sou · GTB362d2 · 2006-01-01 00:00:00 — Man måste då ställa särskilt höga krav på hur sådana ikoner får utformas och placeras. Ikoner kan användas för såväl redaktio- nella som kommersiella ändamål. Gemensamt för alla typer av ikoner bör gälla att de inte får placeras eller utformas på ett sådant sätt att programmets integritet och värde eller rättighetshavarnas rättigheter kränks. Det innebär bl.a. att ikonerna inte får störa tittarnas upp- levelse av själva programmet. Också för att upprätthålla separations- principen i 7 kap. 1 § RTVL är det nödvändigt att införa en regel som föreskriver att ikoner skall vara neutrala och inte innehålla något kommersiellt budskap. Sålunda skall det inte vara tillåtet att an- vända en logotyp för ett företag eller en produkt e.d. som symbol på en ikon. Detta bör naturligtvis inte gälla om förekommer i en annons. Inte heller finns det anledning att ställa upp allmänna krav på utformning i sökbar text-TV och andra tilläggs- tjänster. En reglering bör ha till syfte att så långt möjligt minimera even- tuella störningar som de interaktiva tjänsterna kan orsaka tittarna. Det hade därför varit lämpligt och önskvärt att föreskriva att ikoner inte får visas i bild annat än om tittaren själv valt detta. En föreskrift om att ikoner för redaktionella fördjupningar endast skall få visas efter ett aktivt val av tittaren skulle dock enligt utredningens be- dömning strida mot 3 kap. 4 § YGL. Programföretagen skall enligt denna bestämmelse självständigt avgöra vad som skall förekomma i programmen. Därmed är det inte möjligt att föreskriva restriktioner beträffande ikoner för redaktionella fördjupningar e.d. eftersom så- dana ikoner är att betrakta som en del av det redaktionella inne- hållet. Visserligen finns möjlighet att med stöd av 1 kap. 12 § andra stycket YGL begränsa förekomsten av ikoner som rör annonsering. Enligt utredningen framstår det emellertid som en mindre lämplig lösning att i detta hänseende skilja mellan olika typer av ikoner, särskilt som samtliga ikoner skall vara neutralt utformade och inte får placeras eller utformas så att programmets integritet och värde eller rättighetshavarnas rättigheter kränks. Innehållet i interaktiva tjänster Det är tekniskt möjligt att införa interaktiva ikoner i bild utan programföretagets godkännande, nämligen genom att det i program- varan i digital-TV- eller digitalradiomottagaren finns en funktion som alstrar ikoner i givna situationer. Eftersom ett programföretag inte kan påverka förekomsten av sådana ikoner är det enligt utred- ningens mening inte rimligt att ansvaret för ikoner av nu aktuellt slag vilar på programföretagen. Vi föreslår därför att det införs en regel som undantar sådana ikoner som visas p.g.a. en funktion i mot- tagarutrustningen från programföretagens ansvarsområde. 13.1.4Ett begränsat förbud mot ikoner som leder till annons- material Vårt förslag: En interaktiv ikon i ett TV-program får inte leda direkt till annonser för en produkt, ett företag, en organisation, en idé eller en sak som har anknytning till det pågående program- met. Detta skall dock inte gälla ikoner i annonser eller sökbar text-TV och andra tilläggstjänster. Ikoner som leder till annonsmaterial skall vara utformade på ett sådant sätt att tittaren förstår att det är annonsmaterial som kommer att visas. Vi har i det föregående argumenterat för att det förhållandet att konsumenten själv har gjort ett val att lämna den linjära program- miljön motiverar en något lägre konsumentskyddsnivå i vissa av- seenden. För en tittare som valt att interagera från ett linjärt program för att få fördjupad information om något som avhandlas i pro- grammet kan det visserligen upplevas som påträngande om det ome- delbart efter interaktionen enbart eller till övervägande del visas annonser. Det är enligt utredningens bedömning dock inte möjligt att ute- sluta reklam i interaktiva tjänster, inte ens på den första sida som visas efter det att tittaren valt att interagera. De interaktiva