sou · GTB370 · 2006-01-01 00:00:00 — En privatperson har då också ringt sin lokala polis och meddelat att ett plan gått ner på en landningsbana i och nästan lyft igen efter att ha tagit ombord några lådor. Det beräknas att planet har kvar innan det når , omständigheter och underrättelser ger anledning att misstänka att kaparna inte ställer några krav utan avser att använda flygplanet som vapen. Med händelserna i i minne kan det befaras att planet tagit ombord någon form av sprängmedel och/eller bomber, och att kapar- na planerar att krascha planet mot något vitalt mål i . Problemet blir än mer akut då en av flygövervakarna tipsar mass- medierna om det inträffade. Nyheten slås upp snabbt och ett rykte om att ett plan fullastat med sprängmedel är på väg mot utlöser en avsevärd panik med bl.a. trafikkaos som följd. Polisens behov av stöd 4.2.2Typfall B: Kapning av fartyg och den svenska utrikesministern är värd för ett inter- nationellt möte. Flera diffusa hot har framförts. Efter tips från all- mänheten har dessutom en hemmagjord enklare granatkastare och en större ostyrd raket påträffats. Ett larm inkommer till Polisen om att en fullastad oljetanker, , kapats ute till sjöss. Efter kapningen har ett Liberia- registrerat lastfartyg placerat sig jämsides med och det rapporteras, från flera förbipasserande fartyg, om hur stor last förts över till och vice versa. och lastfartyget kör därefter vidare utefter kusten norrut i riktning mot . Med hjälp av det kapade fartygets livbåt tas ytterligare gisslan i form av fritidsseglare och gisslan förs ombord på de bägge fartygen. kidnappas även några kända personer på land. Gärningsmän- nen försöker föra över dessa till fartygen med hjälp av en helikopter. Ett antal krav ställs till mötet som skall uppfyllas annars kommer man förutom att avrätta gisslan att orsaka en katastrof utan dess like. En tidsgräns anges för ultimatumet. Om någon kommer inom ett visst avstånd från fartygen, kommer delar av gisslan att avrättas. På Internet visas gisslan och en omfattande vapenarsenal bestående av stora mängder sprängmedel, kulsprutor, handgranater, lättare handeldvapen samt s.k. MANPADS2 och granatgevär. Lastfartyget uppges vara lastat med explosiva kemikalier men även med stora mängder förbjudna bekämpningsmedel såsom DDT, PCB m.m. Terroristerna påstår sig även ha behållare med senapsgas, här och någon annanstans. Om terroristernas krav avslås, hotar dessa med att spränga både och lastfartyget nära en större svensk stad, dvs. Fram till dess nöjer man sig med en mindre styrkedemonstration. Två bomber detonerar i . Som en följd av detta uppstår en situation med både utspritt radiologiskt mate- rial och senapsgas i en större tätort. 4.2.3Typfall C: Hot mot EU:s snabbinsatsstyrka På begäran från FN och en medlemsstat där oroligheter har brutit ut avser EU att sända en snabbinsatsstyrka. Avsikten är att tidigt motverka att lokala oroligheter mellan två folkgrupper eskalerar till Polisens behov av stöd ett landsomfattande inbördeskrig. har huvudansvaret för den av som står i högsta beredskap och får därför uppgiften. Styrkan består av cirka 1 000 personer de flesta från , men även personer från , och ingår. I samband med beslutsberedning och efter det att beslutet om insats har fattats har ett antal hot mot EU:s snabbinsatsstyrka fram- förts. Transporter i har beskjutits, och det bedöms föreligga en stor risk för attentat i samband med ilastning av trupp och mate- riel i hamn och på aktuella flygplatser. kontaktas av utrikesministrarna från , och som för- klarar att de ser det som angeläget att styrkan snabbt kommer på plats. De erbjuder sig mot denna bakgrund att bidra med resurser till skydd av transporterna både på marken, till sjöss och i luften. När snabbinsatsstyrkan väl har kommit på plats i insatsområdet lugnar oroligheterna ned sig. Ledarna för den ena av de bägge folk- grupperna i insatsområdet upprepar dock tidigare krav på att insats- en skall avbrytas och att de huvudsakligen svenska