sou · GTB3114d2 · 2006-01-01 00:00:00 — skall i möjligaste mån till- godose den försäkrades önskemål. 23 § skall verka för att planerade aktiviteter kommer till stånd. skall samordna de insatser som behövs och se till att åtgärder vidtas för att underlätta för den försäkrade att delta i aktiviteterna. 24 § Som aktiviteter enligt 21–23 §§ avses inte sådana åtgärder som anges i H 7 kap. 14 § 4. 25 § Särskild ersättning kan lämnas för den försäkrades kostnader med anledning av de aktiviteter som han eller hon deltar i. Ytter- ligare föreskrifter om sådan ersättning meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Särskilda insatser för försäkrade med tre fjärdedels ersättning 26 § För den som får tre fjärdedels sjukersättning eller aktivitets- ersättning skall särskilda insatser göras för att han eller hon skall kunna få en anställning motsvarande den återstående arbetsför- mågan. 27 § ansvarar för att sådana insatser som avses i 26 § kommer till stånd. 28 § För den som får tre fjärdedels sjukersättning eller aktivitets- ersättning och som får en anställning med lönebidrag eller hos , som motsvarar den återstående arbetsför- mågan, skall betala ersättning för kostnaderna för anställningen enligt grunder som regeringen bestämmer. 16 kap. Inkomstrelaterad sjukersättning och inkomst- relaterad aktivitetsersättning 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om rätten till inkomstrelaterad ersättning i 2 §, ramtid i 3 §, beräkningsunderlag för inkomstrelaterad ersättning i 4 11 §§, beräkning av inkomstrelaterad ersättning i 12 14 §§. Rätten till inkomstrelaterad ersättning 2 § Rätt till inkomstrelaterad sjukersättning eller aktivitetsersätt- ning har en försäkrad som avses i 15 kap. om det för honom eller henne har fastställts pensionsgrundande inkomst enligt E 7 kap. (ramtid) närmast före det år då försäkringsfallet inträffade. 3 § Ramtiden är, om inte något annat följer av 10–12 §§, för den som fyller eller mer det år då försäkringsfallet inträffar, för den som fyller minst och högst det år då försäkringsfallet inträffar, för den som fyller minst och högst det år då försäkringsfallet inträffar, och för den som fyller högst det år då försäkringsfallet inträffar. Beräkningsunderlag för inkomstrelaterad ersättning 4 § Inkomstrelaterad sjukersättning och aktivitetsersättning beräk- nas på grundval av en antagandeinkomst. Denna beräknas enligt 6 12 §§ med ledning av den försäkrades bruttoårsinkomster inom ramtiden. 5 § Antagandeinkomsten anknyts till prisbasbeloppet då ersättningen skall börja lämnas och räknas om vid förändringar av detta. 6 § Med bruttoårsinkomst avses 1.pensionsgrundande inkomst enligt E 7 kap. med tillägg för debiterade allmänna pensionsavgifter , och 2.pensionsgrundande belopp enligt E 8 kap. som tillgodoräknats med anledning av sjukersättning eller aktivitetsersättning. 7 § När bruttoårsinkomsten beräknas skall det bortses från pen- sionsgrundande inkomster och pensionsgrundande belopp som sammantagna överstiger 7,5 gånger det prisbasbelopp som gäller för inkomståret. 8 § Bruttoårsinkomsten räknas om med hänsyn till förändringar i prisbasbeloppet på följande sätt. Bruttoårsinkomsten multipliceras med kvoten av prisbasbeloppet sjukersättningen eller aktivitets- ersättningen skall börja lämnas och prisbasbeloppet bruttoårsinkomsten avser. 9 § Antagandeinkomsten utgör genomsnittet av de tre högsta enligt 8 § omräknade bruttoårsinkomsterna inom ramtiden. Om endast en eller två bruttoårsinkomster kan tillgodoräknas inom ramtiden skall två respektive en bruttoårsinkomster medräk- nas med noll kronor. 