sou · GTB351 · 2006-01-01 00:00:00 — Myndighetstillsynen av miljö- och djurskyddslagstiftningen leder till omfattande och växande kostnader för lantbruket. Ett certifie- ringssystem där revisionen sker av ett oberoende ackrediterat cer- tifieringsorgan som garanterar att lagen efterlevs borde kunna reducera tillsynsintervallen och därmed kostnaderna för lantbruket. Jag föreslår att regeringen ger möjlighet till reducerat tillsyns- intervall och därmed sänkta avgifter för certifierade gårdar. Förslag 5: Återför miljöstyrande skatter till jordbruket. De skatter och avgifter som tas ut av en företagare får en mycket direkt effekt på lantbrukets lönsamhet och har därför ofta en avgö- rande betydelse. Skatter och avgifter har antingen ett miljöstyrande och/eller fiskalt motiv. Det är viktigt att de inte leder till negativa konse- kvenser som överstiger nyttan. Är skatten rent fiskal bör man överväga att i stället låta beskattningen ske på konsumtionen som är konkurrensneutral. Jag föreslår att miljöstyrande skatter som inte har någon mot- svarighet i konkurrentländerna återförs till näringen på ett sätt som innebär att miljöstyrningen kan bibehållas. Äta hållbart – åtgärder i jordbruks-, handels- och konsumentledet 3.1.5Mina förslag till åtgärder i konsumentpolitiken Förslag 1: Lagstifta om ursprungsmärkning av livsmedel. Undersökningar visar att av konsumenterna vill veta varifrån maten kommer, dessutom vill veta hur den har producerats. Det är därför viktigt att statsmakterna på flera olika sätt driver frågan om ursprungsmärkning av livsmedel i butik och på restau- rang. Jag föreslår att regeringen prövar möjligheterna att utvidga lag- stiftningen om ursprungsmärkning till att gälla alla livsmedel, inte bara nötkött och ägg i butik. Parallellt med detta bör man driva frågan om en frivillig ursprungsmärkning i det fall lagstiftnings- alternativet skulle misslyckas. Förslag 2: Informationsstöd till svenska råvaror. En utveckling med färre odlare och producenter av mat i leder till att andelen konsumenter som har en nära och naturlig koppling till produktionen minskar. Kunskapen om en långsiktigt hållbar konsumtion är också mycket låg hos många konsumenter. Det finns ett mycket stort behov av kunskap, information och inspiration om den Svenska maten och de Svenska råvarorna. Jag föreslår att stöd ges till olika typer av aktiviteter som kan leda till en bibehållen eller ökad konsumtion av svenska livsmedel. 3.2Huvudstrategi 2: Hälsokött från extensiv ranchdrift av nötdjur – ny arena för hållbara svenska livsmedel I delbetänkandet Hållbara laster (HL, kapitel 5) lanserade jag idén om storsatsning på en vall- och naturbetesbaserad produktion av nötkött och mjölk. Jag underströk att har goda agrara förutsättningar för en mer extensiv djurhållning och att detta skulle medföra en rad miljö-, folkhälso- och ekonomiska vinster (HL, s. 122). Det finns åtminstone tre goda skäl att göra en sådan satsning: Äta hållbart – åtgärder i jordbruks-, handels- och konsumentledet 1.Ljusare framtid för djurbönderna Jämfört med konventionell nötköttproduktion leder de mer extensiva, dvs. mindre intensiva, driftformerna av köttdjur till minskade kostnader och därmed till ökad lönsamhet för bon- den. De representerar även lägre energiförbrukning per kg pro- ducerat kött. Nötproduktion är dock alltid förbunden med utsläpp av klimatpåverkande metan (från spillningen) och risker för läck- age av gödande ämnen till hav, sjöar och vattendrag. Här finns således en mer eller mindre accentuerad konflikt mellan riks- dagens mål om betade, biologiskt rika odlingslandskap å ena sidan och miljömålen om minskad övergödning (eutrofiering) å den andra. 