sou · GTB379 · 2006-01-01 00:00:00 — Det samiska folket utgör emel- lertid ett sådant folk som i folkrättens mening har rättigheter, in- klusive rätten till självbestämmande. har också bekräftat att samerna är berättigade till själv- bestämmande. I sina kommentarer, CCPR/C/79/Add.112/1999, till en periodisk rapport från anförde att as the Government and Parliament of have addressed the situation of the in the framework of the right to self- determination, the Committee expects to report on the peoples right to self-determiation under article 1 of the Covenant, including paragraph 2 of that article. Hur sedan det materiella innehållet i självbestämmanderätten skall se ut är till stor del en fråga mellan samerna och staten. har många länder inlett en process mot ökat självbestäm- mande för sina ursprungsfolk. Jakt och fiske i ett globalt perspektiv SOU 2005:79 erkännanden av ursprungsfolkens självbestämmande och etablering av samtida självbestämmande 1990, The Aboriginal and Torres 1763, The Royal Proclamation samt 1995 Indigenous Rights to 1763, The Royal Proclamation 1970, , 1971 , samt I bl.a. anvisas vägval för att öka det samiska själv- bestämmandet. Utredningen bl.a. föreslår att samerna själva skall få upplåta sin rätt till jakt och fiske. Det samiska självbestämmandet är tämligen begränsat. Detta framgår av 2 kap. 1 § sametingslagen (1992:1433). Där står att skall verka för en levande samisk kultur, särskilt be- sluta om fördelning av statens bidrag till samisk kultur och samiska organisationer, utse sameskolstyrelsen, leda det samiska språkarbe- tet, informera om samiska förhållanden och medverka i samhälls- planeringen. planeras i proposition som bl.a. kom- mer att överföra ett antal myndighetsuppgifter från länsstyrelse och till och därigenom öka det samiska självbestämmandet. Jakt och fiske i ett globalt perspektiv De nordiska samarbetsministrarna beslutade att ett informellt ministersamarbete om samiska frågor skulle etableras inom . Vid påföljande möten har man diskuterat de framtida kontakterna mellan ministrarna, frågan om en nordisk samekonven- tion och samarbetet med sametingen och sametingspresidenterna. Ministermötena fungerar som ett forum för informationsutbyte i frågor som är av gemensamt nordiskt intresse och används även som remissinstans för i samiska frågor. Det innebär i praktiken att ministrarna träffas en gång till- sammans med sametingspresidenterna. Vid session i bestämde ansvariga ministrar att inleda arbetet med en nordisk samekonvention. Bak- grunden är samernas egen önskan om en konvention. Det togs upp första gången av och följdes senare upp av Same- rådets juridiska utskott som utarbetade ett utkast till en konven- tionstext. I en gemensam rapport av de tre samerättsutred- ningarna i , och påpekades behovet och nyttan av en konvention. En nordisk arbetsgrupp tillsattes 1996 för att utreda behov och förutsättningar för en konvention. Arbetet genomfördes i samver- kan med sametingen och presenterades i en rapport . Rappor- ten tog upp flera ämnen som kan vara av intresse att reglera i en konvention. Där anges lagstiftningssamarbete, samisk kultur, språk och utbildning, frågor om hälsa, miljö och näringar. Sametingens representanter underströk vikten av att närmare reglera samernas ställning och samisk rätt till självbestämmande. Arbetsgruppen konstaterade att det finns både behov och förutsättningar för en konvention och rekommenderade att det inrättas en expertgrupp med mandat att utarbeta förslag till en konvention. Det fortsatta arbetet med en samekonvention har påbörjats. En expertgrupp tillsattes 2002 som skall utarbeta ett utkast till en konvention. Gruppen skall avlämna sitt utkast till konvention . Jakt och fiske i ett globalt perspektiv Arbetet inom FN med urfolksfrågor beslutade ECOSOC att etablera ett permanent forum för urfolksfrågor, A for Indigenous Issues. Frågan om ett permanent forum har diskuterats men det är först som framsteg gjorts i frågan. Beslutet i ECOSOC