10 § När inkomstrelaterad aktivitetsersättning beräknas får, om det medför en högre antagandeinkomst, vid tillämpning av 9 § i stället användas de två högsta enligt 8 § omräknade bruttoårs- inkomsterna inom en ramtid av . Om i sådant fall endast en bruttoårsinkomst kan tillgodoräknas inom ramtiden, skall en bruttoårsinkomst medräknas med noll kro- nor. 11 § Om den försäkrade, vid beräkning av antagandeinkomst enligt 10 §, kan tillgodoräknas en bruttoårsinkomst året före det år då försäkringsfallet inträffar men denna är lägre än den sjuk- penninggrundande inkomst enligt 6 och 7 kap. som den försäkrade skulle ha haft för försäkringsfallet, får den sjukpen- ninggrundande inkomsten i stället utgöra bruttoårsinkomst. Beräkning av inkomstrelaterad ersättning 12 § Hel inkomstrelaterad sjukersättning och aktivitetsersättning lämnas för år räknat av den försäkrades antagande- inkomst. 13 § Partiell inkomstrelaterad sjukersättning och aktivitetsersätt- ning lämnas för år räknat med så stor andel av hel sådan ersättning som motsvarar den andel av sjukersättning eller aktivitetsersättning som den försäkrade har rätt till enligt 15 kap. 7 §. Samordning med utländsk ersättning 14 § Från inkomstrelaterad sjukersättning och aktivitetsersättning skall sådana förmåner räknas av som lämnas till den försäkrade enligt utländsk lagstiftning och som motsvarar sjukersättning eller aktivitetsersättning eller som utgör pension vid invaliditet. Sjukersättning och aktivitetsersättning i form av garantiersättning 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om rätten till garantiersättning i 2 och 3 §§, försäkringstiden i 4 16 §§, ersättningsnivåer i 17 19 §§, beräkningsunderlag för garantiersättning i 20 och 21 §§, och beräkning av garantiersättning i 22 24 §§. 2 § Rätt till sjukersättning och aktivitetsersättning i form av garantiersättning har en försäkrad som avses i 15 kap. och som saknar inkomstrelaterad sjukersättning eller aktivitets- ersättning enligt 16 kap., eller vars inkomstrelaterade ersättning enligt samma kapitel under- stiger en viss nivå (garantinivå). Garantiersättningen är beroende av en särskilt beräknad försäk- ringstid. 3 § Garantiersättning lämnas endast till den som kan tillgodo- räknas en försäkringstid om . 4 § Försäkringstid för rätt till garantiersättning tillgodoräknas en försäkrad 1.enligt 6 11 §§ från och med det år då han eller hon fyllde till och med året före försäkringsfallet (faktisk försäkringstid), 2.enligt 12 och 13 §§ för tiden därefter till och med det år då han eller hon fyller (framtida försäkringstid), och 3.enligt 14 16 §§ om försäkringsfallet har inträffat . 5 § Faktisk försäkringstid och framtida försäkringstid sätts ned var för sig till närmaste antal hela månader. Den sammanlagda försäkringstiden utgör summan av faktisk försäkringstid och framtida försäkringstid. Den sammanlagda för- säkringstiden skall sättas ned till närmaste antal . 6 § Som faktisk försäkringstid räknas tid när en person har varit försäkrad på grund av bosättning i enligt A 5 kap. 7 § Som faktiskt försäkringstid räknas, när det gäller garanti- ersättning, även tid när en person före tidpunkten för bosättning i oavbrutet har vistats här efter att ha ansökt om uppehålls- tillstånd. Bosättning i tidigare hemland 8 § Om den försäkrade har beviljats uppehållstillstånd i med tilllämpning av 3 kap. 2 eller 3 § utlänningslagen (1989:529) räknas som faktisk försäkringstid, när det gäller garantiersättning, även tid då han eller hon har varit bosatt i sitt tidigare hemland från och med det år då han eller hon fyllde till tidpunkten då han eller hon först kom till . 