sou · GTB3112 · 2006-01-01 00:00:00 — –Det är inte direkt, inte direkt till exempel, de säger den här killen, det är problematiskt, det är bättre att ni väljer den och den det är inte så att de kommer direkt och säger vi vill inte ha dig på något sätt stöd- jer de en person så att de kan komma överens lättare och det är klart att de inte stödjer en person med radikala åsikter. Viktigt att lyfta fram är att vissa rasifierade aktörer inte exkluderas enbart för att de är invandrare utan för att de vill föra en annor- lunda facklig politik. En politik, som mycket tyder på, utvecklas utifrån rasifierade gruppers specifika sätt att uppleva klass. Vi som kom vi har kunskaper inte tillräckliga men vi har kunskaper, vi kräver mycket, och det finns motstånd inom facket mot oss. –Det här var en bra arbetsplats det är det inte längre, alla mår sämre förut var det ett attraktivt jobb med bra lön Jag har några afrikanska kompisar som bor i husvagn och som de sover 5–i och sen kör 15–. –Och facket? De har stängt ute mig. Jag går och pratar med dem, men de tycker att jag är obekväm för att jag är tjatig. –På vilken sätt har de stängt ute dig? –Man kan inte utestänga någon öppet men man kan ju de gruppe- rar, det finns maffia inom facket Och dessutom är jag för radikal, de vill inte ha någon som är vänsterpartist eller vänstersosse De vill ha en jasägare är du inte en jasägare är du illa ute På den punkten skiljer sig vår forskning från den traditionella genusforskningen om fackliga organisationer som ofta fokuserar på exkludering i egenskap av patriarkala mekanismer. Vårt material tyder på att en inte obetydlig del av det motstånd som den gruppen upplever inte utan vidare kan kopplas till etnisk diskriminering. Det är inte alla rasifierade aktivister som marginaliseras, och margi- Du kan plocka svampar hela ditt jävla liv... naliseringsstrategierna varierar påtagligt. Man kan argumentera att det är mycket som tyder på att de fackliga organisationerna gärna vill att invandrare deltar och är beredda att (till en viss mån) lämna tillräckligt med plats för de nya grupperna om de fackliga organisa- tionerna kan reglera ramen för hur de nya fackliga aktörerna ska agera. Vårt material belyser att ett viktigt skifte har ägt rum från kampen att inkluderas (vi vill vara med) till kampen att inkluderas under villkor som de underordnade grupperna själva kontrollerar. Det analytiska begreppet inkluderande underordning har använts för att synliggöra hur rasifierade grupper inkluderats inom facket men i en underordnad position. Det utmärker, som vi redan noterat, inte enbart det svenska fackets institutionella dominanslogik utan även, på ett mer generellt plan, den svenska etniska regimen. Begreppets betydelse framstår som än viktigare mot bakgrund av den forskning och samhällspolitiska debatt som växt fram kring begreppsparet social inkludering/exkludering. Inkluderande underordning har fördelen av att möjliggöra en mer komplex förståelse av maktrela- tioner som både omfattar en horisontell dimension (inkludering – exkludering) och en vertikal dimension (överordning – underord- ning). LO har så kallade arbetskraftsinvandring aktivt försökt inkludera arbetare med utländsk bakgrund inom facket, har formen för inkludering kännetecknats av en underordning där rasifierade arbetare i bästa fall osynliggjorts och i sämsta fall skapats som den . Facket har lyckats reproducera former för underordnande inklu- dering genom ett antal institutionella strategier. För det första har facket skapat klara gränser genom diskurser om nationstillhörighet, gränser som förkroppsligas i orden det svenska facket och invand- rare. Att skapa invandrararbetare som inte tillhörande den svenska nationen, och inte heller den svenska arbetarklassen är att från början utesluta alla former för jämlikt inkluderande. Starkt kopplat till skapandet av den rasifierade arbetaren som icke tillhörande det nationella projektet är representationen av rasifierade grupper (all- tid i