sou · GTB320 · 2006-01-01 00:00:00 — Enligt 23 § andra stycket skall den genomsnittliga debiteringen beräknas på grundval av debiteringen . Har kundförhållandet endast varat görs beräkningen på grundval av debiteringen under föregående faktureringsperioder. Meddelande enligt 23 § första stycket skall enligt 23 § tredje stycket lämnas från att den angivna gränsen överskridits. Abonnenten behöver dock bara meddelas när normaldebiteringen överskridits med mer än . Härigenom undviks att abonnenter som endast använder telefonen under en begränsad del av året, t.ex. i ett fritidshus, kommer att meddelas. Operatörer som erbjuder allmänt elektroniskt kommunika- tionsnät eller -tjänster som omfattar telefoni via det fasta nätet, ISDN-tjänster och mobilkommunikation, skall erbjuda denna tjänst avgiftsfritt. Det följer av 24 § första stycket. Elektroniska kommunikationstjänster som endast tillhandahålls via kontantkort eller liknande skall enligt 1 § tredje stycket udbudsbekendtgørelsen inte omfattas av de skyldigheter som anges i 20–23 §§. När abonnenten inte är konsument är operatörens skyldigheter enligt 15 § andra stycket och 20–23 §§ inte tvingande utan kan upphävas genom avtal. Det följer av 1 § fjärde stycket udbuds- bekendtgørelsen. 5.4.3Frivilliga åtgärder av operatörer presenterades en överenskommelse mellan , Foreningen Dansk Internet Handel, Dansk IT och flera stora operatörer. Överenskommelsen innebär främst att operatörer som tillhandahåller fast telefoni inför förhandsspärrning för samtal till vissa länder. Fråga är om länder dit modemkapning ofta har skett och i vars nät innehållstjänster av erotisk karaktär erbjuds i stor utsträckning. Överenskommelsen kallas VoksenSpærring Udland. Överenskommelsen omfattade inledningsvis TDC Tele A/S (TDC), och Tele2. Härefter har övriga större operatörer som tillhandahåller telefoni från fast anslutning i anslutit sig. Genom en skriftlig anmälan till operatören kan abonnenten avstå från denna spärrning helt och hållet. Det innebär att samtal till de annars spärrade länderna kopplas fram automatiskt. Någon kostnad för att få spärrningen upphävd tas inte ut. Spärrlistan omfattar såvitt gäller flertalet operatörer åtta länder eller territorier, samtliga avlägsna platser med tidigare obefintlig telefontrafik från och till , liksom satellittjänsten EMSAT.39 Listan över spärrade länder uppdateras fortlöpande i samarbete mellan operatörerna och . TDC utvidgade på eget initiativ sin spärrlista till att omfatta 46 länder och territorier samt satellittjänsterna EMSAT och Ellipso. införde TDC ett förfarande genom vilket samtal till sådana nummer kan kopplas fram av uppringaren. När numret slagits upplyses uppringaren av en telefonröst om att numret är spärrat, men att samtalet kan kopplas fram genom att denne slår en fyrsiffrig säkerhetskod. Koden läses upp för uppringaren, som ges möjlighet att slå koden och sedan bekräfta uppringningen genom att återigen slå det spärrade numret. Följer uppringaren denna procedur kopplas samtalet fram. Genom denna ordning spärras all automatisk uppringning, inklusive uppringning med en dialler, till länder och territorier som är upptagna på TDC spärrlista. Likaså förhindras att uppringning till dessa nummer sker av misstag. Ordningen hindrar däremot inte att en obehörig person eller en minderårig ringer spärrade nummer. TDC erbjuder därför sina abonnenter möjligheten att helt spärra telefontrafik till länder och destinationer som finns på TDC spärrlista. Någon kostnad för denna spärrning tas inte ut. Abonnenter hos de flesta andra operatörer kan i allmänhet ringa spärrade länder och territorier genom uppringning via telefonist. 