sou · GTB338 · 2006-01-01 00:00:00 — Om hemlig kameraövervak- ning eller hemlig dataavläsning skall äga rum rörande någon som befinner sig i en annan stat och den andra staten kräver att ansökan först skall prövas av domstol i , får tingsrät- ten på begäran av svensk åklaga- re besluta att tillåta kameraöver- vakningen eller dataavläsningen.Hemlig kameraövervakning och hemlig dataavläsning rö- rande någon i utlandetEn ansökan om hemlig kame- raövervakning eller hemlig data- avläsning rörande någon som befinner sig i handläggs av åklagare. Åklagaren skall ge- nast pröva om det finns förut- sättningar för åtgärden och i sådant fall ansöka om rättens tillstånd. och hemlig dataavläsning rö- 27 § En ansökan om hemlig kame- raövervakning av någon som befinner sig i handläggs av åklagare. Åklagaren skall ge- nast pröva om det finns förut- sättningar för åtgärden och i sådant fall ansöka om rättens tillstånd. Hemlig kameraövervakning av någon i utlandet 28 § Om hemlig kameraövervak- ning skall äga rum av någon som befinner sig i en annan stat och den andra staten kräver att an- sökan först skall prövas av dom- stol i , får tingsrätten på begäran av svensk åklagare be- sluta att tillåta kameraövervak- ningen. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation Härigenom föreskrivs att 6 kap. 8, 19 och 21-23 a §§ lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation skall ha följande lydel- se. Bestämmelserna i 5-7 §§ gäller inte 1. när en myndighet eller en domstol behöver tillgång till sådana uppgifter som avses i 5 § för att lösa tvister, 2. för elektroniska meddelan- 2. för elektroniska meddelan- den som befordras eller har expe- den som omfattas av beslut om dierats eller beställts till eller från avlyssning eller övervakning en- en viss adress i ett elektroniskt ligt 27 kap. 18 respektive 19 § tas av beslut om hemlig teleav- stånd med avlyssning eller med lyssning, hemlig teleövervakning, tekniskt bistånd med hemlig te- leavlyssning eller med hemlig teleövervakning, eller 3. i den utsträckning uppgifter som avses i 5 § är nödvändiga för att förhindra och avslöja obehörig användning av ett elektroniskt kommunikationsnät eller en elektronisk kommunikationstjänst. En verksamhet skall bedrivas så att beslut om hemlig teleavlyss- ning och hemlig teleövervakning kan verkställas och så att verk- ställandet inte röjs, om verksam- heten avser tillhandahållande av 1. ett allmänt kommunika- tionsnät som inte enbart är avsett för utsändning till allmänheten En verksamhet som avser ett allmänt tillhandahållande av ett sådant elektroniskt kommunika- tionsnät som avses i 27 kap. rätte- gångsbalken eller tjänster inom ett sådant nät skall bedrivas så att beslut om avlyssning och över- vakning enligt 27 kap. 18 respek- tive 19 § kan 1 Nuvarande lydelse enligt förslag i prop. av program i ljudradio eller an- nat som anges i 1 kap. 1 § tredje stycket yttrandefrihetsgrundlagen, eller 2. tjänster inom ett allmänt kommunikationsnät vilka består av a)en allmänt tillgänglig telefo- nitjänst till fast nätanslutnings- punkt som medger överföring av lokala, nationella och internatio- nella samtal, telefax och data- kommunikation med en viss an- given lägsta datahastighet, som medger funktionell tillgång till Internet, eller b)en allmänt tillgänglig elek- tronisk kommunikationstjänst till mobil nätanslutningspunkt. Innehållet i och uppgifter om avlyssnade eller övervakade te- lemeddelanden skall göras till- gängliga så att informationen enkelt kan tas om hand. Med telemeddelande avses ljud, text, bild, data eller infor- mation i övrigt som förmedlas med hjälp av radio eller genom ljus eller elektromagnetiska svängningar som utnyttjar särskilt anordnad ledare. Regeringen eller den myndig- het som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om frågor som avses i första och andra styckena samt får i enskilda fall medge undantag från kravet i första stycket. verkställas och så att verkställan- det inte röjs. Innehållet i och uppgifter om avlyssnade eller övervakade meddelanden skall göras till- gängliga så att informationen enkelt kan tas om hand. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får i enskilda fall medge undantag från skyldigheten enligt första stycket och får meddela de förelägganden som behövs för efterlevnaden av skyldigheterna enligt första och andra styckena. Föreläggandena får förenas med vite. Tystnadsplikt enligt 20 § första stycket gäller även för uppgift som hänför sig till 1. åtgärden att kvarhålla försändelser enligt 27 kap. 9 § rätte- 2. angelägenhet som avser an- 2. angelägenhet som avser an- vändning av hemlig teleavlyss- ning eller hemlig teleövervakning övervakning enligt 27 kap. 18 enligt 27 kap. 18 eller 19 § rätte- gångsbalken eller tekniskt bi- eller tekniskt bistånd med av- stånd med hemlig teleavlyssning eller med hemlig teleövervakning enligt 4 kap. 25 b § lagen enligt 4 kap. 25 b § lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål. rättslig hjälp i brottmål. Den som tillhandahåller ett elektroniskt kommunikationsnät el- ler en elektronisk kommunikationstjänst och därvid har fått del av eller tillgång till uppgift som avses i 20 § första stycket skall på be- gäran lämna 1.uppgift som avses i 20 § första stycket 1 till en myndighet som iett särskilt fall behöver en sådan uppgift för delgivning enligt del- givningslagen (1970:428), om myndigheten finner att det kan antas att den som söks för delgivning håller sig undan eller att det annars finns synnerliga skäl, 2.uppgift som avses i 20 § första stycket 1 och som gäller misstanke om brott till åklagar- myndighet, polismyndighet eller någon annan myndighet som skall ingripa mot brottet, om fängelse är föreskrivet för brottet och det enligt myndighetens be- dömning kan föranleda annan påföljd än böter, 3.uppgift som avses i 20 § första stycket 3 och som gäller misstanke om brott till åklagar- myndighet, polismyndighet eller 2.uppgift som avses i 20 § första stycket 1 och som gäller misstanke om brott till myndig- het som skall ingripa mot brot- tet och även i andra fall till po- lismyndighet eller åklagarmyn- dighet, 3.uppgift som avses i 20 § första stycket 3 samt sådana uppgifter för lokalisering av ett tekniskt hjälpmedel som avses i 2 Nuvarande lydelse enligt förslag i prop. 5. uppgift som avses i 20 § första stycket 1 till , om verket finner att uppgiften är av väsentlig betydelse för handläggningen av ett ärende som avser kontroll av skatt eller avgift eller rätt folkbokförings- ort enligt folkbokföringslagen (1991:481), och101 någon annan myndighet som 27 kap. 19 § till skall ingripa mot brottet, om det polismyndighet, om myndigheten för brottet inte är föreskrivet lind- finner att uppgiften behövs i sam- rigare straff än fängelse , band med efterforskning av per- soner som har försvunnit under sådana omständigheter att det kan befaras att det föreligger fara för deras liv eller allvarlig risk för 4. uppgift som avses i 20 § första stycket 1 till en kronofogde- myndighet som behöver uppgiften i exekutiv verksamhet, om myndigheten finner att uppgiften är av väsentlig betydelse för handläggningen av ett ärende, 5. uppgift som avses i 20 § första stycket 1 till , om verket finner att uppgiften är av väsentlig betydelse för handläggningen av ett ärende som avser kontroll av skatt eller avgift eller rätt folkbokförings- ort enligt folkbokföringslagen (1991:481), 6.uppgift som avses i 20 § för- sta stycket 1 till polismyndighet, om myndigheten finner att upp- giften behövs i samband med un- derrättelse, efterforskning eller identifiering vid olyckor eller dödsfall eller för att myndigheten skall kunna fullgöra en uppgift som avses i 12 § polislagen (1984:387), 7.uppgift som avses i 20 § för- sta stycket 1 till polismyndighet eller åklagarmyndighet, om myn- digheten finner att uppgiften be- hövs i ett särskilt fall för att myn- digheten skall kunna fullgöra un- derrättelseskyldighet enligt 33 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöver- trädare, och 8. uppgift