2.Sista chansen att med konsumentmakt bevara de sista öppna odlingslandskapen Utan betesdjur beskogas eller växer våra öppna, örtrika, vackra och turistiskt värdefulla kulturlandskap igen i många bygder i landet. Utvecklingen går fort, trenden är illavarslande: 1990 fanns 25 000 mjölkgårdar, (2005) är bara 9 500 kvar. 150 000 mjölkkor försvann och trenden fort- sätter. Enda lösningen är att få ut fler amkor, kalvar och köttrasdjur i betesmarkerna; ökat fårbete skulle också ge god effekt. I takt med att importmaten successivt förknippas med samma höga kvalitet vad gäller miljö och djuromsorg som inhemska livsmedel kvarstår troligen Öppna landskap i som ett av de få starka argumenten för att handla svenskproducerat kött. Läs FÖRDJUPNINGSTEXTER, s. 184. 3.Hälsosamt kött till konsumenterna Djur som uppfötts på gräs innehåller proportionellt sett mer av de nyttiga omega 3-fettsyrorna än djur som äter spannmål. Orsaken är att örter och gräs är särskilt rika på omega 3-fett (växternas frostskyddsmedel). Frön innehåller dock betydligt mindre omega 3, därav den låga halten i djurens spannmålskost. Omega 3-fett minskar risken för hjärt- och kärlsjukdomar, fetma, ögonsjukdomar, Alzheimers sjukdom och sannolikt även vissa typer av cancer. Kött från betande djur innehåller även tre–sex gånger mer av antioxidanten E-vitamin än från djur som utfodras med kraftfoder. Äta hållbart – åtgärder i jordbruks-, handels- och konsumentledet välbefinnandet, folkhälsan och sjuk- och hälsovårdens ekonomi skulle detta innebära betydande vinster. Importkött från t.ex. grässtäpperna i har i bety- dande grad sådana hälsomässiga fördelar framför en del av det nötkött som produceras i . kan omega- 3-faktorn bli en affärsidé som attraherar kunden i butik. I ett läge med nötköttimport – en andel som tycks växa – är det därför mycket viktigt att svenskt lantbruk kom- mer igång med den här typen av extensiv köttproduktion. På köpet får vi möjlighet att bevara och vårda det värdefulla kulturlandskapet. 3.2.2Analys: Dagsaktuella trender 2005 EU:s nya jordbrukspolitik får troligen drastiska effekter för svensk nötköttproduktion om inga motåtgärder sätts in. En utredning har med datamodellen SASM (Swedish Agricultural Sector Model) visat att produktionen kan komma att minska jämfört med nivån . Detta överensstämmer i stort sett med beräkningar. Minskningen orsakas dels av att antalet mjölkkor beräknas minska , dels av att många av kalvarna inte kommer att födas upp till slaktmognad på grund av för låg lönsamhet i uppfödningen. Den rena nötköttproduktionen, som bygger på köttrasdjur, klarar sig bättre. Här förutspår modellen en svag ökning av antalet djur, men det är i egenskap av betesdjur som produktionen får bär- kraft. Det behövs betesdjur för att hålla betesmarkerna i hävd, vilket berättigar till miljöersättningar och det nya gårdsstödet som finns inom EU:s jordbrukspolitik. Utan denna intäkt för betes- markerna skulle produktionen upphöra. Den stora minskningen av nötköttsproduktion kommer att ske när reformeringen av mjölk- sektorn är fullt genomförd och när djurbidragen slopas helt. 3.2.3Analys: Så kan vi vända nedgång till uppgång För att infria det svenska miljömålet Ett rikt odlingslandskap krävs att den förväntade minskningen av nötköttsuppfödningen vänds till en ökning. Äta hållbart – åtgärder i jordbruks-, handels- och konsumentledet Det krävs insatser och stort ansvar på flera händer för att klara detta: 1.Entreprenörskap och entusiasm hos bönderna och hela lant- brukskooperationen. En systematisk nysatsning bör göras på större och mindre nötköttrancher med hög andel gräsbete, utedrift och gemensamma stallar (ko-hotell). 2.Engagemang hos livsmedelsindustrin för produktveckling och förädling av svenskt kött. 3.Engagemang och ansvar hos handeln att marknadsföra svenskt naturbeteskött, gärna regionala varumärken av typen Kaprifol- kött i , Mälarkött m.fl. Den snabba utveck- lingen av EMV, egna märkesvaror, får inte ytterligare försvåra marknadssituationen för smärre producenter och förädlings- industrier. 