39 Länderna och territorierna är , , , , , Brittiska , och . Vestre Landsret har i en dom tagit ställning till frågan om abonnents betalningsansvar vid uppringning med dialler till utlandsnummer i samband med besök på webbplatser.40 TDC yrkade i målet ersättning av en abonnent med avseende sammanlagt 74 uppringningar till . Abonnenten bestred käromålet, men bekräftade att hennes son med användning av hennes dator besökt en webbplats med erotiskt innehåll, vilket lett till att en dialler installerats på datorn och att uppringning därigenom skett till det nummer på som debiteringen avsåg. Vestre Landsret fann i sina domskäl inledningsvis utrett att abonnentens son genom att klicka på en dialogruta på skärmen med texten I accept laddat ned den dialler som gjort de omtvistade uppringningarna. Landsretten ansåg vidare att abonnenten inte visat att respektive uppringning skett automatiskt utan sonens medverkan. Landsretten utgick därför från att varje åtgärd skett först efter att sonen – i vart fall rent tekniskt – vidtagit en aktiv åtgärd av något slag. Vestre Lansdsret anförde härefter i huvudsak följande. Till skillnad från vid sedvanlig uppringning till ett utlandsnummer med landskod, står det vid uppkoppling till ett sådant nummer i samband med besök på en webbplats i allmänhet inte klart för användaren att uppkoppling sker till ett dyrare nummer. Det kan antas att användaren i allmänhet inte skulle vara beredd att göra en sådan uppkoppling, om denne varit införstådd med vilka kostnader det skulle innebära. Utredningen ger inte vid handen att abonnenten i samband med tecknandet av sitt abonnemang upplysts om att förbindelsen skulle kunna medföra dyra uppkopplingar av detta slag. Det kan antas att en del av intäkterna för samtalen skulle tillfalla TDC i egenskap av operatör; TDC har hur som helst valt att inte lämna några närmare uppgifter om detta. TDC kände till att klagomål förekommit från abonnenter med anledning av hög debitering för uppringning till i samband med besök på vissa webbplatser med erotiskt innehåll. TDC borde mot denna bakgrund vidtagit effektiva åtgärder för att lösa eller i vart fall begränsa problemet, t.ex. genom automatisk 40 Vestre Landsret, avdelning 9, dom , mål nr B-0405-02. spärrning av aktuella länder eller en informationskampanj om riskerna med besök på sådana webbplatser och möjligheterna till spärrning m.m. Vid den aktuella tidpunkten hade TDC inte vidtagit några sådana åtgärder. Mot denna bakgrund är det oskäligt och stridande mot gott handelsskick (redelig handlemåde) att med stöd av abonnemangsvillkoren kräva ersättning för sådan uppringning till . Käromålet ogillades därför. Vestre Landsret hänvisade i sina domskäl till 36 och 38 c §§ aftaleloven. Av 36 § första stycket aftaleloven framgår att ett avtal kan ändras eller helt eller delvis jämkas, om det skulle vara oskäligt eller stå i strid med redelig handlemåde att göra det gällande. Bedömningen skall enligt 36 § andra stycket göras i beaktande av omständigheterna vid avtalets ingående, avtalets innehåll och senare inträffade omständigheter. Enligt 38 c § aftaleloven är 36 § första stycket samma lag tillämplig på konsumentavtal. Skulle ett sådant avtal strida mot god handelssed (hæderlig forretningsskik) och innebära en betydande obalans till konsumentens nackdel när det gäller parternas inbördes rättigheter och skyldigheter, gäller förutom de i 36 § nämnda rättsverkningarna att konsumenten kan kräva att avtalet i övrigt skall gälla, om detta är möjligt. Domen vann laga kraft. Teleankenævnet är ett utomrättsligt organ som behandlar civilrätts- liga tvister mellan konsumenter och operatörer angående bl.a. debitering enligt telefoni- och Internetabonnemang. Bakom nämnden står och telebranschen. Teleankenævnet har i ett avgörande om betalningsansvar vid obehörig modemomkoppling med dialler till satellitnummer beaktat att den operatör som krävde ersättning (/S) valt att inte spärra automatisk uppringning till , som är avsatt för satellittjänsten EMSAT, trots att flera andra operatörer i samråd med tidigare infört sådan spärrning.41 Teleankenævnet ansåg att operatörens informationsskyldighet härigenom skärpts betydligt. Det får enligt nämnden anses orimligt och strida mot redelig handlemåde att göra abonnemangs- villkoren gällande för uppringning i ett sådant fall, varför 41 Teleankenævnet, avgörande , J.nr. abonnenten inte skall vara betalningsskyldig. Två ledamöter ansåg att de risker som är förknippade med nedladdning av program var så kända bland allmänheten för uppringningen att abonnenten själv skall bära risken för användningen av sitt Internetabonnemang. 