kontrast med svenska arbetare) som okunnig i fackliga frå- gor, olämplig som förhandlare, bristande i språkkunskaper och i Du kan plocka svampar hela ditt jävla liv... Avsaknaden av den rätta kompetensen förklaras ofta i termer av rasifierade gruppers etniska eller kulturella tillhörighet. Vi har med vårt material och tillsammans med informanternas analys erbjudit en annan tolkning. Vi har visat att det finns en stark koppling mellan diskursen om svenskhet och makten att definiera vad som är relevant och legitimt. Inte minst vad facklig kunskap och kompetens är. Svenskhet blir en egenskap som, enligt våra informanter, även många av deras svenska kamrater saknar. En av de mest relevanta kunskaperna, utifrån vårt material, är en förståelse av inkluderings-/exkluderings- och överordnings-/under- ordningsprocesser som belyser komplexiteten och de diffusa gräns- linjerna. Vi har problematiserat det ofta reduktionistiska argu- mentet att exkluderingsprocesser äger rum på grund av idéer om ras/etnicitet, kön eller sexualitet. Tillhörighet till underordnande kategorier är en grundläggande men inte tillräcklig förklaring till dessa processer. Med andra ord: de exkluderas inte enbart för att de är invandrare (kvinnor, homosexuella) utan också för att en del kopplar dessa strukturella positioner till ett kritiskt fack- ligt/politiskt projekt. Ett projekt som tar sin utgångspunkt i deras erfarenheter och som därigenom ifrågasätter de, för svenska fackliga funktionärerna, centrala världsbilder och praktiker. Du kan plocka svampar hela ditt jävla liv... , (1991) Imagined Communities: Reflections of the Origin and Spread of Nationalities, : Verso. Balibar, (1991) Racism and Nationalism, i: Balibar, , , Race, Nation, Class: Ambi- guous Identities, : Verso. Bhui, Kamaldeep [red.] (2002) Racism and Mental Health: Preju- dice and Suffering, : . Billig, (1995) Banal Nationalism, : . Cashmore, (1996) and Ethnic Relations, , : Routledge & Keagan . , (2000) Its All in the Family: Intersections of Gender, Race and Nation, i: Narayan, , (red.) Decentering the Center: Philosophy for a Multi- cultural, Postcolonial and Feminist , Bloomington: Indi- ana University Press. Connerton, (1989) Remember, : . , (2005) Reserverad demokrati: Representation i ett mångetniskt , : . de los , (1997) Invandrare och tjänsteman: En studie av invandrartjänstemännens villkor i det svenska arbetslivet, de los , , [red.] (2005) Bortom Vi och Dom: Teoretiska reflektioner om makt, integration och strukturell diskriminering, SOU 2005: 41, Rapport av Utred- ningen om makt, integration och strukturell diskriminering. de los , , (2005) Intersektionalitet: Kritiska reflektioner över (o)jämlikhetens landskap, : Liber. de los , , , , [red.] (2002) Maktens (o)lika förklädnader, : . , (2002) Förbjuden handling: Om kvinnors organise- ring och feministisk teori, : Liber. , , , , (1993) Försvensk- ningen av : Det nationellas förvandlande, Stockolm: Natur & Kultur. Essed, (1991) Understanding Everyday Racism, New- bury Park: . Fanon, (1997) Svart hud, vita masker, : Daidalos. Du kan plocka svampar hela ditt jävla liv... , (1997) Facket och de nya svenskarna: En förbere- dande studie av inställning och motivation till deltagande i fack- ligt arbete hos invandrade medlemmar i för- bund: LO, , . Gillborn, (1998) Racism and the Politics of : Learning from Controversy and Critique, i: Connolly, , (red.) Researching Racism in Education, : . Gilroy, (1987) There Aint No in the Union , Lon- don: . Harragan, (1977) Games Mother Never Taught You, : . Hobsbawn, (1990) Nations and Nationalism Since 1780: Pro- gramme, Myth, Reality, : . , (1986) Racism and Recruitment, : . , (2001) Fackliga organisationer och medlemmar i dagens , : Arkiv. Kleinman, Sherryl (1991) Fieldworkers Feelings: What We Feel, Who We Are, How We Analyse, i: Shaffir, , (red.) Experiencing Field Work: An Inside View of , : . Knocke, (1986) Invandrade kvinnor i lönearbete och fack: En studie om kvinnor från fyra länder