föregicks av behandling dels i en arbetsgrupp med rep- resentanter från regeringar och ursprungsfolk, dels i kommissionen för mänskliga rättigheter. , med stöd av de övriga nordis- ka länderna, har spelat en ledande roll i arbetet med att etablera forumet. Ett syfte med forumet är att stärka koordineringen inom FN- systemet vad gäller frågor som rör ursprungsfolk. Ett annat är att skapa ett diskussionsforum för olika aktörer som handlägger frågor av vikt för ursprungsfolk världen över, såsom FN:s olika organ, fonder och program, regeringar, urfolksgrupper, enskilda organisa- tioner m.fl. Forumet är ett rådgivande organ till ECOSOC och dess mandat skall omfatta hela rådets verksamhetsfält, d.v.s. såväl ekonomisk och social utveckling som kultur, miljö, utbildning, hälsa och mänskliga rättigheter. Forumet består av 16 expertmedlemmar varav hälften har nomi- nerats av stater och väljs av ECOSOC. Övriga 8 har utnämnts av ECOSOC:s ordförande på basis av konsultationer med företrädare för urfolksgrupperna själva. I den senare urvalsprocessen har det uppställts vissa generella kriterier såsom beaktande av mångfald, geografisk spridning liksom transparens, representativitet och lika möjligheter för alla att delta. Mandatperioden är med möjlighet till förlängning ytterligare en gång. FN:s medlemsstater, samt enskilda organisationer får delta i forumet såsom obser- vatörer. Med det permanenta forumet skapas en plats inom FN för ursprungsfolk runt om i världen och deras frågor. inrättades en arbetsgrupp under kommissionen för mänsk- liga rättigheter med uppgift att utarbeta ett förslag till en urfolks- deklaration. Ett tidigare förslag hade utarbetats i för ursprungsfolk. Efter ett långt dödläge i Jakt och fiske i ett globalt perspektiv förhandlingarna har en grupp bestående av de fem nordiska länder- na, och lagt fram en sammanhängande dekla- rationstext. Texten har sin utgångspunkt i underkommissionens text och har varit en grund för kompromisslösningar. Förslaget har blivit en katalysator som bidragit till att förhand- lingarna nu är mer dynamiska . Både självbestämmande- och landrättighetsfrågorna har varit föremål för konstruktiva för- handlingar. FN:s har gett arbetsgruppen förlängning av mandatet. Internationell kritik avseende samernas ställning i Ett flertal internationella organ har framför synpunkter på frågor om samernas ställning i . för mänskliga rättigheter uttryckte oro över begränsade infly- tande i beslutsprocesser som påverkar de traditionellt samiska om- rådena och näringarna, såsom rörande vattenkraftsprojekt, gruvor, skogsbruk samt privatisering av mark. Kommittén rekommenderar att involvera samerna mer i sådana processer. Kommittén ställde också specifika frågor om omfattningen av samernas rätt till jakt och fiske. mot rasdiskriminering noterade i sina kommen- tarer 2004 att inte ratificerat konvention nr 169 och att den var oroad över att frågorna om samernas landrättigheter fortfarande inte lösts. Kommittén uppmanade att tillse att utredningen av markfrågorna avslutades samt att lagstifta om dessa frågor efter konsultation med samerna för att undanröja den rättsliga oklarheten kring samernas markrättigheter. Kommittén noterade också att den fått uppgifter om att samiska intressen ofta får vika i tvister om markfrågor och att samerna inte får något finansiellt stöd för att driva processer om markrättigheter. Kom- mittén har också i ett generellt yttrande om ursprungsfolk upp- manat stater att erkänna ursprungsfolkens rätt till mark. I sin uppföljning 2003 av hur genomfört ramkonven- tionen om skydd för nationella minoriteter pekade på att det finns ett stort behov av att nå en har- monisk lösning och tydliggöra den juridiska situationen när det gäller landrättigheter i områden som traditionellt bebos av samer, med målet att uppnå harmoni mellan etniska grupper i området och att skydda ursprungsbefolkningens kultur och identitet. Jakt och fiske i ett globalt perspektiv kommission mot rasism och intolerans uppmanade i sin rapport att fortsätta sina ansträngningar att nå en lösning på frågorna om samernas landrättigheter samt att stärka samernas deltagande och inflytande i beslutsprocesser i frå- gor som berör dem, särskilt i frågor om markanvändning i traditio- nellt samiska områden. 