5.5.1Lagstiftning om elektronisk kommunikation Lov om elektronisk kommunikasjon (ekomloven) trädde ikraft den 25 juli 2003.42 Med stöd av bemyndiganden i denna lag meddelade Samferdselsdepartementet forskrift om elektronisk kommunika- sjonsnet og elektronisk kommunikasjonstjeneste (ekomfor- skriften), vilken trädde i kraft den 16 februari 2004.43 Enligt 5 kap. 6 § ekomforskriften skall en operatör utan kostnad på begäran av abonnenten bl.a. spärra vissa typer av ingående eller utgående samtal. Denna skyldighet åligger bara sådana operatörer som med stöd av 5 kap. 1 § ekomloven har ålagts att tillhandahålla leveranspliktiga tjänster, dvs. Enligt 5 kap. 6 § andra stycket ekomforskriften skall abonnenten ges möjlighet att bestämma en övre gräns för löpande kostnader . När den löpande debiteringen överstiger denna gräns, skall operatören spärra utgående samtal, såvida inte abonnenten begär annat. Den närmare utformningen av nämnda skyldigheter har skett i ett avtal av mellan berörda myndig- heter och . Tjänsterna skall erbjudas , men skall erbjudas i den utsträckning det är tekniskt möjligt. Ytterligare en bestämmelse om spärrning finns i 13 § forskrift om teletorgtjenester, som diskuteras närmare i det följande. 42Lov nr 83, . 43Forskrift nr 401, . Bestämmelser om teletorgtjenester (betalteletjänster) finns i forskrift om teletorgtjenester,44 som trädde i kraft . Med teletorg avses tjänster som erbjuds via nummer i 820- och 829-serierna enligt den norska nummerplanen. Enligt 3 § forskrift om teletorgstjenester får dessa tjänster tillhandahållas operatörens abonnenter. Tjänsterna får inte till- handahållas på ett sätt som strider mot gott affärsskick eller är oskäligt mot abonnenten. Av 7 § följer att abonnenten tydligt skall informeras om bl.a. tjänstens pris, innehållsleverantörens namn och kontaktuppgifter samt hur klagomål kan lämnas. Tjänsterna delas enligt 8 § in i tre grupper: allmänna tjänster (I), informationstjänster (II) och abonnemangstjänster (III). Tjänster i grupperna I och II får tillhandahållas som en del av det vanliga telefonabonnemanget, dock att abonnenten kan begära att dessa nummer skall spärras. Tjänster i grupp III får tillhandahållas endast när abonnenten skriftligt har begärt av operatören att få tillgång till sådana tjänster. Tjänster i grupp I skall avbrytas automatiskt , medan tjänster i grupp II skall avbrytas automatiskt . Detta följer av 9 §. I 10 § ställs utförliga krav på tjänsternas innehåll. Här anges bl.a. att innehållet skall vara lagligt, inte innehålla våldsbeskrivningar, inte vara riktat till någon som är , inte innefatta kon- taktförmedling eller samtalslinjer med inriktning på sexuell samvaro, eller annars ha sexuellt eller erotiskt innehåll. Bestämmelser om priser finns i 11 §. För samtal grupp I får kostnaden inte överstiga . Samtal i grupp II får kosta högst , men är fråga om tjänster kan kostnaden uppgå till även i denna grupp. Samtalslinjer får inte kosta mer än . Samtal i kategori I kan prissättas till ett engångsbelopp om högst . Är fråga om spel eller tävlingar får kostnaden uppgå till högst per samtal. En abonnent kan skriftligt begära hos operatören att nummer i grupperna I och II skall spärras. Sådan spärrning skall vara gratis första gången det begärs, medan kostnaden för därpå följande spärrningar skall bäras av abonnenten. Detta följer av 13 §. 