inom och avtalsområde, : Arbets- livscentrum. Lorde, (1984) , : Crossing Press. , (1987) Deconstructing Swedishness: Culture and Class in Modern , i: , (red.) Anthro- pology at Home, : Tavistock. , (2001) (O)likhetens geografier: Marknaden, forskningen och de andra, , . , (1982) Racism and Migrant Labour, : Rout- ledge & Kegan . , (1993) Racism after Race Relations, : Routledge. , (1997) Stadens rasifiering: Etnisk boendesegregation i folkhemmet, , univer- sitet. Du kan plocka svampar hela ditt jävla liv... Mulinari, , (2004) Den nya svenska arbetarklassen: Facket och de rasifierade arbetarna, : . , (2002) Arbetsmarknadens mönster: Om rasi- fierad segmentering, i: , , (red.) Det slutna folkhemmet: Om etniska klyftor och blågul självbild, : Agora. Rosaldo, (1993) Culture and Truth: The Remaking of Social Analysis, : Routledge. , , [red.] (2001) Identitetens omvandlingar: metal, magdans och hemlöshet, : Daidalos. Solomos , Les (1995) Race, Politics and Social Change, Stoler, (1997) Making Empire Respectable: The Poli- tics of Race and Sexual Morality in Twentieth-Century Colo- nial Cultures, i: McClintock, , et al. (red.) Dangerous Liaisons, Gender, Nation and Postcolonial Perspectives, Minne- apolis: . , (2000) The Essential , : New Press. , , (1991) Parodoxes of Multiculturalism: Eassys on , Avebury: Alder- shot. , (1998) Solidaritetsgränser: LO och industriförbunds- principen , : . 6Folkbildning i integrationens tjänst Folkbildningens dilemman och invandrarföreningars pragmatism Syfte med detta kapitel är att undersöka folkbildningens integra- tionspraktik. Jag kommer framför allt att fokusera på kunskap om eller bild av den som är implicit i folkbildningens integra- tionsarbete och påverkar denna verksamhet. Vad får dessa kunska- per för olika konsekvenser för det integrationsarbete som organise- ras av folkbildningsinstitutioner i samarbete med invandrarföre- ningar? För att närma mig denna fråga kommer jag att belysa stu- dieförbundens sätt att förstå utrikesföddas marginalisering sätter ramarna för och strukturerar invandrarföreningarnas arbete. Men jag är intresserad av hur invandrarföreningar själva agerar inom dessa bestämda ramar. Avsikten är här inte att utvärdera stu- dieförbunden och invandrarföreningarna, deras verksamheter och integrationsarbete, utan snarare att just lyfta fram de specifika kun- skaper om den som är inbäddad i folkbildningens integra- tionsarbete. För att förstå folkbildningens integrationspraktik är det dock nödvändigt att relatera den till de idéer och den tradition som folk- bildningens praktik vilar på, och särskilja den från andra praktiker, i synnerhet andra utbildningspraktiker. Den första delen av detta kapitel beskriver därför översiktligt de idéer som format folkbild- ningens språk och praktik. Därefter följer en kortfattad översikt av studiens teoretiska utgångspunkter och tre porträtt av olika slags aktiviteter organiserade av invandrarföreningar. Avslutningsvis sammanfattas och diskuteras studiens huvudsakliga resultat. Historiskt sett kan man grovt urskilja två utvecklingsspår som har gjort avtryck på hur folkbildning i uppfattar sig själv, på vad som utgör dess sociala funktion och hur den legitimeras i relation till traditionella utbildningssystem. Med andra ord står dessa idé- Folkbildning i "integrationens" tjänst rötter som grund för folkbildningens metapraktik – det vill säga hur folkbildningspraktiken styrs. Före upplysningstiden var den dominerande bilden av och kun- skapen om världen, sociala relationer, organisation och ordning konstruerad som en del av en gudomlig syn och storslagen plan. Detta var även i förlängningen den dominerande och accepterade politiska principen. Till exempel betraktades kyrkans och monar- kins auktoritet som gudomlig. Den utgick från vilja, och ett ifrågasättande av denna kunskap, auktoritet och makt, sågs som en ogudaktig handling. användes följaktligen socialiserande institutioner, såsom skolor och folkbildning som instrument