sou · GTB3114d8 · 2006-01-01 00:00:00 — En annan situation i vilken mer än hel tillfällig föräldrapenning kan lämnas är om föräldern börjar ett arbetspass som avslutas samt att föräldern genomför ytterligare ett arbetspass den efterföljande dagen. Vi anser att det i SFB inte skall föras in en särskild bestämmelse som reglerar i vilka situationer tillfällig för- äldrapenning får lämnas med som mest hel förmån eller med mer än hel förmån. 4 kap. 16 § Bestämmelsen motsvarar 4 kap. 17 § första och tredje stycket AFL. Vårt förslag bygger på att vi anser att formuleringen eller uppbär motsvarande ersättning enligt annan författning i 4 kap. 17 § första stycket första meningen AFL vid en överföring till balken, som även innehåller regler om olika skadeersättningar, endast kan syfta på ersättning som motsvarar sjukpenning enligt äldre skadeförfattningar. 4 kap. 19 § Bestämmelsen motsvarar 4 kap. 18 § tredje stycket AFL. Vi anser det självklart att utbetalningen till annan skall användas till för- älderns och familjens nytta. Med hänsyn härtill föreslår vi att nämnda led i den nu gällande bestämmelsen inte bör föras över till SFB. 5 kap. 2 och 3 §§ Bestämmelserna motsvarar närmast 4 kap. 4 § första stycket andra meningen AFL. Vi föreslår dessutom att bestämmelsen i SFB kompletteras med uttrycket faktiskt vårdar barnet. Skälet för detta är att vi anser att det har ett pedagogiskt värde att det i för- fattningstexten anges att det krävs en rumslig kontakt mellan barnet och föräldern under större delen av den tid som föräldrapen- ningsförmånen lämnas. Bestämmelsen innebär endast ett förtyd- ligande av gällande lagstiftning (se bl.a. prop. 1978/79:168 s. 47). 5 kap. 16 § Bestämmelsen motsvarar 4 kap. 3 § femte stycket AFL. Det går inte av den nu gällande bestämmelsen att med säkerhet utläsa om det för bestämmelsens tillämplighet krävs att föräldrarna har gemensam vårdnad om barnet. Vi gör emellertid den tolkningen att detta inte är ett krav i de situationer som regleras i bestämmelsen. 5 kap. 17 § Bestämmelsen motsvarar 4 kap. 3 § sjätte stycket AFL. Det går inte av den nu gällande bestämmelsen att utläsa om det för bestämmel- sens tillämplighet krävs att föräldrarna har gemensam vårdnad om barnet. Vi anser att detta inte är något krav i de situationer som regleras i bestämmelsen. Som anges i 5 kap. 18 24 §§ lämnas föräldrapenning på tre ersättningsnivåer: sjukpenningnivå, grundnivå och lägstanivå. I andra stycket i denna paragraf föreslås att en förälder till förmån för den andre föräldern inte får avstå föräldrapenning på sjukpenning- nivå såvitt avser viss i förslaget angiven tid. denna del en omskrivning av nu gällande bestämmelser i 4 kap. 3 § sjätte stycket första meningen AFL. 5 kap. 18–24 §§ I nu gällande bestämmelser i 4 kap. AFL som reglerar föräldra- penningens tre ersättningsnivåer är endast två av dessa namngivna. Gällande författningstext är även mycket komplicerad och svårläst. I ett försök att underlätta förståelsen av bestämmelserna föreslår vi att det tydligt anges att föräldrapenning kan lämnas på tre olika namngivna ersättningsnivåer och vilka av dessa nivåer som grundar sig på om den försäkrade är bosatt eller arbetar i . Eftersom föräldrapenning på den högsta ersättningsnivån grundar sig på en försäkrads sjukpenninggrundande inkomst, föreslår vi att den ersättningsnivån kallas för sjukpenningnivå. Då de båda andra ersättningsnivåerna redan har inarbetade namn, har dessa inte ändrats. 