sou · GTB360 · 2006-01-01 00:00:00 — Även i det organi- serade hjälparbetet har detta satt spår. Flera av de stora frivillig- organisationerna har på ett helt nytt sätt börjat samverka över organisationsgränser för att optimera stödet till de drabbade. Bland de mindre stödföreningarna diskuteras nya samverkansformer men här har eventuell samverkan ännu inte hunnit utkristalliserats lika tydligt Den verksamhet som organisationerna bedriver består i huvud- sak av stödgrupper med eller utan professionella ledare, forum och chattfunktioner på internet och mötesplatser. Stödgrupperna är ofta anpassade efter de drabbades erfarenheter t.ex. särskilda grupper för de som förlorat anhörig respektive de som varit i Arbetet med frivilligorganisationerna m.m. katastrofområdet men inte förlorat anhörig osv. Särskilda grupper finns för barn och ungdomar både i form av krisbearbetnings- grupper och sorgegrupper. Utöver möten utbyts erfarenheter via e-post, t.ex. information om vilken typ av sakfrågor som de drabbade är mest fokuserade på för tillfället, antal stödgrupper som är verksamma m.m. Detta erfarenhetsutbyte hanteras av Rådets funktion för anhörigstöd. Rådet har bistått några frivilligorganisationer med råd och annat samarbete avseende utvecklandet av webbaserat stöd. Rådet har genomfört ett möte med perspektivet psykosocialt/med- mänskligt stöd med trossamfunden. Vid mötet deltog företrädare för , frikyrkorna, muslimerna, buddhisterna, Kris- beredskapsmyndigheten och till trossamfund. Ytterligare samfund var inbjudna men valde att inte delta. Ett möte har hållits med präster i i vilket fram- förallt de präster som deltagit i hjälpinsatsen i deltog. Syftet med mötet var att diskutera erfarenheter från hjälpinsatsen. har präster i det katastrofdrabbade området för att möta sökande och sörjande människor. Denna verksamhet kommer att fortsätt . Rådet planerar att genomföra en enkätundersökning riktad till frivilligorganisationerna och trossamfunden för att kartlägga de insatser som dessa gjort för de drabbade. Detta kan ge en över- siktlig bild av vilka initiativ som tas i samhället utan inblandning från myndigheternas sida. Någon kartläggning av ekonomiska resurser hos dessa sammanslutningar kommer inte att göras. Storleken på de ekonomiska resurserna hos frivilligorganisationer är beroende av det syfte som anges vid varje insamling och även av de avgränsningar som givarna eventuellt gör. Detta gör det svårt att dra några generella slutsatser för framtiden om omfattningen av frivilligorganisationernas insatser vid framtida belastningar på sam- hället. Man kan dock med hög grad av säkerhet säga att frivillig- organisationerna och trossamfunden är betydelsefulla aktörer i krissituationer. Arbetet med frivilligorganisationerna m.m. En annan kategori av frivilligaktörer är volontärerna. Denna grupp gjorde stora insatser på plats i katastrofområdet och har viktiga erfarenheter för framtiden. Deras erfarenheter har i viss mån fångats upp. Ett systematiskt inhämtande av volontärernas erfaren- heter görs av två universitet. genomför i samarbete med studien av volontär. Intervjuer görs med de volontärer som på eget bevåg befann sig i katastrofområdet i , antingen under direkt hot av vågen eller i närheten men utan direkt hot, –. Den över- gripande målsättningen är att klarlägga hur som land och svenskar som människor kan vara bättre förberedda för framtida krissituationer långt utanför riket. Intervjuerna kommer att analy- seras och dokumenteras i både rapporter till myndigheter och i vetenskapliga artiklar. Många hjälparbetare som reser med en organisation är väl för- beredda på de insatser som krävs och har genom organisationen ofta stöd när de kommer tillbaka hem. Dessa organisationer gör regelbundet utvärderingar av sitt och sin personals arbete. Från universitetens sida är man intresserad av att lära av dem som på eget bevåg frivilligt agerade under flodvågskatastrofen. Dessa volontärer har gjort beundransvärda insatser, många