sou · GTB377 · 2006-01-01 00:00:00 — Som exempel på bestämmelser som ger ett mycket begränsat hand- lingsutrymme kan nämnas 4 kap. 7 § och 8 § , till vilka bestämmelser PBL hänvisar och där tydliga regler ges om vad som kan tillåtas inom en nationalstadspark eller få påverka ett område som ingår i det europeiska 2000. I de fall där bestämmelserna i 12 kap. PBL är tillämpliga är skyldig att ingripa mot ett kommunalt beslut som strider mot gällande reg- ler. Frågan om kommunens beslut ligger inom handlingsutrymmet kan också komma att prövas efter överklagande. Allmänt gäller dessutom att handlingsutrymmet alltid begränsas av kravet på hänsynstagande till berörda enskilda intressen. Kom- munen har att bedöma vad de allmänna intressena innebär men sedan ska dessa allmänna intressen i allmänhet vägas mot de olika enskilda intressen som gör sig gällande i ett ärende, varvid propor- tionalitetsprincipen ska tillämpas. Kommunens avvägningar mellan de allmänna intressena och berörda enskilda intressen kan alltid bli föremål för prövning efter överklagande. Bestämmelserna om PBL:s olika prövningsformer och berörda myndigheters uppgifter bör förtydligas och justeras Efter de nu behandlade bestämmelserna av mera principiell inne- börd bör i fortsättningen av 1 kap. ges en översiktlig beskrivning av PBL:s olika planformer och former för prövning i övrigt samt av berörda myndigheters uppgifter. Sådana bestämmelser finns i detta kapitel och i dessa delar föreslås endast begränsade jus- teringar som en konsekvens av ändringar i övrigt som kommittén föreslår. 1 kap. 5 § i förslaget innehåller en beskrivning av PBL:s olika planformer som motsvarar nuvarande 1 kap. 3 §. Beskrivningen av översiktsplanen modifieras något med hänsyn till de förslag om en delvis ändrad inriktning av översiktsplaneringen som kommittén föreslår (se avsnitt 6.5.3). På motsvarande sätt justeras beskrivning- en av vad som kan regleras med områdesbestämmelser (se avsnitt 8.3). Stycket om fastighetsplaner tas bort eftersom kommittén föreslår att sådana inte längre ska kunna antas (se avsnitt 9.5.3). Allmänna intressen och samhällskrav Förslaget till 1 kap. 6 §, som behandlar olika former av lov m.m. och som motsvarar nuvarande 1 kap. 4 § anpassas till att systemet med särskild bygganmälan föreslås avskaffat (se avsnitt 10.1.2). I 1 kap. 7 § föreslås en ny bestämmelse för att tydliggöra att kommunens uppgifter enligt PBL också omfattar tillsyn. I nuvaran- de 1 kap. saknas uttryckliga bestämmelser om tillsyn. I nuvarande 1 kap. 7 § anges visserligen att det i varje kommun ska finnas en byggnadsnämnd, som bland annat ska ha i uppgift att ha det närmaste inseendet över byggnadsverksamheten. Tillsynsåtgär- der har emellertid en så viktig funktion bl.a. för att få en bättre efterlevnad av lagstiftningens olika bestämmelser om byggande att deras roll bör betonas tydligare redan i det inledande kapitlet. Till- syn är vidare den enda form av prövning som kan aktualiseras i de fall då byggande undantas från lovplikt och någon obligatorisk prövning i förväg således inte sker. Kommittén föreslår därför att olika former av tillsynsverksamhet också ska beröras i 1 kap. på samma översiktliga sätt som de olika formerna för planläggning och lovgivning. I förslaget till 1 kap. 8 och 9 §§ behandlas respektive och uppgifter enligt PBL. Be- stämmelserna motsvarar nuvarande 1 kap. 7 och 8 §§. En begränsad justering har gjorts när gäller beskrivningen av uppgifter. I den nya 8 § anges att kommunen skall fullgöra uppgif- ter enligt denna lag i stället för som lagen nu anger uppgifter in- om plan- och byggnadsväsendet och har det närmaste inseendet över byggnadsverksamheten. I förslaget till 1 kap. 10 § som avslutar kapitel 1 och som över- ensstämmer med nuvarande 1 kap. 9 § görs en hänvisning om att särskilda bestämmelser om s.k. tekniska egenskapskrav finns i lagen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. 