ockupanterna skall lämna landet. upptäcks det att person- uppgifter, adresser och i vissa fall även fotografier på personalen i insatsstyrkan och deras anhöriga publiceras på Internet. Bilder visas som påstås berätta om soldaternas övergrepp mot den ena av de bägge folkgrupperna i missionsområdet. Förutom att det hävdas vara en religiös plikt så utlovas bl.a. prispengar till dem som tra- kasserar/avrättar någon av de personer som listas ur snabbinsats- styrkan och dess anhöriga. I snabb följd sker sedan ett antal händelser med koppling till utlandsstyrkan: 1.Bataljonschefens man kidnappas i . Han släpps för att, via medierna, framföra ett förnyat krav på tillbakadragande. 2.De efterföljande dygnen sker i flera inbrott hos anhö- riga och deras bostäder vandaliseras. Flera familjer får brev med vitt pulver. 3.Okända personer fotograferar anhöriga när de lämnar sina barn på skola och dagis. 4.En anhörig blir ihjälkörd av en bil. Föraren smiter från brotts- platsen. 5.Efter ytterligare några dagar så plockas en sjuårig flicka, på väg hem från skolan i , in i en skåpbil och är sedan spår- löst försvunnen. I försvinner ytterligare två barn. Polisens behov av stöd 6.De svenska soldaterna i insatsområdet får hotfulla brev m.m. Via mobiltelefon får soldater se och prata med sina skräckslag- na och kidnappade barn. Samtalen bandas och skickas sedan vidare till flera nyhetsredaktioner i . 7.Medierna frågar sig: varför gör ingen något? Vem skyddar de anhöriga? Och är det inte dags att svenskarna får komma hem och att den nation där insatsen genomförs tar sitt eget ansvar? 8.I utsätts personer ur den ena av de två folkgrupperna för påtryckningar och överfall med flera skadade som följd. Mönstret upprepas på flera platser över hela . 4.2.4Typfall D: Gisslantagning i en skola En grupp attackerar en skola i en större svensk stad. Flera barn och lärare tas som gisslan och gärningsmännen barrikaderar sig i skolans lokaler. Den första polispatrullen som kommer till platsen angrips genom att polisbilen skjuts sönder och poliserna dödas. Det är osäkert hur många förövarna är. Men det kan konstateras att de är mycket väl- beväpnade och innan Polisen hinner skicka mer folk och koordinera avspärrningar runt området, har attentatsmännen hunnit besätta två mindre affärer i området. På så sätt har man kontroll över tillträdes- området till skolan. Det kan också konstateras att förövarna är så många att de kan sprida ut sig och sätta upp ett perimeterskydd. Det blir omöjligt att närma sig området för Polisen utan att riskera flera skadade eller dödade. Ett närmande försvåras också av att skolan ligger trångt och är omgiven av både bostads- och affärslokaler. Av några personer som lyckats fly får man inte veta mycket mer än att attentatsmännen är välorganiserade och mycket välbeväpnade med bl.a. kapacitet att verka mot luftmål och bepansrade mål. Skottlossning har hörts sporadiskt inifrån byggnaden, och det går inte att fastställa huruvida syftet med operationen är att ta gisslan för att senare komma med krav, eller om syftet helt enkelt är att döda så många som möjligt. efter operationens början har avspärrningarna börjat fungera, men man vet fortfarande inte mer om förövarna än tidi- gare. Inte heller har det gått att bekräfta antalet människor som sitter instängda i sina lägenheter i husen runtomkring. Den spora- diskt fortsatta skottlossningen visar att människor fortfarande Polisens behov av stöd kommer till skada eller dödas och polisledningen är satt under tids- press att agera innan fler människor dödas och skadas. Under utredningsarbetet har förekommit diskussioner och idéer också kring andra typfall än de som redogjorts för i det föregående. Här skall helt kort några av dem beskrivas för att visa på komplexi- teten i de situationer som kan uppstå. Med tanke på att utrednings- arbetet skall belysa Polisens behov av stöd, har sådana typfall berörts som verkligen ställer Polisen på prov. Angrepp mot vattenmagasinen i en Norrlandsälv Genom informationer