4Samernas rätt till jakt och fiske enligt folkrätten Av , jurist och ledare för människo- rättsavdelning Vid en bedömning av vilka jakt- och fiskerättigheter samerna har är det naturligtvis av grundläggande betydelse vilka områden samerna traditionellt har brukat. Att ta reda på vilka områden dessa faktiskt är åvilar dock nationella domstolar och utredningar. Folkrätten skyddar samernas bruk av land i den utsträckning sådant bruk har existerat. Varje sådan bedömning måste dock vara icke-diskriminerande och baserad på lag. Samerna var de första invånarna i sina traditionella områden och jakt och fiske en av deras viktigaste levebröd. Då samerna fiskade och jagade relativt ostörda bör rim- ligen samerna – vid en objektiv prövning – ha goda förutsättningar att få fastställt rättigheter till jakt och fiske i sina traditionella om- råden, om det inte framgår att dessa rättigheter vid ett konkret till- fälle på ett legitimt sätt har utsläckts. Framställningen nedan bortser dock från dessa frågor, och fokuserar på vilka rättigheter samerna har till jakt och fiske i sina traditionella områden, oavsett vilka dessa områden enligt en objektiv nationell bedömning visar sig vara. Samiska jakt- och fiskerättigheter som en del av skyddet för den samiska kulturen Urfolkens rätt till land, vatten och naturresurser motiveras ofta med att fortsatt tillgång till sådana utgör en förutsättning för att bevara och utveckla deras kulturer. Två av de mest centrala människorätts- konventioner FN antagit, Konventionen om Medborgerliga och Politiska Rättigheter1 (CCPR) och Konventionen om Ekonomiska, Sociala och Kulturella Rättigheter 2(CESCR), tar denna utgångs- 1International Covenant on Civil and Political , antagen 1966 2International Covenant on Economical, Social and Cultural Rights, antagen 1966 Samernas rätt till jakt och fiske enligt folkrätten punkt, eller har i vart fall kommit att uppfattas på sådant sätt. Det- samma gäller FN:s Konvention om Barnets Rättigheter3 (CRC). CCPR Art. 27 har kommit att utveklas till en av folkrättens mest centrala bestämmelser rörande skydd för urfolks rätt till land och naturresurser, trots att bestämmelsen inte innehåller någon referens till urfolk, och än mindre till deras land. Art. 27 stadgar att medlem- mar av minoritetsgrupper har rätt att utöva sin kultur, i gemenskap med andra medlemmar av gruppen. FN:s Människorättskommitté4 (MR-Kommittén) har förtydligat att också urfolk faller under Art. 27, och har i rapporter till MR-Kommittén bekräftat att samerna omfattas av artikeln. Att begreppet minoritet ansetts även inne- fatta urfolk är naturligt. Mindre självklart är möjligen vad som avses med begreppet kultur. MR-Kommittén har dock klargjort att kultur i Art. 27 har en vidsträckt innebörd, och innefattar också det materiella grundlaget för urfolkens kulturer. Art. 27 skyddar m.a.o. urfolks fortsatta tillgång till traditionella land- och vattenom- råden, naturresurser samt ekonomiska aktiviteter, i den utsträckning dessa är nödvändiga för att bevara och utveckla urfolkens kulturer. I det s.k. Kitokfallet uttalade MR-Kommittén att renskötseln, som en traditionell samisk ekonomisk aktivitet av central betydelse för den samiska kulturen, skyddas av Art. 27.5 MR-Kommittén bekräf- tade därefter i Lubicon Band-fallet6 att även jakt och fiske om- fattas av Art. 27, i den mån de utgör traditionella ekonomiska aktivi- teter. Kommittén uttalade att urfolket i fråga har rätt till skydd för jakt och fiske på sina traditionella områden, även om urfolket delar dessa områden med den koloniserande befolkningen. Nämnas kan också Apriana Mahuika et al. v. , där MR-Kom- mittén fann att Art. 27 omfattar moderna former av djuphavsfiske i vatten som maorierna traditionellt fiskat.7 Samernas jakt och fiske i deras traditionella områden måste därmed rimligen också falla under Art. 27, och detta gäller även sådana områden som samerna delar med den icke-samiska befolkningen. Den omständigheten att urfolk anpassat sig till samhällsutvecklingen och moderniserat sina 3Convention on the Rights of the Child, antagen 1989 4Human , auktorativt tolkningsorgan utnämnt av FN för att kontrollera efterlevnaden av CCPR 5Se I. Kitok v. (Communication No. 1971/1985), Views adopted 27 1988, Report of the HRC, GAOR, Forty-third Session, Suppl. 