för maktstrukturen – kyrkan och monarkin – för att få arbetarklassen att acceptera sina sociala villkor och underordnade position. Med andra ord, utbildningssystemet och folkbildning fungerade som ett verktyg för den kristna nationalstaten för att upprätthålla dominerande sociala relationer och den dominerande maktstrukturen i det svenska samhället. Enligt var syftet med folkbildning : Syftet då framför allt att närma det till fram till förra år- hundradet var t.ex. den främsta läroboken i folkundervisning. Staten genom kyrkan bibringade folket kristet-med- borgerliga dygder (, 2000: 12). Han betonar även att idén om jämlikhet i utbildningssystemet – inklusive folkbildningen sågs som massornas rätt (arbetarklassen etc.) till det kristna budskapet och lärorna. Syftet med utbildningssystemet och folkbildning var således aldrig att ifrågasätta eller avskaffa samhällets hierar- kiska karaktär eller de maktrelationer som karaktäriserade samhäl- lets hierarkiska organisation. Jämlikhet var inte jämlikhet för de icke-röstberättigade massorna, kvinnor, de fattiga och de egen- domslösa. Syftet med systemet var heller inte att organisera de fat- tiga att kräva sina rättigheter eller social jämlikhet och rättvisa, utan att disciplinera massorna. Enkelt uttryckt var eller fungerade utbildningssystemet som ett instrument för att disciplinera de fat- tiga och icke-röstberättigade och inte att frigöra dem. Tanken att forma ett folk genom pedagogiska åtgärder går i vårt land tillbaka till för reformationen. Stat och kyrkan gjorde gemensam sak och verkade för att folket skulle tillägna sig ord. De skulle inte bara internalisera de kristna normerna utan också underordna sig överheten (, 2000: 13). Folkbildning i "integrationens" tjänst ifrågasattes kunskapen som upprätthöll den kristna staten, dess sociala ordning och maktrelationer av upplys- ningstidens idéer och filosofi. Dessa radikala idéer satte en kedjere- aktion i rörelse, som förändrade och försvagade inte bara monar- kins och kyrkans dominerande makt, utan den ledde även till bety- dande kulturella, sociala och politiska utvecklingar. Dess inverkan är fortfarande märkbar i många sociala institutioner inte minst i folkbildningen i dagens , som fortfarande har sin förank- ring i upplysningens starka tilltro till framsteg, vetenskap, förnuft och kunskapens nytta (, 1991: 221). Med dessa idéer cementerades folkbildningens nyttoinriktade och moderniserande projekt i . Som ett exempel på folk- bildningens moderniserande projekt har vi till exempel den första folkhögskolan som etablerades i . Den vänder sig till rika bondsöner för att lära dem användbar kunskap om jordbruk och, i linje med kommunala reform, ge dem förmågorna och kunskapen för att delta i den kommunala politiken. Men på samma gång, poängterar idéhistoriken , hade etable- ringen av folkhögskolan konservativa förtecken, nämligen att de skulle skyddas från den fördärvliga staden och det nya humanis- tiska läroverket som ansågs tillhandahålla endast onyttiga, världs- frånvända kunskap (a.a., s. 219). Det är viktigt att påpeka att sammanföll med ett antal andra utvecklingsprocesser i det svenska samhället. De vikti- gaste var etableringen av sociala rörelser som arbetarrörelsen och samt den industriella revolutionen och den urbanisering som följde i dess spår. De sociala rörelsernas betydelse och folkbildningens påverkan på dessa rörelser betonas av ett antal folkbildningsforskare, i synnerhet av (1985). Han poängterar att den svenska folkbildningens rötter inte endast kan spåras tillbaka till upplysningens idéer, utan också till sociala rörelser, speciellt arbetarrörelsen och . Alla dessa organisationer etablerade tidigt sina egna mobilisera sina medlemmar. Konkret innebär rörelsernas förändringsroll att man bryter ner det gamla samhället, anpassar sig till det och bygger upp ett nytt Folk- bildningsarbete och övriga verksamhet utgör en möjlighet för medlemmarna att skaffa sig kunskaper och färdigheter som är