sou · GTB394 · 2006-01-01 00:00:00 — I tidigare kapitel har redovisats nationellt genomförda inventer- ingar och undersökningar, samt de system som kan användas för att sprida den information som dessa insatser har gett upphov till. Genomgången har visat att det saknas en enhetlig struktur för hur lägessatta data byggs upp, definieras och presenteras. Detta gör att det för en användare av informationen kan bli nödvändigt med omfattande insatser för att göra informationen enkelt jämför- bar. Detta gäller särskilt då informationen som avses utgörs av lä- gessatta data. I de system som byggs upp för att fånga data finns ett stort antal varianter av hur det lägessatta datat ska definie- ras, lagras och beskrivas. I och med att de tekniska plattformarna för datafångst i form av GPS-system, fältdatorer och GIS-pro- gramvara blivit avsevärt billigare under en följd av år, som möjligheterna i tekniken ökat, är det inte ovanligt att det inom en och samma organisation går att hitta ett antal olika system där slut- produkten – den lagrade informationen – svårligen kan nyttjas för samanalyser. Detta behöver i och för sig inte vara ett problem i det fall infor- mationen inte behöver läsas eller bedömas i sammanhang av annan information. När en tredje part behöver få tillgång till uppgifterna kan dock problem uppstå. I kapitel 9 har redovisats vilka huvudsakliga aktörsgrupper som bedöms ha behov av information från olika inventeringar och un- dersökningar. I flera fall, och tydligast för planerare och markan- vändare i stort (t.ex. infrastrukturverk, företag, areella näringar), är möjligheterna att enkelt och effektivt få tillgång till lägessatt, stan- dardiserad information av största betydelse. är de tre största finansiärerna av den kunskapsuppbyggande verksamhet som här avses , och . Om dessa tre ansvarsmyndigheter skulle komma överens om en gemensam teknisk standard över hur lägessatt in- formation om inventeringar och undersökningar definieras, be- skrivs och distribueras, skulle detta vara ett stort steg framåt för de aktörer som har behov av dessa uppgifter. Om en sådan gemensamt överenskommen standard kombinerades med en gemensam strategi för hur denna information presenterades på respektive organisa- tions webbplatser (se kapitel 9), skulle med stor sannolikhet ut- nyttjandet av informationen effektiviseras avsevärt. Ett gott exem- pel som kan tjäna som en förebild för hur ett system för presenta- tion och distribution av lägessatta kan fungera är Skogens pärlor och Skogens källa. Jag föreslår därför att tillsammans med Jord- bruksverket och ges i uppdrag att fastställa en na- tionell standard för inventeringar och undersökningar samt i dessa fångade lägesbundna data. Standarden ska syfta till att de insatser som genomförs uppfyller gemensamma krav och därigenom blir möjliga att samanalysera. I de fall en kunskapsuppbyggande insats finansieras av medel från någon av de centrala aktörerna ska denna insats ske på ett sådant sätt att den gemensamma standarden upp- fylls. I detta sammanhang är det viktigt att erinra om det ansvar för spridning av regionala planerings- och miljöunderlag som länssty- relserna har inom ramen för samt . Länsstyrelserna har löst detta ansvar genom en gemensam webb- tjänst, kartor, där användaren kan ladda ned denna typ av underlag. Omfattande insatser har gjorts för att definiera gemen- samma standarder enligt ovan, och det är viktigt att dra erfarenhe- ter av länsstyrelsernas arbete. Länsstyrelserna har genomfört insat- sen för att inte användarna ska ha 21 separata system för hantering av lägessatt information. Det förslag som läggs ovan syftar inte till att frånta länsstyrelserna sitt ansvar, utan att komplettera det med en likartad modell mellan de huvudsakliga miljömålsaktörerna. De ideella organisationerna – en viktig bas för bevarandearbetet De nationellt täckande ideella organisationerna gör, som visats i detta betänkande, viktiga uppgifter inom ramen för kun- skapsuppbyggnaden om den