sou · GTB372d2 · 2006-01-01 00:00:00 — 2003/04:160 har regeringen konstaterat att miljö- och trafik- säkerhetskrav bör vara ett naturligt inslag i offentliga upphand- lingar av skolskjutsar, färdtjänst, sjukresor m.m. och att statliga myndigheter och bolag bör ta egna initiativ och beakta dessa krav vid upphandling och utförande av transporttjänster. Alkoholrelaterad återkallelse av körkort Förutom det straff som en person som har gjort sig skyldig till trafiknykterhetsbrott ådöms skall, som en trafiksäkerhetsåtgärd, vederbörandes körkort återkallas enligt 5 kap. 3 § 1 körkortslagen (1998:488). Ett körkort kan också enligt 5 kap. 5 § samma lag återkallas interimistiskt, dvs. tills vidare i avvaktan på ett slutligt avgörande. Vid en återkallelse skall det enligt 5 kap. 6 § körkorts- lagen bestämmas en spärrtid, dvs. en tid under vilken nytt körkort inte får utfärdas. Spärrtidens längd beror till stor del på alkohol- koncentrationen i blodet men också på sådant som omständlig- heterna vid körningen och den enskildes behov av körkort. Upp- repade brott medför längre spärrtid. Den kortaste spärrtiden är en månad. I princip gäller att ju högre alkoholkoncentration desto längre spärrtid. Vid grovt rattfylleri skall spärrtiden bestämmas till lägst . Körkort skall även återkallas enligt 5 kap. 3 § 5 körkortslagen om körkortshavaren på grund av opålitlighet i nykterhetshänseende inte bör ha körkort. Det kan här handla om såväl missbruk av alkohol som missbruk av andra berusningsmedel, t.ex. narkotika eller läkemedel. Ett körkort kan också återkallas på grund av ett medicinskt alkohol- eller drogberoende. Nytt körkort efter återkallelse på grund av rattfylleribrott För att sökanden skall få ett nytt körkort efter återkallelse på grund av rattfylleri krävs att denne först har beviljats körkorts- tillstånd. Utfärdandet av körkortstillstånd föregås av en prövning av bl.a. sökandens personliga förhållanden. Om sökanden har gjort sig skyldig till grovt rattfylleri krävs en utvidgad lämplighetspröv- ning. Prövningen innebär att sökanden skall gå på läkarkontroller för att med bl.a. biologiska markörtest visa att han eller hon inte är beroende av alkohol eller andra droger. Det körkort som utfärdas därefter skall förenas med villkor om ytter- ligare uppföljning. Om spärrtiden är krävs även att sökanden har avlagt godkänt förarprov för att få ett nytt körkort. Försöksverksamheten med villkorlig körkortsåterkallelse Den vars körkort skall återkallas på grund av rattfylleri eller grovt rattfylleri kan få körkortet villkorligt återkallat enligt 5 kap. 12 § körkortslagen och lagen (1998:489) om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse. Detta innebär att personen får rätt att fortsätta att köra bil på villkor att alkolås används. Försöks- verksamheten med alkolås i personbilar har pågått i tre län. utvidgades verksamheten till att om- fatta hela landet. Vidare utökades försöksverksamheten till att omfatta även körkortsbehörigheter för lastbil och buss. Efter en villkorlig körkortsåterkallelse är endast körning i tillåten och villkorstiden är . Försöksverksamheten är avgiftsfinan- sierad och deltagande i denna påverkar inte den straffrättsliga sank- tionen. Försöksverksamheten skall pågå till och med . Det alkolås som används i försöken är en teknisk anordning som är kopplad till bilens tändningslås. Före start av fordonet måste föraren blåsa i ett munstycke varefter utandningsluften kon- trolleras. Under färden görs förnyade blåskontroller med oregel- bundna intervall. Deltagarna i alkolåsförsöken måste inte bara installera alkolås utan även delta i ett uppföljningsprogram och uppvisa ett nyktert levnadssätt. måste de genom- gå en läkarkontroll med blod- och urinprovstagning. Alkolåset kontrolleras och dess dataminne registrerar samt- liga blåsförsök med eller utan alkohol i utandningsluften. deltagarna skall få fortsätta i alkolåsprogrammet krävs att de inte gör mer än enstaka startförsök