5 kap. 26 § Första stycket motsvarar i princip 4 kap. 6 § sjätte stycket första meningen AFL. I andra stycket har ett förtydligande av gällande rätt förts in. 5 kap. 27 § Bestämmelsen motsvarar 4 kap. 6 § sjätte stycket andra och tredje meningen AFL. I förslaget förtydligas att bestämmelserna skall tillämpas på båda föräldrarna om kvinnan blir gravid på nytt. 5 kap. 32 35 §§ Bestämmelserna motsvarar 4 kap. 6 § andra stycket och 9 § andra stycket AFL och reglerar föräldrapenningen . De nu gällande bestämmelserna i är konstruerade utifrån äldre lagstiftning innebärande att en försäkrad alltid skulle ha en fastställd sjukpenninggrundande inkomst oberoende av om han eller hon fick eller önskade erhålla en förmån som beräknades på den inkomsten. fastställs enligt huvudregeln en försäkrads sjukpenninggrundande inkomst när det krävs för att en förmån skall kunna lämnas. Våra förslag i nu aktuella paragrafer har utformats mot bakgrund härav och någon materiell ändring av nu gällande ordning föreslås således inte. Detta innebär bl.a. att vi i förslaget till 32 § 1 såvitt avser 240-dagarsvillkoret inte, såsom i 4 kap. 6 § andra stycket AFL, anger att föräldern skulle ha varit försäkrad för en sjukpenning över viss nivå om känt till samtliga förhållanden. 6 kap. 8 § Bestämmelsen motsvarar 4 kap. 11 a § första stycket AFL. I bestämmelsen föreskrivs att en förälder som skulle behöva avstå från förvärvsarbete i samband med sjukdom eller smitta hos barnet eller barnets ordinarie vårdare får överlåta sin rätt till tillfällig för- äldrapenning till annan försäkrad som i stället för föräldern avstår från förvärvsarbete för alla barn för vilka tillfällig föräldrapenning kan lämnas i samband med sjukdom eller smitta hos barnet (jfr bl.a. prop. 1993/94:220 s. 75). Eftersom bestämmelsen tar sikte på över- låtelse av tillfällig föräldrapenning i samband med sjukdom eller smitta hos barnet, anser vi att det här inte skall finnas någon hänvisning till bestämmelserna i 6 kap. 10–13 §§ om tillfällig för- äldrapenning vid barns födelse eller adoption. 6 kap. 34 § Bestämmelsen motsvarar i princip 4 kap. 14 § tredje stycket AFL. Vi föreslår dock att avrundningsregeln anpassas på ett sådant sätt att den överensstämmer med motsvarande avrundningsregler som gäller för övriga förmåner i SFB. Vi föreslår att bestämmelserna i 6 kap. om under vilka förutsätt- ningar tillfällig föräldrapenning kan lämnas i princip struktureras efter barnets ålder. Vi anser dock att en sådan indelning inte bör ha genomslag fullt ut. En del bestämmelser avser att reglera tillfällig föräldrapenning i speciella situationer. vara lätta att hitta i författningstexten. Vi föreslår därför att bestämmelser som särskilt avser antingen tillfällig föräldrapenning för barn som omfattas av lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade eller vård av svårt sjukt barn placeras under separata rubriker i 6 kap. 8 kap. 2 § I bestämmelsen slås fast att det finns tre former av barnbidrag; allmänt barnbidrag, förlängt barnbidrag och flerbarnstillägg. Där- med kan den nuvarande regleringen i 2 a § femte stycket ABBL utgå. Enligt det stycket skall, om inte annat föreskrivs, bestämmel- serna i allmänt barnbidrag i ABBL eller i andra lagar eller för- fattningar tillämpas på flerbarnstillägg. Vidare blir även 8 § FBBL onödig. 