biologiska mångfalden. Regionalt på- går arbete med framtagande av landskapsfloror. Mycket av miljö- övervakningen inriktad på fågellivet i har sin grund i ideella insatser av engagerade människor som drivs av ett stort intresse för naturen och dess värden. De ideellt aktiva gör stora insatser för folkbildning och för engagemang. De ideella organisationerna är viktiga för att kanalisera och stödja medborgarnas engagemang och de har en central roll i arbetet med att bygga en hållbar utveckling. Det kunskapsuppbyggande arbetet har sin bas i dels de profes- sionella organisationernas och myndigheternas systematiskt be- drivna arbete för att successivt öka kunskapen om den biologiska mångfalden, dels i de ideella organisationernas medlemsstyrda in- satser. Utan de ideella organisationernas engagemang skulle mycket av artövervakningen i vara avsevärt mer kostsam än . På samma sätt som sker för t.ex. skulle det med fog kunna hävdas att de ideella naturvårdsorganisationerna utför ett allmänt uppdrag i de delar det handlar om vad som legat inom ramen för denna utrednings uppdrag att bedöma – kunskaps- uppbyggnaden. Många av de ideella organisationerna har behov av en ökad stabi- litet och möjligheter att mer långsiktigt planera och bedriva sin kunskapsuppbyggande verksamhet. Det är enligt min uppfattning inte orimligt att de ideella naturvårdsorganisationer som har en roll i det kunskapsuppbyggande arbetet ska erhålla ett statligt stöd för sina insatser. Ett sådant stöd bör beräknas med utgångspunkt i an- talet medlemmar per organisation, och utgå för organisationer som uppfyller vissa kriterier. Organisationerna bör ha en nationell täck- ning och verksamhet i en majoritet av länen, de bör genomföra verksamhet som på ett eller annat sätt ingår i nationella program för t.ex. miljöövervakning eller artövervakning och de bör ha en riksorganisation. De ska vara välkända och bygga på demokratiska grundprinciper. Ett stöd till de ideella organisationerna skulle ge dem en möjlig- het att mer kraftfullt delta i det kunskapsuppbyggande arbetet och därigenom ytterligare bidra till både att kunskaperna om den biolo- giska mångfalden ökar och att människors engagemang stärks. Ett stöd bör finansieras via anslaget för biologisk mångfald. För att ska kunna klara ett tydligare samord- nande ansvar krävs antingen tillförsel av resurser för denna uppgift eller omprioriteringar inom verksamheten. Det har inte varit möj- ligt att inom ramen för denna utredning bedöma i vilken omfatt- ning det är möjligt att genomföra omprioriteringar inom Natur- vårdsverkets nuvarande verksamhet. Frågan måste beredas vidare. Det måste framhållas att en samlad bedömning enligt min uppfatt- ning bör göras av om resursbas står i paritet med de uppdrag som getts. I och med att det sker en samord- ning inom vissa områden, t.ex. där länsstyrelserna getts delegation av samordningsuppgifter samt finansiering för dessa uppgifter, finns det med stor sannolikhet vissa resurser redan inom systemet som torde vara möjliga att omdisponera. Uppbyggnaden av en nationell teknisk standard torde kunna lö- sas inom ramen för respektive centralt verks ramanslag. Ett stöd för ideella organisationer med kunskapsuppbyggande verksamheter skulle, med en konstruktion baserad på antalet aktiva medlemmar och styrt utgående från de kriterier som angetts ovan, sannolikt medföra små kostnader men ge stora effekter i form av ett ökat engagemang. Läget för de samlingarna i landet ger anledning till oro. Samlingarna har stor betydelse av miljö- och kulturpoli- tiska skäl. De är ett miljöhistoriskt arkiv, en tillgång för grund- läggande forskning, och en viktig del av det svenska kulturarvet. Särskilt förvaringsomständigheterna för torra samlingar i de större museerna behöver stärkas. 1.En interdepartemental arbetsgrupp tillsätts med uppdrag att föreslå hur samlingarna på bästa sätt kan bevaras, alternativt bedöma vilka delar av samlingarna som kan avvecklas så att dagens resurser kan fokuseras på kvarvarande samlingars fortsatta existens. 