sou · GTB3104 · 2006-01-01 00:00:00 — består av () och utrikesrepresentationen, som lyder under Regeringskansliet.26 I den svenska utrikesrepresentationen ingår cirka 100 ambassader, repre- sentationer, delegationer och konsulat. Vid dessa arbetar tjänste- män från UD tillsammans med lokalt anställd perso- nal. Svenska ambassaden i har 12 tjänstemän som är utsända från och 25 lokalanställda. I utrikesrepresen- tationen ingår det dessutom cirka 400 honorärkonsulat. I områden med många svenska besökare kan det, som i , inrättas honorärkonsulat. Dessa leds av en honorärkonsul, som skall vara en person väl förtrogen med regionen. Honorärkonsuln är oavlönad. Ett honorärkonsulat skall bland annat inom sitt distrikt ge svenska medborgare råd och upplysningar om hur de kan skaffa hjälp eller tillvarata sina rättigheter i landet. UD har hand om förvaltningsärenden som gäller svenska med- borgares rätt och bästa i andra länder. och civilrättsliga ärenden (UD KC) ansvarar för konsulära frågor. Vid enheten arbetar cirka 15 personer med framför allt konsulärt bistånd. En annan uppgift är att formulera så kallade rese- rekommendationer. Vid enheten finns den konsulära jouren. Den består av fyra tjänstemän som har hand om jouren på ett roterande schema. De arbetar hemifrån och har då tillgång till dator som är uppkopplad till UD:s nät, fax, mobiltelefon och en stationär telefon med ett UD-nummer. De konsulära tjänstemännen måste kunna inställa sig på UD med kort varsel. Vid krislägen inrättas inom KC en krisgrupp. Om det är en stor kris, inrättas vidare en beredskapsgrupp inom UD som vanligtvis leds av expeditions- chefen. Gruppens sammansättning varierar beroende på hur krisen ser ut.27 Vakthavande tjänsteman är en funktion som ligger under Sekre- tariatet för säkerhet, sekretess och beredskap (SSSB). UD:s vakt- havande tjänsteman arbetar på plats i efter kontorstid, det vill säga kvällar, nätter, veckoslut, och klämdagar enligt ett särskilt schema. En del av arbetsuppgifterna är att övervaka all inkommande öppen trafik, åtgärda brådskande ärenden och be- svara olika förfrågningar från bland annat utlandsmyndigheter, andra myndigheter, press och allmänhet. Vakthavande tjänsteman tar över konsulära jourens verksamhet efter vardagar och efter helgdagar samt bistår konsulära jouren vid kriser eller annan överbelastning.28 och (ASO) ansvarar för de utrikes-, handels-, och biståndspolitiska relationerna i denna region. En- heten för global säkerhet (UD-GS) hanterar frågor om humanitärt bistånd och samordning av katastrofbistånd. Den största delen av de svenska bidragen utgörs av finansiellt stöd för särskilda appeller från FN och Röda Korset. Press-, informations- och kulturenheten (PIK) ansvarar bland annat för information till medier och allmänhet om UD:s verksamhet. Försvarsdepartementet, med dess myndigheter Krisberedskaps- myndigheten och , arbetar bland annat med skydd och beredskap mot olyckor och beredskap mot svåra på- frestningar i fred.29 Departementet har som uppgift att driva pro- cessen att förbättra krishanteringsförmåga genom att bland annat stödja de övriga departementen i sådana frågor.30 Ansvaret för ett departements förmåga att hantera kriser ligger dock på varje enskilt departement. Försvarsmakten har som en av sina uppgifter att bidra till att stärka det svenska samhället vid svåra påfrestningar i fred genom att samverka med andra myndigheter och ställa resurser till för- fogande.31 Inom Försvarsdepartementet finns en enhet för under- rättelse och beredskap (UND/BER). () skall samordna arbetet med samhällets beredskap inför allvarliga kriser.32 KBM kan stödja offentliga organ i krissituationer, en uppgift som man löser i sam- verkan med ett stort antal olika operatörer. KBM kan vidare stödja med områdesvisa lägesrapporteringar. KBM är inte någon operativ myndighet i den bemärkelsen att myndigheten skall hantera kriser, vilket innebär att förmågan att lämna rapporter i ett inledningsskede kan vara begränsad beroende på