som avses i 20 § första stycket 1 och 3 till regio- nal alarmeringscentral som avses i lagen (1981:1104) om verk- samheten hos vissa regionala alarmeringscentraler. Ersättning för att lämna ut uppgifter enligt första stycket 8 skall vara skälig med hänsyn till kostnaderna för utlämnandet. Den som i annat fall än som avses i 20 § första stycket och 21 § i radiomottagare har avlyssnat eller på annat sätt med använ- dande av sådan mottagare fått tillgång till ett radiobefordrat telemeddelande som inte är av- sett för honom eller henne själv eller för allmänheten får inte obehörigen föra det vidare. 6. uppgift som avses i 20 § första stycket 1 och 3 till regio- nal alarmeringscentral som avses i lagen (1981:1104) om verk- samheten hos vissa regionala alarmeringscentraler. Ersättning för att lämna ut uppgifter enligt första stycket 6 skall vara skälig med hänsyn till kostnaderna för utlämnandet. Den som i annat fall än som avses i 20 § första stycket och 21 § i radiomottagare har avlyssnat eller på annat sätt med använ- dande av sådan mottagare fått tillgång till ett radiobefordrat meddelande som avses i 27 kap. 18 respektive 19 § rättegångsbal- ken och som inte är avsett för honom eller henne själv eller för allmänheten får inte obehörigen föra det vidare. Den som i verksamhet som Den som i verksamhet som anges i 19 § första stycket läm- anges i 19 § första stycket läm- nar ut innehållet i och uppgifter nar ut innehållet i och uppgifter om avlyssnade eller övervakade om avlyssnade eller övervakade telemeddelanden har inte rätt till meddelanden har inte rätt till Den som lämnar ut uppgifter enligt 22 § första stycket 2 och 3 har inte rätt till ersättning. Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från första och andra styckena. Denna lag träder i kraft . 3 Nuvarande lydelse enligt förslag i lagrådsremiss Kostnadsansvar för hemlig teleavlyssning m.m. Förslag till förordning om ändring i sekretessförordningen (1980:657) Härigenom föreskrivs att 6 § sekretessförordningen (1980:657) och bilagan till den förordningen skall ha följande lydelse. Föreskrifter med stöd av 15 kap. 2 § sekretesslagen Följande myndigheter skall i den utsträckning som framgår ned- an inte tillämpa föreskriften i 15 kap. 2 § andra stycket sekretessla- gen (1980:100). diarier över ärenden om kvarhål- lande av försändelser på beford- ringsanstalt och om hemlig tele- avlyssning, hemlig teleövervak- ning och hemlig kameraövervak- diarier över ärenden om kvarhål- lande av försändelse på beford- ringsanstalt och om hemlig tele- avlyssning, hemlig teleövervak- ning och hemlig kameraövervak- diarier över ärenden om kvarhål- lande av försändelse på beford- ringsanstalt och om hemlig tele- avlyssning, hemlig teleövervak- ning och hemlig kameraövervak- ning samt diarier över förunder- sökningar som rör brott mot Följande myndigheter skall i den utsträckning som framgår ned- an inte tillämpa föreskriften i 15 kap. 2 § andra stycket sekretessla- gen (1980:100). diarier över ärenden om kvarhål- lande av försändelser på beford- eller övervakning enligt 27 kap. 18 respektive 19 § rättegångsbal- diarier över ärenden om kvarhål- lande av försändelse på beford- eller övervakning enligt 27 kap. 18 respektive 19 § rättegångsbal- diarier över ärenden om kvarhål- lande av försändelse på beford- eller övervakning enligt 27 kap. 18 respektive 19 § rättegångsbal- som rör brott mot rikets säker- Särskilda begränsningar i sek- 1. utredning, planering, reglering, tillsyn och regeringen i frågor som rör 133. utredning, planering, sekretessen gäller inte beslut enligt lagen (2004:656) om 1. utredning, planering, reglering, tillsyn och regeringen i frågor som rör 133. utredning, planering, sekretessen gäller inte beslut enligt lagen (2004:656) om prövning av frågor enligt 36 § förordningen (2003:396) om elektronisk kommunikation Denna förordning träder i kraft . Förslag till förordning om ändring i polisförordningen (1998:1558) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 