utan någon tidigare utbildning eller erfarenhet av hjälparbete i katastrofsituationer. De flesta var turister som råkade vara på plats när flodvågen slog till. Under dramatiska omständigheter har de hjälpt skadade och nöd- ställda samt arbetat som frivilliga bl.a. inom sjukvård och med andra former av stöd till de drabbade. Syftet är att lära av de erfarenheter som frivilliga utan tidigare kunskaper i katastrofberedskap nu har fått. Genom att samman- fatta och analysera denna kunskap ska framtida svensk katastrof- beredskap förbättras. Några av målsättningarna med studien är att beskriva vilka insatser som volontärerna gjorde före och efter den tidpunkt de drabbade fick hjälp och vård från myndigheter eller från organisa- tioner. Genom studien ska man även identifiera oväntade aspekter av volontärernas erfarenheter och slutsatser som kan vara av betydelse för framtida katastrofberedskap, som t.ex. nya kommunikations- Arbetet med frivilligorganisationerna m.m. och informationsmöjligheter med SMS och förbättrad samordning av frivilliga och yrkesmässiga räddningsinsatser. Målsättningen med studien är betydligt mer långtgående än vad som redovisas här. För ytterligare upplysningar hänvisas till . har tillsammans med Försvarsdepartement arrangerat ett erfarenhetsseminarium för de volontärer som utförde arbete i katastrofområdet. Mötet var dels ett tillfälle för regeringen att framföra ett tack för de insatser volontärerna gjorde, dels ett inhämtande av erfarenheter och synpunkter. I dialog med berörda statsråd framförde volontärerna kritik och synpunkter i syfte att förbättra organisationen vid nästa katastrof. Röda Korset har bjudit in volontärer till möten för erfarenhets- utbyte. Målgruppen har varit de volontärer som var verksamma i katastrofområdet men utan koppling till Röda Korsets organisation. Vid ett möte var även representerat. Ytter- ligare möten i Röda Korsets regi planeras. Utöver ovan beskrivna åtgärder har ett antal initiativ tagits där volontärkrafter nyttjats såväl i handfast arbete som i olika stöd- och kontaktverksamheter, även via internet t.ex. medmänskligt stöd hos Lunarstorm, Playahead och andra virtuella mötesplatser. Dessa verksamheter har i viss utsträckning samarbete med bl.a. präster, psykologer och skolpersonal. Det är inte möjligt att inom ramen för Rådets uppdrag göra en total kartläggning av hur erfarenheterna från sådana insatser tagits till vara. Det finns dock anledning att i detta sammanhang lyfta fram den roll som s.k. communities spelar i unga människors liv. Dessa mötesplatser på internet erbjuder ett oerhört stort kontaktnät som är tillgängligt dygnet runt, något som är av stor vikt för människor i kris med behov av att prata av sig, dela erfarenheter och söka kontakt med människor som har varit med om samma eller likartade händelser. Mötesplatserna på internet kan också vara en plattform för att snabbt nå ut med information till en stor grupp människor. Som ett exempel kan nämnas att Lunarstorm når av alla ungdomar mellan 12–, totalt ca 1,3 miljoner individer. Mellan 300 000 – 400 000 ungdomar tillbringar igenomsnitt /dag på den mötesplatsen. Sådana frågeställningar som ungdomar tvekar att diskutera i skolan eller inom familjen avhandlas med en helt annan öppenhet på webben. Att sköta en del av sina mellanmänskliga kontakter via communities är tveklöst en vanlig företeelse i de yngre generationerna. Arbetet med frivilligorganisationerna m.m. förvänta sig att detta kommer att bli vanligt bland de äldre gene- rationerna eftersom användarna tar med sig vanan att ta internet- kontakter genom livet. De som initialt använde internet för denna typ av kontakter var från början tonåringar. Dessa individer finns ofta fortfarande kvar på virtuella mötesplatser och är nu vuxna. De virtuella mötesplatsernas potential som verktyg för att nå ut till de breda massorna kan därför vara stor. 7Insatser av andra statliga myndigheter Rådet ska kartlägga befintliga resurser och identifiera behov av