när behovet av stöd uppstår. KBM kan dock stödja med att ta fram underlag och genom att underhålla internationella kontakter på myndighetsnivå. () är central förvaltningsmyndighet för bland annat räddningstjänsten. SRV har som en uppgift att bistå regeringen vid allvarliga olyckor och att upprätthålla en beredskap för bistånd vid katastrofer i andra länder. Verket får också delta i räddnings- och katastrofinsatser i andra länder som kräver omedel- bara åtgärder. SRV får bara besluta om insatser utomlands under förutsättning att det finns extern finansiering av insatserna. Före ett beslut om en insats utomlands måste verket också informera Försvarsdepartementet om de åtgärder som man planerar att sätta in. Om insatsen rör bistånd, skall SRV dessutom samråda med Sida.33 De ordinarie strukturerna för internationell katastrofhjälp inom det internationella samfundet utgår från en förfrågan från FN som genom Ocha (UN Office for the Coordination of Humanitarian ) har den samordnande rollen för humanitära insatser. SRV agerar ofta på förfrågan från FN om olika former av stöd vid huma- nitära kriser. SRV kan även bistå FN:s analysgrupp Undac (UN Disaster Assessment Coordination Center) med till exempel personal för att kartlägga en situation. () är en central förvaltnings- och tillsyns- myndighet för polisen och sorterar under . Till RPS hör bland annat . RPS har ett sam- ordningsansvar för polisens verksamhet vid särskilda händelser, där intresset av samordnande insatser är särskilt framträdande.34 Till polisens uppgifter hör att identifiera personer som omkommit till följd av bland annat naturkatastrofer. När en naturkatastrof har inträffat, skall vid behov en särskild expertgrupp hjälpa till vid iden- tifiering av omkomna (den så kallade ). Om katastrofen sker utomlands fattar (UD-KC) efter samråd med RPS och beslut om att sända ut expertgruppen och om vilka personer som skall ingå i den.35 , som sorterar under , är central förvaltningsmyndighet för verksamhet som rör socialtjänst, hälso- och sjukvård och annan medicinsk verksamhet, hälsoskydd, smitt- skydd med mera.36 har vissa särskilda uppgifter inom totalförsvaret.37 Dessa ligger inom de områden som rör sprid- ning av allvarliga smittämnen samt skydd, undsättning och vård. Utöver detta skall samordna och övervaka planlägg- ningen av den civila hälso- och sjukvårdens, hälsoskyddets, smitt- skyddets och krisberedskap. vidare samordna landstingens förberedelser för att upprätthålla en katastrofmedicinsk beredskap. () ansvarar för frå- gor inom de ovan angivna områdena inför katastrofer, andra svåra påfrestningar på samhället och väpnat angrepp. Till exempel ut- arbetar enheten riktlinjer för att beredskapen skall bli enhetlig i hela och följer även upp beredskapsverksamheten. Denna uppföljning ligger sedan till grund för bland annat utbildning, ut- veckling och fördelning av statsbidrag. Även internationella frågor inom beredskapsområdet ligger under enheten. har inrättat flera kunskapscentra inom beredskapsområdet, bland annat katastrofmedicin. Kamedo (katastrofmedicinska organisations- kommittén) är knuten till EKB och har som primär uppgift att skicka sakkunniga observatörer till platser som drabbats av stora olyckor. tjänsteman i beredskap (TIB) står i beredskap dygnet runt, . Denna tjänsteman har till uppgift att ta emot larm om en stor olycka eller katastrof och kan vid behov aktivera ledning på nationell nivå. Tider i detta avsnitt är lokala, om inget annat anges. Tidsskillnaden mellan och är . kändes jordskalvet i . Andremannen vid ambassaden i , ministern , uppfattade det som så allvarligt att han utrymde sin bostad i cen- trala . ringdes ambassadrådet upp av en bekant som befann sig i . Denne rapporterade om stora vågor som slagit in över och vållat stor förstörelse. återkom han med liknande rapporter från och Patong Beach. Hotell vid vattnet hade skadats och det flöt bilar i poolerna. Det fanns uppgifter om skadade och döda. vidarebefordrade uppgifterna till