8 § polisförordningen (1998:1558) skall ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Länspolismästare, biträdande länspolismästare, polismästare, po- lisöverintendenter, polisintendenter eller polissekreterare får fatta 20. om att göra en anmälan 20. om att göra en anmälan som rör utvisning enligt 2 § la- som rör utvisning enligt 2 § la- gen (1991:572) om särskild ut- gen (1991:572) om särskild ut- länningskontroll, om förvar en- länningskontroll, om förvar en- ligt 8 § första stycket samma ligt 8 § första stycket samma lag, om husrannsakan, kroppsvi- lag, om husrannsakan, kroppsvi- sitation m.m. enligt 19 § samma sitation m.m. enligt 19 § samma lag eller om att framställa yr- lag eller om att framställa yr- kande om tillstånd till hemlig kande om tillstånd till avlyssning teleavlyssning m.m. enligt 21 § m.m. enligt 21 § andra stycket andra stycket samma lag, får uppdra åt en annan anställd än som anges i första stycket att fatta beslut i ärenden som anges där, om den an- ställde har den kompetens, utbildning och erfarenhet som behövs. Denna förordning träder i kraft . Förslag till förordning om ändring i förordningen (2000:704) om internationell rättslig hjälp i brottmål Härigenom föreskrivs att 7 § förordningen (2000:704) om inter- nationell rättslig hjälp i brottmål skall ha följande lydelse. Följande kostnader skall återkrävas av den ansökande staten: 4. hemlig teleavlyssning: myn- 4. avlyssning enligt 27 kap. 18 utlägg för operatörs kostnader för verkställandet av avlyssning. Denna förordning träder i kraft . Förslag till förordning om ändring i förordningen (2003:396) om elektronisk kommunikation Härigenom föreskrivs att 36 § förordningen (2003:396) om elektronisk kommunikation skall ha följande lydelse. får efter samråd med och meddela de verkställighetsföreskrifter som behövs för hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning enligt 6 kap. 19 § lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation samt får efter samråd med Åklagar- myndigheten och Rikspolisstyrel- sen i enskilda fall medge undan- tag från krav enligt 6 kap. 19 § första stycket samma lag. får medge undantag och meddela föreläg- ganden enligt 6 kap. 19 § tredje stycket lagen (2003:389) om elek- tronisk kommunikation. I 22 a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om överklagande hos allmän för- valtningsdomstol. Denna förordning träder i kraft . 1.1Vårt uppdrag i stort Rättsväsendet har genomgått stora reformer. Re- formeringen har avsett både den inre och den yttre organisationen. Även regelverk, arbetsmetoder och annat har förändrats. En förutsättning för ett väl fungerande rättsväsende är att myn- digheterna är ändamålsenligt organiserade, har en fungerande ad- ministration, är lokaliserade på ett rationellt sätt och har ett väl ut- format regelverk i form av lagar och andra författningar till sin hjälp. Ett väl fungerande rättsväsende förutsätter också att rättsvä- sendet ges tillräckliga resurser. Därutöver krävs att det inom myn- digheterna finns en generellt sett hög kompetens inom respektive ansvarsområde. Rättsväsendet skall dessutom kunna ge en god ser- vice till enskilda. Med god service avses bl.a. en effektiv och snabb handläggning av mål och ärenden, en hög juridisk kvalitet eller rättssäkerhet och ett gott bemötande. Vi har i uppdrag att undersöka möjligheterna att än mer öka ef- fektiviteten och kvaliteten i rättsväsendets arbete. Det finns två ledstjärnor i det arbetet. Den ena ledstjärnan är rättskedjeperspektivet. Det innebär att vi skall verka för att utvecklingen inom rättsväsendet sker samordnat och utifrån ett helhetsperspektiv på verksamheterna. Detta skall ske med respekt för den grundläggande rollfördelningen mellan rättsväsendets myndigheter. Den andra ledstjärnan är medborgarintresset. Det innebär att det alltid är nyttan för den enskilde medborgaren av tilltänkta för- ändringar och reformer som skall stå i fokus. Vi har enligt våra ursprungliga direktiv (Dir. 2000:90, se bilaga 1) fyra