sou · GTB387 · 2006-01-01 00:00:00 — Utöver den senare lagens bestämmelser om placeringsinriktning är Sjunde AP-fonden förhindrad att förvärva av röstetalet i ett svenskt eller utländskt aktie- bolag och är i normalfallet förhindrad att utöva rösträtt i ett svenskt aktiebolag. Sjunde AP-fonden tillhandahåller vid sidan om Premiesparfonden också Premievalsfonden i full konkurrens med de övriga fondleverantörernas fonder på . Såväl Premiesparfonden som Premievalsfonden kategoriseras som glo- bala aktiefonder, men de kombinerar placeringar i aktier, räntebä- rande värdepapper och alternativa placeringar. Premiesparfondens förvaltade medel motsvarar av de totala medlen i pre- miepensionssystemet medan Premievalsfondens andel uppgår till (). PPM:s verksamhet skall enligt gällande regleringsbrev täckas med avgifter som tas ut från pensionsspararnas premiepen- sionskonton. Inledningsvis kan konstateras att avgifterna är av central betydelse för den framtida pensionen till följd av längden på investeringen och ränta-på-ränta effekten. Även små avgifter kan på gröpa ut premiepensionens storlek. karaktäriseras av inte obetydliga skalfördelar, se vidare kapitel 6. En stor del av kostnaderna i ett fondbolag är fasta eller ökar inte tillnärmelsevis i samma takt som intäkterna ökar om det förvaltade kapitalet ökar genom inflöde och eller värdeökning. PPM placerar ansenliga belopp (drygt 23 miljarder kro- nor 2005) i fonder för 5,4 miljoner pensionssparares räkning. PPM sköter en stor del av den administration och information som an- 15 Se lagen (2000:192) om allmänna pensionsfonder (AP-fonder). nars skulle ligga på fondförvaltarna. Kostnaden för exempelvis kontohållning, årsbesked och fondinformation blir därigenom lägre för fondförvaltarna. I förarbetena till premiepensionssystemet föreslogs att PPM bör få möjlighet att förhandla med de fondförvaltare som vill delta i systemet om priset på förvaltartjänsten och om s.k. prisreduktion.16 Närmare bestämmelser om prisreduktionen finns nu införda i de samarbetsavtal som sluts mellan PPM och fondförvaltarna, och in- nebär att PPM får rabatt på de förvaltningsavgifter som fondför- valtarna tar ut. Rabattens storlek beror på storleken på fondens av- gift och PPM:s totala innehav i fonden. De rabatter som förvaltarna återbetalar till PPM återinvesteras i sin helhet i respektive fond för pensionsspararnas räkning. I ett längre tidsperspektiv är syftet med prisreduktionen att få ned premiepensionssystemets kostnader ge- nom att stordriftsfördelar skall slå igenom. Den avgift som prisreduktionen baseras på är bestämd att mot- vara Total Expense Ratio (TER).17 I denna definition ingår alla kostnadsposter tagna ur fonden utom transaktionskostnader, rän- tekostnader, valutakursförluster och kupongskatt. Uppgifterna be- gärs in av PPM . Eftersom det kommande årets kostnader då inte är kända, används föregående års kostnadsuttag som grund. En procentsats av respektive fonds TER utgör alltså prisreduktionen, men avgiften reduceras först med ett fritt kostnadsuttag. I princip är prisreduktionen lägre för fonder med låga avgifter än för fonder med höga avgifter. Rabattnivån och det fria kostnadsuttagets nivå är olika beroende på hur mycket premiepensionsmedel som placerats i respektive fond. Prisreduktionen är progressiv vilket innebär att ju mer pre- miepensionsmedel som placeras i en fond, desto större är den pro- centuella rabatt som betalas tillbaka till de pensionssparare som placerat sina medel i den fonden. Denna konstruktion motiveras av att pensionsspararna skall kunna dra nytta av de skalfördelar som finns inom fondförvaltning18. I tabell 2.2 nedan redovisas de olika stegen i prisreduktionsmodellen. 1997/98:151, s. 413 f. 17Tidigare användes förvaltningsavgiften samt vissa övriga kostnader som definition av avgif- ten. Denna definition byttes ut mot TER, som tydligare definierar vilka kostnadskom- ponenter som skall ingå, samt är ett internationellt vedertaget begrepp. 