Laakso. Därefter sökte han ambassadör , som var på väg till för semes- ter och inte kunde ta emot samtalet, varför lämnade ett röst- meddelande och begav sig till ambassaden. kontaktade Laakso konsulära jouren vid i – klockan var då 10.40 – varefter även han begav sig till ambassaden. och övriga resenärer till tvingades efter viss väntan lämna planet som fortfarande stod på plattan, då landnings- banan i översvämmats. Han lyssnade då av röstmeddelandet från och ringde honorärkonsul i . Han ringde därefter och bad denne och Laakso att kalla in ambassadens krisgrupp, vilket skedde . ringde själv konsulära jouren och hade ett samtal , i vilket han beskrev läget så utförligt som den ännu ganska knappa informationen medgav. ringde en resenär från till ambassaden och berättade att han tillsammans med sin bror, som är läkare, hade upprättat ett kriscentrum. Han lämnade namn på fyra skadade svenskar. Något senare ringdes upp av riksdagsmannen , som också han befunnit sig på semester i området och med knapp nöd hade räddat sig undan flodvågorna. överlämnade befälet över kris- organisationen till Laakso och begav sig till för att ta sig till med första flyglägenhet. ringde han medan han väntade chefen för enhet , gruppchefen , pressjouren, konsu- lära jourhavande och vakthavande vid UD för att meddela den information som då fanns tillgänglig. På fråga om reserekommen- dation svarade han att han på basis av befintlig information avrådde från resor till . Laaksos första åtgärd var att sända ett fax till UD med en kort sammanfattning av läget. Faxet vara adresserat till KC, SSSB, press- och Asienenheterna. Det anlände och innehöll bland annat följande: kändes ett jordskalv i som visade sig vara chockvågorna från ett stort skalv på Sumatra. Skalvet har givit upphov till kraftiga flodvågor i som är havet som skiljer Sumatra från och . Turistön är drabbat av dessa flodvågor vilka sanno- likt också träffat kringliggande öar. Hotell i närheten av vattenlinjen har fått skador efter vågorna. Ett populärt turistnöje är också att segla i dessa områden med stora segelfartyg. Uppgifter från området ger vid handen att det finns många skadade. Uppgifter om dödsoffer före- kommer också. Flera personer har kontaktat ambassaden för att fråga hur de ska bete sig när de har gått ifrån allt de äger och har på hotellen som är översvämmade eller bortspolade. Vid kontakt med myndigheterna har dessa berättat att de sänt läkare och sjuksköterskor till området för att påbörja katastrofarbetet. De har också satt in båtar och flyg för att evakuera nödställda och söka efter offer. De värst drabbade områdena på återfinns på Kata-, Karon- och Patong-stränderna. Dessa är de mest populära turist- orterna på . Andra populära turistorter såsom är också drabbade. Men i stort sett är hela kuststräckan i Phang drabbad mer eller mindre. ringde den vikarierande ambassadtjänste- mannen runt till ett antal sjukhus i Phang Nga- regionen, där bland annat är beläget. Han fick uppgifter om att skadade svenskar hade tagits emot på flera sjukhus. Upp- gifterna sändes med fax till UD. Planet med anlände i . Med i gruppen fanns då prästen och en lokalan- ställd vid ambassaden. De mötte honorärkonsuln och fick en orien- tering om läget. besöktes sjukhus i , där ett stort antal skadade svenskar redan var intagna. Intervjuer med patienterna bekräftade att var hårt drabbat. (15-tiden i ) sändes ett andra fax från ambassaden i med listor över saknade och välbehållna. den 27 (den 26 i ) sändes om- fattande listor på skadade som fanns på sjukhus i . Behovet av kristeam för att bistå svenska medborgare i området berördes i samtal mellan Laakso och konsulära jourhavande , och Laakso tog upp frågan med . Denne gav inget definitivt svar men skulle försöka diskutera det med provinsguvernören . besökte i , dit ett antal svenskar evakuerats från , och det kinesiska templet , där möjlighet att övernatta erbjöds. Han hade också ytterligare telefonkontakter med UD i , bland annat med biträdande chefen