särskilt angivna huvuduppgifter. Dessa är att undersöka möjligheterna att förkorta genomströmningstiderna i brottmål, att överväga hur den brottsutredande verksamheten ytterligare kan förbättras, att se över frågan om utbildning, kompetensutveckling och personalrörlighet inom rättsväsendet och att behandla övergri- pande frågor om lokaliseringen av rättsväsendets myndigheter. Våra överväganden bör enligt direktiven kunna leda till förslag som kan komma att omfatta allt från författningsändringar till ändringar av såväl administrativ som organisatorisk karaktär. Vi har lagt fram sex delbetänkanden. I det första, Snabbare lagföring 1 – Några förslag till förenklingar (SOU 2001:59), före- slog vi ett huvudalternativ för snabb handläggning av brottmål. Förslagen innebar att åklagares behörighet att utfärda stämning och kallelse till huvudförhandling skulle utvidgas. De bestämmelser i som reglerar dessa frågor skulle enligt vårt förslag inte längre betraktas som undantagsregler. Vi föreslog också att åklagare skulle få möjlighet att besluta om viss personutredning. Sådana beslut skulle enligt förslagen fattas redan under förunder- sökningen. Författningsändringarna i anledning av våra förslag i betänkandet trädde i kraft (prop. 2001/02:147, bet. 2001/02:JuU24, SFS 2002:440 och 2002:441). I vårt andra betänkande, Snabbare lagföring 2 – Förenklad brottsutredning (SOU 2001:93), var förslagen koncentrerade till frågan om att åstadkomma förbättringar av den brottsutredande verksamheten, bl.a. genom ett utvidgat användningsområde för förenklad brottsutredning enligt 23 kap. 22 § (RB). Förslagen innebar på samma sätt som vårt huvudalternativ för snabb handläggning även ett sätt att åstadkomma en snabbare genomströmning i hela landet i brottmål. Regeringen har bedömt att våra förslag inte bör genomföras annat än i ett visst mindre av- seende, nämligen så att beslag enligt 27 kap. RB får användas inom ramen för det förenklade brottsutredningsförfarandet (prop. 2003/04:89, bet. 2003/04:JuU26). Författningsändringarna i den delen trädde i kraft (SFS 2004:504). Genom tilläggsdirektiv (Dir. 2001:61) fick vi i upp- drag att undersöka möjligheterna att med bibehållen rättssäkerhet förenkla utredningen och lagföringen av i första hand butikssnatte- rier. Vi redovisade förslagen i vårt tredje betänkande, Snabbare lag- föring 3 – Snatteribrott (SOU 2002:44). Förslagen innebar bl.a. att en försöksverksamhet skulle inledas med förenklad handläggning av snatteribrott och att föreläggande av ordningsbot skulle få ut- färdas för vissa sådana brott. Regeringen överlämnade en remiss till Lagrådet rörande den förenklade handläggnings- formen men gick inte vidare med frågan om en utvidgning av ord- ningsbotsinstitutet. Efter Lagrådets yttrande har det enligt uppgift fattats beslut om att någon proposition inte skall läggas fram. Även i vårt fjärde betänkande, Snabbare lagföring 4 – Ett snabb- förfarande för brottmål (SOU 2002:45), var förslagen huvudsakli- gen inriktade på att åstadkomma en förkortning av genomström- ningstiderna i brottmål. I betänkandet behandlade vi vårt uppdrag att överväga ett permanent snabbförfarande för brottmål. Med an- ledning av bl.a. de klara effektivitets-, kvalitets- och rättssäkerhets- vinster som vi såg, bedömde vi att ett sådant skulle kunna införas i vissa större städer och att det fanns möjlighet att reducera tiden från polismyndighetens kännedom om brottet till huvudförhand- ling till omkring . En tvåårig försöksverksamhet med snabbare handläggning av brottmål enligt vårt förslag pågår vid fram (prop. 2003/04:89, bet. 2003/04:JuU26, SFS 2004:505 och 2004:506). Som en del i vårt uppdrag att överväga om det behövs författ- ningsändringar för att förbättra möjligheten att förhindra, avslöja, utreda eller lagföra brott, föreslog vi i vårt femte betänkande, Ökad effektivitet och rättssäkerhet i brottsbekämpningen (SOU 2003:74), bl.a. en lagreglering av vissa av de brottsbekämpande myndigheternas arbetsmetoder och en utvidgning av