18Jämför SOU 2002:104, s. 77 ff. SOU 2005:87 Premiepensionssystemets utformning PPM:s prisreduktionsmodell (rabattrappan) 500–1 000 1 000–3 000 3 000–7 000 Beräkningen av nettoavgiften (dvs. den avgift som pensionsspa- rarna får betala sedan rabatten räknats av) görs dag för dag utifrån storleken på de premiepensionsmedel som finns placerade i fonden respektive dag. En uppskattning av den kommande nettoavgiften för pensionsspararna beräknas utifrån storleken på de placerade premiepensionsmedlen . Denna uppgift används i den fondinformation som PPM lämnar i fondkatalogen, fondfakta- bladen och på myndighetens webbplats och syftar till att vara ett beslutsunderlag för pensionsspararna vid deras val eller byte av fond. Pensionsspararna kan också beställa ett kostnadsbesked från PPM som informerar om hur mycket förvaltningen av deras fonder faktiskt har kostat under föregående år. I kontobeskedet redovisas hur många kronor som tagits ur varje fond som en pensionssparare har haft under kalenderåret. I dessa uppgifter redovisas förutom TER även transaktionskostnaderna eftersom syftet med informa- tionen är att ge en komplett bild av förvaltningskostnaderna. () gör en gång () en samlad redovisning av det inkomstgrundade ålderspensionssystemets finansiella ställning och utveckling.19 FK skall då också göra en framskrivning av systemets antagna långsiktiga utveckling. FK utför beräkningar för tre olika scenarier. I varje scenario är antaganden avseende relevanta variabler i princip konstanta över hela beräkningsperioden. De olika scenarierna visar såväl total 19 Se förordningen (2002:135) om årlig redovisning av det inkomstgrundade ålderspensionssystemets finansiella ställning och utveckling. Redovisningarna ges ut i publikationen Pensionssystemets årsredovisning. genomsnittspension i procent av genomsnittsinkomst för olika årskullar som inkomstpensionens och premiepensionens respektive bidrag till denna genomsnittspension. Scenarierna visar vilket bi- drag som premiepensionssparandet kan förväntas ge utifrån de val som de individuella pensionsspararna gjort. Scenarierna utgår från att pensionsspararna går i pension , men visar också effekterna på den genomsnittliga pen- sionsnivån (genomsnittspension i procent av genomsnittsinkomst) vid en förlängning av förvärvslivet så att livslängdsökningens effekt på pensionsnivån neutraliseras. I basscenariot antas premiepensionen ge en avkastning om i ge- nomsnitt som tillväxten i snittinkomst antas vara . Resultatet för olika årskullar blir följande. Diagram 2.1 Genomsnittspension vid i procent av genomsnittsinkomst, basscenariot Källa: Pensionssystemets årsredovisning 2004. För de yngsta årskullarna beräknas premiepensionen uppgå till i genomsnitt av snittinkomsten och inkomstpensio- nen till av snittinkomsten. Premiepensionens andel av den allmänna pensionen i basscenariot beräknas för de yngsta årskullarna följaktligen till . I det optimistiska scenariot antas premiepensionssystemet ge en avkastning om i genomsnitt som tillväxten i snittinkomst antas vara . Resultatet för olika årskullar blir följande. Diagram 2.2 Genomsnittsinkomst vid i procent av genomsnittsinkomst, optimistiskt scenario Källa: Pensionssystemets årsredovisning 2004. För de yngsta årskullarna beräknas i det optimistiska scenariot premiepensionen uppgå till av snittinkomsten och inkomstpensionen till . Premiepensionens andel av den allmänna pensionen i det optimistiska scenariot be- räknas följaktligen till för de yngsta årskul- larna. I det pessimistiska scenariot antas premiepensionssystemet ge en avkastning på i genomsnitt en procent som tillväxten i snittinkomst antas vara en procent. Resultatet för olika årskullar blir följande. Diagram 2.3 Genomsnittsinkomst vid i procent av genomsnittsinkomst, pessimistiskt scenario Källa: Pensionssystemets årsredovisning 2004. För de yngsta årskullarna beräknas i det pessimistiska scenariot premiepensionen uppgå till av snittinkomsten och inkomstpensionen till . Premiepensionens andel av