som når Säkerhetspolisen och den öppna Polisens kriminalunderrättelsetjänst finns indikationer på att vatten- magasinen i en Norrlandsälv är föremål för intresse från personer som förknippas med terrorism. För att få reda på mer bedrivs ett intensivt spanings- och under- rättelsearbete; uppgifter kommer fram som bekräftar farhågorna. Spår av sprängmedel, ritningar, kartor och tekniska beskrivningar påträffas hos personer med anknytning till terrorism. Dessa personer är svenska medborgare. Det är alltså inhemska terrorister som synes förbereda ett attentat. Med tanke på de enorma skador som skulle uppstå vid en flodvåg längs den aktuella måste ett attentat förhindras till varje pris. Förutsättningarna i typfall B (se avsnitt 4.2.2) ändras på så sätt att i stället för en oljetanker handlar det om kärnavfallsfartyget . En kapning av en fullastad med det händelseförlopp som be- skrivs i typfall B skulle kunna utgöra ett så storskaligt angrepp att det närmast måste betraktas som ett väpnat angrepp på landet. Polisens behov av stöd På fem stora fotbollsarenor runt om i , bl.a. på i , inträffar då matcher spelas i kraftiga sprängningar bland publiken. Vittnen berättar om att gärningsmännen bl.a. använt sig av granatkastare. Hundratals personer dödas och tusentals skadas. Panik utbryter och kaos och ytterligare dödsolyckor uppstår då åskådarna försöker lämna arenorna. En engelsktalande man ringer till en tidningsredaktion i och uppger att attackerna utfördes av The Fighters For A Perfect World. Han berättar att fler attacker kommer att äga rum i och att en del av laddningarna som redan sprängts innehöll tillräckligt mycket antrax för att döda tusentals människor. Som en följd av detta söker sig många tusen människor runt om i till sjukvården, eftersom de är rädda för att de har kommit i kontakt med antrax. Polisen och de forensiska myndigheterna är satta under stor press. Kapning av tåg på Ett tåg på väg från till kapas och stoppas mitt på . Flera hundra personer befinner sig på tåget. kommer ett meddelande från kaparna via mobiltelefon. Meddelandet innehåller ett krav på att och skall upphöra med allt stöd till och dess utrikespolitik. Kravet specificeras på så sätt att kaparna kräver bevis för att danska trupper börjar dras hem från det område där dansk och svensk trupp stödjer den USA-ledda koalitionens insatser och att respektive regering offentligt presenterar en plan för hur stödet till skall avvecklas. Gisslan kommer att börja dödas om inte dessa krav snabbt uppfylls. För att understryka allvaret skjuts en i gisslan och kroppen slängs av tåget. Osäkerhet råder vad gäller tidsaspekten, eftersom ingen tidsgräns angetts. Det går heller inte att upprätta en direktkontakt med kapar- na; meddelandet kom från en mobiltelefon som inte går att spåra och som uppenbarligen inte befinner sig på tåget. Hela operationen tyder på god planläggning och med relativt många personer invol- verade. Polisens behov av stöd I detta avsnitt behandlar vi, bl.a. på grundval av erfarenheterna av de olika typfallen, Polisens behov av stöd från andra myndigheter i de olika skedena i timglaset. Vårt arbete är som framgått tidigare inriktat på terroristhändelser där Polisen har hela ansvaret för och leder insatsen mot angreppet/brottet. Däremot behandlar vi inte närmare sådana terroristangrepp som är så storskaliga att de utlöser självförsvarsrätten enligt ; ett exempel på ett sådant an- grepp har lämnats i avsnitt 4.2.5. I sådana fall har Försvarsmakten egna stridsuppgifter, och Polisens arbete kan då sägas komma i andra hand. Att närmare ange var gränsen går mellan ett storskaligt terrorist- angrepp som utlöser självförsvarsrätten och andra terroristangrepp är i praktiken inte möjligt. Det ankommer i första hand på regering- en att avgöra den frågan. Vi har endast kort berört gränsdragnings- problematiken i samband med våra spel. En slutsats vi drog var att om typfall B förändras på så sätt som beskrivits i avsnitt 4.2.5 – att det handlar om en med