särskilda insatser från myndigheter eller regeringen. Ett antal statliga myndigheter har genomfört insatser till stöd för drabbade och anhöriga efter flodvågskatastrofen. Framförallt gäller det flera av de myndigheter som är representerade i Rådet. Nedan följer en sammanställning över deras insatser till stöd för anhöriga och drabbade. En översiktlig redogörelse av arbetet vid Generalkonsulatet i lämnas. Av sammanställningen av uppdrag från regeringen (bilaga 6) framgår andra myndigheters insatser. Flera myndigheter har utöver vad som anges nedan haft personer som arbetat på . har haft kontakt med anhöriga och drabbade i sin ordinarie verksamhet. har tagit initiativ till kontakt med anhöriga till saknade som haft en ersättning från socialförsäkringen. insatser som direkt eller indirekt riktat sig till anhöriga och drabbade avser framförallt intern information om handläggningsrutiner och i något fall principiellt ställningstagande i rättslig fråga (tillfällig föräldra- penning), extern information, t.ex. genom att ta fram informationsblad och publicera information på myndighetens webbplats, beslut om försäkringsersättningar t.ex. efterlevandepension och lämnat adressuppgifter och information om saknade personers tandläkare till . Insatser av andra statliga myndigheter Kammarkollegiet, som lämnar kanslistöd till , har på sin webbplats lämnat till katastrofsituationen anpassad information om lagen (1992:1672) om paketresor och resegaranti- lagens (1972:204) bestämmelser. Ett fåtal förfrågningar om rese- företagens ansvar har ställts till kollegiet per telefon. Kammarkollegiet har förhandlat fram en överenskommelse med berörda reseföretag om vilken ersättning som staten med anledning av hemtagande av svenskar i katastrofområdet bör betala till dessa reseföretag. Regeringen har därefter godkänt överenskommelsen. har stöttat myndigheter i arbetet med att ta hand om återvändande svenskar och anhöriga till omkomna. Myndigheten samverkar med frivilliga försvarsorganisationer, tros- samfund och enskilda frivilliga med avtal. Inom dessa grupper har stora insatser gjorts för anhöriga och drabbade efter katastrofen. Enskilda som har velat hjälpa till har i första hand hänvisats till berörd kommun och landsting. har genomfört en opinionsstudie om medborgarnas förtroende för svenska myndigheter, reseföretag och medier efter katastrofen. har haft regeringens uppdrag att svara för identifieringen och samordna hemsändandet och överlämnandet av omkomna svenskar. så kallade hemma- kommission har omfattande kontakter med anhöriga när det gäller hemsändande av identifierade samt frågor rörande identi- fieringsarbetet. uppgifter om den saknade som anhöriga kan lämna, hämtas in av de lokala polis- myndigheterna. har sammanställt och uppdaterar listor över saknade och identifierade svenskar. reste till katastrofområdet för att inleda identifieringsarbetet. har en polisenhet/polisstation vid generalkonsulatet i . Enheten stödjer och har hand om anhörigkontakter. Insatser av andra statliga myndigheter Tillsammans med i har en omfattande organisation för mottagande av de omkomna byggts upp på utanför . Kistorna med omkomna tas emot av polis och begravningsbyrå på och körs till . Väl där hålls en minnesceremoni och en tyst minut för den omkomne under ledning av personal från . Under de som ceremonin pågår finns poliser, kyrkans personal och personal från Försvarsmakten med som stöd och kan besvara frågor från anhöriga. har inrättat ett särskilt callcenter för anhöriga. Information om katastrofen finns också på polisens webbplats. Det finns också en särskild e-postadress dit anhöriga kan vända sig med sina frågor. har genomfört insats för stöd åt anhöriga och drabbade efter flodvågskatastrofen på plats i . präglades arbetet av det akuta skedet och mängden drabbade svenskar. Verkets arbete på plats koncentrerades till , och , varvid sam- ordning av egna och andras resurser och åtgärder blev en huvud- fråga. En rad akuta åtgärder som exempelvis