2.Regeringen ger de museer som har statligt huvudmannaskap i uppdrag att i respektive museums accessionspolicy inarbeta bestämmelser att där en forskningsinsats ger upphov till nya samlingar, det inom ramen för denna insats också ska bud- geteras medel för samlingarnas registrering, förvaring och omhändertagande för en period . Naturföremål har samlats in och bevarats på ett systematiskt sätt, främst för forskningsändamål, . De samlingarna i innehåller ca 30 miljoner föremål, en siffra som är behäftad med en betydande osäkerhet. Med begreppet föremål avses den för samlingar vedertagna defini- tionen, dvs. ett eller flera fysiska objekt som registrerats med en etikett eller som en post i en databas. Ett föremål kan bestå av t.ex. hundratals snäckor eller kristaller som förvaras och är registrerade tillsammans som en enhet. Antalet objekt i en samling är därför betydligt större än antalet föremål. Större samlingar med över en miljon föremål finns vid i , Lunds universi- tet, , och . Därutöver finns mindre men viktiga sam- lingar vid ett antal andra institutioner i landet. Samlingarna har ett brett användningsområde för forskning, miljöfrågor, samhällsplanering och för andra samhällsfunktioner. Samlingarna har stor betydelse som forskningsmaterial men är också, på samma sätt som övriga museisamlingar, en del av det svenska och internationella kulturarvet. Speciellt värdefulla i det avseendet är de äldre samlingarna. Forskningsaspekterna berörs inte närmare i denna utredning. De viktigaste samlingarna i är landets största mu- seum. Det har anor , då bildades, och hörde till . är museet en myndighet under Utbildnings- och kulturdepartemen- tet. Den publika verksamheten med utställningar och andra attrak- tioner gör museet till ett av landets största besöksmål. Museet har en omfattande pedagogisk verksamhet för främst skolelever. Na- turhistoriska har en stark internationell forskningsverk- samhet som är knuten till samlingarna. Samlingarna, som omfattar 9 miljoner föremål av växter, djur, fossil och , besöks av hundratals forskare från hela världen och museet har också en mycket omfattande låneverksamhet. Här finns bland annat växter och djur från samlingar, ett mycket stort svenskt material, stora samlingar från och polartrakterna och en omfat- tande miljöprovbank med djupfrysta vävnadsprover. Naturhisto- riska har över 200 anställda, varav två tredjedelar arbetar med samlings- och forskningsverksamheten, och omsätter . De botaniska och zoologiska samlingarna vid , , har också anor . De har sammanförts organisatoriskt till ett biologiskt museum. Här finns över 10 miljoner föremål av djur och växter. arna är mycket omfattande och hör till de främsta i världen. Bland övriga samlingar kan speciellt nämnas den internationella algsam- lingen i herbarium, som är den mest värdefulla i världen. De biologiska museerna i har en omfattande låneverksamhet och många besökande gästforskare . Museerna har drygt 15 anställda och omsätter . Evolutionsmuseet i bildades genom en sammanslagning av de tidigare botaniska, mineralogiska, paleontologiska och zoolo- giska museerna vid . Museet har en stor publik utställning. Samlingarna, som består av ca 6 miljoner föremål av djur, växter och fossil, har internationellt viktiga delsamlingar inom flera områden. De innefattar bland annat Linnématerial från 1700- talet. En av världens största spindelsamlingar finns här liksom ett av världens mest betydelsefulla lavherbarier. Samlingen av fossila kinesiska ryggradsdjur är unik. Låneverksamheten är omfattande och museet besöks av många gästforskare. Evolutionsmu- seet har omkring 15 anställda och omsätter ca . är, till skillnad från övriga na- turhistoriska museer, inte statligt utan hör till Västra Götalandsre- gionen. De publika utställningarna är välbesökta och museet har en omfattande verksamhet för skolbarn. Här finns 1,6 miljoner före- mål (prover som totalt omfattar 5–10 miljoner djur), främst