40 (A/43/40), s. 221–230. Ominayak, Chief of the v. (Communication 167/1984), Views adopted 26 1990, Report of the HRC, GAOR, Thirty-eight Session, Suppl. 40 (A/38/40), s. 7Apriana Mahuika et al. v. , Communication No 547/1993: . 15/11/2000, CCPR/C/70/D/547/1993 Samernas rätt till jakt och fiske enligt folkrätten traditionella näringar och ekonomiska aktiviteter innebär inte att dessa inte längre skyddas av Art. 27.8 I de båda Länsmanfallen9 fram- höll MR-Kommittén att även om samerna moderniserat sin traditio- nella landanvändning så skyddas samernas traditionella näringar fort- farande av Art. 27. Det faktum att samerna ofta jagar och fiskar med moderna redskap påverkar med andra ord inte skyddet enligt Art. 27. MR-Kommittén sammanfattade dessa slutsatser i s.k. Generella Kommentarer och uttalade att kulturer manifesterar sig själva i många former, inklusive i särskilda sätt att leva och specifika former för land- och resursutnyttjande, ofta kopplade till ett traditionellt land- område. Kommittén underströk att så särskilt är fallet för urfolk, och angav som exempel på sådana ekonomiska aktiviteter jakt och fiske. MR-Kommittén betonade vidare vikten av att urfolk på ett meningsfullt sätt tillåts delta i beslut som påverkar dem. I de två Länsmanfallen bekräftade MR-Kommittén att urfolk måste tillåtas på ett meningsfullt sätt delta i beslut om verksamheter som inkräktar på deras traditionella kulturbaserade aktiviteter och att sådan kon- kurrerande verksamhet ö.h.t. inte är tillåten om de hotar dessa akti- viteter.10 Kommittén har upprepat att måste finna en lösning på problemet med konkurrerande verksamheter som inverkar menligt på de traditionella samiska näringarna och uppmanat att stoppa all sådan verksamhet intills dess problemen lösts på ett sätt acceptabelt för samerna.11 Kommittén har betonat att Art. 27 inte tillåter något proportionalitetstest. Om en konkurrerande verk- samhet i praktiken omöjliggör för en urfolksmedlem att fortsätta att utöva sin kultur är åtgärden förbjuden, oavsett hur stora fördelar åt- gärden skulle medföra för samhället i övrigt. 8Se bl.a. och Apriana Mahuika et al. 9I Länsman et al. v. (Communication 511/1992), Views adopted: 26 October 1994, Report of , Vol. II, GAOR, Fiftieth Session, Suppl. 40 (A/50/40), s. 66–76 och J. Länsman et al. v. , Communication no. 671/1995), UN Doc. CCPR/C/58/D/671/1995. 10MR-Kommittén har understrukit att måste tillåta samerna ett större inflytande över aktiviteter i samernas traditionella områden, inklusive över icke-traditionella samiska aktiviteter såsom vattenkraft, gruvdrift och skogsbruk, se Concluding Observations: . 24/04/2002, CCPR/CO/74/SWE, punkt 15. 11Concluding Observations: CCPR/CO/82/FIN/rev.1 (FUTURE), punkt 17. MR-Kommittén har även i kommentarer beträffande uttryckt sitt bekymmer över att urfolken i endast i begränsad utsträckning tillåts delta i beslut som påverkar ägande- och nyttjanderätt till deras traditionella områden. Kommittén anmärkte särskilt att inte skyddar urfolkens hållbara resursuttnyttjande, inklusive jakt och fiske, se Concluding Observa- tions: , UN Doc. CCPR/CO/69/AUS (2000), punkt 3. Samernas rätt till jakt och fiske enligt folkrätten CESCR Art. 15 (1) stadgar att alla människor har rätt att delta i kulturlivet12. Artikeln refererar inte uttryckligen till minoriteter men har ändå ansetts innefatta ett likartat skydd som CCPR Art. 27.13 