lokalisering och inköp av kylcontainrar, sök efter drabbade på sjukhus och stöd till lokalt räddningsarbete utgjorde de första veckornas prioriterade upp- gifter. En mycket viktig uppgift blev att stödja Generalkonsulatet i med en rad praktiska åtgärder. Efter det inledande skedet övergick uppgifterna till fortsatt stöd till konsulatet, , anhöriga som på plats önskar information om vad som hänt deras anhöriga, visst stöd till åter- uppbyggnadsarbetet, genomföra hemsändning av identifierade kroppar, samordna svenska aktiviteter i stort genom informations- möten med organisationer på plats samt stödja och genomföra aktiviteter som anhöriga önskar som exempelvis ceremonier, minnesstunder och andra liknande aktiviteter. Arbetet enligt ovan fortsätter alltjämt. Regeringen beslutade att verksamhet skulle fortsätta längst till . har haft över 200 anställda på plats i . Utöver dessa har svenska frivillig- Insatser av andra statliga myndigheter organisationer, svenska myndigheter och frivilliga accepterat samordning och på så sätt utgjort en resurs inom arbetsområde. har med anledning av katastrofen tagit fram rutiner för hur olika frågor ska hanteras. Det har handlat om dödförklaring och anstånd med skatt och anstånd med att inkomma med inkomst- deklaration. Information har också lämnats till myndigheter och organisationer utanför , t.ex. till överförmyndare eller överförmyndarnämnder och Försäkringsbolagens . Inom exekutionsavdelningen har flera kontakter tagits, t.ex. CSN och kreditupplysningsföretag. har deltagit aktivt i framtagandet av den nya lagen om dödförklaringar. Från handläggs ansökan om dödförklaring inom . På och på intranätet har information löpande publicerats i form av frågor och svar. Handläggare inom folkbokföringsområdet har hjälpt polisen med att korrigera listorna över saknade personer. Med stöd av listorna har automatiskt givit saknade och omkomna personer anstånd och liknande i olika skattefrågor. arbete med anledning av katastrofen har framförallt handlat om information. Bland annat har myndigheten på sin webb- plats publicerat information om krisberedskap och krishantering i skolor och de regler som har att göra med stöd till drabbade elever. Myndigheten har också bistått genom att bidra till distributionen av informationsmaterial utformat för skolor, som skickades till landets lärare Insatser av andra statliga myndigheter har bidragit till den medicinska evakueringsinsatsen i . Uppdrag gavs av UD via inledningsvis till , Region , och . Uppdrag gavs senare även till och läns landsting. Social- styrelsen sände egen personal till som kompletterade stab. Arbetet bestod av att evakuera svenska och andra skandinaviska patienter från sjukhusen främst i Phuket-området, assistera skadade på plats och under hemresan och säkra kartläggningen av svenska patienter vid sjukhusen i samt överföra medicinsk utrustning till sjuk- husen i regionen. Huvuddelen av teamet reste hem . Därefter fanns personer på plats i syfte att upprätthålla en sjukvårdsberedskap för tillkommande patienter och för att kontrollera förekomsten av ej lokaliserade svenskar vid sjukhusen i sydvästra . Uppdrag gavs till landstingen i , Region , och att med sjukvårdspersonal bistå svenskar som anlände från till , , , och . Härefter påbörjades ett arbete med kartläggning av sjukvårds- inrättningarna dels för att kartlägga hur registreringsarbetet genom- förts, dels för att, en sista gång, kontrollera att ingen svensk låg kvar på något sjukhus. har dessutom levererat sjukvårdsprodukter till och bevakat smittskyddsfrågor. Under senare delen av januari skickade ut ett meddelande till landets kommuner där behovet av att kommuner och landsting erbjuder ett långsiktigt och uthålligt stöd till de personer som drabbats betonades. Vidare gav information och vägledning kring angelägna frågeställningar som kunde vara betjänta av. skickades ning från tio kommuner, efter ut. påmindes om behovet av ett långsiktigt stöd till enskilda individer Insatser av andra statliga myndigheter och vikten av att identifiera riskpersoner och aktivt söka upp dem poängterades. 