8 kap. 7 § Om förutsättningarna för att få förlängt barnbidrag för ett barn som går i skolan utomlands är uppfyllda skall bidrag enligt vår uppfattning lämnas. Jämfört med dagens lydelse av 4 § FBBL har därför ordet kan tagits bort. 8 kap. 14 § Det anses inte nödvändigt att uttryckligen ange att dödsfall är en sådan omständighet som medför att rätten till barnbidrag ökar eller minskar. Bestämmelsen gäller samtliga former av barnbidrag. saknas beträffande förlängt barnbidrag en uttrycklig bestämmelse härom. 9 kap. 2 § För att någon skall få barnbidrag utbetalat till sig krävs enligt bestämmelsen att han eller hon är försäkrad för förmånen. Enligt SamSols uppfattning gäller detta krav även . följer att både barn och förälder skall vara försäkrade för barn- bidrag. Vidare skall enligt 4 § 4 st. ABBL och 5 § 1 st. FBBL barn- bidrag lämnas endast om bidragsmottagaren är bosatt i . Slutligen gäller enligt 4 § barnbidragsförordningen (1986:386) att den som får barnbidrag är skyldig att anmäla till om han eller hon eller barnet lämnar för som kan antas komma att överstiga . Kravet på att bidragsmottagaren skall vara försäkrad gäller inte när barnet vårdas i ett hem för vård eller boende och bidraget därför skall betalas ut till ett kommunalt organ enligt H 3 kap. 7 §. Inte heller gäller kravet när bidraget på begäran av socialnämnden i vissa undantagsfall kan betalas ut till den andre av föräldrarna, någon annan lämplig person eller till nämnden enligt 9 kap. 14 §. 9 kap. 3 § I bestämmelsen klargörs att myndiga eller gifta barn själva får barnbidraget om inget annat föreskrivs i kapitlet. 9 kap. 4 § Jämfört med dagens lydelse av 4 § första stycket första meningen ABBL används uttrycket den som har ensam vårdnad i stället för en förälder som har ensam vårdnad. Syftet är att även sär- skilda vårdnadshavare skall omfattas av bestämmelsens tillämp- ningsområde. 9 kap. 14 § Bestämmelsen motsvarar 5 § ABBL, dock har det inte ansetts behövligt att ange att bidraget skall användas för barnets bästa. 9 kap. 15 § Bestämmelsen gäller alla former av barnbidrag, vilket beträffande förlängt barnbidrag innebär en förändring av lagregleringen. I 11 § första stycket andra meningen ABBL anges att det månads- belopp som skall betalas ut i barnbidrag skall avrundas till närmast högre hela krontal. Eftersom det numera aldrig kan uppkomma någon sådan situation finns ingen motsvarighet till bestämmelsen i balken. I underavdelningen regleras dels rätten till underhållstöd, dels bidragsskyldigas betalningsskyldighet mot . Kopplingen mellan vad som har lämnats i underhållsstöd och vad den bidragsskyldige skall betala till är svag. Terminologiskt används därför uttrycket betalningsskyldighet i stället för uttrycket återbetalningsskyldighet som vi alltså anser är missvisande och som dessutom kan förväxlas med den åter- betalningsskyldighet som regleras i avdelning H, dvs. återbetal- ningsskyldighet som grundas på bl.a. att oriktiga uppgifter har lämnats. 11 kap. 19 § Jämfört med dagens motsvarighet i 17 § 3 st. USL anges i bestäm- melsen inte att underhållsstödet skall användas för barnets bästa när stödet betalas ut till någon annan. Detta innebär dock ingen skillnad i sak. I 11 kap. 33 35 §§ finns särskilda handläggningsbestämmelser som i huvudsak motsvarar 13, 13 a och 14 §§ USL. Dessa bestämmelser reglerar emellertid även vilka bestämmelser i som Försäk- ringskassan skall upplysa den betalningsskyldige om. Vi anser att den sortens detaljreglering av handläggning lämpligen bör återfinnas i författning av lägre dignitet. Mot denna bakgrund saknas motsvarighet till 13 § tredje meningen, 13 a § tredje meningen samt 14 § första stycket andra meningen och andra stycket andra meningen USL. Likaså har 40 § USL, enligt vilken delgivning i ärende om underhållsstöd inte får ske genom kun- görelse enligt 15 § delgivningslagen (1970:428), inte fått någon motsvarighet i SFB. Vi anser att bestämmelsen bör tas in i en för- ordning. 