djur. Tyngdpunkten ligger på svenska föremål. Bland viktiga samlingar kan nämnas ryggradsdjur, speciellt kräldjur samt material av ter- restra evertebrater, speciellt mollusker, från en mycket omfattande inventering av hela . Museet har ett stort referensmaterial av djur från svenska , bland annat från inventeringar . mu- seum har ett trettiotal anställda och omsätter drygt 20 mil- joner kronor. Göteborgsherbariet hör till . Samlingarna är bara öppna för forskare och omfattar ca 1,6 miljoner föremål. Sär- skilt betydelsefulla är samlingarna av kärlväxter från tropiska Syd- och vednedbrytande svampar från norra halvklotet. Här finns även ett stort material av levande svampmycel. Herbariet har tre anställda. Bland mindre men betydelsefulla samlingar kan nämnas herbariet vid , betydande samlingar av skadeinsekter vid i , herbarierna och de levande samlingarna vid Bergianska i , Oskarshamnsherbariet, bergart- och fossilsamlingar vid geologiska undersökning och mineralsamlingen vid i . Föremålsbeståndet vid fem största samlingar Antalet föremål är mer eller mindre väl känt för olika samlingar och inga uppgifter är helt exakta. Bäst känt är antalet föremål vid Na- turhistoriska medan antalet föremål i insektsamlingen vid , som uppskattas till 10–20 miljoner, är osä- kert. Det kan vara lägre. Av speciellt intresse för kunskapen om de biologiska förhållan- dena i är antalet föremål insamlade i . En betydande del av samlingarna består av svenska föremål, andelen varierar från omkring en tredjedel vid Evolutionsmuseet i till vid . Uppgifter om antalet svenska föremål är i de flesta fall mer osäkra än uppgifter om totalantalet eftersom de är svårextraherade ur de traditionella föremålsregistren och endast en liten del av samlingarna är registrerade i digitala sökbara databaser. I tabell 5 anges antalet föremål samt inom parentes andelen svenska föremål vid de fem största samlingarna i , uppdelat i huvudgrupperna botanik, zoologi, paleontologi och geologi. Tabell 5 Antal föremål och inom parentes andelen föremål insamlade i vid fem största samlingar. I de fall antalet föremål är osäkert används i tabellen det lägsta värdet i uppskattat intervall. 500 000 () NRM, ; GNM, ; GB, Göteborgsherba- riet, ; LU, (och ); UU; Evolutionsmuseet, . Vid flera samlingsinstitutioner finns dessutom ett omfattande ma- terial som inte är ordentligt omhändertaget. Det kan röra sig om material från äldre expeditioner eller donationsmaterial som på Exklusive paleozoologiska mikropreparatuppskattat till 10–20 miljoner Det totala antalet är inte känt, det angivna antalet avser typsamlingen som innehåller nära 10 000 föremål grund av resursbrist inte har monterats, registrerats och införlivats med huvudsamlingarna. Antalet föremål av denna karaktär, s.k. back-log, är av naturliga skäl inte känt. Som exempel kan nämnas att bara vid har en back-log av kanske en miljon föremål, främst botaniskt material. Av detta utgör blomväxter över 500 000 föremål. Vissa samlingar och föremål är vetenskapligt mer värdefulla än andra. Generellt gäller att värdet är större för väl undersökta före- mål, som har ett större kunskapsinnehåll. Samlingar som bearbetas aktivt, genom forskning och andra undersökningar, blir därför all- mänt sett mer värdefulla . Vissa föremål är speciellt vär- defulla, och kan även ha ett betydande kommersiellt värde, på grund av att de t.ex. representerar arter som är sällsynta, utrotade eller utrotningshotade, utgörs av unika fossil eller samlats in från geologiska lokaler som är utbrutna eller otillgängliga. Särskilt värdefulla vetenskapligt är så kallade typföremål, dvs. före- mål som använts då en art eller ett beskrivits vetenskapligt . Typföremål utgör och används som referensma- terial vid efterföljande forskning och undersökningar. I tabell 6 anges det uppskattade antalet typföremål vid fem största samlingar. De flesta uppgifterna är kon- servativa uppskattningar, antalet är troligen högre eftersom det inte alltid är markerat i