärgården, före- kommer en omfattande omvandling av permanentbostäder till fri- tidshus. Detta kan bl.a. leda till avsevärda svårigheter att upprätt- hålla en fungerande infrastruktur året runt och därmed svårigheter att värna det kvarvarande permanenta boendet. Flera kommuner och organisationer har upp- märksammat detta problem, däribland samt och Tanums kommuner. Det skulle enligt mitt för- menande vara lämpligt att låta kommunerna ges möjlighet att före- skriva helårsboende i områden som ska nyexploateras. Mot denna bakgrund anser jag att bör föreslå att kommunerna bör ges möjlighet att, i samband med fastställande av detaljplaner för område som tidigare saknat detaljplan eller i om- rådesbestämmelser, föreskriva helårsboende i områden som ska ny- exploateras. Reservation av () Jag reserverar mig mot förslaget att ta bort ordet miljömässigt i 5 kap. 16 § 3 och anser att ordet ska ingå i lagtexten också i fortsätt- ningen. Reservation av () Huvudmannaskap för allmänna platser Huvudman för gator och andra allmänna platser ska vara kommun inom områden med detaljplan. Ansvaret för gatu- och väghåll- ningen bör i allt väsentligt ligga på kommunen. Skulle den av kommittén föreslagna s.k. mellanformen genomföras innebär det att det i slutändan blir de boende som genom en samfällighetsföre- Reservationer och särskilda yttranden ning dels får bära ansvaret och dels bära kostnaderna för något som jag anser är en grundläggande allmän uppgift. Genomförs denna s.k. mellanform innebär det att många fastighetsägare och boende inte bara belastas med dubbla kostnader utan reglerna blir ytterst komplicerade och svårhanterliga vilket kommer att medföra byrå- krati och tvister och blir därmed en belastning för rättsystemet. Betänkandet borde därför utmynnat i förslag som tydligt angav att huvudregeln fortfarande ska vara att huvudansvaret åvilar kom- munen och endast kan frångås då det föreligger särskilda skäl. Reservation av () Huvudmannaskap för allmänna platser Kommittén föreslår att det ska införas en ny form av huvudman- naskap för allmänna platser i 6 kap. 26 §. Jag anser inte att de före- slagna förändringarna bör genomföras. Lagförändringen innebär att kommunen kan överlåta ansvaret för allmänna platser som inte är av tydlig allmän karaktär. Jag anser att detta innebär en stor risk för att det kan utvecklas gated communities även i . Kommunen bör ha det slutgiltiga ansvaret för allmänna platser för- utom i tydliga fritidsområden. Kommunen kan i sin tur överlåta skötsel m.m. åt de boende eller andra. Tillgängligheten till allmänna platser måste alltid garanteras på samma sätt som allemansrätten. Härtill kommer att bestämmelserna är oklara när det gäller ansvaret för trafiksäkerheten och andra frågor som utformning m.m. Kapitel 10 Prövning, kontroll och tillsyn av byggnadsprojekt Reservation av (), (), () och () Förslaget om utökad generell bygglovplikt, Kommitténs majoritet föreslår en kraftig förändring av bygglovs- pliktens utformning. De nuvarande reglerna för bygglovpliktens omfattning gör en åtskillnad mellan områden som omfattas av de- taljplan och områden som inte omfattas av detaljplan. Den åtskill- naden föreslås nu upphöra, och en generell bygglovplikt införas, Reservationer och särskilda yttranden lika för alla. I praktiken innebär detta en förhöjd lovplikt utanför detaljplanelagt område, där bygglovplikt införs för att ändra byggnader på sätt som innebär väsentligt ändrat utseende på grund av form, färg och material, samt uppföra, bygga till eller på annat sätt ändra ekonomibyggnader för jordbruk, skogsbruk eller därmed jämförlig näring. Dessutom skärps reglerna kring mindre tillbygg- nader och uppförande av komplementbyggnader, murar eller plank i områden utanför detaljplan och utanför samlad bebyggelse. Ett av argumenten är rättvise- och tydlighetsaspekten. Som ex- empel nämns fall där gränsen för detaljplan går mitt i en gata, och det uppfattat orimliga i att olika regler för lovplikten för likartad bebyggelse gäller beroende på vilken sida av gatan en byggnad råkar ligga. Grannar möter olika regler när de önskar bygga till eller om. Ett annat argument är att en landskapsbild med gles bebyggelse och sammanhållen karaktär inte skulle vara mindre känslig för vä- sentliga förändringar av bebyggelsens utseende än en stadsbild med tät bebyggelse och mer varierad karaktär. Det finns, enligt kom- mitténs majoritet, ingen saklig grund för att samhället ska bry sig mindre om det offentliga rummet på landsbygden än i tätorten. Vi kan naturligtvis se det rationella med ett enhetligt system i de fall som nämns ovan där det synes orättvist att grannar på olika si- dor av en gata möts av olika regelverk och bestämmelser. Vi kan också förstå de principiella argumenten för varför jord- och skogs- bruket i detta hänseende skulle jämställas med andra glesbygds- näringar. Vi har trots detta landat på en annan ståndpunkt än kommitténs majoritet. Även ett rättvist och rättssäkert regelsystem kan med fördel utformas olika på olika platser. Det finns en logik i detta som kan motiveras i skillnader i spridningseffekter. I tätbebyggt område är varje byggnad i högre utsträckning del i vad som upp- fattas som ett offentligt rum. Om en byggnad ändrar karaktär är detta ofta påtagligt både för grannar och för den som passerar förbi. Den enes bakgård är den andres förstukvist. Staden har mer karaktären av ett allmänt projekt. I glesbebyggt område utan detaljplan är det längre mellan husen och verksamheterna, och det faller sig vettigt och rimligt att detta även bör ge utrymme för ett något större svängrum för de individer som lever och verkar där. Landsbygden är, och bör även fortsätt- ningsvis vara mer av ett individuellt projekt. Nackdelarna i form av en inte lika väl utbyggd infrastruktur och längre till arbete och ser- vice vägs upp av en något större frihetsgrad i byggandet. Reservationer och särskilda yttranden Vad gäller jord- och skogsbrukets ekonomibyggnader förnekar vi inte att det i enstaka fall förekommer att byggnader uppförs på olämpliga platser, eller inte får ur det allmännas synpunkt önskvärd utformning. Detta är dock inte skäl nog att ändra ett system som i det stora hela fungerar väl. Det är av väsentligt samhällsintresse att det ska bli enklare för småföretag att utvecklas och verka. Småfö- retagen behöver inte fler – utan färre regler, en ambition som bland annat kommit till uttryck i Simplexförordningen. Byggnader för djurhållning är föremål både för förprövning, anmäl- ningsplikt samt tillståndsplikt (beroende av storlek) vid ny-, till- och ombyggnad. Majoritetens förslag innebär en ökad kostnad för lantbruksföre- tagarna och en stor administrativ börda på landets kommuner då det med stor sannolikhet är en majoritet av kommunerna som inte alls har behov av en total bygglovplikt. Dessa kommuner måste då genomföra en planeringsprocess för att undanta aktuella områden från bygglovplikten. Knappast till nytta för någon.