med alkohol i utandningsluften och att de genom blodprover kan påvisa ett nyktert levnadssätt. av de som gjort sig skyldiga till grovt rattfylleri väljer att delta i försöksverksamheten med villkorlig körkorts- återkallelse. Resultaten för dem som deltar är dock mycket posi- tiva. Bland de ca 500 personer som har deltagit har återfallen i rattfylleri sjunkit från tidigare genomsnittligt återfall till de deltagit i försöken. Även en kvarstående rehabiliterande effekt efter avslutat program har kunnat iakttas. Andra positiva effekter av att deltagarna kraftigt har minskat sin alkoholkonsumtion är att antalet polisrapporterade trafikolyckor, behovet av sjukhusvård och sjukskrivning har minskat högst påtagligt . av försöksdeltagarna klarar dock inte att fullfölja programmet. Dessa personer återfaller i stor utsträckning i rattfylleribrott. Mot bakgrund av att rattfylleri är ett allvarligt trafiksäkerhets- problem och att rattfylleriet kan befaras öka, och då i synnerhet bland unga förare, finner regeringen det angeläget att utreda möjligheterna att kunna utöka användningen av alkolås eller andra tekniska system som förhindrar rattfylleri. Den särskilda utredaren skall överväga möjligheterna att så snart det är möjligt, men , införa krav på alkolås eller andra tekniska system som förhindrar rattfylleri i alla nya bilar som är registrerade i . Även behovet av och möjligheterna att införa sådana system i andra motordrivna fordon skall övervägas. Härvid skall övervägas om det är lämpligt att först införa kravet för vissa fordonskategorier, t.ex. bussar och lastbilar. Detta bör kunna ske . Utredaren skall särskilt beakta gemenskapsrättens krav på fri cirkulation av varor och skall även föreslå en inriktning för regeringens arbete inom EU för att möjliggöra införandet av ett krav på alkolås eller andra tekniska system i alla nya bilar och andra motordrivna fordon. Utredaren skall även lämna förslag till vilka steg som kan tas för att öka acceptansen för och användningen av alkolås eller andra tekniska system för att förhindra rattfylleri innan ett sådant krav införs. De steg som skall utredas är bl.a. hur forskning och utveck- ling av nya tekniker för att förhindra rattfylleri skall kunna stimu- leras och hur försöken med villkorlig körkortsåterkallelse skall kunna utvidgas. Utredaren skall också överväga möjligheterna att använda t.ex. alkolås i kombination med rehabilitering och behand- ling av personer med alkoholrelaterade problem. Dessa steg behandlas mer utförligt nedan. Utredaren är fri att överväga även andra steg som skulle kunna tas för att öka acceptansen för och användningen av tekniska system som förhindrar rattfylleri. Utredaren skall också hålla sig underrättad om arbete och i gemensamma frågor samråda med den utredningen (dir. 2003:174, Rattfylleri och sjöfylleri). Om erforderligt skall samråd även ske med andra berörda myndigheter eller aktörer av annat slag. Exempelvis kan samråd komma i fråga med samt företag inom fordonsindustrin och transportbranschen. Utredaren skall lämna de förslag till författningsändringar som övervägandena ger upphov till. Krav på alkolås eller liknande för vissa fordonskategorier Som ett första steg vid ett införande av krav på alkolås eller andra tekniska system som förhindrar rattfylleri i alla nya bilar bör krav på sådana system så snart det är möjligt införas för vissa fordonskategorier. Exempelvis bör möjligheterna att införa sådana krav vid kvalitetssäkring av transporter med bussar och lastbilar övervägas av utredaren. En möjlighet att uppnå detta är att ställa större krav på att arbetsgivaren tar ansvar för att transporterna sker med nyktra förare. En utökning av försöksverksamheten med villkorlig körkorts- återkallelse m.m. Försöksverksamheten med villkorlig körkortsåterkallelse har hit- tills visat goda resultat, även om effekten av rehabiliteringen ännu inte kan utvärderas på lång sikt. En ökad användning av alkolås är önskvärd dels för