radioaktivt material fullastad – skulle sannolikt ett storskaligt angrepp som ger rätt till självförsvar före- ligga. Mer omfattande bombangrepp från luften eller angrepp med massförstörelsevapen är andra exempel som nämnts på situationer som mer är inriktade på ett väpnat försvar än på brottsbekämpning. Vår beskrivning av Polisens behov av stöd bygger i huvudsak – men inte uteslutande – på de slutsatser vi dragit utifrån de spelade typfallen. Men vi har också diskuterat behovet av stöd i andra typ- fall som omnämns i avsnitt 4.2.5, bl.a. kapning av tåg på Öresunds- bron. Det har varit angeläget att anlägga ett riksperspektiv på hän- delserna och inte bara skissa på händelser i , där ju den polisiära kapaciteten är god. Innan vi kommer närmare in på Polisens behov av stöd, vill vi understryka att det är viktigt att tänka på hur svår och pressad Polisens arbetssituation snabbt blir i samband med ett terrorist- attentat. Ett attentat kan beröra ett stort geografiskt område och många människor. Flera allvarliga attentat kan inträffa på skilda håll i landet vilket skulle ta stora resurser i anspråk. Trycket från massmedierna kommer att vara enormt. Kaos och panik kan sprida sig bland allmänheten. Det psykologiska och politiska trycket att lösa situationen på ett optimalt sätt kommer att vara mycket Polisens behov av stöd Andra svårigheter kan vara bristen på information och kamp- en mot klockan för att t.ex. frita en gisslan och rädda liv. Tilliten till samhällets förmåga sätts snabbt i fråga. Det är också viktigt att komma ihåg att parallellt med Polisens brottsbekämpande arbete det kan bli aktuellt med omfattande rädd- ningsinsatser. I detta kan flera olika aktörer komma att delta, t.ex. , saneringspersonal och annan räddningstjänst, sjukvård- en, Polisen och Försvarsmakten (transporter av skadade). De olika personalkategorierna måste i en sådan situation inte bara samverka och stötta varandra utan också ta hänsyn till varandras arbete och uppgifter. 4.3.2Skede 1 – Före En självklar utgångspunkt i arbetet mot terrorism är att lägga stor tyngd vid att förutse, förebygga, avslöja, förhindra, avbryta och avvärja eller i vart fall fördröja ett terroristattentat. Detta utgör det första försvaret – skyddet – mot terrorismen. Skulle ett attentat ändå inträffa är det ju ett misslyckande. I samband med spelen av våra typfall har vi efter varje genom- arbetat fall diskuterat och analyserat om och hur det hade kunnat undvikas. Vi har då identifierat några olika områden där Polisen kan behöva stöd från andra myndigheter för att lyckas bättre i det brottsförebyggande och brottsförhindrande arbetet. Kärnan i det förebyggande arbetet mot terrorism utgörs av under- rättelseverksamhet. Ett terroristattentat föregås inte sällan av infor- mation eller andra indikationer som tyder på att något är på gång. Det gäller då att försöka få fram så mycket uppgifter och i sådan tid att säkerhets- och skyddsåtgärder kan vidtas och det planerade atten- tatet kan avvärjas. Enligt uppgifter, som i och för sig inte låter sig bekräftas, har terroristbekämpande säkerhets- och underrättelse- tjänster genom ett skickligt underrättelsearbete kunnat sätta stopp för åtskilliga terrorismplaner . Säkerhetspolisen har huvudansvaret för underrättelseverksamheten när det gäller terrorismbekämpningen.3 Både på strategisk och opera- tiv nivå. Säkerhetspolisen har en väl utbyggd kapacitet och en hög kompetens. En avgörande viktig förutsättning för framgång är det internationella samarbetet och informationsutbytet på området mellan säkerhets- och underrättelsetjänsterna. Även här har Säker- 3 Se avsnitt 2.5.2. Polisens behov av stöd hetspolisen utomordentliga förutsättningar. Någon egen säkerhets- underrättelseverksamhet i andra länder bedriver man inte. En hel del bör stå att vinna med att underrättelsefunktioner i landet till skydd för nationella säkerhetsintressen samordnas ytter- ligare. Ett uttryck för detta är bildandet av för bekämpning av terrorism4 som säkerhetspolischefen