tjänsterna kommer att vara kostnadskrävande att utveckla och skulle reklam helt förbjudas i anslutning till tjänsterna skulle möjligheterna för de kommersiella programföretagen att utveckla sådana tjänster sanno- likt komma att minska drastiskt. Vi föreslår därför att det skall vara tillåtet att visa annonsering på den första sida som visas efter det att tittaren valt att interagera. För att värna programintegriteten bör emellertid föreskrivas att en interaktiv ikon i ett TV-program inte Innehållet i interaktiva tjänster får leda direkt till annonser för produkter som har anknytning till det pågående programmet. Från vad som sagts bör undantag gälla vid annonssändningar samt i sökbar text-TV och andra tilläggstjänster. Det skall här sär- skilt framhållas att det därmed inte blir tillåtet att visa ikoner som leder till kommersiella budskap under sändning av sponsringsmed- delanden. Sådana meddelanden skall i enlighet med det förslag vi redogjort för i kap. 2 inte betraktas som annonser i lagens mening. Det är ytterst viktigt att även när det gäller interaktiv annonse- ring upprätthålla principen om att det för tittaren skall vara tydligt vad som utgör redaktionellt innehåll och vad som är annonsinnehåll. Vi föreslår därför att det alltid klart skall anges för tittaren att han eller hon kommer att lämna ett redaktionellt innehåll och gå vidare till annonsmaterial. Detta skall ske genom att i fråga skall vara utformad på ett sådant sätt att det framgår att interaktion leder till kommersiella budskap. Ikoner kan komma att finnas även i sändningar av ljudradio. På digitalradiomottagarens bildskärm kan det förekomma ikoner och även annonsering. I en ljudradiosändning förmedlas det redaktio- nella innehållet till övervägande del enbart genom ljud. Ikoner och annonsering som visas på en eventuell bildskärm hålls därmed på ett naturligt sätt avskilt från det redaktionella innehållet. De regler för interaktiva ikoner som vi föreslagit i det föregående bör dock enligt utredningen gälla även ikoner i radiosändning. Regeringen har enligt 3 kap. 4 § RTVL möjlighet att förena ett sändningstillstånd med vill- kor om förbud mot att sända reklam eller andra annonser och även andra sådana sponsrade program än sådana som är generellt för- bjudna enligt radio- och TV-lagen. Ett sådant villkor finns för när- varande i sändningstillstånden för SVT, SR och UR. Utredningen vill framhålla att ett villkor av nu nämnt slag gäller samtliga sänd- ningar som faller under radio- och TV-lagens tillämpningsområde. Ett reklamförbud skall således – om inte annat anges i tillståndet – gälla även sökbar text-TV och andra tilläggstjänster. Vårt förslag: Det saknas behov av att införa särskilda regler för innehållet i interaktiv annonsering. Istället skall de allmänna reg- lerna om annonsers innehåll tillämpas även på interaktiva annon- ser. Innehållet i interaktiva tjänster De annonser som förekommer på sidor som är tillgängliga efter lo- kal interaktivitet måste enligt de förslag vi redogjort för i det före- gående uppfylla radio- och TV-lagens regler med undantag för be- stämmelserna om bl.a. högsta tillåtna annonstid och dygn, lägsta tillåtna annonstid vid ett givet tillfälle och om placering av annonser. Det överensstämmer med vad som gäller för sökbar text-TV. Reglerna om förbud mot reklam riktad till barn , att det i annonser inte får uppträda personer som spelar en framträdande roll i program som huvudsakligen handlar om nyheter eller nyhetskommentarer osv. kommer däremot att gälla. Dessutom skall naturligtvis förbuden mot att sända reklam för alko- hol, tobaksvaror och receptbelagda läkemedel även gälla sådana an- nonser som blir tillgängliga efter lokal interaktivitet. Utredningen anser inte att det finns behov av att vid sidan av vad som sagts införa särskilda regler för innehållet i interaktiv annon- sering generellt sett. Däremot finns anledning att se närmare på för- hållandet mellan sådana annonser och vissa typer av program. 