sou · GTB3100d3 · 2006-01-01 00:00:00 — Det skulle vara en kvalitetskontroll av de redovisade uppgifterna. har inte för avsikt att bestämma hur För- säkringskassan skall arbeta med kontroll, utan enbart öppna för möjligheterna. Det är också mer adekvat att peka på och ge instrument för kontroll än att tvinga på en metod, som det saknas praktiska förutsättningar för. Vid kontrollen av redovisade löneuppgifter anger Försäkrings- kassan t.ex. organisationsnumren för de betalningsmottagande anordnare som är föremål för kontrollen samt personnumren för de personliga assistenter som varit anställda av respektive anordnare (arbetsgivare). levererar därefter tillbaka varje anordnares sammanräknade utbetalning av lönekostnader. Det kan ingå i anordnarnas redovisningsskyldighet att till För- säkringskassan lämna uppgift om de anställda assistenternas personnummer i samband med den årliga redovisningen av till vilka kostnader assistansersättningen använts. Uppgifterna har anordnaren redan för att kunna fullgöra sina skyldigheter gentemot Ökad uppföljning och kontroll av assistansersättning Redovisningsskyldigheten omfattar hela assistanser- sättningen, dvs. också vid de särskilda fall när annan anordnare anlitats för att täcka behoven. Det gäller vid akuta situationer eller när en lokal anordnare anlitats under en utlandsvistelse. Regeringen har möjlighet att meddela föreskrifter om betalningsmottagares skyldighet att redovisa olika uppgifter till stöd för Försäkrings- kassans uppföljning av hur ersättningen använts och kontrollen av uppgifterna. Finner , sedan jämförelsen är gjord, att löne- kostnaderna ligger på en nivå som understiger den som i författ- ning fastställts för denna kostnad, kan utreda hur ersättningen använts av anordnaren. Den utredningen kan också innefatta en kontroll av hur ersättningen i övrigt använts. Detta mot bakgrund av hur det i författningen bestämts hur assistansersättning i övrigt får användas. kan överväga vidare åtgärder om den konstaterar att ersättningen inte använts till löne- och lönebikostnader och/eller till kostnader i övrigt. Det kan t.ex. bli fråga om ett återkrav riktat till den betal- ningsmottagande assistansanordnaren. Återkravet skall då motsvara den del av ersättningen som inte använts för kostnader till personlig assistans, vilket i vissa fall i själva verket kan innebära ett återkrav på hela det utbetalda beloppet. har också övervägt om det inte skulle vara en möjlig väg för att öka kontrollmöjligheterna att låta Försäkrings- kassan för räkning tillhandahålla uppgifter om hur mycket assistansersättning som betalat ut till en anordnare. På så vis kan istället göra en jämförelse mellan hur mycket ersättning en anordnare fått och hur mycket anordnaren betalat ut i lön. Vi väljer dock att inte gå vidare med konkreta förslag om detta. Tekniska och legala förutsättningar Efter kontakter med både och har det klargjorts att det finns tekniska förutsättningar för en sam- verkan mellan myndigheterna på det nu beskrivna sättet. Ökad uppföljning och kontroll av assistansersättning verket har uppgifter om varje anställds löneinkomster samlade under den arbetsgivare som rapporterat in uppgifterna. Det skulle vara möjligt för att till elektroniskt leverera en specifik anordnares uppgifter om lönekostnader för särskilt angivna personliga assistenter. har bekräftat att det för den myndigheten är möjligt att bygga upp ett IT-system för att kunna jämföra utbetald assistansersättning med uppgifterna från . har dock påpekat att de uppgifter arbetsgivare lämnar in om utbetalda lönekostnader är hemliga. Det är emellertid möjligt att bryta sekretessen genom att i lag eller förordning föra in en sådan bestämmelse. Det finns en sådan bestämmelse bl.a. i AFL. Denna omfattar uppgifter gällande en namngiven person som får bidrag enligt reglerna i socialförsäkringssystemet. Bestämmelsen är därför inte tillämplig på den situation nu beskrivit. Vi föreslår att skall få förut- sättningar att, på begäran, lämna