44 Samferdselsdepartementet, forskrift nr 190, . Av 16 § följer att operatören får spärra en abonnents tillgång till betalnummer, om abonnenten inte betalar för uppringningen av sådana nummer. Bristande betalning av sådan uppringning får enligt samma bestämmelse däremot inte leda till att abonnentens tillgång till andra allmänna telefonitjänster bryts. I 17–20 §§ finns bestämmelser om operatörens skyldighet att bl.a. utöva tillsyn över upplåtna betalnummer och vid missbruk dra in dessa. Av 21 § följer att innehållsleverantören är skyldig att registrera sig. Registreringen skall avse varje betalnummer som innehållsleverantören önskar knyta till en innehållstjänst. Av 19 § forskrift om teletorgtjenester följer att en operatör, en innehållsleverantör och en abonnent kan begära att en särskild nämnd prövar frågor som gäller bl.a. dessa tjänsters innehåll, marknadsföring av tjänsterna och indragning av betalnummer. Förutsättningen är att denna nämnd upprättats genom ett avtal mellan en sammanslutning av innehållsleverantörer, en operatör och , och att det regelverk som ligger till grund för rådets verksamhet har godkänts av Statens teleforvaltning. Så länge ett ärende är under behandling hos nämnden kan talan i samma fråga inte väckas vid domstol. (numera ), IL-Forum (numera Teleforum) och träffade ett sådant avtal, Regler for . Avtalet trädde i kraft . Den nämnd som upprättades genom avtalet kallas . I § 1-1 Regler for anges inledningsvis att teletorg är ett utbud av tjänster, som erbjuds av genom särskilda nummer. Innehållsleverantörer tillhandahåller via dessa nummer information eller andra tjänster, för vilka ombesörjer debitering och fakturering av abonnenten. Teletorgstjänster får enligt § 1-2 inte tillhandahållas i strid med gott affärsskick eller på ett sätt som annars är oskäligt mot abonnenten (god teletorgskikk). Regler for innehåller vissa generella krav på tjänsternas kvalitet (§§ 2-1 och 2-2) och på innehållsleverantören (§§ 2-3 och 2-4). Vidare finns särskilda bestämmelser för tävlingar (§ 2-5), rådgivningstjänster (§ 2-6), insamlingar (§ 2-7), samtalslinjer (§ 2- 8) och kontaktannonser (§ 2-9). Enligt § 2-10 skall Regler for gälla fullt ut även när innehållsleverantören tillhandahåller teletorgtjänster med hjälp av andra medier. Bestämmelsen tar bl.a. sikte på tillhandahållande av innehåll på webbplatser genom uppringning till ett betalnummer. I § 3-1 ställs krav på marknadsföringen av teletorgtjänster. Vid all sådan marknadsföring skall tydligt framgå vilken slags tjänst det är fråga om, priset för tjänsten och innehållsleverantörens namn. Det skall särskilt framgå att fråga är om nummer som har en högre taxa än vanliga telefonnummer. I kap 4 finns bestämmelser om verksamhet. Här regleras rådets sammansättning, liksom frågor om klagorätt och förfarandet inför . har i ett avgörande tagit ställning frågan om modemomkoppling till ett betalnummer med dialler.45 Minst tre webbplatser i hade försetts med dialler, som installerades på abonnentens dator, kopplade ned den ordinarie modemanslutningen och ringde upp betalnummer i den norska 829-serien som upplåtits av operatören . En abonnent hade fått en räkning på cirka 10 , avseende 971 uppringningar till sådana betalnummer . konstaterade att Regler for hade överträtts på åtskilliga punkter och att överträdelserna var väsentliga. bestämde att innehållsleverantören inte får tillhanda- hålla tjänsten via betalnummer förrän bristerna har rättats till. anförde också att man förutsätter att operatören krediterar samtliga drabbade abonnenter aktuella belopp, vilket operatören under förfarandet förklarat sig villig att göra. 5.5.4Åtgärder av Post- og teletilsynet Post- og teletilsynet har i en skrivelse till operatörer som tillhandahåller allmänna teletjänster och Internet- leverantörer uppmanat dessa att vidta åtgärder mot modem- kapning.46 När det gäller operatörer som tillhandahåller allmänna tele- tjänster anger Post- og teletilsynet som exempel på lämpliga åtgärder dels spärrning av trafik till nummer som ofta används för 45Sak 04/04, . 