13.1.6Restriktioner för interaktiva ikoner i barnprogram och gudstjänster Vårt förslag: I gudstjänster och egentliga program som huvudsak- ligen vänder sig till barn skall inte få visas inter- aktiva ikoner som leder direkt till annonser. I den linjära miljön gäller mer restriktiva regler för annonsavbrott i vissa typer av program. Enligt 7 kap. 7 b § RTVL gäller således att annonser inte får avbryta gudstjänster eller program som huvudsak- ligen vänder sig till barn . Det är inte heller tillåtet att sända reklam före eller efter ett program eller en del av ett program som huvudsakligen vänder sig till barn . Vi anser att det finns anledning att anta ett restriktivt förhåll- ningssätt när det gäller interaktiv annonsering i anslutning till och under program som huvudsakligen vänder sig till barn . Motivet bakom det svenska förbudet mot reklam som syftar till att fånga uppmärksamheten hos barn och mot att sända reklam under och i anslutning till program som vänder sig till barn i denna ålder är att det skulle strida klart mot barnens intressen om televisionen användes för kommersiell påverkan på yngre barn. Innehållet i interaktiva tjänster Regeringen framhöll i förarbetena att yngre barn inte alltid kan skilja mellan reklaminslag och vanliga TV-program och att de – även om de kan göra denna åtskillnad – inte alltid förstår att avsikten med reklaminslag är att locka till köp. Yngre barn tar därför oftast okri- tiskt till sig reklambudskap. Eftersom TV-mediet har en särskilt stark genomslagskraft, bl.a. beroende på att barnprogrammen har mycket höga tittarsiffror inom de åldersgrupper som programmen vänder sig till, ansågs det befogat att införa ett förbud mot barnre- klam och även ett förbud mot att visa reklam – vilken som helst – före eller efter barnprogram (se prop. 1990/91:149 s. 121). Utredningen kan konstatera att de skäl som motiverar förbudet mot att placera annonser i anslutning till barnprogram är för han- den även när det gäller frågan om interaktiv annonsering. Mot denna bakgrund föreslår vi att det skall införas en regel som innebär att det i program som huvudsakligen vänder sig till barn inte får visas interaktiva ikoner som leder direkt till annonser. Som nämndes inledningsvis är det inte tillåtet att avbryta guds- tjänster för att sända annonser (jfr 7 kap. 7 b § första stycket RTVL). Bestämmelsen infördes för att genomföra artikel 11.5 i TV-direkti- vet. Utredningen anser att det i konsekvens med förbudet mot att göra annonsavbrott i gudstjänster bör införas en regel som förbjuder att det i gudstjänster visas interaktiva ikoner som leder direkt till annonser. I enlighet med gällande rätt skall nu angivna förbud inte gälla sök- bar text-TV och andra tilläggstjänster. 13.1.7Behövs särskilda restriktioner för ytterligare program- kategorier? Vår bedömning: Det är inte nödvändigt att införa några särskilda begränsningar för interaktiv annonsering i anslutning till nyhets- program, nyhetskommenterande program, dokumentärprogram eller program om livsåskådningsfrågor. Reglerna för placering av annonser i anslutning till nyhetsprogram m.m. i TV är mer restriktiva än beträffande de flesta andra program. Således får TV-program som huvudsakligen handlar om nyheter eller nyhetskommentarer, dokumentärprogram och program om livs- åskådningsfrågor inte avbrytas av annonser om den programlagda sändningstiden är kortare än . Innehållet i interaktiva tjänster Det finns ett starkt behov av att värna programidentiteten och den redaktionella självständigheten, kanske särskilt när det gäller de programtyper som är i fråga. Regeln om att en interaktiv ikon i ett TV-program inte får leda direkt till annonser för en produkt, ett företag, en organisation, en sak eller en idé som har anknytning till det pågående programmet torde emellertid förhindra negativa effek- ter på trovärdigheten i det som förmedlas i programmen. Det får i övrigt vara upp till programföretagen att se till att interaktiva annonser används med omdöme i allmänhet