ut uppgifter om arbetsgivares lönekostnader för personliga assistenter. Bestäm- melsen kan lämpligen placeras i LASS-förordningen tillsammans med reglerna om till vilka kostnader assistansersättningen får användas. Det bör vara tillräckligt för att ge och För- säkringskassan möjlighet att samverka när det gäller Försäkrings- kassans arbete med att kontrollera på vilken nivå assistans- anordnarnas kostnader för löner ligger när det gäller personliga as- sistenter. I förordningen bör också föras in en regel som ger För- säkringskassan möjlighet att av betalningsmottagaren begära de uppgifter mottagaren lämnat till om personliga assistenters löner. I de nu gällande LSS och saknas bemyndigande som gör det möjligt för regeringen och myndigheter att normera i någon vidare betydelse. Det gör att lagarna är förhållande vis statiska, vilket innebär att det är svårt att anpassa regelverket efter förändringar i samhället. När det gäller personlig assistans är regeringens och myndig- heternas behörighet att normera begränsad till att meddela verkställighetsföreskrifter. Med sådana föreskrifter avses i första hand tillämpningsföreskrifter av rent administrativ karaktär, som Ökad uppföljning och kontroll av assistansersättning t.ex. till vilket konto ersättningen skall betalas. I viss utsträckning kan det vara ofrånkomligt att regeringen i materiellt hänseende fyller ut en lag. En förutsättning för detta måste emellertid vara att den lagbestämmelse som skall kompletteras är så detaljerad att regleringen inte tillförs något väsentligt nytt. I verkställighetsföre- skriftens form får således inte beslutas om något, som kan upplevas som ett nytt åliggande för den enskilda, eller något som kan betraktas som ett tidigare inte föreliggande ingrepp i enskildas personliga ekonomiska förhållanden, t.ex. om tystnadsplikt. Våra förslag om ökad uppföljning och kontroll vad gäller assistansersättning anger ramarna för hur kan och får arbeta med frågan. Vi skapar olika förutsättningar för För- säkringskassan, bl.a. genom förslagen om regler kring använd- ningen av ersättningen, redovisningen av den och kontroll. Till detta föreslår vi att regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, skall kunna komplettera regelsystemet med ytterligare föreskrifter. kan t.ex. föreskriva olika förutsättningar för en anordnare att vara betalningsmottagare, som gör det möjligt för att kontrollera att redovisningarna stämmer överens med verkligheten och att betalningsmottagaren är lämplig som betalningsmottagare. Vissa sådana föreskrifter finns . Det handlar bl.a. om att enskilda anordnare skall ha F-skatt- sedel och att det skall finnas ett avtal mellan anordnaren och den assistansberättigade. Men för att kunna följa upp hur assistansersättningen använts bör regeringen eller kunna meddela föreskrifter som gör det möjligt att kontrollera att ersättningen använts till just kostnader för personlig assistans. Det kan vara uppgifter om de personliga assistenterna som anordnaren redan har i sitt lönesystem för att kunna fullgöra sina skyldigheter gentemot andra myndig- heter, som t.ex. . Det är särskilt viktigt att blir tydlig om var normeringen görs. Det skapar förutsättningar för nationell enhet- lighet och minskar risken för lokala avvikelser på detaljnivå. Ökad uppföljning och kontroll av assistansersättning 6.4Kostnader för personlig assistans skall redovisas och kunna verifieras Även den del av assistansersättningen som går till andra kostnader än lön skall kunna granskas av . bör därför ha möjlighet att begära in uppgifter från en anordnare om det finns anledning att ifråga- sätta kostnader som anordnare uppgivit. Statlig assistansersättning skall betalas ut till den eller de anordnare som den assistansberättigade angivit till Försäk- ringskassan och skrivit avtal med. Samtliga anordnare skall ha tillstånd, med undantag för kommuner och assistansberättigade som är arbetsgivare för sina assistenter. Vid särskilda fall skall en anordnare, på