för . den 27 följde med en förbindelseofficer från thailändska till för att bilda sig en uppfattning om katastrofens verkningar. De anlände till kris- centret i och fortsatte därefter till staden , där de besökte sjukhuset, och templet , som fungerade som uppsamlingsplats för döda och där identifieringsarbetet redan hade påbörjats av thailändsk rättsmedi- cinsk expertis. (10-tiden i ) talade med kabi- nettssekreterare , utrikesminister och andra som deltog i mötet i . Antalet saknade svenskar uppskattade han då till 100.39 lokal tid kontaktade representationens vakt den administrativa chefen . Vakten berättade att en researrangör var angelägen om att få kontakt med någon på ambassaden. kontaktade researrangören som berättade att en omfattande jordbävning hade ägt rum utanför och att denna förorsakat en stor flodvåg som hade drabbat stora delar av Sri Lankas kustområden. kontaktade myndighetschefen via mobiltelefon, och de beslutade att träffas på ambassaden.40 på ambassaden var det svårt att få en klar bild av situationen.41 Ambassadpersonalen försökte få igång TV:n för att titta på BBC, men TV:n krånglade. Man försökte ringa till arméhögkvarteret för att få ytterligare information. Där visste man dock inte mer än att det hade inträffat något allvarligt. Den bästa informationen fick ambassaden från de nödlidande svenskar som i stigande antal började ringa till ambassaden. En av de första som ringde var en man som berättade att han satt på ett tak och att det var vatten överallt. Det kom även några samtal från . Det fanns inga mallar för personlistor att fylla i, utan man tog de uppgifter som man trodde skulle komma att behövas. Man lovade de som ringde att återkomma när man visste mer. Efter ett inledan- de skede med lösa lappar började man lägga in uppgifterna i ett Excel-ark.42 Det kom även drabbade svenskar till ambassaden under sön- dagen. Några hade bara badkläder och återgav skakande berättelser om vad de hade upplevt. Många av dem som kom till ambassaden var i ett tillstånd av chock.43 Första kontakten med UD i togs för att informera om läget och för att få riktlinjer om hur man skulle hantera det.44 Två lägesrapporter faxades och natten. åkte med chaufför söderut för att själv skaffa sig en bild av katastrofens omfatt- ning. Efter ett par mil var det stopp, eftersom stora delar av huvud- vägen ner till Galle i söder inte var framkomlig. Dessutom visade det sig att det inte fanns någon elförsörjning längs kusten och att de fasta telekommunikationerna till stora delar var ur funktion.45 i larmades (svensk tid), då konsulära jourhavanden (stationerad i hemmet) blev uppringd av . Laakso berättade för att stora vågor slagit in mot , att det flöt bilar i vattnet, att träd hade knäckts och att man befarade skadade och döda. Man diskuterade hur många svenskar det kunde finnas i landet och kom fram till att det kunde röra sig om så många som 30 000. talade med pressvakten och ytterligare något senare med UD:s vakthavande . Alla var överens om allvaret i situationen; bland annat gjordes en jämförelse med Estonia-katastrofen.47 var i kontakt med chefen för för konsulära och civilrättsliga frågor, , som befann sig på ledighet i Bergslagen. Hon meddelade sin bild av katastrofens omfattning och föreslog bland annat att hon skulle ta kontakt med seismologisk expertis för en bedömning. stödde detta förslag. Någon officiell seismologisk jourtjänst fanns inte vid till- fället; arbetade som framgått på eget initiativ. hade inte något direktnummer till honom utan försökte omkring med växeln till seismologiska institutionen i , där hon dock inte fick svar. fick hon kontakt med , tidigare knuten till , som gjorde bedömningen att risken för nya vågor var försumbar. var i ny kontakt med och rapporterade om att tusentals människor i var drabbade. Det ryktades också att nya vågor var på väg in. Den TT-flash som utsändes uppfångades av några av dem som abonnerar på tjänsten, bland andra chefen för svarsdepartementets UND/BER-enhet, . Någon