7.9Styrelsen för psykologiskt försvar Styrelsen för psykologiskt försvar (SPF) gjorde i anslutning /05 en inventering av den kompetens som skulle kunna ställas till förfogande om regeringen fattade beslut om att särskilda insatser skulle göras. För SPF:s del handlade det främst om informationskompetens samt kompetens rörande anhörig- och överlevanderelationer uppbyggd genom arbetet med Estoniaupp- draget. Generalkonsulatets främsta uppgift är att ansvara för identifiering och hemsändning av avlidna, samt att bistå anhöriga och drabbade av flodvågskatastrofen. Till stöd för verksamheten har regeringen uppdragit åt att bistå Generalkonsulatet med personal på plats. Därutöver ingår Försvarsmakten, Rättsmedicinal- verket, begravningsbyråers förbund, , , och i verksam- heten. Generalkonsulatet leder och koordinerar verksamheten mellan de olika organisationerna på plats. Generalkonsulatet är ansvarigt för kontakterna med de thailändska myndigheterna och officiella kontakterna med representanter från andra drabbade länder. Generalkonsulatet har även hand om kontakterna med de organisationer som hanterar de olika processerna i samband med identifieringsarbetet liksom för de administrativa rutinerna förbundna med hemsändningen av de avlidna. Det är t.ex. Generalkonsulatets roll att utfärda Intyg om dödsfall i utlandet och andra officiella dokument som behövs för uppdragets genomförande. Generalkonsulatet ska också bidra till att förmedla information om verksamheten, både till ansvariga myndigheter i och till anhöriga, drabbade, organisationer och media. finns det möjlighet för anhöriga att delta i ett informations- möte då en representant från Generalkonsulatet deltar och lämnar en kort övergripande presentation av verksamheten. Där- efter får representanter för respektive verksamhetsgren på General- Insatser av andra statliga myndigheter konsulatet, dvs. , Röda Korset, Polisen och sitta ned med de anhöriga för att diskutera och besvara de frågor och önskemål som kan vara aktuella. General- konsulatet deltar också vid de minnesceremonier som äger rum innan de avlidna sänds hem. Förutom de uppgifter som direkt hänför sig till flodvågs- katastrofen, ägnar sig Generalkonsulatet åt sedvanliga konsulära ärenden. Rådet har genomfört dels en enkätundersökning av det psykologiska/psykosociala stöd som erbjudits drabbade och anhöriga efter katastrofen (se bilaga 3), dels en undersökning av hur hemkomna svenskar som berörts av flodvågskatastrofen i har upplevt samhällets stöd (se bilaga 4). Den sistnämnda undersökningen genomfördes genom telefonintervjuer med drygt 1 000 personer. Dessa personer har besvarat frågor om hur man upplevt att man fått hjälp av myndigheter och sjukvård, hur hjälpen fungerat för barn, samt inom vilka områden man önskar se en för- bättring. I följande avsnitt finns en sammanfattning av undersök- ningarna. Båda undersökningarna är publicerade på Rådets webb- plats. 8.1Enkätundersökning av psykosocialt stöd Undersökningen genomfördes den 3 – . Både de som varit utsatta för flodvågen och anhöriga till avlidna och saknade har deltagit. Resultatet av en sådan här undersökning måste tolkas med för- siktighet. 118 personer har deltagit i undersökningen och resultatet är inte möjligt att generalisera. Trots detta bör svaren på enkäten, tillsammans med andra undersökningar och annan statistik, vara ett bra tillskott till förståelsen av hur drabbade personer och anhöriga har upplevt den hjälp och det stöd som erbjudits och/eller man har varit i behov av. Behovet av psykologiskt/psykosocialt stöd efter flodvågskata- strofen har varit stort. Av samtliga 118 som medverkat i under- sökningen svarade att de har mycket eller ganska stort behov av professionellt stöd. De flesta har också fått stöd. Av samtliga 118 respondenter svarade i stort sett samtliga () att de fått någon form av psykologiskt/psykosocialt stöd. Undersökningen