4.4.2Översyn av 2 och 3 kap. PBL Utgångspunkter för kommitténs förslag PBL är en lag som till huvudsaklig del reglerar förfarandet vid de olika typer av planering, tillståndsgivning och tillsyn som lagen innehåller. De materiella bestämmelser som behandlar de krav som ställs när det gäller det sakliga innehållet i olika beslut, bl.a. om vad Allmänna intressen och samhällskrav som ska beaktas vid såväl bevarande som förändring av den fysiska miljön, finns i huvudsak samlade i 2 och 3 kap. Syftet med de allmänna bestämmelser av övergripande natur som finns i 2 kap. angavs i PBL-propositionen vara att ge vägledning i fråga om mål och inriktning vid både planläggning och prövning av lov (prop. 1985/86:1, sid. 96 f). Bestämmelserna skulle ses som ett uttryck för de samlade krav som statsmakterna riktar mot kommu- nerna när det gäller beslut i markanvändningsfrågor. Avsikten var att tillämpningen till stor del skulle vara en angelägen- het och att det skulle finnas ett brett spektrum för kommunala bedömningar. Vidare angavs att meningen var att bestämmelserna i 2 kap. skulle läggas till grund för den lämplighetsprövning som all- tid ska ske av att mark som ska användas för bebyggelse först måste prövas vara lämplig från allmän synpunkt för detta ändamål. Vissa grundläggande bestämmelser om bebyggelsemiljöns utformning ansågs också behöva tas in i 2 kap. När det gäller bestämmelserna i 3 kap. angavs att de borde avse de egenskapskrav som enligt statsmakterna skulle ställas på enskil- da byggnader och andra anläggningar samt på tomter och allmänna platser. Förhållandet mellan bestämmelserna i de båda kapitlen be- skrevs så att när kommunen med stöd av 2 kap. hade gjort de plan- mässiga övervägandena och funnit att ett visst markområde var lämpligt för t.ex. bebyggelse så skulle därefter med stöd av 3 kap. avgöras var de enskilda byggnaderna skulle placeras i detalj och hur de skulle utformas estetiskt och utföras tekniskt. Uppdelningen mellan 2 och 3 kap. av olika allmänna krav som rör markanvändning och bebyggelse har på olika sätt rättslig bety- delse vid den prövning som sker vid planläggning och lovgivning. Det framgår kanske tydligast genom den skillnad som framgår av bestämmelserna i 8 kap. 11 och 12 §§ av vad som ska prövas när det gäller bygglov inom respektive utom detaljplanelagda områden. I båda fallen ska prövas huruvida den åtgärd som en ansökan om bygglov avser uppfyller angivna krav i 3 kap. När det gäller bygglov utom plan ska också prövas om åtgärden uppfyller kraven i 2 kap. För bygglov inom plan gäller i stället att en prövning ska ske av att åtgärden inte strider mot planens bestämmelser. fanns också den skillnaden när det gällde prövningen av överklaganden av bygglov utanför planlagda områden att frågan om åtgärdens förenlighet med kraven i 2 kap. skulle slutligt prövas av regeringen medan domstol skulle pröva frågor som rörde kraven i 3 Allmänna intressen och samhällskrav Denna skillnad har emellertid numera upphört sedan i princip all prövning av överklagade lovärenden går till domstol. Nuvarande 2 kap. och 3 kap. bör slås samman Den beskrivna regleringen i 8 kap. 11 och 12 §§ av prövningen gäl- lande bygglov liksom uttalandena i förarbetena förefaller ha utgått från tanken att en bebyggelses överensstämmelse med 2 kap. i stor utsträckning prövas vid detaljplaneläggning medan prövningen av om berörda krav i 3 kap. är uppfyllda görs vid efterföljande bygg- lovsprövning. Om planläggning inte sker kan prövningen avseende 2 kap. i stället ofta ske genom förhandsbesked. En uppdelning på ett sådant sätt kan kanske stämma som en grov beskrivning av huvuddragen i prövningssystemet, men när man kommer till hur prövningen i praktiken går till mera i detalj blir bilden betydligt mera komplicerad. Således behandlas frågor som rör 3 kap. ofta vid planläggning. Av bestämmelserna i 5 kap. 7 § framgår exempelvis att frågor om byggnaders placering, utformning och utförande kan regleras genom planbestämmelser. Det är därför ofta oklart om det egentligen finns något utrymme för ytterligare prövning av