uppdrag av den assistansberättigade, ha möjlighet att låta annan utan tillstånd utföra assistans. Assistansersättning skall beviljas för en tidsperiod om längst . Anordnaren skall till redovisa förhållandet mellan lämnad assistans och beviljat antal timmar. Principerna för den månatliga redovisningen av i vilken omfatt- ning en assistansberättigad använt assistanstimmar ändras inte. Den slutliga avräkningen sker en gång . Assistans- anordnaren skall också redovisa hur assistansersättning använts, både när det gäller ersättning som betalats ut med schablon och med förhöjt belopp. De kostnader som inte avser löner skall enligt ändring i LASS- förordningen redovisas i form av kostnadsslag: assistansom- kostnader, utbildningsomkostnader, arbetsmiljö- och personal- omkostnader, sparad assistansersättning samt administration. Kostnaderna inom dessa kostnadsslag får sammanlagt inte överstiga av assistansersättningen. Samtliga dessa kostnader får inte avse kostnadsslaget administration. betalas assistansersättningen ut till den assistansberättigade, som kan begära att ersättningen betalas ut till en viss anordnare som fått fullmakt av den assistansberättigade att hantera dennes Ökad uppföljning och kontroll av assistansersättning RFV föreslår i sin rapport om ökad kostnadskontroll dels att assistansersättningen skall betalas ut direkt till den assistansanordnare som den assistansberättigade valt, dels att den assistansberättigade endast skall kunna anlita en anordnare för sin personliga assistans och att denne inte skall kunna anlita under- leverantörer för någon del av assistansen. Det förra förslaget inne- bär en administrativ förenkling, medan det senare förslaget motiveras med att kostnadskontrollen blir bristfällig om den anordnare som tar emot ersättningen i sin tur kan anlita andra anordnare. Remissinstanserna är positiva till att assistansersättningen direkt betalas ut till den anordnare som den assistansberättigade anger. anser dock att förslaget om vem som kan motta ersättningen behöver förtydligas. Flera remissinstanser är dock kritiska till förslaget om att personlig assistans endast skall kunna utföras av en anordnare. JO är tveksam till förslaget. HO ställer sig frågande och hävdar att det strider mot principerna om att insatserna skall anpassas till den enskildes individuella behov. Kommuner och Landsting motsätter sig förslaget. Flera enskilda assistansanordnare invänder mot förslaget, liksom arbetsgivarorganisationer för dessa. Enligt STIL, KFO och KFS kan detta skapa problem vid vissa akuta situationer, t.ex. vid behov av personlig assistans på annan ort än hemorten. anser att förslaget försvårar resandet för assistans- berättigade personer. Även organisationer för assistansberättigade invänder mot den senare delen av RFV:s förslag. HSO vill göra det möjligt för en anordnare av personlig assistans att även kunna anlita kommunen som anordnare. IfA menar att det finns assistansberät- tigade som kan behöva kompletterande assistans från en annan assistansanordnare än den ordinarie. Vi föreslår att assistansersättning skall betalas ut till den eller de assistansanordnare som den assistansberättigade begär och som uppfyller kraven för att kunna vara betalningsmottagare. I likhet med flera av remissinstanserna anser vi att det skulle skapa stora problem om det endast vore tillåtet att anlita en anordnare. Vi har övervägt ett alternativ med att låta en anordnare vara betalningsmottagare men ge denne möjlighet att anlita andra för att utföra delar av assistansen, om det sker på uppdrag av den assistansberättigade. Detta alternativ har sina fördelar men kan också skapa problem både i relationen mellan de inblandade anordnarna och mellan anordnare och assistansberättigad. Ökad uppföljning och kontroll av assistansersättning minst gäller det i fråga om redovisning av assistansersättningen. Mot den bakgrunden föreslår vi att den assistansberättigade skall ha möjlighet att välja flera assistansanordnare som