9 § Vid beräkningen enligt 8 § skall en så stor andel av tiden i hemlandet räknas som svarar mot förhållandet mellan den tid när den försäkrade har varit bosatt i , inklusive den tid som avses i 7 §, från den första ankomsten till landet till och med året före försäkringsfallet och hela tidrymden från det att den försäkrade första gången kom till landet till och med året före försäkringsfallet. Vid beräkningen skall det bortses från tid för vilken den för- säkrade, vid bosättning i , har rätt till sådan ersättning från det andra landet som inte enligt 21 § skall ligga till grund för beräkning av garantiersättning. 10 § Vid tillämpning av 8 och 9 §§ likställs med tid för bosättning i hemlandet tid då den försäkrade före den första ankomsten till har befunnit sig i ett annat land där han eller hon beretts en tillfällig . 11 § När faktisk försäkringstid beräknas för en person som enligt A 5 kap. 6 § anses bosatt i även under vistelse utomlands skall det bortses från tid för vilken den utsände, vid bosättning i , har rätt till sådan ersättning från det andra landet som inte enligt 21 § skall ligga till grund för beräkning av garantiersättning. 12 § Om den faktiska försäkringstiden enligt 6 11 §§ utgör minst fyra femtedelar av tiden från och med det år då den försäkrade fyllde till och med året före försäkringsfallet räknas därefter till och med det år den försäkrade fyller som framtida försäkringstid. 13 § Om den faktiska försäkringstiden utgör mindre än fyra femtedelar av tiden från och med det år då den försäkrade fyller till och med året före försäkringsfallet gäller följande. Som framtida försäkringstid räknas en så stor andel av tiden för försäkringsfallet, till och med det år då den för- säkrade fyller , som motsvarar förhållandet mellan den faktiska försäkringstiden och fyra femtedelar av tiden från och med det år den försäkrade fyllde till och med året före försäkringsfallet. 14 § Om ett försäkringsfall har inträffat före det år då den försäk- rade fyllde , får försäkringstiden i stället för vad som följer av 12 och 13 §§ räknas enligt 15 och 16 §§. 15 § För en försäkrad som är svensk medborgare skall som för- säkringstid räknas tiden från och med det år då han eller hon fyllde till och med det år då han eller hon fyller . Hänsyn skall dock inte tas till tid då den försäkrade efter fyllda inte har uppfyllt förutsättningarna för tillgodoräknande av försäkringstid enligt 6 11 §§. 16 § För en försäkrad som är utländsk medborgare skall det som sägs i 15 § gälla under förutsättning att han eller hon är bosatt i . 17 § Garantinivån för hel sjukersättning motsvarar för år räknat 2,40 prisbasbelopp. 18 § Garantinivån för hel aktivitetsersättning motsvarar för år räk- nat 2,10 prisbasbelopp till och med månaden före den månad då den försäkrade fyller , 2,15 prisbasbelopp från och med den månad då den försäkrade fyller till och med månaden före den månad då han eller hon fyller , 2,20 prisbasbelopp från och med den månad då den försäkrade fyller till och med månaden före den månad då han eller hon fyller , 2,25 prisbasbelopp från och med den månad då den försäkrade fyller till och med månaden före den månad då han eller hon fyller , 2,30 prisbasbelopp från och med den månad då den försäkrade fyller till och med månaden före den månad då han eller hon fyller , samt 2,35 prisbasbelopp från och med den månad då den försäkrade fyller till och med månaden före den månad då han eller hon fyller . Avkortning om försäkringstiden understiger 40 år 19 § För den som inte kan tillgodoräknas försäkringstid gäller följande. Garantinivån enligt 17 eller 18 § skall avkortas till så stor andel av denna som svarar mot kvoten av försäkringstiden enligt 5 § andra stycket och 20 § Till grund för beräkning av garantiersättning skall ligga den inkomstrelaterade sjukersättning eller aktivitetsersättning enligt 16 kap. som den försäkrade har rätt till som garanti- ersättningen avser, före minskning med livränta enligt 18 kap. 4 9 §§. 