jourhavande tjänsteman fanns inte på Försvarsdepartementet, utan Brittner arbetade på eget initiativ. Han sökte kompletterande information på nätet och fann bland annat att UD:s presstjänst hade kommenterat. Eftersom UD uppenbarligen var informerat om händelsen, nöjde sig Brittner med att sammanställa befintlig information och skicka ut den, först till pressekreteraren. Med- delandet som sändes ut löd: UD: Upp till 20 000 svenskar i området Svenska ambassaden in arbetade för fullt med att ta reda på vad som har hänt alla de svenskar som befinner sig i . Samtlig ambassadpersonal var sysselsatta. – Skalvet som kom kändes ända till . Vår ambassadpersonal var tvungna att lämna byggnaden, säger på UD:s presstjänst. – Det är extra allvarligt att det händer just . är det som allra mest svenskar i , säger han. Enligt UD:s beräkningar kan så många som 10 000–20 000 svenskar befinna sig i området. Han är mycket oroad. – Det ser väldigt allvarligt ut. UNDBER kommentar: Det finns inga säkra uppgifter om vad som hänt svenska turister. Det kan dock inte helt uteslutas att några råkat illa ut. Kanske kan det bli aktuellt med ambulansflyget? Därefter () skickade Brittner enligt en standard- sändlista, som bland annat omfattade statssekreteraren i Statsråds- beredningen och försvarsminister , ut ett något längre meddelande.48 Detta innehöll dock inte UND/BER:s egen kommentar om ambulansflyg. Ett ytterligare meddelande sändes ut av Brittner . Polisen blev som framgått tidigt larmad. inkom det första samtalet om flodvågen till rikskom- munikationscentral, och det följdes snart av flera. Beredskaps- havande polischef vid , , informerades och kallade då in extra personal till kommunika- tionscentralen. Han tog också direkt kontakt med ID-kommissio- nens operativt ansvarige och förvarnade om en even- tuell insats i . ringde ambassadör från till konsulära jouren och meddelade att han skulle åka till för att upprätta ett krisläger. Ambassaden hade satt sin krisplan i drift. därefter kom rapporten från vid representa- tionen i om att även var drabbat av . Några uppgifter om svenska medborgare fanns inte vid detta till- fälle. fick de första uppgifterna om katastrofen via en nyhetssändning från CNN . Han läste e-posten och fann bland annat rapporten från . tog kontakt med statsminister , som hade fått kännedom om via SkyNews. De kom överens om att hålla fortsatt kontakt men att något initiativ från statsministerns sida inte var aktuellt . sökte också kabinettssekreterare vid UD, dock utan att få kontakt. informerades operati- ve chef om skalvet och flodvågen. Han gjorde be- dömningen att en svensk undsättningsinsats för att rädda liv i en region så långt från var meningslös. Denna bedömning byggde bland annat på erfarenheterna från jordskalvet i annan- dagen 2003, då man trots en betydande svensk insats bara lyckades rädda något enstaka människoliv. Skillnaden mellan ett jordskalv på land och ett till havs med den annorlunda skadebild som blir följden av ett sådant ingick inte i den bedömningen.49 hade vid 06.40 en ny kontakt med inför ett samtal som denne planerade med UD:s expeditionschef . gjorde klart för att ambassaden i skulle behöva förstärkas och att reseråden till skulle behöva förändras. De som planerade att resa skulle tills vidare rådas att avvakta. sökte gruppchefen upprepade gånger utan att få kontakt. lyckades hon slutligen genom att ut- nyttja ett nummer till syster i . informerade henne om situationen som hon uppfattade den och fick instruktio- nen att varsko övriga tre konsulära jourhavanden men att fortsätta att arbeta hemifrån. Vad som sades under detta samtal har inte gått att rekonstruera i detalj. uppgav under utfrågning av kommissionen att han närmast varit irriterad över att ha blivit störd av på annandagens morgon på grund av en händelse som inte föreföll vara särskilt allvarlig, i synnerhet som han fick besked om att departementet var i gång med arbetet.50 Beträffande Palms situationsuppfattning går indikationerna något