4.3.6Underavdelning V Särskilda familjeförmåner I underavdelningen har samlats bestämmelser som finns i AKBL och HVL. HVL har dock delats upp så att de bestämmelser som avser handikappersättning finns i D 2 kap. Skälet till upp- delningen är främst att vi anser att vårdbidraget har ett större samband med andra förmåner som lämnas till föräldrar och barn än med de förmåner som lämnas till vuxna på grund av funk- tionshinder. 14 kap. 5 § Enligt 6 § första stycket AKBL lämnas bidrag inte om adoptionen avser eget eller makes barn eller makes adoptivbarn. Av 4 kap. 8 § följer emellertid att adoptivbarn skall anses som adoptantens barn och icke som barn till sina biologiska föräldrar. I paragrafen omfattar uttrycket makes barn således såväl makes biologiska barn som makes adoptivbarn. 15 kap. 3 § I bestämmelsen slås fast att både förälder och barn måste vara försäkrade i den mening som avses i A 4 kap. 3 § för att vårdbidrag skall kunna lämnas. Detta innebär emellertid ingen förändring av rättsläget utan följer redan av SofL. Enligt 3 kap. 2 § SofL omfattas den som är bosatt i av bl.a. HVL. Detta gäller såväl barn som föräldrar. 15 kap. 5 § Enligt fast praxis beräknas storleken av ett vårdbidrag med beak- tande av annat utgående samhällsstöd som är avsett att täcka samma eller delvis samma behov som vårdbidraget. Denna princip framgår bl.a. av rättsfallet FÖD 1993:3 och är av sådan betydelse att det bör framgå redan av lagtexten. Av 19 § första stycket tredje meningen HVL framgår att för den som är omyndig är det förmyndaren som är anmälningsskyldig. God man eller förvaltare enligt till en ersättnings- berättigad har motsvarande skyldighet att göra anmälan, om det kan anses ingå i uppdraget. Att upplysningsskyldighet kan åvila en legal ställföreträdare följer redan av bestämmelser i 12 kap. för- äldrabalken. Bestämmelsen i HVL har därför ansetts kunna utgå. När prisbasbeloppet ändras skall förmånerna enligt balken räknas om. Att den försäkrade inte behöver ansöka om en sådan höjning av en förmån som betalas ut ligger i sakens natur. Likaså att den försäkrade inte behöver genomgå någon ytterligare utred- ning för att kunna få del av höjningen. Mot den bakgrunden har 20 § tredje stycket HVL ansetts kunna utgå. 4.4Avdelning C Förmåner vid sjukdom eller arbetsskada I avdelning C har bestämmelser om socialförsäkringsförmåner vid sjukdom eller arbetsskada samlats. Följande förmåner behandlas: sjuklön, sjukpenning, rehabiliteringsåtgärder vid sjukdom och ned- satt arbetsförmåga, rehabiliteringsersättning, sjukersättning, aktivi- tetsersättning, arbetsskadeersättning, statlig personskadeersättning, krigsskadeersättning, smittbärarersättning och närståendepenning. Även reglerna om ledighet för vård av närstående behandlas i avdelningen. Nämnda förmåner och rätten till ledighet för vård av närstående regleras i SjLL, AFL, LAF, LSP, KSL, SML och NVL. 4.4.2Underavdelning I Inledande bestämmelser Denna underavdelning innehåller bestämmelser som dels förklarar innehållet i avdelningen, dels ger en allmänspråklig beskrivning av förmånerna. 