sou · GTB367 · 2006-01-01 00:00:00 — Vi föreslår därför att nettoenergianvändning skall anges i energi- deklarationen när det gäller bostäder, även om måttet inte får en framträdande plats. Som en konsekvens av de metoder som vi före- slår skall användas, föreslår vi en revidering av föreslagna definition av nettoenergibegreppet. Definitionen är i princip densamma i CEN-förslag och BBR-för- slag, men detaljer skiljer sig. Det beror främst på att nettoenergi för energideklaration i vissa fall avses innefatta hushållsel och verk- samhetsel utöver vad nämnda definitioner tar upp. Energiprestanda och referensvärde SOU 2005:67 Nettoenergi för energideklaration = VU + VK + VV + EL, tillförd värmeenergi för rumsuppvärmning, borttagen värmeenergi för att få kylning (obs: läggs tillförd värmeenergi för uppvärmning av tappvarm- el för hushåll, fastighetsdrift och verksamheter (ingår i olika utsträckning i energiprestandamåttet för Värmeenergi tillförd för rumsuppvärmning (VU) och borttagen vid kylning (VK) definieras på det sätt som kan illustreras av ett varaktighetsdiagram för en byggnad. Figur 2.2 Varaktighetsdiagram för en byggnad Tillskott internvärme, solin- strålning, personvärme etc Byggnadens varaktighetsdiagram visar årets alla timmar ordnade efter utomhustemperatur, och hur mycket energi som behöver tillföras respektive kylas bort för att få önskad innetemperatur. Värmetillskott från solinstrålning, apparater och personer reducerar behovet av tillförd värme under kalla timmar. Från radiatorer och motsvarande måste tillföras den energi som illustreras av området VU i diagrammet. Varma dagar (till höger i diagrammet) behöver byggnaden kylas. I definitionen av VK för tillförd kyla (borttagen värme) ses frikyla och uteluftkyla som en motsvarighet till värmesidans solinstrålningstillskott, och ingår inte i VK. Dock inräknas dess fläkt- eller pumpel i fastighetselen. Definitionen inkluderar också förluster eller ofullkomligheter i internt distributionssystem och i temperaturreglering. Det bör ske på ett sätt som motsvarar energiprestandadefinitionen. I nettoenergi ingår också tillförd värmeenergi för uppvärmning av tappvarmvatten(VV) samt el som tillförs för olika typer av utrust- ning (EL i formeln). Det är önskvärt att det mått på samlad energiprestanda som väljs också är det mått som används när nybyggnadskraven ställs. Våra argument för val av levererad energi som eventuellt viktas som prestandamått gäller också för nybyggnadssituationen. Måttet har fördelen att det underlättar en senare verifiering i byggnadens drift- skede, vilket förespråkas både av utredningen och i revidering av BBR. Bedömning: bör i samråd med ta fram de referensvärden som skall gälla till dess att upprättade energideklarationer utgör en tillräckligt bra grund. Referensvärden för en byggnad kan anges på flera sätt, såsom: jämförelsetal för liknande byggnader i den befintliga bebyggelsen, byggnaden efter lönsamma/föreslagna åtgärder, samt byggnaden utförd efter gällande nybyggnadsregler. Vi bedömer att det är angeläget att referensvärden som bygger på jämförelsetal för liknande byggnader finns tillgängliga redan i deklarationsarbetets inledningsskede. Referensvärdet har stor betydelse när byggnadsägaren skall bedöma energiprestandavärdet och det spelar en avgörande praktisk roll när energiexperter skall sortera byggnader i olika nivåer på besiktningsinsatser. Referensvärden för den befintliga bebyggelsen förbättras ju fler energideklarationer som upprättas. I inledningsskedet, , saknas dock underlag, varför referensvärden bör grunda sig på annat statistiskt material. Vi bedömer att SCB:s energistatistik erbjuder acceptabla referensvärden för småhus och flerbostadshus i ett övergångsskede. För flerbostadshusen kan också uppgifter från projekt eNyckelns objekt vara värdefulla. För lokalbyggnader är dessa källor otillräckliga, varför de måste kompletteras med andra, som kan utgöras av företags- eller branschvis energistatistik. Detta är dock en mer