betalnings- mottagare. Det ger en stor valfrihet för den enskilde som olika assistansanordnare inte behöver få sin verksamhet invävd i varandra i en relation där en av dem har ett stort ansvar som betal- ningsmottagare. De anordnare som väljs skall ha tillstånd, om det inte gäller kommuner. Vidare krävs inte heller tillstånd om den assistansberättigade väljer att själv vara arbetsgivare för sina assi- stenter. I dessa fall skall den assistansberättigade göra en anmälan om detta till . Genom att assistansersättningen betalas ut till anordnaren istället för den assistansberättigade torde det inte uppstå några större svårigheter vid uppföljningen och kontrollen. Som framgår av avsnitt 6.3.3 föreslår vi att den eller de anordnare som Försäkrings- kassan betalar ut ersättningen till alltid skall kunna verifiera att assistansersättningen använts till kostnader för personlig assistans. Den assistansberättigade får i samband med beslutet ange vilka anordnare som assistansersättningen skall betalas ut till och hur timmarna skall fördelas mellan de olika anordnarna. Det är alltid betalningsmottagaren som har redovisningsansvar för den assistans denne har utfört. Möjligheten att byta anordnare kvarstår. När någon av de betalningsmottagande assistansanordnarna på uppdrag av den assistansberättigade låter annan utföra viss personlig assistans skall denne i normalfallet ha tillstånd av , om utföraren inte är en kommun. I särskilda fall skall undantag kunna göras från tillståndskravet. Som exempel på särskilda fall kan nämnas utlandsvistelse och akuta situationer. Vid en akut situation kan den assistansberättigade och anordnaren behöva anlita ett företag som saknar tillstånd, t.ex. ett bemannings- företag. Med akut avses högst någon dag. I fråga om övriga regler om utbetalning av assistansersättning föreslår vi att även fortsättningsvis skall ha rätt att meddela föreskrifter om utbetalning av ersättning. Det handlar t.ex. om att i föreskrifter bestämma hur ersättningen skall betalas ut, vad som krävs av en anordnare för att denne skall kunna vara betalningsmottagare, frågor om avrundning av utbetalt belopp eller andra frågor som reglerats i föreskrifter och allmänna råd om assistansersättningen. Det kommer att finnas beslut om personlig assistans enligt LSS och vars verkställighet behöver anpassas till det nya systemet Ökad uppföljning och kontroll av assistansersättning när de här föreslagna reglerna träder i kraft. föreslår därför vissa övergångsbestämmelser. Enskilda assistansan- ordnare och assistansberättigade som själva anordnar sin personliga assistans bör kunna vara betalnings- mottagare av assistansersättning utan att ha tillstånd att bedriva assistansverksamhet eller ha gjort anmälan om sådan verksamhet. Det handlar då om de anordnare som assistansberättigade valt som utförare redan innan de nya reglerna träder i kraft och som vill att denne skall vara betalningsmottagare. När tillståndsmyndigheten bedöms kunna fatta beslut om tillstånd skall de nya reglerna tillämpas fullt ut. Assistansersättning betalas ut en gång . Månadsutbetal- ningen grundas vanligen på ett genomsnitt av det antal timmar som beviljats multiplicerat med timbeloppet eller det beslutade högre timbeloppet. Enligt gällande bestämmelser skall assistansersättning beviljas för ett visst antal timmar eller , dock längst . Slutavräkning görs senast efter utgången av varje tidsperiod för vilken assistans- ersättning beviljats. Med slutavräkning menas att antalet utförda assistanstimmar skall avräknas mot antalet timmar för vilka assistansersättning har betalats ut. Ersättning som beviljats och betalats ut, men som inte lämnats i form av utförd assistans, betalas tillbaka till sedan slutavräkning gjorts. RFV föreslår i sin rapport om ökad kostnadskontroll att assi- stansersättning skall beviljas för ett visst antal timmar , månad eller , dock längst , då den enskilde har behov av personlig assistans för sin dagliga livsföring (beviljade assistans- timmar). Flera