grundläggande i ett demokratiskt samhälle – ett organisationskapital (, 2004: 17) Folkbildning i "integrationens" tjänst betonar att denna nära relation till sociala rörelser och upplysningens moderniserande projekt ledde till att folkbildningen bröt med det traditionella utbildningssystemet och utvecklade sitt eget språk, praktik och roll. Bildning genom att utbilda och organi- sera arbetarklassen och andra sociala grupper för social förändring blev hörnstenen för folkbildning i . Folk har, enligt (1991: 220), som prefix i folkbild- ning en annorlunda och specifik betydelse i . Folk definiera- des mindre i nationella termer och mer i form av klasser. Folket kom successivt att identifieras med det arbetande folket, det vill säga arbetarklassen. Därmed blev rättvisa, jämlikhet och demokratisering av sociala institutioner folkbildningens hörnsten. Dessa idéer blev centrala för folkbildningens språk, praktik och hur institutionen legitime- rande sin funktion. Alla de större karaktärerna i svensk folkbild- ningshistoria grundlade folkbildningens roll i enlighet med dessa idéer. Dessutom blev de nödvändiga redskap för folkbildningsin- stitutioners självförståelse. Folkbildaren såg folkbild- ningen som ett instrument för att frigöra individer såväl som grup- per, för att utmana maktstrukturer som marginaliserar olika sociala grupper i samhället. Hon såg det självorganiserade studiearbetet både som ett led i ett upplysningsarbete och som ett led i en politisk kamp för bättre livs- villkor. [] Det kan vara ett tal om individuell förändring och sam- hällsutveckling eller, i en modernare terminologi, om emancipation och empowerment (, 2003: 25). Socialdemokraten , den svenska studiecirkelns fader, betonar likaså att folkbildningens funktion är att ge individer och olika sociala grupper möjligheter och verktyg, såsom kunskap, om hur man deltar i det politiska, kulturella, och ekonomiska samhälls- livet. Han betonade att syftet med kunskaper förvärvade i studie- cirklar är att mobilisera marginaliserade grupper så att de kan kräva sina rättigheter (, 2003: 15). Men var en reformist som trodde att samhället kunde förändras och bli mer jämlikt och demokratiskt genom demokratiska reformer. Föränd- ring av samhället gick för de förtryckta via emancipatorisk utbild- ning (, 2003: 23). Liberalen är en annan av folkbildningens inflytel- serika aktörer, och hans tänkande representerar ett andra domine- rande sätt genom vilket folkbildning beskrivs och konceptualiseras. Folkbildning i "integrationens" tjänst Han understryker skillnaden mellan å ena sidan folkbildning eller bildning för massorna och å andra sidan traditionell akademisk utbildning. Han gör det genom att peka på motsättningen mellan den akademiska bildningstypen och det folkliga. Den förra är objektiv och universell. Den senare subjektiv och emotionell, kopplad till det alldagliga livet, till självstyrelse, arbetslivet, konsten och religionen, till erfarenhet och upplevelser (, 2003: 26). En andra dimension av folkbildning, som han dessutom betonade, är idén om fritt och frivilligt deltagande, som ofta används för att särskilja folkbildning från traditionell akademisk utbildning. Det är deltagarnas behov och intressen som borde forma innehållet, metoderna, formen eller typerna av studiematerial i studiecirklar, och inte en statligt sanktionerad läroplan, som i det traditionella utbildningssystemet. Fritt då förstått som att det är behoven och förutsättningarna hos de människor som verksamheten vänder sig till som skall forma och utveckla arbete i motsatts till centrala läroplan och kursplaner. Frivil- ligbegreppet syftar här på möjligheten att välja ur brett utbud. Vidare sägs att mål och arbetsformer skall bestämmas av deltagarna tillsam- mans (, 2003: 30). Visionen om att folkbildningen kan vitalisera ett demokratiskt deltagande, civilt engagemang och medborgerlig bildning är troligt- vis den dominerande föreställningen om folkbildning och dess funktion i . Både i de