4.Insikten hos varje köttätande konsument att vi kan och måste äta oss till ett öppet landskap. Varje biff och köttbulle från djur som betat i svenska marker betyder att vi bevarar äng och hage. 5.Ansvar hos kommuner och landsting att upphandla svenskt Naturbeteskött till skol- och sjukhusmatsalar m.m. 6.Politiska reformer av stöd- och ersättningsformerna i LBU, landsbygdsutvecklingsprogrammet. Två nivåer på ökning har beräknats, från . Om EU:s nuvarande stödnivåer ligger fast och ökningen skall åstadkommas genom åtgärder på efterfrågesidan, ändringar vid offentliga upphandlingar, opinionsbildning och marknadsförings- åtgärder för svenskt nötkött så krävs att dessa får ett genomslag på lantbrukarnas avräkningspriser med /kg, respektive /kg för de två analyserade ökningsnivåerna. Detta genomslag på priset är dock sannolikt mycket svårt att uppnå på en öppen mark- nad. Beräkningen visar inte desto mindre vad som faktiskt krävs om produktionsökningarna skall kunna uppnås med nuvarande produktionssystem och den kommande jordbrukspolitiken. Den mest kostnadseffektiva produktionsökningen ligger för det första i att föda upp alla kalvar till slaktmognad, för det andra i att öka antalet dikor av köttras och för det tredje att i viss mån dämpa minskningen av antalet mjölkkor. Behovet av fler dikor är slående. Skall vi uppnå 30 procents ökning av nötköttsproduktionen samti- Äta hållbart – åtgärder i jordbruks-, handels- och konsumentledet digt som antalet mjölkkor minskar krävs en fördubbling av antalet dikor. Ungefär halva ökningen krävs för att kompensera bortfallet av mjölkkor, resten är för att bidra till den 30 procentiga ökningen. Produktionen av nötkött påverkas inte bara av priset utan även av de regional- och miljöstöd som finns. Genom att höja dessa kan den svenska produktionen ökas. Det finns dock inte en enskild stödåtgärd som ensam kan vända den förväntade nedgången till en uppgång utan det krävs en rad åtgärder, bl.a. förändringar av LBU- programmet. Genom modellberäkningar har ett åtgärdspaket i sex punkter tagits fram som sammanlagt skulle kunna vända nedgången till en ökning på . 3.2.4Mina förslag till åtgärder för storsatsning på extensiv nötköttproduktion Förslag: Öka stöd- och ersättningsnivåer inom ramen för LBU (landsbygdsutvecklingsprogrammet) i syfte att stimulera till entre- prenörskap och landskapsvård. Jag föreslår att villkoren ändras så att all betesmark kan få grund- ersättning. Motivering: Det finns närmare natur- betesmarker som inte hålls i hävd. Genom att öka ersättningen till dessa kan man få dit mer betesdjur och därmed öka antalet nötkreatur. En stor del av arealen är dock marker som av olika skäl inte platsar i det nuvarande systemet. En första åtgärd är därför att ändra regelverket så att all betesmark kan komma med och få grundersättning. Effekt: Minskningen av nötköttproduktionen dämpas och stannar på (jämfört , se ovan under 3.2.2). Jag föreslår att grundersättningen stärks. Motivering: När all betesmark hävdas och får del av grundstödet kan ett höjt stödbelopp ge effekt. Här antas en höjning med /ha till /ha. Effekten av detta är att huvuddelen av betesmarken kommer att hållas i hävd och att minskningen av nötköttsproduktionen dämpas . Ytterligare ökningar av grundersättningen ger mycket svag effekt på nötköttsproduktionen. Jag föreslår att vallersättningen stärks. Äta hållbart – åtgärder i jordbruks-, handels- och konsumentledet Motivering: Nästa steg är att få till stånd ökad vallodling och billigare vallfoder, genom höjt stöd till . Den ökning som analyserats ligger på per hektar, jämnt fördelad över landet. I norra antas den koppling till djurinnehavet som finns för det nuvarande vallstödet gälla även de tillkommande pengarna. Resultatet blir att vallarealen ökar kraftigt på bekostnad av träda, medan produktionen av nötkött ökar med bara 13 pro- centenheter. Man får stora arealer betesvallar som betas mycket lite men tillräckligt för att uppfylla nuvarande krav. Ytterligare höjningar av vallstödet ger mycket liten effekt med nuvarande regler. Skötselkraven för att erhålla vallstöd måste därför skärpas, så att marken antingen måste vara väl avbetad (eller skör- dad med skörden bortförd). Effekten av detta är att vallarealen minskar