kraven i 3 kap. när det gäller bygglov inom plan. Vidare är gränserna mellan vad som regleras i 2 kap. och i 3 kap. i vissa avseenden mycket otydliga. Skillnaden mellan att pröva lokali- seringen av en byggnad, vilket i princip är en fråga som hör till 2 kap. och att pröva byggnadens närmare placering, vilket regleras i 3 kap. är i många fall flytande. När det gäller utformningsfrågor ställs i 2 kap. vissa krav som gäller en bebyggelses utformning bl.a. från estetiska utgångspunkter medan 3 kap. innehåller krav bl.a. på att enstaka byggnader ska ha en sådan form och färg att de är estetiskt tilltalande och ger en god helhetsverkan. Frågan om en lokalise- rings påverkan på omgivningen behandlas över huvud taget inte i 2 kap. medan 3 kap. ställer krav på att en byggnad inte får placeras och utformas så att betydande olägenheter för omgivningen upp- kommer. I praktiken gäller dock frågan huruvida en bebyggelse innebär olägenheter för omgivningen till stor del en bedömning av konsekvenserna av lokaliseringen som sådan och inte enbart av pla- ceringen av enstaka byggnader. Angivna exempel visar att det i flera avseenden är svårt att dra tydliga gränser mellan kraven i 2 kap. och i 3 kap. PBL. Erfarenhe- terna från den tid då bygglov skulle prövas i olika instanser bero- Allmänna intressen och samhällskrav ende på om prövningen avsåg bestämmelserna i 2 kap. eller 3 kap. var också att regleringen delvis var svårtolkad och att det fanns ett betydande utrymme för olika uppfattningar om vad prövningen i ett ärende egentligen avsåg. En tanke bakom uppdelningen mellan 2 kap. och 3 kap. var att kraven i 2 kap. till övervägande del avsåg sådana frågor som kunde avgöras genom kommunala lämplighetsbedömningar av mera sköns- mässig karaktär, medan kraven i 3 kap. till huvudsaklig del kunde prövas som rättsliga frågor. Det är dock tydligt att också vissa av kraven i främst 3 kap. 1 § om byggnaders placering och utformning med hänsyn till stads- eller landskapsbild eller om vad som är este- tiskt tilltalande lämnar stort utrymme för lämplighetsbedömningar av samma karaktär som de som sker enligt 2 kap. har det visat sig att vissa bestämmelser i 2 kap., bl.a. med hänsyn till den utveckling inom miljörätten som också berör PBL, ibland innebär en reglering som ger ett mycket begränsat utrymme för mera skönsmässiga bedömningar. En viktig funktion med den uppdelning av kraven i olika katego- rier som regleringen i 2 och 3 kap. innebär är att en prövning ska kunna ske stegvis och att frågor som därvid en gång har prövats och avgjorts inte ska kunna tas upp på nytt. Bestämmelsen i 13 kap. 2 § andra stycket som innehåller ett principiellt förbud mot att överklaga beslut i den del de avser frågor som redan är prövade och avgjorda genom tidigare beslut är ett uttryck för samma strävan. Det finns, från både allmänna och enskilda utgångspunkter, ett uppenbart intresse av att bl.a. genom regler av berört slag kunna förenkla och påskynda prövningen av angelägna byggprojekt. De i vissa avseenden otydliga gränserna mellan kraven i 2 och 3 kap. innebär emellertid att det är tveksamt att koppla en bedömning av om en fråga ska anses ha prövats eller inte till om frågan anses röra kraven i 2 eller 3 kap. Med hänsyn till vad som här redovisats finns det starka skäl att ifrågasätta om den nuvarande uppdelningen mellan 2 och 3 kap. av olika allmänna krav när det gäller markanvändning och byggande är ändamålsenlig. Kommitténs förslag är att de olika bestämmelser, som finns i 2 och 3 kap. PBL och som har till syfte att redovi- sa olika allmänna intressen och krav som ska gälla vid lagens till- lämpning, i fortsättningen samlas i 2 kap. Med en sådan utgångs- punkt behöver man inte längre ägna uppmärksamheten åt i vilket av kapitlen en fråga regleras och vad detta får för konsekvenser för frågans behandling i sak eller för när frågan ska behandlas. Allmänna intressen och samhällskrav lättare att undvika att liknande frågor behandlas på flera ställen eller att vissa sakfrågor