mödosam väg än att utnyttja exempelvis SCB-materialet, där urvalet är representativt för landet och där definitioner styr mot att uppgifterna blir jämför- bara i alla objekt. En preliminär kartläggning visar att det finns gott om statistik- material hos byggnadsägare med större förvaltningsorganisationer, deras branschsammanslutningar, hos energiföretag, konsulter med flera. Uppgiften att ta fram referensvärden går ut på att undersöka, bearbeta och sammanställa olika källmaterial. Krav måste dock ställas på de referensobjekt som skall ingå att all el skall vara med, verksamheten skall vara renodlad, arean skall kunna omräknas till energifördelningsarea etc. Det måste också finnas praktiska metoder för att endast objekt som uppfyller dessa krav tas med. Det måste klarläggas vilka definitioner förvaltare av statistik använder och det måste finnas beräkningssätt för omvandling. Det är av naturliga skäl viktigt att alla önskvärda verksamhetskategorier är representerade i tillräcklig omfattning. Det andra alternativet är att jämföra byggnaden med den beräk- nade situationen att alla föreslagna lönsamma åtgärder har genom- förts. Sättet att ta fram förslag om lönsamma åtgärder kommer att variera, från mycket schablonartade metoder inledningsvis till mer detaljerade beräkningar, när systemet är mer utvecklat. Om energi- prestanda efter åtgärder skall illustreras som ett referensvärde på en skala, får värdet inte vara för osäkert. Vi bedömer att så gott som samtliga småhus som energideklareras bör kunna få ett rätt väl bestämt referensvärde för byggnaden efter genomförda åtgärder. Flerbostadshus och en betydande del av byggnader med lokaler hanteras i inledningsskedet med olika förenklade metoder, vilket leder oss till bedömningen att ett väl bestämt värde på efter åt- gärder kan komma att finnas för 20–av objekten . Successivt kommer alla byggnader att få ett någor- lunda väl bestämt referensvärde av denna typ och det bör då införas även för flerbostadshus och byggnader med lokaler. Den tredje typen av referensvärde avser en beräkning av byggnaden utförd enligt nybyggnadsregler (BBR). Med det energi- prestandamått vi föreslår, bedömer vi att det är relativt enkelt att räkna fram en BBR-nivå som referensvärde för varje byggnad. 3Metoder för att bestämma energiprestanda och åtgärdsförslag Utredningens tilläggsdirektiv anger att vi skall analysera och lämna förslag om hur en energiprestanda skall beräknas. I del- betänkandet redovisade vi översiktligt de metoder som vi bedömde stod till buds. Utifrån denna diskussion, inkomna remissynpunkter och utredningens övriga ställningstaganden har två större konsult- grupper lämnat mer detaljerade förslag. I grupperna, som ansvarat för byggnader med bostäder respektive byggnader med lokaler, har bland annat ingått representanter för fastighetsägare. Av olika skäl har arbetet genomförts mycket skyndsamt. Arbetsgruppernas rap- porter, som innehåller avsevärt fler detaljer än vad som redovisas i detta kapitel, har överlämnats till , som också finansierat dessa studier. Vi har i hög grad beaktat grup- pernas arbete. Förutom delbetänkandet har de presenterade förslagen om CEN-standarder utgjort en viktig utgångspunkt. Dessa anger praktiska tolkningar av de regler som föreskrivs i EG-direktivet. Andra förutsättningar för arbetet har varit de kostnads- och effek- tivitetsaspekter vi redogjorde för i delbetänkandet. Vi angav också i delbetänkandet att perioden –2008 innebär särskilda krav med den stora omfattning av energideklarationer som skall upprättas inledningsvis, som tillgången på oberoende experter kommer att vara begränsad i ett uppbyggnadsskede. Detta har för- anlett förslag om ett förenklat förfarande för att upprätta deklara- tioner –2008. Metoder för att bestämma energiprestanda och åtgärdsförslag 3.2Vilken energi skall ingå i energiprestandabegreppet? Förslag: Energiprestandavärdet för småhus omfattar energi för uppvärmning, komfortkyla, tappvarmvatten och hushållsenergi (inkl. fastighetsel). Värdet för flerbostadshus omfattar upp- värmning, tappvarmvatten, komfortkyla och fastighetsel. Prestandavärdet för lokaler omfattar uppvärmning, tappvarm- vatten, komfortkyla, och fastighetsel samt verksamhetsan- knuten energi. I kapitel 2 har vi angivit att systemavgränsningen för energi- prestandabegreppet bör vara levererad energi som kan viktas. Det återstår att besvara frågan vilken energi som skall ingå i ett mått på energiprestanda. Utgångspunkterna för våra överväganden är flera. En utgångs- punkt är i vilken utsträckning den energi som omfattas kan på- verkas genom lönsamma åtgärder. En annan är i vilken mån ägaren till byggnaden har rådighet över energin och på så sätt kan minska sin användning, t.ex. genom att följa de åtgärdsförslag som enligt direktivet skall tas fram vid energideklarering. Ytterligare en aspekt är vad som ingår i de mätvärden som går att få fram genom avläs- ning, i de fall vi föreslår att energiprestandaberäkningen skall utgå från sådana värden. Vi lägger också stor vikt vid att beräknade värden, t.ex. vid nybyggnad, skall kunna jämföras med uppmätta värden, liksom att byggnadskategorierna sinsemellan, så långt det är möjligt, bör innehålla samma energi för att därmed vara jämför- bara. Beträffande småhus anser vi att prestandavärdet skall omfatta uppvärmning, tappvarmvatten, komfortkyla och hushållsenergi vid normal användning. Med hushållsenergi avser vi all energianvänd- ning som inte går till uppvärmning, komfortkyla eller tappvarm- vatten. Småhusägaren har i normalfallet rådighet över hushållselen och kan sålunda minska även denna del av energianvändningen genom val av utrustning och förändrat beteende. Om hushållselen inkluderas, får ägaren dessutom ett värde som går att jämföra med den levererade energin. Av skäl som framgår av nästa avsnitt anser vi också att värdet skall beräknas både vid nybyggnad och för Metoder för att bestämma energiprestanda och åtgärdsförslag Vid nybyggnad bör värdet vara det som visas för att uppfylla byggreglerna. För flerbostadshus bör uppgiften om energiprestanda i första hand grunda sig på mätdata. Eftersom mätdata från lägenheternas elanvändning (hushållsel) normalt sett inte är tillgängliga för bygg- nadsägaren, bör prestandavärdet baseras på uppmätta värden för varmvatten, värme, komfortkyla och fastighetsel. Om dessa värden inte kan redovisas, bör byggnadens prestanda i stället beräknas. Bilden kompliceras när prestanda skall anges för lokaler. Dessa skiljer sig ofta väsentligen på en punkt jämfört med bostäder, nämligen i det att verksamheten i många fall spelar en avgörande roll för byggnadens energianvändning. I extremfallet kan elenergi för verksamheten fylla byggnadens hela värmebehov. Bilden kompliceras ytterligare av att många byggnader dessutom har kyl- system för att ta bort överskottsvärme. Det kan också vara svårt att skilja verksamhetsenergi från övrig el i de av lokalbe- ståndet som endast har en elmätare för hela byggnaden. Många lön- samma åtgärder är också kopplade till verksamheten. I remissversionen av förslaget till nya energibestämmelser i byggreglerna, definierar byggnadens energibehov. Defi- nitionen görs med hjälp av en ekvation, där ingående parametrar utgör olika energiflöden i en byggnad. I definitionen finns inte för verksamhetsel. Däremot ingår delar av den värme som erhålls från verksamhetsenergi i en term som kallas Q tillskott. De delar som får tillgodoräknas avser värmetillskott som kan tillgodogöras för uppvärmning. Genom termen för tillskott tar således hänsyn till verksamheten i byggnaden. Beroende på verksamhetens art och omfattning, kommer byggnadens energi- behov att påverkas i större eller mindre omfattning. Den del av till- skottet som kan resultera i att byggnaden får ett överskott av värme, utelämnas dock i definitionen av energibehovet. Vi anser liksom att verksamhetsenergi skall tas med, men att den inte skall begränsas till den del som nyttiggörs för värme. Energi- prestandavärdet bör omfatta all värme- och kylenergi och all energi för fastighetsdrift och verksamhet, både när det gäller att visa att byggregler uppfylls genom beräkning och när prestandavärdet tas fram. Prestandavärdet bör då i första hand tas fram från mätvärden och i andra hand, när dessa inte är tillgängliga, genom beräkning. Det finns visserligen lokaler där verksamhetsenergin inte dominerar byggnadens energianvändning, men för att byggnader Metoder för att bestämma energiprestanda och åtgärdsförslag skall kunna jämföras med varandra föreslår vi att alla lokalbyggna- der omfattas. 