samlingsregistren vilka föremål som är typföre- mål. Tabell 6 En uppskattning av antal typföremål vid fem största naturhisto- riska samlingar. Uppgifterna avser antal kända föremål, det verkliga an- talet är troligen högre. Antal botaniska och zoologiska föremål uppdelat på undergrupper Från ovanstående sammanställning framgår att de botaniska och zoologiska samlingarna är de mest omfattande. I tabell 7 anges en uppdelning av antal föremål i de botaniska och zoologiska samling- arna på olika organismgrupper. De till antalet största samlingarna är de entomologiska, främst insekter, följt av fröväxter. Tabell 7 Antal botaniska och zoologiska föremål vid fem största natur- historiska samlingar uppdelat på undergrupper. Då antalet föremål är osäkert används i tabellen det lägsta värdet i uppskattat intervall. Samlingar som används aktivt växer kontinuerligt. Den årliga till- växten, accessionen, av nya föremål, ligger internationellt typiskt i intervallet 0,5–. Nyinsamling av föremål med det primära syftet att berika samlingarna är numer sällsynt. Nya föremål tillkommer främst genom donationer av främst privatsamlingar, från insam- lingar i samband med forskningsprojekt och inventeringar och ge- nom byten. Den främsta kvalitetsgranskningen, där det prövas om ett före- mål är vetenskapligt tillräckligt intressant, sker innan de införlivas med en samling. Många föremål och samlingar som erbjuds de stora samlingsinstitutionerna accepteras inte och mycket insamlat material från olika undersökningar kasseras då undersökningen är genomförd. Skriftliga accessionspolicies finns vid och . Vid Naturhi- storiska pågår arbete att ta fram detaljerade accessions- policies för vissa samlingsområden. Antalet föremål i de entomologiska samlingarna av främst insekter vid är osäkert. Antalet uppskattas till 10–20 miljoner, den lägre siffran har använts i denna sammanställning. Gallring, där föremål som vid en ny bedömning inte anses vara av tillräckligt värde och därför avlägsnas från samlingarna, förekom- mer sparsamt. I tabell 8 anges den genomsnittliga årliga accessionen vid fem största samlingar. Tabell 8 Genomsnittlig årlig accession av föremål vid fem största natur- historiska samlingar. Andra viktigare svenska samlingar Det sammanlagda antalet föremål vid övriga samlingar i kan uppskattas till en miljon (tabell 9). Herbariet vid innehåller ca 300 000 föremål, varav 220 000 är blomväxter. är monterat och registrerat men ännu inte införlivat med huvudsamlingen. Vidare finns ett back-log material omfattande ca 150 000 föremål. Vid finns även vissa zoologiska samlingar som används främst för un- dervisningsändamål och delvis är utställda. har även en utställd mineralogisk referenssamling. Vid () i finns special- samlingar av skadeinsekter och andra svenska insekter som omfat- tar ca 250 000 föremål. Regionherbariet i (), med 110 000 föremål, har läns landsting som huvudman. Det innehåller främst material från flora. har mycket små driftsanslag men har digitaliserat av samlingen och har kommit längst i landet när det gäller att göra samlingarna tillgängliga genom GBIF (GBIF beskrivs närmare i kapitel 9). vissa år kan det bli betydligt mer när de t.ex. tar emot en stor insektsamling10–20 000 accessioner för botanik 8–10 000 accessioner 50–100 för Paleontologi och Geologi tillsammans Vid Bergianska i finns utöver de levande samlingarna sammanlagt ca 85 000 föremål i flera historiskt värdefulla herbarier. Bergiusherbariet, från perioden –1856, innehåller ca 17 000 ark. Det skandinaviska herbariet, som planeras överföras till , omfattar ca 28 000 föremål in- samlade och framåt. Trädgårdsherbariet innehåller ca 40 000 ark med odlade växter från Bergianska och andra trädgår- dar, som , och i Stockholms- trakten. Typmaterialet omfattar ca 200 föremål. Huvudmannaska- pet för Bergianska är delat mellan och . Herbarier med flera 10 000-tal föremål finns vid biologiska mu- seet i , kommunherbarium, högre all- männa läroverks herbarium och vid . museums samlingar innehåller över 26 000 huvudsakligen zoologiska föremål. Tabell 9 Antal föremål i andra viktigare svenska samlingar. = Regionherbariet i , SBT = Bergianska ; MM = museer; = i ; = Herbarium , ; Norr = kommuns herbarium; VI = högre allmänna läroverks herbarium, OREB = Öre- broherbariet, = Bergskolan i , SLU = Entomologiska samlingar vid SLU, Ájjte = Ájtte fjäll- och samemuseum, . Kursiverade koder är de som används inom det internationella systemet Index Herbarior Övriga länsmuseer har tillsammans inte fler än ca 10 000 naturhi- storiska föremål. har 3 240 zoologiska fö- remål, bland annat en samling kulturhistoriskt intressanta fåglar från sydvästra vid . De zoologiska samlingarna vid , och länsmuseer har också nämnvärda zoologiska samlingar. och har förhållandevis stora fågelsamlingar, och äggsamlingen vid omfattar flera hundra exemplar. Vid finns 700 herbarieark. Vid Ájtte fjäll- och samemuseum i finns ca 3 000 botaniska och zoologiska föremål. Samlingarnas fysiska status och lagringsförhållanden Inga samlingsföremål är beständiga, även , bergarter och förstenade fossil bryts i princip ner med tiden även om det sker ytterst långsamt. Organiskt material som skelettdelar, skinn, mon- terade djur och torkade växter är mer känsligt för nedbrytning på grund av skadedjur, olämpliga temperatur- och fuktförhållanden, temperatur- och fuktvariationer och olämpliga ljusförhållanden. Spritlagda samlingar förstörs lätt genom uttorkning om de inte kontinuerligt övervakas och ny alkohol fylls på för att kompensera för avdunstning. Förvaringskärl, herbarieark och annat material åldras och måste efter behov ersättas. Samlingsmaterial slits även då det används och sådan nedbrytning i samband med hantering går snabbare om förvaringssystemen är överfulla eller på annat sätt olämpliga. Samlingar riskerar också förstöras genom bland annat eldsvåda, indirekta brandskador, vattenskador i samband med över- svämning och andra större eller mindre olyckor och katastrofer. Genom ändamålsenliga förvaringslokaler med moderna övervak- ningssystem och god samlingsvård minimeras nedbrytningen, så att materialet ska kunna bevaras för kommande generationer hundra- tals år framåt i tiden. Standarder för museisamlingar och magasin Standarden på samlingslokalerna vid de samlingar som beskrivits i denna rapport varierar stort. Somliga samlingar förvaras i moderna, ändamålsenliga lokaler med tillräckligt accessionsutrymme medan andra lokaler är undermåliga med avseende på de flesta av de ovan angivna parametrarna. Arbetet med att säkra ändamålsenliga lokaler försvåras av att op- timal temperatur och luftfuktighet är olika för olika typer av mate- rial. Generellt gäller att en jämn temperatur och luftfuktighet, med så små dygns- och årsfluktuationer som möjligt, är väl så viktigt som de absoluta värdena. Många samlingstyper förvaras bäst vid en temperatur som är lägre än lämplig arbetstemperatur för personalen som arbetar med samlingarna, vilket ställer särskilda krav på ar- betsutrymmenas utformning. Till skillnad från andra typer av arkivmaterial saknas det för na- turhistoriska samlingar accepterade och tillämpade standarder. Detta har identifierats som en allvarlig brist och på- går flera internationella initiativ att ta fram sådana standarder, där personal från är engagerad. Parametrar som kommer beaktas i dessa standarder innefattar skydd mot och förebyggande åtgärder mot skadedjursangrepp, klimat och klimat- variationer, ljus, luftföroreningar, olämpliga inrednings- och för- packningsmaterial, fysiska risker vid hantering, insamlings- och prepareringsmetoder, som kan påverka materialet (DNA), hälso- risker, bedömning av risk för brand, översvämning och stöld. Pro- jekten omfattar även övervakningssystem för dessa faktorer, samt utbildningsinsatser för personal. Lokal- och förvaringssituationen vid viktigare samlingar Vid finns ett ändamålsenligt modernt magasin för de spritlagda samlingarna med begränsat accessionsut- rymme.