dem som har gjort sig skyldiga till rattfylleri, dels för körkortshavare som har alkoholrelaterade problem och som är kända av sjukvården. En skärpning av bestämmelserna om nytt körkort efter återkallelse bör övervägas, så att den som får sitt kör- kort återkallat på grund av rattfylleri endast kan få tillbaka rätten att köra på villkor att alkolås används. Att särskilt beakta är att kravet på alkolås då kan komma att utgöra en särskild rättsverkan av brott. Läkare har många kontakter med personer med alkoholproblem som har körkort. Trots skyldigheten i 10 kap. 2 § körkortslagen att anmäla dessa personer till är det få läkare som gör det. Anledningen till detta är bl.a. att en anmälan anses äventyra relationen mellan patient och läkare. Enligt en enkätundersökning som genomfört framgår att endast en av 1 000 patienter med diagnosen alkoholberoende anmäls till i enlighet med körkortslagen. Det bör övervägas om försöksverksamheten med villkorlig kör- kortsåterkallelse kan utvidgas så att även personer vars körkort skall återkallas på grund av opålitlighet i nykterhetshänseende kan gå in i försöksverksamheten, i kombination med rehabilitering. Det skulle också kunna leda till en högre benägenhet hos läkarna att anmäla patienter till om de visste att patienten hade möjlighet att ingå i försöksverksamheten. Användning av alkolås eller liknande vid rehabilitering När det gäller vård och behandling av personer med alkoholrela- terade problem skall utredaren överväga om alkolås eller andra tekniska system som förhindrar rattfylleri kan användas i kombina- tion med rehabiliterings- och behandlingsprogram. Detta kan för vissa personer ge ytterligare incitament till att gå igenom en behandling för att ta sig ur sitt beroende. Utveckling av tekniken för alkolås och andra system som förhindrar rattfylleri Historiskt sett har utrustning för att hindra rattfylleri haft formen av en startspärr som förhindrar körning när föraren har druckit alkohol, vilket är ursprunget till begreppet alkolås (s.k. alcohol starter interlock). De alkolås som används som villkor för att de som dömts för rattfylleri skall få behålla sina körkort samt för kvalitetssäkring i företag är anpassade till att känna av alkohol i utandningsluften. Den typ av alkolås som används i försöksverksamheten med villkorlig körkortsåterkallelse är tekniskt komplicerad i och med de höga säkerhets- och kontrollkrav som finns på utrustningen. Mot bakgrund av att alkolås nu kan få fler användningsområden i trafiken än tidigare är det viktigt att den pågående teknikutveck- lingen mot mer användarvänliga alkolås, som potentiellt kan finnas i alla bilar, fortsätter. För att ge tillverkarna möjligheter att utveckla nya tekniska lösningar bör kraven på alkolås inte vara alltför specificerade. En möjlighet är att tillverkaren skall visa att utrust- ningen har en viss avsedd effekt, nämligen att förhindra rattfylleri. En utveckling av tekniken skulle troligen också leda till en snabbare ökning av alkolåsanvändningen inom företagens och myndigheter- nas kvalitetssäkringsarbete. De specifikationer som finns bygger alla på att mäta alkoholhalten i utandningsluften. Man kan dock tänka sig system som identifierar förarens nedsatta körförmåga på grund av droger eller trötthet. I en teknisk specifikation bör man därför undvika låsningar som hindrar utvecklingen av ny, potentiellt mer önskvärd teknik. Utredaren skall överväga hur forskning och utveckling av nya tekniker för att förhindra rattfylleri skall kunna stimuleras. För att få acceptans för ett brett införande av sådana tekniska system i fordonen krävs exempelvis en uppföljning av funktionaliteten hos och acceptansen för de befintliga tekniska utrustningar som finns. Uppföljningarna bör kompletteras med utökade forskningsinsatser om system för förhindrande av nedsatt körförmåga och olämpliga förarbeteenden i de fordonstekniska forskningsprogrammen. Även kontakterna med EU och arbetet för en bredare