den allmänna pensionen i det pessimistiska scenariot be- räknas följaktligen till för de yngsta årskul- larna. Andra former av pensionssparande Pensionssystemet brukar beskrivas i termer av tre pelare. Den för- sta pelaren utgörs av statlig pension, den andra av avtalade tjänste- pensioner och den tredje pelaren av privata pensionsförsäkringar. Den enskildes totala pension kommer således från flera håll än från ålderspensionssystemet. av de förvärvs- arbetande får även kollektivavtalad tjänstepension från sina arbets- givare. Dessa tjänstepensioner regleras i överenskommelser mellan arbetsmarknadens parter i fyra avtalsområden. I likhet med pre- miepensionssystemet är tjänstepensionerna till vissa delar premie- baserade. De kollektivavtalade tjänstepensionerna skiljer sig åt be- träffande startålder. Till skillnad från premiepensionssystemet börjar intjäningen från som lägst . SOU 2005:87 Premiepensionssystemets utformning 21 resp. 28 år 23 resp. 28 år 3,5–4,av inkomst upp till 30 procent av årslön från 1–1,av Källa: SOU 2003:91. Många pensionssparare har också ett privat pensionssparande. Det finns ca 2,9 miljoner pensionsförsäkringar enligt . Av dessa är traditionella pensionsför- säkringar och fondförsäkringar.20 Nysparandet i pri- vata pensionsförsäkringar är omkring dubbelt så stort som pre- mieinsättningarna i premiepensionssystemet. Sparandet i det systemet är storleksmässigt omkring en femtedel i förhållande till såväl det privata pensionssparandet i hushållens portfölj av finansi- ella tillgångar som pensionssparandet i tjänstepensioner. 20 Uppgifter från . Antalet personer som pensionssparar är lägre än miljoner eftersom en person kan ha fler än en pensionsförsäkring. Diagram 2.4 Olika former av pensionssparande Individuellt försäkringssparande i hushållens finansiella portfölj Försäkringssparande i tjänstepensioner i hushållens finansiella portfölj Individuellt pensionssparande (IPS) i fondandelar i hushållens finansiella portfölj Nysparande i individuella försäkringar Källor: Sparbarometer, SCB och PPM.21. Det övriga finansiella sparandet kan också användas för pensions- ändamål. Detta sparande har genomgått stora förändringar under . Detta framgår av tabell 2.4 Tabell 2.4 Övrigt sparande i hushållens finansiella tillgångar i procent av totala finansiella tillgångar22 Källa: SCB. 21Siffrorna för det individuella försäkrings- och pensionssparandet inkluderar inte sparandet i premiepensionssystemet. 22Fondandelar exkluderar fondandelar i försäkringssparande. Procentsatserna är beräknade på summan av de finansiella tillgångarna exklusive bostadsrättsandelar och kollektivt försäk- ringssparande samt statens försäkringssparande. Aktier och fondandelar har ökat sin andel av de finansiella tillgång- arna. Fonder har varit en del av det allmänna privata spa- randet. infördes skattesubventioner för sparande i så kallade skattefonder och skattesparkonton. Sparandet i skattefonderna byggde på månatliga insättningar, som placerades i svenska börsak- tier. Denna sparform kom senare att ersättas av s.k. allemansfon- der. Dessa initiativ bidrog till att det regelbundna månadssparandet i aktier och fonder blev en del av många svenskars privatekonomi och kom att prägla sparbeteendet i landet. av alla vuxna i åldern 18–har ett vanligt fondsparande utöver premiepensionen.23 När premiepensionssystemet infördes hade många människor erfarenhet av fondsparande i allmänhet. Även om övrigt fondsparande och direkt ägda aktier kan använ- das för pensionsändamål, skiljer sig detta sparande i några väsent- liga avseenden från sparandet inom ramen för premiepensionsspa- randet. De förstnämnda sparformerna omfattar exempelvis inte nödvändigtvis ett lika långt tidsperspektiv som sparandet inom ra- men för premiepensionssystemet. 23 Uppgift från rapporten i ett 10-årsperspektiv 1994–2004, utgiven av .. 