46Post- og teletilsynet, Tiltak mot modemkidnapping, , dnr 04/06108-043. modemkapning, dels spärrning av abonnentens anslutning för utlandssamtal, vilken kunden kan upphäva genom att knappa in en kod. För Internetleverantörer kan lämpliga åtgärder vara att informera operatörerna om vilka nummer som används vid modemkapning, att erbjuda sina kunder programvara som skyddar mot modem- kapning samt att informera sina kunder om modemkapning och vad de kan göra för att förebygga detta. Kunderna kan t.ex. informeras om till vilka länder modemkapning ofta sker och om vilka möjligheter som finns att hos en operatör spärra samtal till dessa länder. Post- og teletilsynet begär vidare att operatörerna och Internet- leverantörerna lämnar upplysningar om hur många fall av modemkapning som har inträffat samt vilka åtgärder operatörerna och Internetleverantörerna har vidtagit för att minska problemet och vilken effekt dessa åtgärder har haft. Som exempel på sådana upplysningar nämns besked huruvida operatören har reducerat fakturan för kunder som drabbats av modemkapning, användning av programvara som skyddar mot modemkapning samt besked om antalet klagomål före och efter att åtgärder vidtagits. Bestämmelser om elektronisk kommunikation finns i kommunika- tionsmarknadslagen, som trädde i kraft den 25 juli 2003.47 En operatör skall enligt 79 § första stycket kommunikations- marknadslagen på abonnentens begäran utan ersättning spärra en anslutning för andra tjänster än kommunikationstjänster och utgående trafik från anslutningen till en viss trafiktyp, om det är tekniskt enkelt att genomföra spärrningen. Om spärrningen senare avlägsnas på abonnentens begäran, får operatören ta ut en avgift för åtgärden. Enligt 79 § andra stycket kan meddela närmare föreskrifter om vilka möjligheter till spärrning som abonnenter skall erbjudas samt föreskrifter om det tekniska utförandet av spärrtjänsterna. 47 Lag nr 393/2003, av . 5.6.2Föreskrift om spärrkategorier inom teletrafiken har med stöd av bemyndigandet i 79 § andra stycket kommunikationsmarknadslagen meddelat en före- skrift om spärrkategorier inom teletrafiken.48 Föreskriften trädde i kraft och gäller t.o.m. . Den utgående teletrafiken från en anslutning delas enligt 2 § i denna föreskrift in i åtta grupper, beroende på vilken typ av nummer som rings upp. Grupperna omfattar teletrafik till 2.fjärrtelefonnät och med fjärrtrafiken jämställda tjänster, 7.servicenummer som förmedlar kopplingar, och 8.servicenummer baserade på kundavtal. Servicenummer enligt sjätte punkten, dvs. betalnummer, delas enligt 3 § första stycket upp i fyra grupper, beroende på tjänstens innehåll. Grupperna är allmännyttiga tjänster (I), kundbetjänings- tjänster (II), underhållningstjänster (III) och vuxenunderhållnings- tjänster (IV). Till respektive grupp hör enligt bilaga 1 till före- skriften vissa angivna nummerserier. Innehållstjänster får enligt 3 § andra stycket endast placeras dessa nummerserier samt i nummerserier som är knutna till de i 2 § angivna grupperna 7 och 8. Av 4 § första stycket följer att en spärrning endast skall kunna kringgås i fall då abonnenten har begärt att kunna koppla bort tjänsten, t.ex. med ett lösenord. För fast allmänt telefonnät finns enligt 5 § nio spärrkategorier. Spärrningen omfattar sådan utgående telefontrafik som avses i någon eller några av de i 2 § angivna grupperna 1–3, 6 och 7. Spärrkategori A har störst omfattning och avser spärrning av all utgående teletrafik till internationella telefonnät, servicenummer som förmedlar internationella kopplingar, fjärrtelefonnät och med fjärrtrafiken jämställda tjänster, servicenummer som förmedlar nationella kopplingar, allmänna mobilnät samt tjänstegrupperna I, II, III och IV. Spärrkategori G är minst omfattande och avser endast spärrning av utgående teletrafik till tjänstegrupp IV. 48 35 H/2003 M, meddelad . För utgående teletrafik respektive kortmeddelandetrafik till ett allmänt mobilnät har särskilda spärrkategorier föreskrivits. Omfattningen av dessa kategorier anges i 6 och 7 §§. Elektronisk kommunikation regleras i första hand genom Communications Act 2003. Tillhandahållandet av innehållstjänster via