igen, men att köttproduktionen å andra sidan ökar . När dessa åtgärder är vidtagna beräknas produktionen vara tillbaka nivå. Om vallstödet kopplas till att grödan måste tas omhand kan ytterligare höjning av vallstödet ge effekt. Här beräknas en höjning med ytterligare /ha, dvs. med sammanlagt /ha jäm- fört med nuvarande stöd. Effekt: Köttproduktionen skulle öka . Det lägsta delmålet skulle då vara nått. Jag föreslår ett förstärkt investeringsstöd till ny-, till- eller om- byggnad för nötköttdrift. Motivering: När åtgärderna leder till ökad produktion blir behovet av nyinvesteringar alltid en begränsande faktor. En satsning i landsbygdsutveckling riktad mot köttproducenter (naturvårdsföretag) i form av investeringsstöd skulle därför kunna ge bra resultat. Här analyseras effekten av ett bidrag på vid ny- till- eller ombyggnad för betesbaserad nötköttsproduktion. Effekt: En ökning av nötköttproduktionen med 21 procent- enheter. Målet med 30 procents ökning skulle då vara uppfyllt med viss marginal. Äta hållbart – åtgärder i jordbruks-, handels- och konsumentledet 3.3Huvudstrategi 3: Öka andelen ekologiskt certifierade livsmedel I delbetänkandet Hållbara laster (HL, kapitel 5, s. 125 ff) pläde- rar jag för att statsmakterna – parallellt med att den svenska livs- medelsproduktionen stärks i sin helhet - också stimulerar den sär- skilda ekomaten. Ekologisk produktion främjar i hög grad de nationella miljökvalitetsmålen och inkluderar etiska värden som djurvälfärd och global solidaritet. I takt med ökad globalisering växer konsumentintresset för häl- sosam, trygg och solidarisk mat, ekologiskt certifierad och helst också producerad i den egna regionen. Dessa värderingar förstärks sannolikt efter rapporter av det slag som EU:s naturvetenskapliga forskningsinstitut lämnade . Rapporten säger att av hotas av jordförstörelse i en omfattning som snabbt kan göra den obrukbar för odling. I somliga länder är av åkermarken drabbad. Orsakerna skulle vara den höga användningen av såväl konstgödning som bekämpningsmedel. Jordpackning är ytterligare en faktor. Miljöargumenten vinner i styrka hos alltfler konsumenter, lik- som de djuretiska frågorna. Mycket talar för att marknaden för och konsumtionen av mat med mervärden som ekologiskt och rättvise- märkt kommer att öka. I HL, s. 126 konstaterade jag emellertid att den ekologiska maten endast utgör 2–av den totala matkonsumtionen i (jämför ). Detta trots att av den odlade arealen får EU-stöd för ekologisk pro- duktion. Statens mål för ekologiska livsmedel har bara handlat om själva produktionen. skall av jordbruksmarken, av antalet mjölkkor, ungnöt, lamm och värphöns samt en procent av produktionen av griskött och matfågel finnas i certi- fierad ekologisk produktion. Men om det skall gå att öka arealen ekologiskt odlad mark måste det finnas säker och lönsam avsättning för produkterna. Och för att vi medborgare skall öka vår konsumtion av ekologiskt måste vi erbjudas både volym och en bredd av produkter. Alla delar i kedjan från jordbruket till handeln måste gå mot samma mål. Äta hållbart – åtgärder i jordbruks-, handels- och konsumentledet Det är därför hög tid att införa ett offentligt konsumtionsmål för ekologisk mat. 3.3.2Mina förslag till åtgärder Förslag 1: Ett konsumtionsmål införs med innebörden att av de livsmedel som upphandlas och tillagas i stat, kommun och landsting skall vara baserade på ekologiskt certifierad produktion. Motivering: I delbetänkandet HL s. 126 föreslår jag att 25 pro- cent av de livsmedel som upphandlas, bereds och tillagas i stat, kommuner och landsting skall komma från certifierad ekologisk produktion. Ett sådant konsumtionsmål – räknat som andel av totalbudgeten för livsmedel i t.ex. skol- och sjukhuskök – kommer att sätta posi- tivt tryck på förädlings-, handels- och restaurangleden och leda till ökad tillgänglighet och produktutveckling. Det kommer också att öka volymen ekomat och därigenom med all sannolikhet sänka konsumentpriserna i butik. Övriga