isär. När vid en förnyad kontakt på- pekade att antalet svenska resenärer i kunde vara 30 gånger så många som hade varit ombord på , uppmanades hon av att inte bli hysterisk. upprepade också att hon ville ta sig in till departementet, eftersom hon upplevde att det saknades arbetsledning där och att hon hade stöd för detta. Hon tilldelades då en allvarlig reprimand för att ha diskuterat detta med , eftersom det var närmaste chefs ansvar att avgöra detta.51 Å andra sidan var i kontakt med vid (som då redan var informerad), vilket tyder på att hon tidigt var införstådd med att det hade krävts svenska dödsoffer i katastrofen. Ingen av de tre nämnda – Thöresson, och – bedömde läget som så allvarligt att de omedel- bart borde bege sig till UD. registrerades det tidigare citerade faxet från Laakso. åkte in till arbetsplatsen och har uppgivit att han strax därefter fick kontakt med på mobiltelefon. Enligt uppgifter svarade då att den konsulära jouren arbetade och att läget var under kontroll. För var detta ett viktigt besked, eftersom det innebar att det fanns ett departement som var huvudansvarigt för handläggningen och därmed för samordningen av insatser.52 har å sin sida uppgivit att han över huvud taget inte hade någon kontakt med och hävdar att detta styrks av utskrift från mobiloperatören.53 Här står alltså uppgift mot uppgift. informerades chefen för , , om händelserna i , av politiskt sakkunnige . Han hade i sin tur fått uppgifterna från politiskt sakkunniga . Informa- tionen handlade huvudsakligen om och den insats som förbereddes där i FN:s regi. vidarebefordrade informa- tionen till utrikesminister , som noterade att var engagerad och därmed representerade regeringen.54 sökte inte någon information från andra källor och har till kommissionen uppgivit att hon inte lyssnar på nyhetssändningar när hon inte arbetar utan förutsätter att hon blir informerad av sina medarbetare om behov föreligger.55 blev först informerad via massmedia och hade kontakter med bland andra , pressekreteraren och statssekreteraren på Försvars- departementet (som fått information från Räddnings- verkets chef). kom besked från ambassaden i att också var drabbat. Liksom i Sri Lanka-fallet saknades besked om eventuellt skadade eller saknade svenska medborgare. kom nya rapporter in från . meddelade RKP:s kommunikationscentral att det fanns skadade svenskar också på . återkom , som hade nått , med en rapport till UD om att läget var oklart men bedömdes som all- varligt. Vägen till var stängd. fortsatte också diskussionerna mellan olika enheter inom och angående en insats för att bistå svenskarna i (se vidare nedan). informerade om dessa menings- skiljaktigheter men tog inte frågan vidare till kom relativt sent in i handlingen. Tjänsteman i beredskap (TIB) blev uppringd av , läkare och knuten till Katastrof- medicinska organisationsgrupp. TIB ringde chefen för beredskaps- organisationen på , Per , som återkom vid 20- tiden med beskedet att UD och de tre storstadslandstingen be- hövde kontaktas. hade själv kontakt med på UD.57 var sammanfattningsvis berörda medlemmar av regeringen underrättade om att ett jordskalv hade ägt rum, men ingen av dem hade insett omfattningen av det in- träffade. Biståndsminister , som hade fått ansvaret att före- träda regeringen utåt, var medveten om den diskussion som pågick beträffande en eventuell insats för att bistå svenskar i regionen men valde att inte informera utrikesministern mot bakgrund av det arbetskrävande konsulära ärende som hade hanterats dagarna före jul.58 Den information som utrikesminister fått från var relativt knapphändig. Statsminister var informerad av men hade såvitt kommissionen kunnat utröna inte uppdaterats . Bäst informerad var troligen försvarsminister , som var sjuk och sängliggande och därför enligt egen utsago såg ovanligt mycket på TV.59 Även statssekreterarna på berörda departement var informerade. utlyste ett beredningsmöte till förmiddagen den 27 , vilket dock inte blev informerad om.