betalnummer (premium rate services) regleras genom avsnitt 120–124 i denna lag. Avsnitt 120 innehåller definitioner av innehållstjänster som tillhandahålls via betalnummer och bemyndiganden för Office of Telecommunications (Ofcom) att meddela föreskrifter om till- handahållandet av sådana tjänster. Enligt avsnitt 121 har Ofcom befogenhet att förordna att före- skrifter om innehållstjänster som har utarbetats av en fysisk eller juridisk person skall vara bindande för alla innehållsleverantörer. I bestämmelsen anges vilka krav föreskrifterna och den fysiska eller juridiska personen måste uppfylla för att Ofcom skall kunna bevilja sådan status. Av avsnitt 121 (5) följer att dessa föreskrifter kan innefatta sank- tioner. Som exempel nämns sanktionsavgift, indragning av rätten att erbjuda innehållstjänster via betalnummer samt förbud för en fysisk eller juridisk person att tillhandahålla sådana tjänster. Enligt avsnitt 123 (2) får sanktionsavgiften inte överstiga £100 000. Ofcom har beslutat att de föreskrifter (Code of Practice) för innehållstjänster som har fastställts av of () skall ha den status som anges i avsnitt 121 i Communications Act 2003. ICSTIS är ett privaträttsligt organ med uppgifter som innefattar myndighetsutövning. ICSTIS har i uppdrag att reglera tillhanda- hållande, marknadsföring och innehåll beträffande innehållstjänster som tillhandahålls via betalnummer i . ICSTIS består av en kommitté med nio medlemmar. Ordföranden är en högt Kommittén biträds av ett sekretariat med cirka 50 anställda. Verksamheten finansieras genom att en del av intäk- terna för innehållstjänsterna går till ICSTIS. Betalteletjänstmarknaden i är världens största och omsätter numera cirka £1 miljard per år.49 ICSTIS nu gällande föreskrifter (Code of Practice) är från 2003.50 Eftersom föreskrifterna gjorts bindande med stöd av avsnitt 121 i Communications Act 2003, omfattas alla innehållsleverantörer som faller under definitionen i avsnitt 120 i samma lag av dessa före- skrifter. I tillägg till dessa föreskrifter har ICSTIS utfärdat ett stort antal riktlinjer (guidelines) i olika ämnen, t.ex. beträffande vissa typer av innehållstjänster och om krav på prisinformation. har riktlinjer också utfärdats om användningen av diallers. Grundläggande skyldigheter för operatörer som upplåter betal- nummer (network operators) följer av avsnitt 2 i ICSTIS före- skrifter. Enligt punkt 2.3.1 skall sådana operatörer i sina avtal kräva att innehållsleverantörer som tilldelas betalnummer skall följa ICSTIS föreskrifter. En operatör måste för att få upplåta betal- nummer åt innehållsleverantörer först anmäla sig hos ICSTIS och är därefter i flera avseenden skyldig att samarbeta med ICSTIS (punkterna 2.3.2–2.3.4). En operatör får enligt punkt 2.3.6 inte upplåta betalnummer till en innehållsleverantör, om det kan antas att denne inte kommer att följa föreskrifterna. 49ICSTIS, Flexible regulation for a changing industry, . 50ICSTIS, Code of Practice, tenth Edition, 2003. Innehållsleverantörers allmänna skyldigheter framgår av avsnitt 3 och 4. Enligt punkt 3.1.1 är innehållsleverantörer skyldiga att säker- ställa att innehållstjänster till innehåll och utförande uppfyller ICSTIS föreskrifter. Detsamma gäller marknadsföringen av sådana tjänster. Innan en innehållstjänst tillhandahålls skall enligt punkt 3.2.1 olika uppgifter om innehållsleverantören och innehålls- tjänsten lämnas till ICSTIS. Av punkt 3.1.1 följer att ICSTIS kan bestämma att tillstånd skall krävas för att vissa typer av innehållstjänster skall få tillhandahållas. ICSTIS har genom en riktlinje bestämt vilka typer av innehålls- tjänster som skall vara tillståndspliktiga.51 Som exempel på tjänster som kräver tillstånd är tjänster som kostar mer än £1.50 . Även tjänster som kostar per än £1 som den totala samtalskostnaden kan överstiga £20 är tillståndspliktiga. En ansökan om tillstånd skall prövas av ICSTIS, som vid sin bedöm- ning har att beakta vissa i riktlinjen angivna kriterier.