internationell utveckling av tekniska lösningar för kontroll av föraren, inklusive alkolås, bör utvecklas. Användning av alkolås eller liknande inom arbetsmiljöarbetet Inom arbetsmiljöarbetet är en arbetsgivare skyldig att göra vissa insatser för rehabilitering av personer med alkoholproblem. Även här skulle en utvidgad användning av alkolås eller andra tekniska system som förhindrar rattfylleri, i kombination med andra slags insatser, kunna ge arbetsgivaren ökade möjligheter till ett bra rehabiliteringsresultat och individen ökade incitament att komma ur sina problem och klara sitt arbete. Utredaren skall redovisa sitt uppdrag . Förslag som gäller att öka acceptansen för och användningen av alkolås eller andra tekniska system som förhindrarrattfylleri skall dock redovisas . Nuvarande regelverk för rattfylleri, körkort och taxiförarlegitimation 1 Lagstiftning mot rattfylleri – historik Det första svenska straffbudet mot rattfylleri infördes efter beslut i . Bestämmelsen innebar att den som överskred hastighetsbestämmelserna och var berusad kunde dömas till fängelse . Lagändringen utformades som ett tillägg i motorfordonsförordningen.1 infördes två lagar av stor betydelse för insatserna mot rattfylleri. Dels infördes en lag om blodundersökning i brottmål och dels en särskild lag om straff för vissa brott vid förande av motorfordon. Därmed lades den första grunden till den trafik- brottslag, 1951:649, som efter en rad ändringar är gällande än idag.2 1941 beslutade att införa en rattfyllerilagstiftning med två promillegränser. Den lägre straffbarhetsgränsen sattes till och den högre till 1,5 promille.3 Efter de senaste änd- ringarna är promillegränserna 0,2 respektive . Dessutom infördes en nollgräns för narkotika i trafiken1999. Nu- varande lydelse av lag (1951:649) om straff för vissa trafikbrott redovisas nedan. 2 Lag (1951:649) om straff för vissa trafikbrott Bestämmelserna om straff vid rattfylleri finns i 4 och 4a § lag (1951:649) om straff för vissa trafikbrott som från lyder: 1Vilgeus, , Rattfylleribrottets historia , 1995, s. 8. 2Vilgeus, , Rattfylleriets historia, i: , , CAN , 2001, s. 73. 3Vilgeus, , Rattfylleribrottets historia , 1995, s. 49. Den som för ett motordrivet fordon eller en spårvagn efter att ha förtärt alkoholhaltiga drycker i så stor mängd att alkoholkoncent- rationen under eller efter färden uppgår till i blodet eller per liter i utandningsluften döms för rattfylleri till böter eller fängelse . För rattfylleri enligt första stycket döms också den som för ett motordrivet fordon eller en spårvagn efter att ha intagit narkotika som avses i 8 § narkotikastrafflagen (1968:64) i så stor mängd att det under eller efter färden finns något narkotiskt ämne kvar i blodet. Detta gäller dock inte om narkotikan intagits i enlighet med läkares eller annan behörig receptutfärdares ordination. För rattfylleri enligt första stycket döms också den som för ett motordrivet fordon eller en spårvagn och då är så påverkad av alkoholhaltiga drycker att det kan antas att han eller hon inte kan framföra fordonet på ett betryggande sätt. Detsamma gäller om föraren är lika påverkad av något annat medel. Första och andra styckena gäller inte förare av motordrivet fordon, som är avsett att föras av gående. Första, andra och tredje styckena gäller inte om förandet av fordonet ingår som ett led i en vetenskaplig eller därmed jämförlig undersökning till vilken till- stånd har lämnats av regeringen eller den myndighet som rege- ringen bestämmer. Är ett brott som avses i 4 § första, andra eller tredje stycket att anse som grovt, ska föraren dömas för grovt rattfylleri till fängelse i högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om föraren har haft en alkoholkoncentration som uppgått till i blodet eller per liter i ut- andningsluften, föraren annars har varit avsevärt påverkad av alkohol eller något annat medel, eller framförandet av fordonet har inneburit en påtaglig fara för trafiksäkerheten. 