Ekonomiska, Sociala och Kulturella Kommittén14 (ESK-Kommittén), med uppgift att övervaka implementeringen av CESCR, har uttryckt sitt bekymmer över att inte respekterar urfolkens landrättig- heter, inklusive rätten att kollektivt äga egendom och att säga nej till exploatering av naturresurser i deras territorier.15 Kommittén har även uttryckt sitt bekymmer över att urfolken i diskrimi- neras beträffande äganderätt till land.16 ESK-Kommittén har vidare noterat att den inte implementerat lagstiftning till skydd för urfolkens landrättigheter,17 och har även uppmanat att ratificera 169 och förtydliga vad som gäller beträffande samernas rätt till land.18 CRC Art. 30 är till sin ordalydelse närmast identisk med CCPR Art. 27, men anger uttryckligen att bestämmelsen också applicerar på urfolksbarn. FN:s Kommitté för Barnets Rättigheter19 (), med uppgift att övervaka implementeringen av CRC, har inte adresserat urfolks land- och resursrättigheter i samma ut- sträckning som MR-Kommittén. De uttalanden ändå gjort tyder dock på att CRC Art. 30 skall förstås på ungefär mot- svarande sätt som CCPR Art. 27, vilket är naturligt mot bakgrund av att bestämmelserna är närmast likalydande och syftar till att skydda motsvarande rättigheter.20 Sammanfattningsvis skyddar således CCPR Art. 27, CESCR Art. 15 och CRC Art. 30 samernas fortsatta tillgång till deras tradi- jakt- och fiskeområden som en förutsättning för ett beva- rande av den samiska kulturen. Konkurrerande verksamhet som omöjliggör eller kraftigt försvårar fortsatt jakt eller fiske på samiska traditionella områden är förbjudna, oavsett vilken nytta verksamhe- ten skulle innebära för samhället i övrigt. Inte heller får andra rättig- hetshavare uppträda på ett sätt som inskränker den samiska jakt- och take part in cultural life 13Se on Human Rights Reporting, (1997), s. 153–154. 14The , Social and Cultural Rights 15Concluding Observations: . 07/06/2004, E/C.12/1/Add. 100, punkterna 12 och 35 16Se Concluding Observations: . 12/12/2003, E/C.12/1/Add. 93, punkterna 11 och 29, och jfr likartade kommentarer beträffande ; 30/11/2001, E/C.12/1/Add. 74, punkterna 12 och 33. 17Concluding Observations: . 12/12/2003, E/C.12/1/Add. 94, punkterna 11 och 39 18Concluding Observations: . 30/11/2001, E/C.12/1/Add. 70, punkt 28 19Committee on the Rights of the Child 20Se t.ex. Concluding Observations: , CRC/C/15/Add.215, punkt 59 (2003). Samernas rätt till jakt och fiske enligt folkrätten Detta gäller i samtliga samiska traditionella områden, även i sådana marker som samerna delar med andra, och även för mer moderniserade former av samisk jakt och samiskt fiske. Där- emot har Art. 27 inte ansetts uppställa krav på erkännande av egen- domsrätt till urfolkens traditionella områden, och detsamma får för- modas gälla CESCR Art. 15 och CRC Art. 30. Endast när inga andra åtgärder är tillräckliga för att skydda urfolkens kulturer förut- sätts egendomsrätt. Notera dock att MR-Kommittén uttryckt sitt bekymmer över att inte löst frågan om samernas ägande- rätt till land.21 Som framgått ovan har också ESK-Kommittén vid ett flertal tillfällen uttryckt bekymmer över att urfolkens äganderätt till land inte erkänns. Det går dock inte att utläsa av dessa uttalanden om MR-Kommittén och/eller ESK-Kommittén avsett att uppställa ett generellt krav på egendomsrätt, eller om i det enskilda fallet inga andra åtgärder var tillräckliga för att skydda urfolkens traditionella jakt- och fiskeområden. Andra folkrättsliga instrument tar dock di- rekt sikte på urfolks egendomsrätt till land och resurser. Samisk egendomsrätt till jakt och fiske (CERD)22 förbjuder diskrimi- nering p.g.a. bl.a. etnisk bakgrund (Art. 1). Också CERD saknar en uttrycklig referens till urfolk, men har ändå i likhet med CCPR och CESCR kommit att visa sig betydelsefull för skyddet av urfolks rätt till land och naturresurser. CERD Art. 5 (d) (v) förbjuder diskrimi- nering beträffande rätten att äga egendom, ensam eller i gemenskap med andra. CERD-Kommittén23, med uppgift att övervaka efterlev- naden av CERD, har understrukit att CERD skyddar urfolks tradi- land och resurser inte bara som en förutsättning för att be- vara deras kulturer, utan även rätten till land som sådan. CERD- Kommittén har i generella rekommendationer uppmanat stater att respektera urfolkens traditionella levnadssätt och möjliggöra en eko- nomiskt och social stabil utveckling för urfolken, anpassad till deras specifika kulturer. Inga åtgärder får vidtas som påverkar urfolkens traditionella land utan deras informerade samtycke. 