3Pensionsspararnas förutsättningar för pensionsförvaltning 3.1Teoribildning kring individers beslutsfattande Av utredningsdirektiven framgår att pensionsspararnas förutsätt- ningar att förvalta sin premiepension bör vara en viktig parameter när premiepensionssystemet skall utvärderas och reformeras. I det- ta kapitel beskrivs den forskning som bedrivits kring individers beslutsfattande och som ligger till grund för utredningens arbete. Inom forskningsområdet behavioral finance, som för samman teoribildningen inom framför allt psykologi och finansiell eko- nomi, finns resultat som visar att individer i många situationer inte fattar beslut utifrån principerna om förväntad nyttomaximering, eftersom de har svårt att analysera komplexa beslutssituationer med osäkra utfall. Istället fattar de beslut med hjälp av genvägar och tumregler. Ett annat forskningsresultat är att individer ofta har en för stark tilltro till den egna förmågan.1 Självöverskattning är ett vanligt stu- derat fenomen inom psykologin. Studier av självöverskattning vid finansiella beslut har visat att detta är ett vanligare fenomen när nå- gon har ofullständig kunskap (halfway knowledge) och tror att kunskapen är större än vad den är. Detta innebär till exempel att kunskapen används utan försök att skaffa den ytterligare informa- tion som egentligen behövs. Individer skiljer också ofta på vem som har ansvaret för goda respektive dåliga utfall, vilket riskerar förstärka övertron på den egna förmågan.2 Det finns en tendens att överskatta den information som man har när man samlat mycket information. Förtroendet för en be- dömning eller ett beslut tenderar att växa ju mer information man har, men kvaliteten på beslutet sjunker vid större mängder information. Endast en liten del av informationen utnyttjas. 1Anderson (2004). 2Hirshleifer (2001). Pensionsspararnas förutsättningar för pensionsförvaltning I en experimentell studie genomförd av psykologer visade sig självöverskattningen växa med ökad erfarenhet. Självöverskattning innebär också att vinster blir mindre överraskande och uppfattas som självklara medan förluster upplevs som svårförklarliga och smärtsamma.3 Dessutom värnar individer sin upplevda kompetens genom att inte erkänna att felaktiga beslut har fattats.4 Detta tyder på att det är mycket svårt att avgöra när och om den enskildes kun- skaper är tillräckliga. Det visar på ett starkt behov av beslutsstöd och hjälp med uppföljning av fattade beslut. Det är vidare svårt att rubba individers uppfattning om en speci- fik frågeställning med ny information som strider mot den befästa uppfattningen. Ny information som stärker den på egen erfarenhet baserade uppfattningen tas däremot gärna emot. Ny information måste vara mycket övertygande för att uppväga vad erfarenheten säger.5 I annat fall blir det den egna erfarenheten som formar för- väntningarna trots att många nya faktorer skulle behöva beaktas. Osäkerhet om framtiden kan innebära att individer endast kan vara delvis rationella och det finns en gräns för i vilken utsträckning in- divider klarar att söka efter den bästa lösningen – individer nöjer sig därmed med ett tillfredsställande resultat.6 En följd av detta är att befintlig kunskap används utan att ytter- ligare information eftersöks, trots att det kan behövas. Särskilt som det är förenat med kostnader att inhämta kunskap, framförallt i termer av tid. Det finns därför en gräns för hur stor effekt som in- lärning kan förväntas få på det slutliga resultatet. Möjligheten att inom överskådlig tid höja den allmänna kunskapsnivån kring finan- siellt sparande är små, som det står klart att sådana initia- tiv på kan förbättra människors förmåga att göra finan- siella val.7 4Brehmer (1992). 6Termen bounded rationality syftar till att beskriva detta, se t.ex. (1955) och Cyert and Marsh (1963). 