3 EG:s direktiv om körkort Inom Europeiska unionen gäller rådets direktiv /439/EEG av om körkort. Direktivet anger bland annat att med- lemsstaternas nationella körkort gäller i alla de övriga medlems- staterna. 4 Körkortslagen (1998:488) Nuvarande svenska körkortslagstiftning har utformats mot bak- grund av bland annat nämnda EU direktiv. De bestämmelser som är viktigast för den enskilde och för trafiksäkerheten har samlats i körkortslagen.4 I körkortslagen finns bestämmelser om bland annat utfärdande och giltighet av körkort och traktorkort (3 kap.), körkortsingripande (5 kap.), utländska körkort (6 kap.) och bemyndiganden m.m. (10 kap.). 4.1Utfärdande av och giltighet av kör- och traktorkort (3 kap.) Körkortstillstånd krävs enligt körkortslagen för att en person ska få körkort eller traktorkort (3 kap. 2 §). Det är endast den som kan anses lämplig som förare som kan få körkortstillstånd. Tillståndet gäller endast . Lämpligheten gäller både personliga och medicinska förhållan- den. Den sökande får inte vara opålitlig i nykterhetshänseende och ska antas komma att respektera trafikreglerna och visa hänsyn, omdöme och ansvar i trafiken. Medicinskt gäller kraven dels att den sökande ska ha tillfredsställande syn, dels att han eller hon i övrigt ska uppfylla de medicinska krav som är nödvändiga med hänsyn till trafiksäkerheten. Det som i det här sammanhanget är av intresse är förutsätt- ningen att sökanden inte kan få körkortstillstånd om han eller hon är opålitlig i nykterhetshänseende. Närmare bestämmelser om detta 4 Regeringens proposition 1997/98:124 (Ny körkortslag m.m.), s. 34. finns i 12 kap. föreskrifter (VVFS 1996:200, ändrade genom VVFS 1998:89) om medicinska krav för innehav av körkort, traktorkort och taxiförarlegitimation m.m. Nykterhetskravet är av central betydelse när det gäller möjlig- heterna att få körkortstillstånd. 1975/76:155 (s. 73 och följande) delar departementschefen såtillvida de grundtankar som låg bakom dåvarande regler som att ett omhändertagande på grund av berusning inger så stark misstanke om opålitlighet i nykterhetshänseende att utredning bör ske om förarens nykterhetsförhållanden. Utredningen bör belysa vederböran- des livsföring och ge både en bild av orsakerna till omhändertagandet och en grund för bedömning av risken för vidare misskötsamhet i nykterhetshänseende. Det gäller här liksom i fråga om allmän brotts- lighet att det är helhetsbilden av personen och den situation som han befinner sig i som måste bedömas. Detta innebär alltså att ett mera differentierat synsätt bör komma till stånd. Varje omhändertagande på grund av berusning bör föranleda pröv- ning från körkortsmyndighetens sida. Bruk av andra berusande eller bedövande ämnen än alkohol har blivit ett allt större problem i trafiken. Särskilt synes en kombination av olika berusningsmedel kunna medföra ödesdigra följder. är de fall som det här är fråga om svårare att upptäcka och komma till rätta med än alkoholmissbruk. Inte minst på grund härav är det angeläget att kraftfulla åtgärder sätts in. Vad departementschefen har anfört om nykterhet och omhändertagande på grund av berusning bör därför i motsvarande mån gälla bruk av andra berusningsmedel m.m. än alkohol, till exempel vissa läkemedel och narkotika. Det bör framhållas att det vid fall av bruk av andra rusgivande medel än alkohol – liksom självfallet också vid alkoholmissbruk – ibland är fråga om tillstånd av sådan natur att de kan betecknas som sjukdom. I sådana fall ska vid körkortsingripande tillämpas den återkallelsegrund som gäller för sjukdom. betonar nykterhetskravets betydelse i sin behandling av propositionen (prop. 1976/77:113 bilaga 1, s. 47), men säger sam- tidigt att varje person ska bedömas med utgångspunkt i den personliga helhetsbilden. Nykterhetskravets betydelse vid ansökan om körkortstillstånd kommer också till uttryck i 3 kap. 1 § andra stycket körkortsför- ordningen. Där anges särskilda krav för sökande