utmaningar kring ekomaten bl.a. kunskaper, attityder och köpvanor (HL s. 127–133) påverkas i positiv riktning. Flertalet remissinstanser anslöt sig till mitt förslag om konsum- tionsmål. Men hur ser då det faktiska läget ut i den offentliga sek- torn , 2005? Enligt en enkätundersökning från 20046 (132 kommuner och 9 stadsdelskontor) används av budgeten för livsmedel till ekologiska inköp. av de medverkande kommunerna hade någon form av ekonomisk kompensation för de ökade kost- naderna vid inköp av ekologiska livsmedel. Utvecklingsriktningen är också att politiska beslut med procentmål för inköp av ekolo- giska livsmedel har ökat, se FÖRDJUPNINGSTEXTER, s. 191. Avslutningsvis en jämförande utblick mot : beslöt politiker att av maten i kom- munens cirka tusen kök skall vara ekologiskt certifierad ; 10 miljoner Dkr avsätts för utbildning och rådgivning. 2005 beslöt även lågpriskedjan att satsa på ekologiska livsmedel i sina butiker. 6 Ekologiska livsmedel i offentliga storhushåll, rapport 2/04 av Ekocentrum. Äta hållbart – åtgärder i jordbruks-, handels- och konsumentledet Förslag 2: Staten bör införa en premie för att främja 25-procent- målet. Motivering: av storhushållen i alla kommuner drivs i egen regi. Men inom den offentliga storhushållssektorn drivs även restauranger på entreprenad av privata restaurangföretag. I anbudsförfarandet av restaurangtjänster bör de ekologiska målen alltid finnas med. Ett positivt lockmedel för att nå uppsatta konsumtionsmål är att en finansiering införs av certifieringskostnaden för dem som byter från konventionella livsmedel till KRAV-godkända. Då kan kom- muner, landsting, statliga myndigheter men även privata restau- rangentreprenörer marknadsföra sin omställning gentemot använ- darna. När kommunen eller fattar beslut om att successivt byta ut konventionella livsmedel till ekologiska alternativt certifiera hela måltider vid alla sina storhushåll kan en gruppcertifiering erbjudas. KRAV, , driver några pilotprojekt tillsammans med kommuner. Staten bör införa en premie, kopplad till de faktiska ekologiska livsmedelsinköpen. För att en kommun eller ett landsting skall få premien måste de även kunna visa att denna inköpsandel ökat år för år. Därmed skall även premien kunna öka. Premien bör falla ut efter att en avstämning/redovisning gjorts av inköpen, och kunna användas för kompetenshöjande åtgärder för kokerskor och annan personal. Den skall kunna ges oavsett om storhushållen drivs i offentlig eller privat regi, och kunna kopplas även till andra grupper som lärare och upphandlare. Förslag 3: Staten bör ge stöd till mindre producenters certi- fieringskostnader. Motivering: Rapporten och marknad för ekologiska livsmedel i fem EU-länder7 visar att har lägre priser på vissa ekologiska produkter än andra länder i . En av utred- ningens slutsatser är att det beror på att det bara finns ett märke för certifieringen (kontrollen) av de ekologiska produkterna i . Men även det faktum att produkterna till största del säljs i de van- Äta hållbart – åtgärder i jordbruks-, handels- och konsumentledet liga dagligvaruhandelskedjorna har betydelse. Där konsumenten handlar där ska produkterna finnas tillgängliga. Gratis certifiering – som ibland föreslås – leder inte med nöd- vändighet till lägre konsumentpris i butiken. Ta som exempel. Där utförs kontrollen kostnadsfritt av Planedirektorate (produktion och försäljning) och Fødevarestyrelsen (livsmedels- producenterna) och produkten får därefter förses med Ø-mærket. Prisjämförelsen med ser ut så här: –I betalar konsumenten mer för ekologisk sötmjölk och mer för ekologisk jämfört med konventionell lättmjölk (januari–). I var merpriset 2003 för ekologisk mellanmjölk . –I var 2003 avräkningspriset till lantbrukaren 20 pro- cent högre för ekologisk mjölk, medan det var högre i . –Av den sammanlagda invägningen av mjölk i utgjorde den ekologiskt producerade . För var motsvarande siffra . Priset påverkas alltså knappast. Däremot kan certifieringsstöd till de mindre