tagit initiativ till. Inom ramen för det arbetet sker ett utbyte av underrättelser mellan Säkerhetspolisen, den militära underrättelse- och säkerhets- tjänsten MUST och . Det här samarbetet bör vidareutvecklas. Inte minst gäller det att ta vara på de möjligheter som Försvarsmakten har att i andra länder inhämta information och andra underrättelser som kan ha betydel- se för terrorismbekämpningen. Det sagda gäller inte bara i sådana lägen när Säkerhetspolisen inte kan få informationen på något annat sätt, utan också på ett mer generellt plan. Vi bör ju dra nytta av att det finns svensk personal på ort och ställe. Det aktuella reform- arbete som beskrivits i avsnitt 3.6 om utökade uppgifter för för- svarsunderrättelseverksamheten ligger i linje med det synsätt som vi här lämnar. Andra områden som vi identifierat i skede 1 och där Polisen kan behöva stöd från Försvarsmakten är bl.a. bevakning, skydd, kapa- citet på området CBRN och särskilda vapeninsatser i samband med ingripande mot tungt beväpnade gärningsmän som förebereder eller står i begrepp att utföra ett attentat. Andra myndigheter som vid behov kan lämna Polisen stöd i detta skede är exempelvis Kust- bevakningen. 4.3.3Skede 2 – När det händer – Brottet Erfarenheterna visar att terrorattentat ofta har snabba förlopp, som i regel är fallet när bomber sprängs. I sådana situationer hamnar man mer eller mindre direkt i skede 3 i timglaset – förundersökning och lagföring. Men det finns också exempel på terroristattentat som har utdragna händelseförlopp, såsom flygplanskapningar och andra former av gisslantagningar, och situationer där flera attentat är att befara med kortare tidsmellanrum . 4 I rådet ingår Säkerhetspolisen, , , Krisberedskaps- myndigheten, , , , och Försvarsmakten. Polisens behov av stöd är i sådana fall som Polisen kan komma att få behov av stöd från andra myndigheter i skede 2. Om vi utgår från trappan med eskalerande fall har vi i vårt arbete kunnat konstatera att Polisen har förmåga att utan stöd från andra myndigheter klara av terroristattentat som faller inom den nedre halvan av trappan. En viktig resurs hos Polisen i detta sammanhang är som har terrorbekämpning som en grund- läggande uppgift. Också Säkerhetspolisen spelar en avgörande roll i skede 2. En annan polisiär resurs som skulle kunna komma till användning i samband med terrorism är Beredskapspolisen. Genom att vid utdragna förlopp utföra vissa mindre krävande uppgifter skulle beredskapspoliser kunna avlasta andra poliser. Frågan om en utökad användning av Beredskapspolisen är föremål för beredning inom Justitiedepartementet.5 Våra spel visar dock att ju högre upp på trappan med eskalerande fall vi kommer, desto svårare får Polisen att bemästra situationen utan stöd från annat håll. Ett skäl till detta är att Polisen har be- gränsade resurser att hantera händelser där arenan till väsentlig del är förlagd till luftrummet eller till sjöss. För luftrummet finns i stort bara Försvarsmakten att hämta resurser från. Till sjöss till- kommer även . Ett annat skäl är att Polisen inte har tillgång till vapen med större kapacitet. Vi har i alla de fyra spelade i typfallen identifierat ett flertal upp- gifter som Polisen behöver hjälp med i skede 2. Flera av uppgifter- na har varit aktuella i fler än ett typfall. Vår analys visar att Polisen framför allt behöver hjälp med följande: Luftrumsbevakning, dvs. information, övervakning, kontroll och avspärrning av ett luftområde Andra former av avspärrningar och områdeskontroller till lands, sjöss och i luftrummet Lokalisera, identifiera och kommunicera med ett flygplan och avvisa ett flygplan i luften Oskadliggöra ett flygplan i luften Information om ett fartygs läge, kurs och fart Sammanställning och tolkning av annan sjöinformation Preja och borda ett fartyg ute till havs 5 Frågan om Beredskapspolisens användning och framtid har utretts av länspolismästaren , se avsnitt 2.5.2. Polisens behov av stöd Oskadliggöra ett fartyg ute till havs Begränsa