kanske inte prövas alls därför att de aktualiseras vid fel tillfälle. Inriktningen kan i stället vara att olika sakfrågor ska behandlas i den ordning och på det sätt som med hänsyn förhållan- dena i varje ärende bäst gagnar en effektiv och rättssäker besluts- ordning. Kommittén uttalar i annat sammanhang (se avsnitt 7.4.3) att det är önskvärt att detaljplaner görs mindre detaljerade än vad som ofta är fallet och att plansystemet tillämpas på ett mera flexibelt sätt, varvid en närmare prövning kan ske antingen genom komplet- terande planbestämmelser eller i samband med bygglov. Kommit- tén uttalar vidare (se avsnitt 10.2) att bygglovsprövningen bör ut- vidgas och hållas samman på det sättet att alla för prövningen rele- vanta frågor aktualiseras i ett sammanhang men att det ska öppnas större möjligheter att avgöra olika delfrågor genom för- handsbesked. Syftet är i båda fallen bl.a. att olika frågor ska kunna tas upp, prövas och avgöras vid det tillfälle under beslutsprocessen då det är mest lämpligt. Detta underlättas om uppdelningen av be- stämmelserna om allmänna krav mellan 2 kap. och 3 kap. slopas. Den nu beskrivna inriktningen av det framtida förfarandet mot en större flexibilitet förutsätter emellertid bl.a. att det i varje enskilt ärende är tydligt vilka frågor som prövas i olika skeden av ärendet och att den fortsatta processen inte blir bunden i sak i andra avse- enden än dem där en verklig prövning redan har skett. Bestämmel- serna om bygglovsprövningen måste utformas så att bl.a. dessa as- pekter beaktas. Också bestämmelserna om möjligheterna att ändra planer kan behöva ses över med angivna utgångspunkter. Kommittén återkommer till senast berörda frågor i avsnitten 10.2.3 och 7.6.3. Utgångspunkter för ett nytt samlat kapitel 2 i PBL om allmänna intressen Mot bakgrund av de oklarheter och överlappningar som har berörts ovan föreslår kommittén således att bestämmelserna i nuvarande 2 och 3 kap. PBL samlas i ett gemensamt avsnitt som redovisar de all- männa intressen och krav som ska beaktas vid lagens tillämpning. Av rubriken till detta nya kapitel 2 liksom av de olika bestämmel- sernas utformning bör tydligt framgå att de materiella bestämmel- ser som kapitlet innehåller ska gälla vid all tillämpning av lagen. Allmänna intressen och samhällskrav ska således inte bara beaktas av myndigheter vid beslut om planer och tillstånd av olika slag. De gäller också i tillämpliga delar direkt för enskilda, vilket är av betydelse bl.a. vid sådant byggande som kan ske utan föregående tillstånd. Prövningen av att olika krav be- aktats får då ske genom den tillsyn som lagen förutsätter. Kapitlet föreslås med hänsyn till vad som anförts få benämningen Allmänna intressen som skall beaktas vid lagens tillämpning. Kapitlets bestämmelser redovisar den närmare innebörden av den typ av allmänna lämplighetsbedömningar avseende markanvänd- ning samt lokalisering och utformning av bebyggelse som, enligt vad som tidigare angivits i förslaget till ny 1 kap. 2 §, är en grund- läggande utgångspunkt för regleringen i PBL. som be- stämmelserna innebär preciseringar i vissa avseenden lämnar de som tidigare berörts också ett betydande utrymme för skönsmäs- siga bedömningar i många avseenden. Av de tidigare behandlade bestämmelserna i 1 kap. 4 § framgår att det är en angelä- genhet att svara för sådana lämplighetsbedömningar. Bestämmelserna i det nya kapitlet kan indelas i följande olika grupper: 1.bestämmelser om markanvändning och lokalisering. Här redo- visas allmänna egenskaper, värden och kvaliteter som bör tillgo- doses vid planering av användningen av mark- och vattenområ- den samt de allmänna krav som bör gälla vid lokalisering av såväl samlad bebyggelse som enstaka byggnader eller anlägg- ningar, 2.bestämmelser om utformningen allmänt av bebyggelse. Här be- handlas allmänna krav på egenskaper eller kvaliteter som bör beaktas vid placering och utformning av bebyggelse. Bestäm- melserna gäller såväl sammanhållen bebyggelse som enstaka