möjligheterna att använda strafföreläggande. Förslagen bereds i . Regeringen har dock i en lagrådsremiss från , i enlighet med vårt förslag i betänkandet, föresla- git att operatörerna inte skall ha rätt till ersättning vid bl.a. de en- skilda verkställigheterna av beslut om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning. Våra ursprungliga direktiv anger ingen sluttidpunkt för uppdra- get. Däremot skulle vi enligt direktiven senast före utgången av redovisa det vid det tillfället aktuella läget inom rättsväsendet för de frågor som ankommer på oss och en plan för det fortsatta arbetet. Det gjorde vi i vårt sjätte betänkande, Läget i rättsväsendet och förslag till fortsatta reformer inom brottsutredningsverksam- heten m.m. (SOU 2003:114). I betänkandet behandlade vi dessut- om andra frågor som framför allt rörde två av våra särskilt angivna huvuduppgifter, nämligen utbildning, rekrytering m.m. och vissa frågor om lokalisering av rättsväsendets myndigheter. Frågorna bereds i . För närmare uppgifter om innebörden av våra tidigare förslag hänvisar vi till respektive betänkande. Dessutom hänvisar vi till det senaste betänkandet för närmare uppgift om hur vårt arbete be- drevs fram till utgången av . 1.3Vad behandlas i detta betänkande? En av våra huvuduppgifter är att överväga hur den brottsutredande verksamheten ytterligare kan förbättras. Vi har behandlat den frå- gan i några av de tidigare betänkandena. I uppgiften ingår att över- väga frågor om de brottsbekämpande myndigheternas arbetsmeto- der, inklusive frågor om tvångsmedel och möjligheten att utnyttja modern teknik i arbetet. beslutade regeringen om tilläggsdirektiv för vårt uppdrag (Dir. 2003:145, se bilaga 2). Tilläggsdirektiven tar upp dels en översyn av uppgifts- och ansvarsfördelningen mellan polis och åklagare, dels en översyn av det regelverk som styr de brotts- bekämpande myndigheternas möjligheter att få tillgång till innehål- let i och uppgifter om elektronisk kommunikation. I detta betän- kande har vi valt att ta upp frågorna som rör elektronisk kommuni- kation och vissa närliggande frågor och återkommer till övriga frå- gor i ett senare betänkande. Vi vill särskilt framhålla att många av förslagen i betänkandet kan leda till stora effektivitetsvinster och är sinsemellan självständiga, dvs. de går att genomföra separat även om inte andra förslag genomförs. I enlighet med våra tilläggsdirektiv har vi i arbetet med de frågor som behandlas i detta betänkande haft tillgång till en referensgrupp med representanter för de sju riksdagspartierna. I referensgruppen har det funnits stor enighet kring huvuddelen av de förslag som presenteras i betänkandet. I några frågor har det dock funnits olika uppfattningar. När så har varit fallet redovisas det särskilt i det föl- jande (se avsnitten 4.3, 9.4.3, 9.4.4, 9.4.9 och 10 rörande dels inte- rimistisk beslutanderätt vid hemlig teleövervakning, dels underrät- telseskyldighet i efterhand, den s.k. straffvärdeprincipen och rätten till tillträde vid hemlig dataavläsning, dels kostnadsansvaret). Vårt arbete skall enligt de ursprungliga direktiven bedrivas i nära samverkan med berörda myndigheter inom rättsväsendet. Vi har under arbetet inhämtat synpunkter från i , Säkerhetspolisen, , i och och . Vi har också fört diskussioner med operatörer rörande de s.k. anpass- nings- och bevarandeskyldigheterna. Dessutom har vi haft kontakt med den nationella narkotikapolitiska samordningen (S 2002:03). undertecknade konven- tion om IT-relaterad brottslighet (den s.k. Cyber Crime- konventionen) och ett tilläggsprotokoll till konven- tionen. En departementspromemoria med bl.a. de förslag till lag- ändringar som krävs för en anpassning till dessa har med vårt arbete utarbetats inom och har skickats ut på remiss, Brott och brottsutredning i IT-miljö (Ds 2005:6). I det sammanhanget förekommer det frågor som berörs även i detta betänkande. Med anledning av pågående arbete har vi dock inte analyserat innehållet i konventio- nen i vårt arbete.