och i synnerhet i an- slutning till de nämnda programtyperna. Mot denna bakgrund gör vi bedömningen att det inte är nödvändigt att införa några särskilda begränsningar för interaktiv annonsering i anslutning till nu nämnda program. När det gäller reklam i den icke-linjära miljön, dvs. i tilläggstjänster såsom text-TV, elektroniska programguider och programanknutna fördjupningstjänster skall radio- och TV-lagens regler för annonser i sökbar text-TV tillämpas. Därutöver har vi föreslagit att det införs vissa regler som särskilt tar sikte på förekomsten av interaktiva iko- ner. Sålunda skall en interaktiv ikon i ett egentligt TV-program inte få leda direkt till annonser för en produkt, ett företag, en organi- sation, en sak eller en idé som har anknytning till det pågående pro- grammet. Vidare skall interaktiva ikoner ha en neutral utformning och även i övrigt vara utformade och placeras på ett sätt som inte kränker programmens integritet och värde eller rättighetshavarnas rättigheter. Inte heller skall det få förekomma interaktiva ikoner som direkt leder till annonser i egentliga program som huvudsakli- gen riktar sig till barn och i gudstjänster. 13.1.9Prisinformation i samband med erbjudanden att inter- agera Vår bedömning: Enligt prisinformationslagen (2004:347) är en tjänsteleverantör skyldig att ange priset på en tjänst även när den erbjuds i digitala radio- och TV-sändningar. Vi anser därför inte att det utöver denna lag är nödvändigt att införa någon särskild Innehållet i interaktiva tjänster bestämmelse om prisinformation vid tillhandahållande av tjänster i digitala radio- och TV-sändningar. Prisinformationslagen (2004:347) är tillämplig på, förutom varor och tjänster, även andra nyttigheter såsom alla typer av finansiella tjänster, telekommunikationstjänster och andra typer av elektroniska kom- munikationstjänster. Lagen gäller även vid marknadsföring på Inter- net och i radio och TV. Detta innebär att det är nödvändigt att en tjänsteleverantör klart och tydligt anger priset för en tjänst så att det står klart för tjänstemottagaren (dvs. radiolyssnaren eller TV-tittaren) vad det kostar att göra ett val att interagera. Även om själva tjänsten skulle vara gratis måste eventuella kostnader som är nödvändiga för att mottagaren skall kunna utnyttja eller få tillgång till tjänsten an- ges. Så fungerar det vid sådana omröstningstjänster som programföretagen tillhandahåller i vissa program. I samband med att aktuella telefonnummer visas anges även kostnaden för telefon- samtalet. Med hänsyn till att prisinformationslagen gäller även marknads- föring i radio och TV anser vi att det inte är nödvändigt att införa någon särskild bestämmelse om prisinformation vid tillhandahållan- de av tjänster i digitala radio- och TV-sändningar. 13.2Reglering av annat innehåll än annonser i tilläggs- tjänster Vår bedömning: Radio- och TV-lagens innehållsregler och – i den mån det är fråga om sändningar för vilka det krävs sändningstill- stånd enligt lagen – eventuella tillståndsvillkor gäller även för innehållet i lokalt interaktiva tjänster. Det saknas behov av att därutöver införa särskilda regler för dessa. Som sagts ovan omfattas de tilläggstjänster som tillhandahålls genom en sändning till allmänheten av radio- och TV-lagens regler. De all- männa regler om sändningars innehåll som finns i lagens 6 kap. gäller därför även för innehållet i de lokalt interaktiva tjänsterna. I tjänsterna får sålunda inte förekomma sådant som inte tillåts i de linjära programmen. Kraven på bl.a. att programverksamheten som helhet präglas av det demokratiska statsskickets grundidéer och principen om alla människors lika värde och den enskilda män- niskans frihet och värdighet samt kraven på beriktigande och på att Innehållet i interaktiva tjänster program som inte är reklam inte får gynna kommersiella intressen gäller alltså även de lokalt interaktiva tjänsterna i tillämpliga delar. På samma sätt som när det gäller de traditionella programmen gäller