3.3Vilken area bör ingå i energiprestandabegreppet? Förslag: Den area som skall användas vid s.k. normalisering av måttet för energiprestanda skall för såväl befintliga som nya byggnader vara arean mätt på varje våningsplan fram till omgivande ytterväggars (klimatskärmens) insida. Arean mäts för temperaturreglerade utrymmen avsedda att värmas till mer än . Garage i flerbostadshus och lokalbyggnader räknas inte in i arean. Bedömning: Uppgifter i SCB:s allmänna energistatistik bör anges på motsvarande sätt. I förslagen till CEN-standard behandlas areabegreppet. Enligt wi 1+3 skall energy performance uttryckas genom att måttet divideras med en area. Definitionen av conditioned area finns i samma standardförslag. 15 Conditioned area (Ac) area of heated or cooled spaces excluding non-habitable cellars, including the floor area on all storeys if more than one. NOTE 1: The standard permits the use of internal, overall internal or external dimensions. Begreppet conditioned kan jämföras med begreppet temperatur- reglerad enligt Svensk Standard 021053 punkt 19.1. Temperaturreglerad area/volym omfattar utrymmen som är inrättade för att värmas eller kylas till en viss temperatur, t.ex. normala bout- rymmen och lokalutrymmen, vissa biutrymmen samt vissa övriga ut- rymmen, t.ex. sådana delar av källare som avsiktligt tillförs värme från andra, uppvärmda delar; bastu, kyl- och frysrum med tillhörande för rum. Icke temperaturreglerad area/volym omfattar utrymmen som inte är inrättade för att värmas eller kylas till viss temperatur, t.ex. ut- rymme i oisolerad del av vindsvåning; eller ouppvärmt utrymme i källarvåning. Metoder för att bestämma energiprestanda och åtgärdsförslag Begreppen conditioned och temperaturreglerad tycks således väl motsvara varandra. När det gäller källare finns det dock en oklar- het. Svensk Standard anger att uppvärmda delar av källare ingår, medan det är oklart hur mycket av källare som utesluts med CEN- förslagets non-habitable cellars. CEN-förslaget ger möjlighet att mäta byggnadens våningsplan med tre alternativa inre eller yttre mått. De motsvaras i Svensk Standard på följande sätt. CEN-förslagets definition av internal dimension anger: Length measured from wall to wall and floor to ceiling inside each room of a . Enligt Svensk Standard innebär nettoarea (NTA) att arean mäts utifrån varje enskilt rums inre mått. Area av mätvärt utrymme begränsad av omslutande byggnadsdelars insida eller annan för mätvärdhet angiven begränsning. Internal dimension motsvarar således sättet att mäta nettoarea. CEN-förslaget definierar overall internal dimension som: Length measured on the interior of a , ignoring internal parti- tions. Enligt Svensk Standard mäter begreppet bruksarea (BRA) arean av varje nyttjandeenhet, alltså varje bostadslägenhet, lokal, trapphus etc. Väggarna mellan dessa ingår inte. Inte heller ingår area av tjocka innerväggar och schakt (delen ). Area av nyttjandeenhet eller annan grupp av sammanhörande mätvärda utrymmen, begränsad av omslutande byggnadsdelars insida eller annan för mätvärdhet angiven begränsning. Eftersom overall internal dimension innebär att man mäter efter ytterväggarnas insidor och bortser från alla mellanväggar, blir således all bruksarea inom ett våningsplan normalt något mindre än CEN-förslagets overall internal dimension. CEN-förslaget definierar external dimension som: Length measured on the exterior of a . Metoder för