visar att många fått hjälp/stöd av närstående personer och/eller arbetskamrater. i kombination med annan professionell hjälp. Flest har fått stöd av närstående och vänner () eller arbetskamrater (). Närmare hälften () har fått stöd av psykiatriker, psykolog eller kurator inom landstingen. En tredjedel () har fått stöd genom kommunernas krisstöd eller POSOM. Ungefär lika många () har fått stöd av kyrkan eller något annat trossamfund. En femtedel () har fått stöd av Röda Korset eller någon annan frivillig organisation. Lika många () har fått stöd från en privat psykolog/psykoterapeut. De flesta drabbade och anhöriga är nöjda med kvaliteten på det professionella psykologiska/psykosociala stödet. säger sig vara mycket eller ganska nöjda. uttrycker ett missnöje. Mer än hälften svarade att de i mycket hög grad eller ganska hög grad fått det professionella stöd som de har efterfrågat, med tonvikten på mycket hög grad. säger en fjärdedel () att de inte fått tillräckligt med stöd. De flesta som är kritiska till samhällets agerande anger som orsak att de har tvingats ordna stöd och information själva. Det framgår tydligt att man hade önskat sig betydligt mer uppsökande verk- samhet från myndigheternas sida, som till exempel sjukvård, kommun, ansvariga myndigheter. Många beskriver att man inte orkar söka hjälp själv i den svåra situation man befinner sig och därför bör myndigheterna agera mer uppsökande än vanligt. Det uttrycks helt klart en stor förväntan på hur samhället ska agera i kris. I de fall någon drabbad berättar att de har blivit kontaktade av en myndighet har de inte upplevt det som negativt. Däremot anser en del av dem som blivit kontaktade att de erbjudits stöd för . Allt var kaotiskt då när man kom hem, men det är nu som hjälpen behövs, menar flera. En del uttrycker också oro över att samhället, myndigheter och media, börjar glömma bort de flodvågsdrabbade. Andra tycker att det varit mycket bra att stödet erbjudits på ett tidigt stadium. Efterfrågan på information från ansvariga myndigheter är stor, uttrycker flertalet av de 118 personerna. De allra flesta uttrycker att de har ett fortsatt stort behov av professionellt stöd. Det framstår som att de flesta av dem får sådant stöd . En del är dock osäkra och svarar att det eventuellt kan komma att behövas längre fram. Endast ett fåtal svarar att inget stöd behövs. Många uttrycker även kommande behov för familjen; syskon, man/hustru eller barn, i en del fall där dessa inte får eller vill ha stöd . Ett resultat man bör ta fasta på är den rädsla som kan skönjas bakom en del av svaren. De drabbade och anhöriga är oroliga för vad som ska hända då stödet/hjälpen försvinner. Hur blir det sedan? Kommer man att klara av att återhämta sig på egen hand då intresset och uppmärksamheten inte längre finns? Några uttrycker dessutom en oro för att inte privatekonomin ska räcka till att bekosta det professionella stöd de känner att de behöver. 8.2Undersökning av hur hemkomna svenskar som berörts av flodvågskatastrofen i har upplevt samhällets stöd Undersökningen genomfördes den 14 – . Målgruppen var svenskar som varit i vid tillfället för katastrofen men som inte förlorat någon anhörig. 1 011 hemkomna svenskar intervjuades. Undersökningen visar att: av de grupper som anser sig drabbade av flodvågskatastrofen menar en mycket stor del (), att de faktiskt fått den hjälp av myndigheter som de anser sig ha behövt. Totalt sett är det som är tveksamma eller missnöjda med den hjälp som de har fått. för den största gruppen återvändande har det inte varit aktuellt med sjukvårdsinsatser, varken i eller i . För dem där det varit aktuellt, både som anhöriga och drabbade så anser sig de flesta fått den hjälp de behövt. En förhållandevis liten del totalt sett () uttryckte miss- nöje med sjukvårdsinsatserna. barn har till mycket stor del har fått den hjälp de behövt från skola och annan barnomsorg. Totalt sett är det som anser sig inte fått den hjälp för barnet som man ansett sig behöva.