remissinstanser tillstyrker förslaget om att avräknings- perioden kan uppgå till längst . Det gäller bl.a. , Föreningen , i , , , KFS och STIL. De pekar på att förslaget leder till mindre administration, bättre möjligheter att fördela assi- stanstid och underlättar arbetet. uppger dock att det blir svårt att veta vilka uppgifter som skall redovisas vid slut- avräkningen. Ett par remissinstanser framhåller att om assistanser- Ökad uppföljning och kontroll av assistansersättning sättning beviljas bör slutavräkning ske året efter. omfattar redovisningen av den statliga assistansersätt- ningen endast användningen av assistanstimmar och användningen av assistansersättning med förhöjt timbelopp. För denna redovis- ning svarar den assistansberättigade. Redovisningen av använd- ningen av assistanstimmar avser hur många timmar varje assistent har arbetat för den assistansberättigade och hur många timmar denne använt. Vi föreslår att strukturen för kontroll av assistanser- sättningen ändras på ett annat sätt än vad RFV föreslagit. Vi vill tydligare markera betalningsmottagarens ansvar, dvs. ansvaret hos den eller de anordnare som utför personlig assistans på den assistansberättigades uppdrag. Vi föreslår därför att betalnings- mottagaren skall vara skyldig att redovisa såväl i vilken omfattning beviljade timmar använts som till vilka kostnader assistansersätt- ning använts. Förslaget innebär att den assistansberättigade inte behöver lämna in någon timredovisning till , som innehåller uppgift om vilka assistenter som utfört assistans. Genom denna åtgärd förenklas handläggningen hos både assistansanordnaren och utan att statens reella kontrollmöjligheter försämras. Redovisning som gäller hur många timmar en assistans- berättigad använt, och som kallas Räkning-Assistansersättning, skall vara kvar och även i fortsättningen vara månatlig. Denna redo- visning ger goda möjligheter för den assistansberättigade att , som föreslås förlängas till att vara som längst (se 6 § ), följa upp i vilken omfattning timmarna har nyttjats. Dessutom får genom denna redo- visning förutsättningar att kunna reagera om något verkar onormalt. skall också i fortsättningen arbeta med avräkning och slutavräkning som skett. Den ändring som genomförs är att det är betalningsmottagaren som blir skyldig att betala tillbaka assistansersättningen för de timmar som inte nyttjats som slutavräkningen avser. De uppgifter som ligger till grund för slutavräkningen gäller, i huvud- fallet, per , eller när rätten till ersättning upphör eller vid byte av assistansanordnare. För den assistansberättigade kan detta i något fall innebära att slutavräkningen omfattar , dvs. för de assistansberättigade som beviljats assistans- ersättning under den i lagen angivna tidsperioden. Ökad uppföljning och kontroll av assistansersättning För att det skall vara möjligt att göra uppföljning och kontroll skall anordnaren bli skyldig att tillhandahålla de uppgifter som För- säkringskassan behöver för sin uppföljning. skall också, på begäran, kunna se utdrag ur anordnarens interna redovis- ning av timmar och bokföring samt verifikationer av de kostnader som assistansersättningen använts till. Den uppföljning och kontroll som skall göra av den assistansersättning som utgått med förhöjt timbelopp skall fortsätta som . Om denna ersättning inte använts, eller använts på ett sätt som inte är författningsenligt, skall Försäkrings- kassan rikta krav om återbetalning av en del av eller av hela det utbetalda förhöjda timbeloppet. Som komplement till de regler vi föreslår i om olika redo- visningar skall bemyndigas att meddela före- skrifter om hur redovisningen i detalj skall gå till för att det skall bli en enkel, snabb och anpassad handläggning, både för Försäkrings- kassan och den assistansberättigade. Det handlar bl.a. om före- skrifter om vilket material som måste ha, på vilket sätt materialet skall redovisas och andra situationer som regleras i föreskrifter och allmänna råd om assistansersättningen. Vi vill understryka att syftet med uppfölj- ning är att se vad assistansersättningen använts till som ersättningen betalats ut (jfr 6 § ). Det handlar således inte om en kontinuerlig granskning av vad assistansersätt- ningen används till, med regelbunden rapportering av kostnader som ersättningen betalas ut. skall dock, som framgått, alltid kunna begära utdrag ur betalnings- mottagarens dokumentation av tid och kostnader för personlig assistans. 