att bestämma energiprestanda och åtgärdsförslag Enligt Svensk Standard innebär bruttoarea (BTA) att man mäter arean över hela byggnadskroppen, till ytterväggarnas utsidor. Area av mätvärda delar av våningsplan, begränsad av omslutande bygg- nadsdelars utsida eller annan för mätvärdhet angiven begränsning. CEN-förslagets external dimension motsvarar således sättet att mäta bruttoarea. Det bör slutligen noteras att CEN-förslagets definition av conditioned area inte ger möjlighet att endast använda mått på uthyrningsbar yta som boarea (BOA) och lokalarea (), utan förutsätter att all tempererad area inklusive trapphus, entréer och andra gemensamma utrymmen inkluderas. Överväganden, förslag och bedömning Den area som skall användas vid s.k. normalisering av måttet för energiprestanda bör för såväl befintlig som ny bebyggelse vara arean mätt på varje våningsplan fram till omgivande ytterväggars (klimatskärmens) insida. Arean mäts för temperaturreglerade utrymmen avsedda att värmas till mer än . Garage i flerbostadshus och lokalbyggnader räknas inte in i arean. Måttet har valts för att underlätta enkel uppmätning från ritningar (om inte areauppgiften redan finns), som det ger ett rimligt och relevant mått på areor som är tempererade, dvs. uppvärmda eller kylda. Arean får beräknas utifrån uppmätning av yttermått (BTA), varefter en enkel subtraktion kan göras motsvarande ytter- väggarnas tvärsnittsarea. Alternativt går det i ett inledningsskede att räkna om från BTA med schablonfaktorer. För att ett utrymme skall kunna betecknas som temperaturreglerat, ställs inget krav på att det måste finnas en uppvärmningsanordning i utrymmet. Fristående mindre byggnader med area understigande är enligt vårt förslag i delbetänkandet undantagna från kravet på energideklarering. Det finns dock fristående och uppvärmda mindre byggnader som t.ex. tvättstugor som komplement till fler- bostadshus. Sådana byggnader bör inkluderas vid beräkning av energiprestandamåttet. Varmgaragens area bör enligt vår uppfattning inte ingå i areabe- greppet, även om nyttigheten uppvärmd area då inte blir represen- terad på ett neutralt beskrivande sätt. Vårt främsta skäl till att Metoder för att bestämma energiprestanda och åtgärdsförslag exkludera garagen är att uppnå överensstämmelse med areadefini- tionen i det nya BBR-förslaget. Där får inte varmgaragens area ingå, när en jämförelse skall göras mot de nivåer i kWh/m2 som skall uppnås från energihushållningssynpunkt. Det anses finnas en risk att byggherren kommer undan ett uppställt krav för hela byggna- den uttryckt i kWh/m2, om stora varmgarage får räknas med och att de krav som byggreglerna vill rikta mot energieffektiva bostads- och lokalareor blir tandlösa. Vi uppfattar att förslagen om att exkludera garagearean inte i första hand syftar till att ge ett neutralt mått för hur mycket area som klimatiseras med en viss mängd till- förd energi. Bestämmelserna torde i stället vara ett uttryck för en önskan att styra bort från stora uppvärmda garageareor och att man vill undvika att ge hela byggnaden ett relativt sett bättre energi- värde per m2, när lågt tempererade areor som garage inkluderas. Som framgår av våra överväganden i andra sammanhang kommer den allmänna energistatistiken att vara ett viktigt underlag för möj- ligheterna att ange referensvärden i energideklarationer. SCB efter- frågar vid datainsamlingen till energistatistiken för flerbostadshus och lokaler inte bara BOA och , utan även övrig uppvärmd area såsom trapphus. Den frågan besvaras dock sällan och SCB redovisar sin statistik med i princip areamåttet BOA(t)+LOA(t). En övergång till det areabegrepp som vi före- slår, innebär att SCB också konsekvent bör kräva in uppgifter om övrig uppvärmd area som sällan uppges. Med tanke på det stora genomslag som energideklarationer kommer att få, är det enligt vår uppfattning både motiverat och ofrånkomligt med en förändring i den allmänna energistatistiken till det areabegrepp som kommer att beslutas för