som före ansökningen har fällts till ansvar för grovt rattfylleri. Det krävs då ett särskilt läkarutlåtande som styrker att sökanden uppfyller kraven som gäller nykterhet i 3 kap. 2 § kör- kortslagen. Det finns också en bestämmelse om att den som söker eller har körkortstillstånd eller körkort är skyldig att genomgå läkarunder- sökning, blodprovstagning eller annan liknande undersökning som behövs för den prövning som avses i 2 § andra och tredje styckena eller annars i körkortslagen (3 kap. 3 §). När har funnit hinder mot att meddela körkorts- tillstånd på grund av en sökandes personliga förhållanden ska läns- styrelsen bestämma en spärrtid. Inget körkort kan utfär- das förrän spärrtiden har gått ut. Spärrtiden ska vara lägst en månad och högst . 4.1.3Villkor för innehav av körkortstillstånd eller körkort får föreskriva särskilda villkor som är nödvändiga från trafiksäkerhetssynpunkt för ett körkortstillstånd eller körkort (3 kap. 10 ). Det kan man också göra när någon redan har fått ett körkortstillstånd eller körkort. Även i fortsättningen ska sådana villkor kunna föreskrivas för körkort och körkortstillstånd. Det framgår av författningskom- mentaren i regeringens proposition 1997/98:124 Ny körkortslag m.m. (s. 78). Ett villkor kan vara att körkortsinnehavaren endast får köra fordon med viss utrustning, t.ex. automatväxlade bilar, eller måste använda glasögon vid körning. Ett villkor kan också vara att körkortsinnehavaren ska lämna läkarintyg med vissa tidsintervall för att visa att han eller hon fortfarande uppfyller vissa krav. Villkor för ett körkort bör på samma sätt som kunna föreskrivas både innan och efter det att ett körkort har utfärdats. Detsamma bör gälla ändringar eller upphävande av vill- koret. Möjligheten för att föreskriva särskilda villkor efter det att ett körkortstillstånd har meddelats infördes i 3 kap. 10 § körkortslagen 1 oktober 2003.5 5 , promemoria Vissa ändrade regler för körkort och alkolås, Ds 2002:17, s. 31. För ett körkort som utfärdats efter godkänt förarprov gäller en prövotid av för provet enligt 3 kap. 18 §. Om körkortshavaren redan har ett giltigt körkort med annan behörig- het, ska prövotiden endast omfatta återstoden av prövotiden för det äldre körkortet. Termen prövotid har blivit ett väl känt begrepp i denna betydel- sen. Därför byts begreppet prövotid i lagen om försöksverksamhet med villkorlig körkortsåterkallelse ut mot det nya begreppet villkorstid.6 4.2Körkortsingripande (5 kap.) Ett körkortsingripande innebär att körkortet, körkortstillståndet eller traktorkortet återkallas. Ett körkort, körkortstillstånd eller traktorkort ska återkallas bland annat om körkortshavaren har visat sig opålitlig i nykterhets- hänseende eller har drabbats av en sjukdom, skada eller dylikt som gör honom eller henne olämplig som förare (5 kap. 3 § körkorts- lagen). Opålitlighet i nykterhetshänseende kan gälla en person som har blivit omhändertagen enligt lagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personer m.m. En person som blir omhändertagen för berusning upprepade gånger under loppet av kan endast undantagsvis få ha kvar körkortet, även om personen inte anses ha utvecklat ett alkoholmissbruk. Det som är avgörande är en helhets- bedömning av risken för att personen missköter sig i fortsätt- ningen. Även bruk av andra berusningsmedel, t.ex. narkotika, kan vara skäl till återkallelse (prop. 1975/76:155 s. 77 f). Punkten om sjukdom m.m. i 5 kap. 3 § körkortslagen avser bland annat alkoholism. Närmare bestämmelser och allmänna råd om innehav av körkort vid alkoholberoende och alkoholmissbruk finns i 12 kap. föreskrifter (VVFS 1996:200, ändrade genom 6 Regeringens proposition 1997/98:124 (Ny körkortslag m.m.), s. 82. SOU 2005:72 Bilaga 2 VVFS 1998:89) om medicinska krav för innehav av körkort, traktorkort och taxiförarlegitimation m.m. Återkallelsen behöver inte gälla samtliga behörigheter om en person har behörighet för flera typer av fordon (4 §).