statliga målen, i intresseorganisatio- nernas program och i forskarnas ansatser, poängterar (2003: 44), ser vi hur demokratibidraget både utgör grund för verksamhetens legitimitet och återkommer som central forsknings och utvärderingsfråga. Alla de begrepp och idéer som här identifi- erats är fortfarande del av folkbildningens språk och självbild. Dessa idéer fungerar som markörer i definitionen av folkbildning- ens funktion och omhuldas ofta av eliten i detta område. Dess- utom, beroende på kontexten, tas detta språk i bruk för att legiti- mera systemet och dess aktiviteter i en specifik arena eller i han- teringen av en specifik social fråga. Folkbildning i "integrationens" tjänst Studiecirklar är den dominerande organisationsformen för självstu- dier inom nordisk folkbildning. De första cirklarna i star- tade 1902, och av den svenska befolkningen har deltagit i en studiecirkel eller aktiviteter organiserade av olika studiecirklar, och deltar i dessa aktiviteter (, 1995). Cirklarnas ämnen är varierande, de kan inbegripa att studera ett ämne, disku- tera politiska eller sociala frågor, matlagning eller dans etc. Nästan hälften av studiecirklarna är kulturella, det vill säga, deltagarna sjunger, spelar ett instrument, lär sig ett särskilt hantverk (, 2001). Deltagande i studiecirklar är fritt och frivilligt. Individer deltar i studiecirklarna utifrån personligt intresse. Som utbildningsaktivi- tet är den fri från alla former av sanktioner, utvärderingar etc., som är associerade med formella utbildningspraktiker. Som många fors- kare och utövare i detta område påpekar, är studiecirklarna fria från intervention från olika maktintressen, och som en konsekvens av detta är deltagarna generellt sett ofta starkt motiverade. Människor deltar inte i en studiecirkel för att förbättra sin position på arbets- marknaden genom att lära sig nya produktionstekniker, eller samla poäng eller meriter för att kunna gå vidare till högre utbildning etc. Denna frihet och frivillighet, och avsaknaden av sanktioner och utvärdering, gör det möjligt för deltagarna att påverka kursplanens innehåll och delta i dessa cirklar som jämlikar - åtminstone teore- tiskt sett. Men det är viktigt att modifiera detta påstående, och betona att förmågan att delta som jämlikar varierar från en studie- cirkel till en annan, liksom möjligheten att ha inflytande över vad dessa cirklar organiserar. Skillnaderna i denna fråga, vilka blir tyd- liga i den empiriska studien, är beroende av samtycket från den finansierande föreningen och andra institutioner. Enligt (2001: 10) kan detta tillskrivas en mångfald av intressen. För staten är folkbildningen ett verktyg för att stärka den demokratiska pro- cessen, medan den för enskilda studieförbund kan vara ett sätt att rekrytera medlemmar och bibehålla organisationens aktivitetsnivå. Således kan man tolka folkbildningens funktion som att upp- muntra och stimulera bred politisk och medborgerlig agens. Denna funktion organiseras inom ramen för en demokratisk struktur. Produktionen av pluralism har i denna kontext en socialiserande och kontrollerande funktion – att upprätthålla och reproducera ett Folkbildning i "integrationens" tjänst demokratiskt etos (spelreglerna för politisk organisation och poli- tiskt handlande). Det finns ingen plats för att utmana den etable- rade, demokratiska strukturen och i förlängningen den rådande sociala ordningen, som under folkbildningens tidiga år. Institutio- naliserad folkbildning fungerar med andra ord som Statens osynliga och förlängda arm och dess projekt är till stor del att utbilda, disciplinera och förändra beteenden eller attityder gent- emot ett specifikt socialt fenomen. Folkbildningens demokratiska funktion har undersökts i ett antal studier (, 1998a, 1998b). , et al. (1999) har till exempel undersökt studieförbundens medborgarbildning. (2002) har studerat lokala samhällen utifrån ett medbor- garperspektiv. (1999) och (1999) har undersökt studiecirklars demokratiska bidrag.