gärningsmännens möjligheter att få information utifrån Transport vid insats, t.ex. helikopter, snabbgående båtar och skyddade fordon Hantering och analys av befarat eller verkligt farligt ämne och risken för läckage/spridning Spaning med olika slag av radar, bl.a. laserradar Spaning med obemannade farkoster (UAV) Information och varning till allmänheten (t.ex. stoppa sjötrafik och lufttrafik) Sammanställning av information från flera håll – s.k. speglad lägesbild Bevakning och skydd av samlingsplats för stort antal anhöriga Annat skydd av anhöriga Särskilda vapeninsatser, t.ex. för att avvärja ett pågående eller förestående angrepp Det är för många av uppgifterna Försvarsmaktens resurser som be- hövs för att Polisen skall få det stöd som behövs enligt listan ovan. Det handlar om flera olika delar av Försvarsmakten; t.ex. under- rättelseorganet MUST, marinförband, flygförband, Försvarsmaktens specialförband (SSG), CBRN-kunnig personal, hemvärnet och mili- tära skyddsvakter. Stödet från Försvarsmakten behöver i extrema situationer kunna innefatta användning av laga befogenheter, dvs. tvång eller våld, mot enskilda. Våra spel visar vidare att Polisen behöver stöd också från andra statliga myndigheter. Det gäller bl.a. , Total- (), , , , (), och statliga myndigheter inom områdena smittskydd och strålskydd. I dessa fall handlar stödet främst om information av olika slag eller om uppgifter som i sak redan hör till dessa myndigheters upp- gifter. När det gäller FOI, se förslagen om en snabbinsatsresurs för CBRN-relaterade händelser i det följande. Polisens behov av stöd 4.3.4Skede 3 – Efter Efter att ett attentat inträffat befinner vi oss i skede 3 i timglaset. De åtgärder som då är aktuella – vid sidan av räddningstjänstinsatser – är att ta reda på vad som egentligen har hänt, att påbörja brotts- utredning med sikte på att få fast de skyldiga och att få underlag för om eventuellt ytterligare attentat är att befara. Detta arbete kan i samband med ett terrorangrepp komma att bli både omfattande och långvarigt. visar erfarenheterna, särskilt från sprängatten- tat, vilken avgörande framgångsfaktor som det kriminaltekniska och forensiska arbetet är. Attentaten i är en bra illustration till detta. Detsamma gäller de forensiska insatserna efter attentatet på 2002. Också i detta skede har våra spel visat att Polis och åklagare kan ha behov av stöd från Försvarsmakten och andra myndigheter. Det handlar t.ex. om underrättelser, analys och spårning av farliga ämnen, rättsmedicinska undersökningar, sammanställning och analys av lägesbilder, transporter, bevakning, sökande efter personer som gömmer sig eller är på flykt i terrängen och särskilda vapeninsatser i samband med gripanden. Stöd behövs alltså såväl från Försvars- makten som från andra myndigheter som nämnts i skede 2. Särskilt om ett terroristattentat med stora mänskliga och materi- ella skador har ägt rum, är det viktigt att på myndighetsnivå Polisen och andra ansvariga myndigheter snabbt och verkningsfullt värnar om människors förtroende för samhällets avsikt och förmåga att hantera läget på ett riktigt sätt. Det kan innebära att betydande resurser och omfattande säkerhetsåtgärder måste vidtas och upp- rätthållas under kanske . Detta klarar inte Polisen sär- skilt länge utan en betydande förstärkning med personal från andra myndigheter. Även om Beredskapspolisen tas i anspråk, kommer framför allt personal från Försvarsmakten att behövas. I ett sådant läge får det givetvis inte råda någon oklarhet om hur kostnads- ansvaret skall fördelas. Det måste vara kristallklart i förväg, annars riskerar vi byråkratiska förvecklingar kring vem som svarar för vad. 4.3.5Angrepp med CBRN-ämnen m.m. Som sagts bedöms risken som liten att skall utsättas för ett antagonistiskt angrepp med kemiska, biologiska, radiologiska eller nukleära ämnen. Polisens behov av stöd konsekvenserna av ett sådant angrepp måste vi likväl säkerställa att vi har en generell, grundläggande förmåga att hantera ett sådant an- grepp.