byggnader och anläggningar, 3.bestämmelser som ställer krav på hänsyn till omgivningen vid lokalisering, placering och utformning av bebyggelse, 4.bestämmelser om ytterligare särskilda krav på byggnader. Här avses bl.a. de krav av teknisk karaktär som ställs på byggnader, främst enligt lagen om tekniska egenskapskrav på byggnads- verk, BVL. Vidare behandlas här krav på underhåll av byggna- der, 5.bestämmelser om särskilda krav i fråga om tomter och allmänna platser. SOU 2005:77 Allmänna intressen och samhällskrav En inledande paragraf som betonar betydelsen av en hållbar utveckling Som redovisats i avsnitt 3.11.2 anser kommittén att målet om en hållbar utveckling bör tydliggöras i de materiella bestämmelserna. För att säkerställa att såväl planläggning, som byggande sker med beaktande av de olika dimensioner som ryms inom begreppet håll- bar utveckling föreslås en ny inledande paragraf i 2 kap. Bestäm- melserna i denna bör ge ett uttryckligt stöd för krav avseende såväl de sociala som de ekologiska och ekonomiska dimensionerna vid alla typer av beslut enligt PBL. Inte minst de ekonomiska aspek- terna behöver lyftas fram tydligare i det sammanhanget. Med hänsyn till PBL:s huvudsakliga fokus på människors livs- miljö är det naturligt att de sociala aspekterna placeras först i para- grafen. Bestämmelserna bör utrycka att planläggning och byggande ska ske så att en från social synpunkt god livsmiljö för alla männis- kor främjas. Därigenom uttrycks målet att kommunens beslut om förändringar i den fysiska miljön ska bidra till jämlika och jämställ- da livsvillkor, skapa förutsättningar för trygga och hälsosamma mil- jöer som är användbara och tillgängliga för olika befolkningsgrup- per med skilda behov, oavsett kön, ålder, etnisk eller kulturell till- hörighet samt funktionsförmåga. Bestämmelsen täcker således in flera nationella mål som har formulerats inom ramen för olika handlingsplaner och andra initiativ inom socialpolitiken, såsom den nationella handlingsplanen för handikappolitiken (prop. 1999/2000:79), den nya folkhälsopolitiken (prop. 2002/03:35), integrationspolitiken, jämställdhetspolitiken samt barn- och ung- domspolitiken. I en andra mening föreslås att den ekologiska dimensionen beto- nas, genom bestämmelser om att goda miljöförhållanden och en hushållning med naturresurser, energi m.m. ska eftersträvas. Be- stämmelser med i stort sett motsvarande innehåll finns i nuvarande 2 kap. 2 §. Bestämmelsernas generella utformning uttrycker delvis de övergripande syftena med de nationella miljökvalitetsmålen, som beskriver den kvalitet och det tillstånd för miljö och dess natur- och kulturresurser som är miljömässigt hållbara . Som framhålls i avsnitt 3.11.2 tillgodoses miljömålen även på annat sätt i PBL. Det är slutligen angeläget att betona att olika beslut enligt PBL även ska underlätta en god ekonomisk tillväxt och en lämplig utveckling för olika verksamheter. I nuvarande bestämmelser sak- Allmänna intressen och samhällskrav nas ett uttryckligt stöd för den ekonomiska dimensionen i hållbar utveckling. Bestämmelserna ger grund för att kommunen i sina beslut enligt PBL också ska säkerställa grundläggande förutsätt- ningar för etablering och utveckling av näringslivet och kommer- siell service, för byggande av behövlig infrastruktur för kommuni- kationer och teknisk försörjning samt för bostadsbyggande. Målen har i dessa avseenden en nära koppling till de mål och verktyg som utnyttjas i den nationella politiken för regional utveckling (prop. 2001/02:4), transportpolitiken (prop. 2001/02:20) samt bostadspo- litiken. Syftet är också att lägga grunden för att kommunens beslut ska ske med ökad hänsyn till behovet av väl fungerande marknader inom ramen för en effektiv konkurrens i enlighet med de mål som lagts fast för konkurrenspolitiken (prop. 1999/2000:140). Som redovisats ovan innebär bestämmelsernas generella karaktär att de långsiktiga och allmänna mål, som de avser att framhålla, normalt behöver konkretiseras i olika