7Studier i av delstater som infört uppdrag till utbildningsväsendet om så kallad finan- cial education visar att det tar tid för sådana reformer att få genomslag, se t.ex. et al (2001). Pensionsspararnas förutsättningar för pensionsförvaltning 3.2Svårigheter i långsiktig pensionsförvaltning Utredningens bedömning: Att sätta samman och därefter förvalta en portfölj avsedd för pensionssparande är en komplex process. Det krävs såväl kunskaper som engagemang för att resultatet skall bli lyckat. Alla pensionssparare kan dock inte förväntas ha tillräck- liga kunskaper eller engagemang för att förvalta en fondportfölj. En pensionssparare som väljer att förvalta sin fondportfölj själv behö- ver erbjudas ett väl utformat beslutsstöd medan den pensionsspa- rare som väljer att lämna ifrån sig placeringsbesluten skall få en pla- cering som är anpassad efter pensionsspararens behov. Pensionsreformen innebar att pensionsspararen fått ansvaret för förvaltningen av sina premiepensionsmedel. Premiepensionen är beroende av de placeringsbeslut som spararen fattar. Inledningsvis har generella iakttagelser av individer som beslutsfattare behand- lats. I det följande behandlas vilken betydelse dessa iakttagelser kan ha för pensionsspararnas förutsättningar att förvalta premiepen- sionsmedlen. Utgångspunkten för premiepensionssystemet är att pensionsspa- rarna skall välja fonder och sätta samman och förvalta en fond- portfölj. Förvaltning av pensionsmedel är emellertid ett område som i hög utsträckning kräver förmåga till s.k. dynamiskt besluts- fattande. Begreppet dynamiskt beslutsfattande kan sammanfattas på följande sätt: Det krävs ofta en sekvens av delbeslut för att det slutliga beslutet skall kunna fattas. Enskilda delbeslut i beslutssekvensen är beroende av varandra. Beslutsfattandet påverkas negativt om det förutsätter att besluts- fattaren avgränsar och bedömer varje beslutssteg var och ett för sig. För att kunna sätta samman en fondportfölj i premiepensions- systemet krävs, som inom all kapitalförvaltning, att pensionsspara- ren fattar en serie sammanhängande och av varandra beroende be- slut. Kännetecknande är att varje enskilt beslut kräver noggranna överväganden. Pensionsspararen bör besluta vilken den risknivå som placeringen skall exponeras mot; samt premiepensionsmedlens fördelning mellan olika tillgångsslag. Genom att kombinera till- gångsslag med olika riskegenskaper uppnås en diversifiering i fond- Pensionsspararnas förutsättningar för pensionsförvaltning På detta sätt kan en effektiv portfölj sättas samman som maximerar avkastningen vid en given risknivå. Pensionsspararen skall vidare välja vilken fondförvaltare som skall få förvaltnings- uppdraget. Innan själva förvaltarvalet bör pensionsspararen också ta ställning till vilken förvaltningsmodell som skall väljas, dvs. vilken fondtyp som medlen skall placeras i (generationsfond, blandfond eller i systemets tillgångsslagsfonder (aktie- och räntefonder). Detta beslut är viktigt eftersom de olika fondtyperna representerar olika förvaltningsformer som ställer olika krav på uppföljning från pensionsspararnas sida (se kapitel 11). Forskningen kring dyna- miskt beslutsfattande visar att individer är dåliga på att formulera mål, lära av erfarenhet och att se de indirekta konsekvenserna av ett beslut.8 Individer glömmer lätt relevant information och kapacite- ten att hantera många faktorer på en gång är begränsad. En särskild svårighet med pensionssparande i allmänhet och sparande i premie- pensionssystemet i synnerhet är att sparandet är mycket långsik- tigt. Detta ökar komplexiteten i beslutsfattandet och ställer stora krav på kontinuerlig uppföljning av fattade beslut. Att sätta samman och därefter förvalta en portfölj avsedd för pensionssparande är alltså en komplex process. När det gäller pen- sionsspararnas förutsättningar att klara av detta i premiepensions- systemet gör utredningen bedömningen att det krävs såväl kunska- per som engagemang för att resultatet i slutändan skall bli lyckat. Alla pensionssparare kan dock inte förväntas ha tillräckliga kun- skaper eller engagemang för att förvalta en fondportfölj. Samman- taget gör utredningen därför följande bedömning. En pensionsspa- rare som väljer att förvalta sin fondportfölj själv behöver erbjudas ett väl utformat beslutsstöd medan den pensionssparare som väljer att lämna ifrån sig placeringsbesluten skall få en placering som är anpassad till pensionsspararens behov (se vidare resonemang i ka- pitel 7). Nedan följer exempel av olika svårigheter som pensionssparare ställs inför i sin pensionsförvaltning. Exemplen är tagna från forsk- ningen kring pensionssparares beteenden. 