primärproducenterna och förädlarna ha stor betydelse för den lokala och regionala utvecklingens skull. Det behövs en politiskt långsiktig vilja att ta ett ansvar och se fördelarna med de små ekologiska producenterna. Staten bör också kunna ge stimu- lans åt de framväxande geografiskt förankrade varumärkena för t.ex. mejeri- och köttprodukter. Jag föreslår att staten under viss avgränsad tid betalar av certifieringskostnaderna för små producenter. Ett liknande stöd till små förädlingsföretag bör även kunna prövas. Förslag 4: bör verka för ändrade EU-regler och global harmonisering. Motivering: En viktig åtgärd för att sänka certifieringskostnaden är att arbeta för en förändring av EG:s lagstiftning för kontroll och certifieringssystem av ekologisk produktion. kan inte ett kontrollorgan starta upp en gruppcertifiering om behovet finns hos kunderna. En riskbaserad kontroll går heller inte att genomföra enligt den lagstiftning som vi tillämpar. Äta hållbart – åtgärder i jordbruks-, handels- och konsumentledet Gruppcertifiering och riskbaserad kontroll är exempel på lös- ningar där effektiviseringar och rationaliseringar kan leda till lägre certifieringskostnader för kunden. Den europeiska handlingsplanen för ekologiska livsmedel och ekologiskt jordbruk visar en öppning till förbättringar inom dessa områden. För att öka tillgängligheten av ekologiska produkter på markna- den är det också viktigt att driva på EU att förenkla importen av certifierade ekologiska varor från tredje land och verka för en global harmonisering av den ekologiska branschen. 3.4Huvudstrategi 4: Öka andelen Rättvisemärkta/Fairtrade-produkter Delbetänkandet Hållbara laster (HL) inleds med kapitlet – ett kvarter i den globala byn. Där konstaterar jag att de 14 rikaste procenten av mänskligheten konsumerar av jordens resurser. Inte minst den orättvisa fördelningen av mark och mat alstrar ökade fattigdomsklyftor, ohälsa och miljöförstö- ring. Ett av FN:s millenniemål handlar om att halvera antalet hung- riga (800 miljoner människor) . På en generation måste tillgången på livsmedel fördubblas, för att hålla jämna steg med befolkningstillväxten och om alla skall ha chans att äta sig mätta. Matproduktionen måste ske varsamt så att friska jor- dar och sötvattensresurser säkras på lång sikt. Detta kräver att och andra länder driver på för skuld- avskrivning och en mer rättvis handel med livsmedel. Tullar och importkvoter måste undanröjas. bistånd måste fokuseras på landsbygdsutveckling, mark- och vattenvård och fattigdoms- bekämpning. Som enskilda konsumenter men också som offentliga upphand- lare kan vi med genomtänkta val i vardagen bidra till en sådan utveckling. Ett sätt är att köpa mera rättvisemärkta produkter i vår butik. Rättvisemärkt/Fairtrade är en produktmärkning som garanterar konsumenten att respekten för mänskliga rättigheter främjats under varans framtagning. Producenter i 52 länder i , Äta hållbart – åtgärder i jordbruks-, handels- och konsumentledet samt har certifierats och importörer och företag i nord licensierats. Sammantaget innebär detta att vi som konsumenter ges möjlig- het att välja att betala ett mer skäligt pris för varan och därmed stödja en utveckling mot rättvisa och solidaritet bland producen- terna. Det är ett exempel på etisk konsumtion. Kriterierna för Rättvisemärkt/Fairtrade-produktion utgår från FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna, FN:s konvention om barns rättigheter samt de grundläggande . Rättvisemärkt bidrar bl.a. till att arbetaren får skäligt betalt och att barnarbete motverkas. Fundamentalt för Rättvise- märkt/Fairtrade är själva den betalning producenten får för sin vara. Systemet garanterar producenten ett pris som är högre än produktionskostnaden. Utöver detta betalas en premie – baserad på producentens totala försäljningsvolym – att användas till ekonomisk och social utveckling. Rättvisemärkt/Fairtrades huvudkontor, (Fairtrade Label- ling ) är beläget i och drivs av de 19 medlemsländerna.