3 kap. 6 § Enligt andra stycket likställs med sjukdom ett tillstånd av nedsatt arbetsförmåga som orsakats av sjukdom för vilken det lämnats bl.a. sjuklön eller sjukpenning enligt denna balk. Med uttrycket sjuk- penning enligt denna balk avses samtliga former av sjukpenning, dvs. även arbetsskadesjukpenning enligt underavdelning VI. 3 kap. 8 § Beträffande de förmåner som betalas ut av finns motsvarande bestämmelser i 4 kap. 6 § och H 7 kap. 49 §. Vi har emellertid inte ansett det lämpligt att arbeta in den nu aktuella bestämmelsen i avdelning H. Detta beror på att det är arbetsgivaren som svarar för sjuklönen i form av bibehållen lön och andra anställningsförmåner i ett civilrättslig förhållande. 3 kap. 18 § Bestämmelsen motsvarar 6 § andra stycket SjLL. Det skydd mot ytterligare karensdagar som en arbetstagare får genom bestämmel- sen har betecknats allmänt högriskskydd. 3 kap. 24 § Om ett beslut om särskilt högriskskydd gäller har en arbetsgivare efter ansökan rätt till ersättning från för de kostnader som arbetsgivaren haft för arbetstagaren. I bestämmel- sen har uttrycket ersättning från sjukförsäkringen bytts ut mot ersättning från eftersom vi inte använder termen sjukförsäkring, jfr avsnitt 2.4.1. Detta innebär dock ingen ändring i sak. Av RÅ 1998 ref. 38 framgår att arbetsgivarens rätt till ersättning inte omfattar på sjukperioden belöpande semesterlön och avtalade avgifter för försäkringar m.m. Vi har ansett att rätts- fallet bör kodifieras. 4.4.4Underavdelning III Sjukpenning, m.m. I denna underavdelning har bestämmelserna i 3 och 21 kap. AFL om sjukpenninggrundande inkomst, sjukpenning och frivillig sjukpenningförsäkring samlats. Reglerna i 3 kap. AFL har i princip helt strukturerats om och reglerna om sjukpenninggrundande inkomst har separerats från reglerna om sjukpenning. Strukturen har valts främst med hänsyn till att en försäkrads sjukpenninggrundande inkomst ligger till grund för beräkning av ett flertal förmåner som regleras i balken. Bestämmelserna om sjukpenninggrundande inkomst har vidare strukturerats på ett liknande sätt som reglerna om pensions- grundande inkomst i avdelning E underavdelning II. Därvid har gemensamma företeelser placerats i liknande ordning och beräk- ningsbestämmelserna har uttryckts på ett liknande sätt. Dock förekommer vissa olikheter mellan bestämmelserna. Detta beror på att bestämmelserna om sjukpenninggrundande inkomst avser en uppskattning av en försäkrads framtida inkomster, medan bestäm- melserna om pensionsgrundande inkomst avser ett konstaterande av vilka inkomster en försäkrad faktiskt har haft. För att underlätta förståelsen av författningstexten och för att tydliggöra regleringen av vissa företeelser, föreslår vi att vissa av reglerna i 3 kap. AFL kompletteras genom att några bestämmelser i förordningar och myndighetsföreskrifter förs in i SFB. Detta gäller bl.a. bestämmelser som behandlar årsarbetstid och sjukpenning- grundande inkomst vid förvärvsavbrott. I syfte att underlätta förståelsen av reglerna om sjukpenninggrundande inkomst vid förvärvsavbrott föreslår vi också att termen SGI-skyddad tid förs in i 7 kap. 9-26 §§. 