dock vissa skillnader beroende på om det är fråga om sänd- ningar genom tråd eller om det är fråga om trådlösa sändningar, se vidare avsnitt 12.1 och 12.2. Det bör också observeras att i den mån det rör sig om en sänd- ning för vilken det krävs tillstånd – dvs. marksändningar av radio och TV – denna måste uppfylla eventuella villkor som har ställts upp i sändningstillståndet, om inte något annat har föreskrivits i till- ståndet. Sammanfattningsvis kan således sägas att radio- och TV-lagens innehållsregler och – i den mån det är fråga om sändningar för vilka det krävs sändningstillstånd enligt lagen – eventuella tillståndsvillkor gäller även för innehållet i lokalt interaktiva tjänster. Enligt utred- ningens uppfattning finns inte behov av att därutöver införa några särskilda regler för de icke-linjära programmen/tjänsterna. När en tittare eller lyssnare väljer alternativt innehåll i de linjära program- men gäller således samma regler för allt det innehåll som sänds ut som en sändning till allmänheten. Konkurrens och abonnentinflytande i kabel-TV-nät Utredningen har fått i uppdrag att överväga om det är lämpligt och möjligt att genom lagstiftning skapa förutsättningar för konkurrens mellan olika innehållsleverantörer i kabel-TV-näten. Hänsyn skall tas till det regelverk om elektronisk kommunikation som beslutats inom EG. Regelverket har numera genomförts i genom lagen om elektronisk kommunikation. I detta kapitel redogör vi i korthet för kabel-TV-marknaden i , kabel-TV-nätens uppbyggnad och de största kabel-TV-före- tagens försäljningserbjudanden. Avslutningsvis följer ett avsnitt med olika intressenters syn på behovet av åtgärder för ökad konkurrens i kabel-TV-näten och synpunkter på tidigare förslag till lösningar för ett ökat abonnentinflytande i näten. Det finns omkring 70 kabel-TV-företag i . Fyra av dessa dominerar marknaden, medan övriga är betydligt mindre. De fyra största är , , och . Nätuppbyggnaden är i stort sett densamma oavsett om det är fråga om ett litet eller ett stort nät. En huvudcentral tar emot signa- ler från marknät och satelliter. Från huvudcentralen vidaresänds sig- nalerna i stadsnät, basnät, områdesnät och fastighetsnät till de en- skilda abonnenterna. 1 Beskrivningen bygger huvudsakligen på information från . Nätet i en fastighet kan vara uppbyggt på två olika sätt, antingen som ett stjärnnät eller som ett kaskadnät. I ett stjärnnät går det en kabel till varje lägenhet från en central punkt i fastigheten, medan i ett kaskadnät kabeln går runt i fastigheten i en slinga och från denna finns en liten avstickare till varje lägenhet. I är kaskad- nät vanligast. Kabel-TV-näten består vanligen av optiska fiberkablar och koaxial- kablar. Fiberkablar ger högre driftsäkerhet och signalkvalitet än koaxialkablar. Det pågår ett arbete med att ersätta koaxialkablar med fiberkablar i allt större utsträckning. Näten har mycket stor kapacitet och de flesta nät kan sända signaler både från huvudcentra- len till abonnenterna och tvärtom, vilket innebär att de klarar två- vägskommunikation. Kabel-TV-näten kan användas inte bara för sändning av radio och TV utan även för datakommunikation. Det har också blivit allt vanligare att kabel-TV-företag erbjuder Internet- anslutning via kabel-TV-näten. bedriver kabelverksamhet under varumär- ket (). Bolaget har ca 222 000 anslutna hushåll.2 har inte någon central play-out. I stället tas mark- och satellitsignaler ner vid bolagets huvudcentraler och sänds där- ifrån ut i undernäten. Inte i något fall äger hela nätet. Fiberkapacitet hyrs och fastighetsnäten ägs alltid av fastighets- ägarna. Avtalen med fastighetsägarna löper på mellan ett och . verkar dels som operatör, då företaget står för allt inklusive tillhandahållande av nät, dels som agent, då bolaget utgör en mellanhand mellan innehållsleverantörer och nätägare. Företaget inledde digitala sändningar i kabelnäten . Då erbjöds ett mindre digitalt tilläggsutbud som kunde väljas som komplement till det analoga utbudet. 