avseenden. Olika av riksda- gen fastlagda nationella mål är en form av konkretisering av de mycket allmänt formulerade lagbestämmelserna. Genom att sådana mål successivt revideras och utvecklas underlättas också en lagtill- lämpning som beaktar förändringarna när det gäller samhällsut- vecklingen. Även de olika formerna för nationella mål behöver emellertid konkretiseras med hänsyn bl.a. till skilda lokala förut- sättningar. Detta sker främst i ett kommunalt sammanhang och olika mål kan då anpassas till behoven i den fysiska planeringen och i det sammanhanget ge nödvändigt stöd för kommunens beslut enligt PBL. I flertalet kommuner torde det vara mest naturligt att detta sker i det tidiga arbetet med den kommunomfattande över- siktsplaneringen, t.ex. genom att de överordnade generella målen eller sektorsmål som har särskild relevans för beslut enligt PBL dis- kuteras i det tidiga programskedet. För att ge stöd för ett sådant arbetssätt föreslås i avsnitt 6.6.3 vissa förändringar av reglerna för översiktsplanens innehåll. De övergripande bestämmelserna i förs- laget till ny paragraf kan naturligtvis också vara en utgångspunkt för en samlad politisk diskussion om hur målet om hållbar utveck- ling som helhet ska omsättas i ett kommunalt perspektiv. Den svenska strategin för hållbar utveckling (skr. 2003/04:129) kan ge vägledning för detta. Några kommuner har redan utnyttjat det inle- dande programarbetet i den kommunomfattande översiktsplane- ringen till att diskutera och förankra kommunala mål för en hållbar utveckling. Allmänna intressen och samhällskrav Bestämmelser om mark- och vattenanvändning samt om lokalisering av bebyggelse Som ett led i en tydligare struktur i fråga om bestämmelserna om allmänna intressen bör den inledande paragrafen följas av två para- grafer om utgångspunkter för bedömningar av vad som är en lämp- lig mark- och vattenanvändning samt om vad som ska iakttas vid lokalisering av bebyggelse. Innehållet motsvaras med vissa juste- ringar av nuvarande bestämmelser i 2 kap. 1–3 §§. I 2 kap. 2 § bör tas in en bestämmelse som, i likhet med vad som gäller , hänvisar till 3 och 4 kap. . Vidare bör det i samma paragraf erinras om att miljökvalitetsnormer enligt miljö- balken ska iakttas. I avsnitt 3.11.2 har kommittén pekat på behovet av en översyn av avseende miljökvalitetsnor- mer. I avvaktan på resultatet av en sådan översyn föreslås att dagens bestämmelser i avseende miljökvalitetsnormer samlas i den nya 2 § och att det endast görs några språkliga justeringar. Den ena innebär att det tydliggörs att miljökvalitetsnormer enligt 5 kap. ska iakttas vid lagens tillämpning. Den andra är ett för- tydligande att det är planläggning och beslut i andra ärenden enligt lagen som inte får medverka till att en miljökvalitetsnorm enligt 5 kap. överträds. I 2 kap. 3 § föreslås bestämmelser om vilka hänsyn som bör tas vid lokalisering av såväl mera samlad bebyggelse som enstaka bygg- nader och anläggningar. Paragrafen motsvarar i huvudsak vissa be- stämmelser i nuvarande 2 kap. 2 § och 2 kap. 3 §, men innebär sam- tidigt vissa justeringar och tillägg. Inledningsvis bör det ställas krav på hänsyn till den fysiska mil- jöns egenskaper samt dess natur- och kulturvärden. Kraven på hän- syn till den fysiska miljöns egenskaper motsvaras i princip av nuva- rande bestämmelser i 2 kap. 3 § 2 om hänsyn till jord-, berg- och vattenförhållanden, som bestämmelserna ges en vidare och mer generell innebörd. Syftet är att uttrycka grundläggande krav på att marken ska vara lämplig för bebyggelse med hänsyn till grundförhållanden, stabilitet, riskerna för ras och skred, radonris- ker, vattenområdenas känslighet och tålighet samt egenskaper hos omgivande bebyggelse. Genom tillägget om hänsyn till den fysiska miljöns natur- och kulturvärden betonas i likhet med nuvarande bestämmelser i 2 kap. 2 § första meningen att värden och kvaliteter i omgivningen utgör en grundläggande förutsättning vid lokalise- ringsprövningen. Allmänna intressen och samhällskrav