energideklarationer. Det är fråga om att byta till ett mer rättvisande mått för användning av energi. För småhus och för en stor del av byggnader med lokaler finns redan areauppgifter motsvarande det föreslagna måttet. Men för de flesta flerbostadshus och byggnader med lokaler för uthyrning till flera hyresgäster finns endast uppgifter om BOA och . För dessa byggnader krävs således en kompletterande mätning, som inkluderar trapphus, entréer och andra gemensamma utrymmen. Vi menar att detta är nödvändigt för att få ett riktigt mått på energiprestanda. I genomsnitt skulle av den uppvärmda arean saknas, om enbart uppgifter om BOA och tas med (varmgaragen svarar för i genomsnitt ). Metoder för att bestämma energiprestanda och åtgärdsförslag En kompletterande areamätning kan göras enkelt genom en uppmätning av byggnadens yttermått (BTA) och ett överslagsmäs- sigt avdrag för ytterväggarnas tvärsnittsarea. För småhus tas den föreslagna arean enklast fram genom att addera uppgifter om boyta och biyta som är angivna i fastighetstaxeringen. Från den summan dras den area som eventuellt inte är avsedd att värmas till . Arean bör räknas på samma sätt som vid taxeringen, vilket är detsamma som enligt Svensk Standard (arean med minst 1,9 m rumshöjd plus ytterligare under snedtaket, om det finns golvyta där). 3.4Metoder för teoretisk beräkning av byggnaders energiprestanda Bedömning: bör omgående ange de krav som skall ställas på programvaror för teoretisk beräkning av byggnaders energi- prestanda och överväga vilken strategi som bör gälla för att ta fram dessa programvaror. Något förenklat kan sägas att beräkning av energiprestanda kan beteckna allt från enkla additioner till detaljerade simuleringar av byggnaders totala energibalans. Medan hjälpmedel för det förra fallet kan vara papper, penna och miniräknare, är motsvarande hjälpmedel i det senare fallet datorbaserade beräkningsprogram. När nya byggnader uppförs är det nödvändigt att under projek- teringsprocessen genomföra beräkningar av en energi- prestanda. De beräkningar som behöver genomföras är relativt omfattande och beskrivs närmare nedan. De tillhör kategorin beräkningsprogram för hela byggnadens samtidiga energibalans. Under deklarationsbesiktning av befintliga byggnader kan hela skalan av beräkningar utföras. Här adderas olika energiflöden, byggnadens värmeanvändning normalårskorrigeras, besparings- möjligheter vid förändring av verkningsgrad hos olika utrustningar beräknas m.m. För flertalet av dessa är det tillräckligt att ha enkla beräkningsrutiner som stöd för att bedöma besparingspotentialen. Dessa beräkningar kan givetvis inbördes vara mer eller mindre komplext uppbyggda, men är till sin karaktär sådana att de endast Metoder för att bestämma energiprestanda och åtgärdsförslag behöver ett mindre antal indataparametrar för att generera ett till- räckligt korrekt svar. Beräkningsrutinerna kan vara handbaserade eller datorbaserade. Mer avancerade beräkningsstöd i form av datoriserade program för att studera hela byggnadens samtidiga energibalans kan behövas även för befintliga byggnader. I utredningens uppdrag ingår inte att ta fram eller föreslå mjuk- vara för beräkning av byggnaders energibalans. De krav som behöver ställas utgår dels från de behov av hjälpmedel som besikt- ningsförrättaren har för att kunna ta fram rekommendationer om åtgärdsförslag, dels behov av ett hjälpmedel i byggprocessen vid nybyggnation för att redovisa byggnadens energiprestanda. För båda dessa ändamål bör dessutom hänsyn tas till de förslag om CEN-standarder som lämnats. Vid nybyggnation kan byggnadens energiprestanda endast baseras på beräknade värden, eftersom möjligheten att utgå från någon form av uppmätta data av förklarliga skäl inte finns. I EG- direktivet finns angivet en s.k. allmän ram för beräkning av bygg- naders energiprestanda. Den anger att beräkningsmetodikerna åtminstone skall integrera följande faktorer: termiska egenskaper hos byggnaden (yttre byggnadsskal och mellanväggar).