6 kap. 3 § Vi föreslår att det i andra stycket 2, som hämtat sitt innehåll från flera lagrum i SofL och AFL, arbetas in bestämmelserna i 1 § RFFS 1998:12 om sjukpenninggrundande inkomst. Därmed klargörs att det vid beräkningen av sjukpenninggrundande inkomst inte be- höver antas att den försäkrade kommer att ha arbete under och att säsongsbetonade arbeten skall bedömas över en längre tidsperiod än . I andra stycket 3 föreslår vi att en regel införs som innebär att en försäkrads sjukpenninggrundande inkomst skall fastställas endast om den kan antas uppgå till av prisbasbeloppet. Om en försäkrad inte har en sjukpenninggrundande inkomst som kan antas uppgå till av prisbasbeloppet, skall Försäkrings- kassan alltså inte fastställa någon sjukpenninggrundande inkomst för en försäkrad. fastställs i nämnda situation en för- säkrads sjukpenninggrundande inkomst till noll. Regeln innebär vidare en förenkling av författningstexten. Genom bestämmelsen behöver inte längre för varje särskild förmån som grundar sig på en försäkrads sjukpenninggrundande inkomst anges att förmånen lämnas endast om den sjukpenninggrundande inkomsten uppgår till av prisbasbeloppet. 6 kap. 11 och 12 §§ Bestämmelserna motsvarar 20 kap. 2 § AFL. Genom att placera bestämmelserna i 6 kap. struktureras bestämmelserna om sjukpen- ninggrundande inkomst på ett liknade sätt som motsvarande bestämmelser i 7 kap. om pensionsgrundande inkomst. 6 kap. 25 och 26 §§ I syfte att förtydliga gällande ordning föreslår vi att det införs bestämmelser som klargör när och under vilka förutsättningar som årsarbetstiden skall beräknas i stället för i timmar. 7 kap. 2 § I denna bestämmelse finns huvudregeln för när skall bestämma en försäkrads sjukpenninggrundande inkomst. Bestämmelsen innebär att skall fastställa en försäkrads sjukpenninggrundande inkomst i samband med att han eller hon begär att få en förmån som beräknas på grundval av sjukpenninggrundande inkomst. Den föreslagna bestämmelsen motsvaras närmast av vad som anges om fastställande av sjuk- penninggrundande inkomst i 3 kap. 2 § första stycket fjärde meningen och 5 § första stycket första meningen AFL. I 3 kap. 5 § första stycket första meningen AFL anges också att skall besluta om en försäkrads tillhörighet till sjukpenningförsäkringen. Redan mot bakgrund av bestämmelserna om försäkringstillhörighet i nuvarande SofL framstår den bestäm- melsen som onödig. Med hänsyn härtill och med beaktande av hur vi föreslår att försäkringstillhörigheten till socialförsäkringssyste- met konstrueras i avdelning A, anser vi att den nämnda be- stämmelsen inte skall föras in i SFB. Detsamma gäller bestäm- melsen i 3 kap. 5 § första stycket andra meningen AFL. 7 kap. 3 § Det kan finnas situationer då en försäkrad har behov av att få sin sjukpenninggrundande inkomst fastställd även om något ersätt- ningsärende inte är aktuellt. Exempel på en sådan situation är att en försäkrad vill teckna en privat sjukförsäkring. Ett annat exempel är att en försäkrad vill ha besked om huruvida s.k. SGI-skyddad tid gäller vid avbrott i förvärvsarbete för studier. Redan nu finns möjlighet för en försäkrad att få sin sjukpenninggrundande in- komst fastställd utan att ett ersättningsärende är aktuellt, se bl.a. uttalanden i prop. 1993/94:59 s. 17. Dock saknas i AFL en uttryck- lig bestämmelse om detta. För att underlätta såväl för den försäk- rade som för föreslår vi att möjligheten att få sjukpenninggrundad inkomst fastställd utan att ett ersättnings- ärende är aktuellt uttryckligen regleras i SFB. Vidare anser vi att en försäkrads rätt i detta avseende inte skall vara förenad med några särskilda villkor. 