2 Medieutveckling , Radio- och 2005, s. 51. (Com Hem) levererar TV till ca 1 431 0003 svenska hushåll. Det är omkring en tredjedel av alla svenska hushåll. Com Hem har en central play-out i . Därifrån distri- bueras digitala signaler i ett rikstäckande fibernät (backbone-nätet) i vilket kapaciteten hyrs in. De s.k. D1-näten består av knappt 150 huvudcentraler, varav ca 40–50 större är anslutna till backbone- nätet och kan ta emot digitala signaler. Resterande huvudcentraler är inte anslutna till det digitala backbone-nätet och distribuerar enbart analoga signaler. En huvudcentral täcker i regel in en större tätort. Vid huvud- centralerna tas både analoga och digitala mark- och satellitsignaler emot och där sätts det analoga grundutbudet ihop. Signalerna distri- bueras sedan ut till en stor mängd noder. Undernäten från noderna fram till de enskilda fastigheter som är anslutna till Com Hems nät (D2-näten) är till övervägande del egna nät, till återstående del förhyrda nät. Överlämningspunkterna – där signalen lämnar D2- näten och går över till fastighetsnäten – tillhör Com Hem. Fastighetsnäten (D3-näten) är fastighetsägarnas egendom. Com Hem äger rätt att nyttja D3-näten genom avtal med fastighets- ägarna. Avtalen mellan Com Hem och fastighetsägarna löper i regel med förlängning vid utebliven uppsägning. I undan- tagsfall löper de . De fastighetsnät som Com Hem förfogar över är i de flesta fall kaskadnät. Det är de fastighetsnät som inte är uppgraderade som är den trånga sektionen kapacitets- mässigt. De rymmer endast ca 35 analoga kanaler. Com Hem startade digitala sändningar . Av de anslutna hushållen kan ca 1,2 miljoner ta emot digital-TV. Antalet digital- TV-abonnenter uppgår till 169 000 med betal-TV-abonnemang4. Förutom TV-distribution erbjuder Com Hem bredbandsanslutning och fast telefoni via sitt kabel-TV-nät (s.k. triple play-tjänster). (tidigare , nedan Tele2Vision) har ca 300 000 anslutna hushåll.5 Företaget finns på 77 orter i . På varje ort finns en huvudcentral som tar emot marksignaler och 3Medieutveckling , s. 51. 5Medieutveckling , s. 51. Från varje huvudcentral sänds sedan signalerna vidare i näten i analog form. Tele2Vision äger alltid huvudcentralerna. D1-näten, som är stamnätet på orten, ägs av . Före- taget äger också en del D2-nät, som är områdesnäten på orten. D3- näten (fastighetsnäten) ägs däremot alltid av fastighetsägarna. I vissa fall äger fastighetsägarna även D2-näten. Så kan vara fallet när det är fråga om större bostadsbolag som har ett nät till vilket alla dess fastigheter är kopplat. Genom avtal ges Tele2Vision exklusiv rätt att nyttja fastig- hetsnäten . Tele2Vision har i många fall investerat även i fastighetsnäten. I de fall Tele2Vision har uppgraderat eller byggt fastighetsnätet vill bolaget ha en exklusiv rätt att sända TV i nätet . Normalt löper avtalen . Om operatören har lagt ned stora summor på investeringar i fastighets- ägarens nät kan dock längre avtalsperioder komma i fråga. Tele2Vision hyr ibland fiberförbindelser ut till överlämnings- punkterna till D2- eller D3-näten. Tele2Vision erbjuder även bredband och hyr då fiberkapacitet av en mängd uthyrare. Bolaget bedriver inga digitala sändningar, men har för avsikt att erbjuda digital-TV fr.o.m. . Utbygg- naden kommer att ske successivt.6 () har ca 294 000 anslutna hushåll.7 Bolaget har sin verksamhet i . Företaget hyr i bety- dande utsträckning sin nätkapacitet av (ett bolag som ägs av och som bl.a. bygger ut och underhåller fiber- optiska kommunikationsnät i och hyr ut fiber- förbindelser8). Resterande del är egna basnät. Fastighetsnäten, inklu- sive fastighetscentralen, är fastighetsägarens egendom som denne upplåter till UPC genom avtal. har avtalstiderna förkortats och avtalen löper numera på mellan två och . Det finns dock fortfarande äldre avtal med längre bindningstider. UPC sänder analog och digital TV och erbjuder Internet-upp- koppling via bredbandsnät. Näten är fibernät fram till fastighets- 6www.tele2.se ().