21Concluding Observations, CCPR/CO/82/FIN/rev.1 (FUTURE), punkt 17. MR-Kommit- tén har även uttryckt sitt bekymmer över att frågan om samernas land- och resursrättigheter inte fått någon lösning i , se Concluding Observations . 01/11/99, CCPR/C79/Add.112, punkt 16. 22International Convention on the Elimination of all Forms of Racial Discrimination (antagen 1965) 23Committee on the Elimination of Racial Discrimination Samernas rätt till jakt och fiske enligt folkrätten noterat att urfolk ofta förlorat sina land och resurser genom koloni- sering och till kommersiella intressen, och har mot denna bakgrund uppmanat stater att erkänna och skydda urfolkens rätt att äga, ut- veckla, kontrollera och nyttja sina gemensamma land, territorier och naturresurser, samt att ge tillbaka områden som redan tagits ifrån ur- folken.24 CERD-Kommittén har vid ett flertal tillfällen – med referens till ovan nämnda Generella Rekommendationer – upprepat att CERD kräver att stater erkänner urfolkens egendomsrätt till land och natur- resurser. T.ex. har Kommittén uttryckt bekymmer över att , och inte erkänner urfolkens rätt att äga, utveckla och kontrollera sina traditionella områden och naturresurser.25 CERD-Kommittén har även uppmanat länder med samisk befolk- ning att erkänna samernas egendomsrätt till land och naturresurser. Kommittén har uppmanat att anta lagstiftning som erkänner samernas rätt till land och har därvid särskilt betonat rätten till jakt- och fiskeområden.26 Än tydligare var CERD-Kommittén när denna uttalade att den i föreslagna lagen om naturresursförvaltning i Finnmark Fylke27 är oförenlig med CERD, eftersom lagen inte er- känner samernas äganderätt till land.28 har som bekant inte ratificerat International Labour Orga- nizations Konvention nr. 169 om Ursprungsfolk29 (169) och är följaktligen inte formellt bundet av denna. har dock uttalat att lagstiftning etc. skall anpassas till 169:s bestämmelser, för att möjliggöra en ratifikation av denna. Vidare ifrågasätter få perso- ner att urfolk har rättigheter till sina traditionella land, vatten och naturresurser. De flesta är vidare eniga om att i vart fall princi- perna för dessa rättigheter nöjaktigt kommer till uttryck i 169, vilket även allt mer kommit att reflekteras i diskussionerna interna- tionellt om urfolks rättigheter.30 169 har således allt mer kommit 24General : Indigenous Peoples: 18/08/97 25Concluding Observations: : 20/03/2002, CERD/C/60/CO/3, punkt 11, 12/03/2004, CERD/C/64/CO/5, punkt 13 och 01/11/2002, A/57/18, paras.315–343, punkt 330–331. Jfr även Concluding Observations: , 14/08/2001, A/56/18, paras. 380–407, punkt 400. 26Se Concluding Observations: . 01/05/2001. CERD/C/304/Add.103, punkt 13. upprepade och utvecklade CERD-Kommittén sitt bekymmer över bristen på respekt för samernas landrättigheter, se CERD/C/64/CO/8, punkterna 12–14. CERD-Kommittén har också uppmanat att respektera samernas egendomsrätt land, Concluding Observations: , CERD/C/63/CO5. Jfr också Concluding Observations: . 21/03/2003. CERD/C/62/CO/7, punkt 20. 28Concluding Observations: , CERD/C/63/CO/9, punkt 19 29ILO Convention No. 169 on Indigenous and Tribal Peoples in Independent Countries 30Jfr förhandlingarna om urfolksdeklarationen, nedan. Samernas rätt till jakt och fiske enligt folkrätten att reflektera internationell sedvanerätt på området.31 Mot denna bakgrund får 169 sägas vara av relevans för bedömningen av samiska jakt- och fiskerättigheter.