6.4.3 Redovisning av andra kostnader än lön RFV föreslår i sin rapport till regeringen att endast lönekostna- derna skall regleras. När det gäller de övriga kostnaderna får avtalet mellan assistansberättigade och anordnare styra hur de används. Bland remissinstanserna finns det kritik mot förslaget. vill reglera kostnader för utbildning av assistenter. kommun anser det inte rimligt att lämna så Ökad uppföljning och kontroll av assistansersättning stor del oreglerad. Om kostnaderna skall avtalas mellan brukare och anordnare, kan det skapa stora svårigheter för anordnaren. Vi bedömer att uppföljningen och kontrollen inte kan fungera på ett effektivt sätt om den endast avser lönekostnader. återstår betydande summor av assistansersättningen, som kan användas för andra ändamål än assistans om det saknas kontroll- möjligheter. För att skall kunna bedriva sin kontroll bör den få möjlighet att begära in uppgifter från en anordnare om det finns anledning att ifrågasätta de uppgifter anordnaren lämnar. Möjligheten att bedriva uppföljning och kontroll förutsätter att uppgifterna på ett enkelt sätt går att kontrollera. Vi har diskuterat formerna för denna kontroll med olika anordnare och med repre- sentanter för . Vi har också tagit del av årsredovis- ningar för att ta reda om det är möjligt att få tillräcklig information den vägen. Årsredovisningarna kan inte fungera som ett verktyg i detta sammanhang. De ger inte den information som Försäkrings- kassan skall efterfråga. Ett särskilt system för redovisning av de aktuella kostnaderna behöver därför skapas, som är enkelt att hantera för både anordnare och . Vi föreslår att betalningsmottagaren skall redovisa alla kostnader för personlig assistans utöver lön. Redovisningen skall följa en mall med fem kostnadsslag. Varje enskild kostnad utöver lönerna skall kunna påföras något av dessa kostnadsslag. Följande fem kostnadsslag föreslås: arbetsmiljö- och personalomkostnader, Vid redovisningen av dessa kostnadsslag skall anordnaren ange hur höga kostnaderna är för vart och ett av dem. Vi vill inte specificera vad varje post skall uppgå till, eftersom det kan variera . Vårt förslag innebär att dessa kostnader får motsvara högst av assistansersättningen. Vi tror att denna andel kommer att vara lägre för många anordnare. Redovisningen av kostnadsslagen beskrivs mer utförligt längre fram i detta avsnitt. Summorna för varje kostnadsslag kan lämpligast redovisas på en blankett. Ökad uppföljning och kontroll av assistansersättning ifrågasätter de redovisade kostnaderna kan den kräva att få granska de verifikationer som finns under kostnadsslagen. På samma sätt som för lönekostnaderna är det viktigt att reglerna för kostnadsslagen, och den sammanlagda nivån för de kostnader dessa avser, inte kan ändras genom enbart ett myndig- hetsbeslut. Mot den bakgrunden föreslår vi att kostnadsslagen skall regleras i en förordning. Nedan beskrivs de olika kostnadsslagen närmare. Under denna post ligger alla de omkostnader som är direkt knutna till assistansen. De anges närmare under avsnitt 4.2.1. Denna post innehåller kostnader för utbildningar och fortbild- ningar av personal. Inga lönekostnader för de personliga assistenterna ingår här. Dessa ligger under lönekostnader. Detta gäller endast assistenterna. När administrativ personal deltar i utbildningar är deras lönekostnad en del av utbildningskostna- derna. Se avsnitt 6.3 om lönekostnader. Vi vill betona hur viktigt det är med arbetsmiljöinsatser och personalomkostnader för de personliga assistenterna.