7 kap. 4 § Bestämmelsen ersätter 3 kap. 5 § första stycket fjärde meningen a AFL. Lydelsen har ändrats för att markera att en ändring skall göras endast när en förmån betalas ut eller skall betalas ut. Jfr kommentaren till 7 kap. 2 §. 7 kap. 6 § Bestämmelsen motsvarar i princip 3 kap. 5 § första stycket fjärde meningen b och d f AFL. Med hänsyn till att delpension kan beviljas föreslår vi att bestämmelsen i 3 kap. 5 § första stycket fjärde meningen c inte förs in i SFB. Den del av bestäm- melsen som avser särskild efterlevandepension har förts över till SFBP. 7 kap. 9 § Det som anges i andra stycket är avsett att innefatta även vad som regleras i 3 § tredje stycket RFFS 1998:12. Vi föreslår att den inledningsvis omnämnda termen SGI-skyddad tid förklaras i denna paragraf. Termen används redan nu inom socialförsäkringsadmi- nistrationen. 7 kap. 10 § Bestämmelsen motsvarar 3 § första stycket 1 RFFS 1998:12. Enligt den bestämmelsen får den sjukpenninggrundande inkomsten an- passas efter löneutvecklingen inom den försäkrades yrkesområde. Bestämmelsen ger en möjlighet att beräkna en försäkrads sjukpenninggrundande inkomst efter löneutvecklingen. Praxis har emellertid utvecklats så att den sjukpenninggrundande inkomsten regelmässigt anpassas efter löneutvecklingen. Möjlig- heten att anpassa en försäkrads sjukpenninggrundande inkomst efter löneutvecklingen bygger på att den försäkrade själv anmäler löneförändringar till (se bl.a. prop. 1993/94:59 s. 16 och 18). skall dock självmant under vissa omständigheter utreda en försäkrads sjukpenninggrundande in- komst (se bl.a. RFV:s vägledning nr 2004:5 avsnitt 6.3 och 6.4). 7 kap. 16 § Bestämmelsen motsvarar 3 § första stycket 2 RFFS 1998:12. 7 kap. 17 § Bestämmelsen motsvarar 3 § första stycket 3 och andra stycket i RFFS 1998:12. 8 kap. 8 § Bestämmelsen motsvarar i princip 3 kap. 12 § första meningen AFL. Dock föreslår vi att 18-årsrekvisitet skall utmönstras ur författningstexten. Härigenom sker en anpassning till vad som gäller beträffande föräldrapenningsförmånerna i avdelning B under- avdelning II. 8 kap. 32 § I denna bestämmelse föreslår vi att en kodifiering av rättspraxis såvitt avser förmånstiden förs in (se FÖD 1994:19). I det av- görandet slog Försäkringsöverdomstolen fast att vid tillämpningen av reglerna i 3 kap. 3 § AFL om att sjukpenning till en ålders- pensionär får utgå för , som sjukpenning har lämnats skall räknas som även om sjukpenningen inte uppgått till helt belopp. 8 kap. 33 § Vi föreslår att begreppet allmänt högriskskydd förs in i författ- ningstexten. Härigenom uppnås en likhet med de bestämmelser som reglerar motsvarande företeelse i underavdelning II såvitt avser sjuklön. 8 kap. 34 § Vi föreslår att begreppet särskilt högriskskydd förs in i författ- ningstexten. Härigenom uppnås en likhet med de bestämmelser som reglerar motsvarande företeelse i underavdelning II såvitt avser sjuklön. 8 kap. 46 § I den nu gällande författningstexten i 3 kap. 7 § åttonde stycket AFL hänvisas när fråga är om livränta endast till livränta enligt LAF. Sakliga skäl saknas till en sådan begränsning. För att förenkla prövningsförfarandet föreslår vi därför att all livränta som lämnas till den skadade bör omfattas av bestämmelsen på sätt anges i 46 § 2. Den del av bestämmelsen som avser särskild efterlevande- pension har förts till SFBP. 8 kap. 47 § I andra stycket har 16 kap. 10 tredje stycket AFL arbetats in.