8 (1992). Pensionsspararnas förutsättningar för pensionsförvaltning Premiepensionen är en del av en helhet Normalt ökar pensionsspararnas inkomst fram till ungefär för att sedan långsamt minska fram till pensioneringen. Efter pensioneringen är inkomsten på en låg nivå. Pensionsspa- rande blir därför ett verktyg att fördela konsumtion och sparande över livscykeln. Eftersom syftet med pensionssparandet är att jämna ut konsum- tionen måste pensionsspararen också ta hänsyn till sina övriga tillgångar. Risken i premiepensionssystemet kan inte be- traktas isolerat. Hänsyn måste också tas till risken i individens öv- riga investeringar. Övergripande består en pensionssparares totala förmögenhet av två delar. Den första delen består av finansiella och reala tillgångar, den andra av pensionsspararens humankapital. Pensionsspararen kan ha ett finansiellt sparande på annat håll än inom ålderspen- sionssystemet, t.ex. genom sin tjänstepension eller sitt privata pen- sionssparande. Värdet av en individs humankapital består av nuvär- det av all framtida inkomst från förvärvsarbete. Även om human- kapitalet inte är omsättningsbart, är det ofta den största delen av en individs totala förmögenhet. Detta gäller särskilt för yngre som i regel har betydligt mer humankapital än finansiellt kapital. Investeringen i humankapitalet är för de allra flesta pensionsspa- rare förknippad med en låg risk, motsvarande risken i en obliga- tionsinvestering. Det beror på att löneinkomsten för de allra flesta människor varierar förhållandevis lite över tiden. Det betyder att individen vid unga år kan ha en hög risk i sitt finansiella sparande utan att risken i individens samlade portfölj blir hög – individens humankapital är stort och kompenserar för risken i de finansiella placeringarna. Närmare pensioneringen är humankapitalet mindre vilket betyder att risken i den finansiella placeringen bör dras ned. Storleken på pensionsspararens förväntade inkomstpension är relaterad till såväl värdet på individens humankapital som värdet på pensionsspararkollektivets humankapital, eftersom inkomstpensio- nen utvecklas i takt med tillväxten i den svenska ekonomin.9 Risken i denna placering är därmed låg och kan jämställas med en obli- gationsplacering. Vid valet av hur premiepensionsmedlen skall placeras, bör pen- sionsspararen således ta hänsyn till risken i sitt humankapital. Ge- nom att ta sådan hänsyn vid placeringsvalet kan pensionsspararen 9 För vissa pensionssparare påminner risken i humankapitalet mer om en aktieplacering. Pensionsspararnas förutsättningar för pensionsförvaltning balansera riskerna i förvaltningen av premiepensionsmedlen mot riskerna i inkomstpensionen och det övriga pensionssparandet. Även garantipensionen är här av betydelse. Denna beror emellertid inte på det verkliga utfallet i premiepensionen, utan endast på en schablonberäknad premiepension Beträffande sambandet mellan placeringsval och risk i humanka- pital visar statistisk analys å ena sidan att pensionssparare i yrken med hög arbetslöshet är mindre benägna att investera i fonder med hög risk, vilket skulle tyda på ett rationellt val. Å andra sidan visar resultaten att pensionssparare som har låga inkomster tar högre risker än vad som är motiverat.10 Pensionsspararnas syn på valfrihet Det kan tyckas vara en självklarhet att fler valmöjligheter är bättre. Inom psykologin framhålls att möjligheten till personligt val ökar individers motivation, känsla av kontroll, utfall och generella väl- befinnande. De flesta studier av individuella val är emellertid gjorda i experiment i vilka antalet alternativ är begränsat.