21 § Med inkomstrelaterad sjukersättning och aktivitetsersättning avses i detta kapitel även sådana utländska förmåner som skall avräknas från inkomstrelaterad ersättning enligt 16 kap. 14 §, och inte är att likställa med garantiersättning enligt detta kapitel. 22 § För den som saknar inkomstrelaterad sjukersättning eller aktivitetsersättning motsvarar årlig hel garantiersättning garanti- nivån. 23 § För den vars hela inkomstrelaterade sjukersättning eller aktivitetsersättning för år räknat understiger garantinivån gäller följande. Årlig garantiersättning motsvarar differensen mellan beräkningsunderlaget enligt 20 och 21 §§. Beräkning enligt första stycket görs efter det att garantinivån minskats enligt 19 §. 24 § Partiell garantiersättning lämnas för år räknat med så stor andel av hel sådan ersättning enligt 19 23 §§ som motsvarar den andel av sjukersättning eller aktivitetsersättning som den försäk- rade har rätt till enligt 15 kap. 7 §. Gemensamma bestämmelser om sjuk- ersättning och aktivitetsersättning 1 § I detta kapitel finns bestämmelser om samordning med andra förmåner i 2 9 §§, ersättning under prövotid och vilande ersättning i 10 19 §§, omprövning vid ändrade förhållanden i 20 23 §§, ersättning utan ansökan i 24 27 §§, ändring av ersättning i 28 §, och utbetalning av ersättning i 29 och 30 §§. Samordning med andra förmåner 2 § Om en försäkrad för samma månad har rätt till såväl akti- vitetsersättning i form av garantiersättning som efterlevandestöd, lämnas endast den till beloppet största av förmånerna. 3 § Om en försäkrad för samma månad har rätt till såväl sjuk- ersättning eller aktivitetsersättning i form av garantiersättning som garantipension till änkepension, lämnas endast den till beloppet största av förmånerna. 4 § Inkomstrelaterad sjukersättning och sjukersättning i form av garantiersättning skall minskas om den försäkrade 1.har rätt till livränta på grund av obligatorisk försäkring enligt den upphävda lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring eller någon annan författning, 2.enligt regeringens förordnande har rätt till annan livränta, som bestäms av eller betalas ut av , eller 3.får livränta enligt utländsk lagstiftning om yrkesskadeförsäk- 5 § Minskning enligt 4 § får inte ske på grund av livränta enligt 22 25 kap. 6 § Om en skada, som livränta har börjat lämnas för, återigen medför sjukdom som berättigar till sjukpenning, skall det anses som om livränta hade lämnats . 7 § Summan av inkomstrelaterad sjukersättning och garantiersätt- ning skall minskas med tre fjärdedelar av varje livränta vars års- belopp överstiger en sjättedel av prisbasbeloppet och som den sjuk- ersättningsberättigade har rätt till som skadad. Minskningen skall i första hand göras på garantiersättningen. 8 § Om livränta, del av livränta eller livränta har bytts ut mot ett engångsbelopp, skall det vid beräkningen enligt 7 § anses som om den livränta som lämnas har höjts med ett belopp som svarar mot engångsbeloppet enligt de försäkringstekniska grunder som tillämpas vid utbytet. 9 § Sammanlagd hel sjukersättning får aldrig, på grund av bestäm- melserna i 4 8 §§, för månad räknat understiga av pris- basbeloppet. Ersättning under prövotid och vilande ersättning 10 § får efter ansökan av den försäkrade besluta att hans eller hennes sjukersättning eller aktivitetsersättning i den omfattning som anges i 13 16 §§ skall betalas ut eller förklaras vilande när den försäkrade förvärvsarbetar med utnyttjande av en arbetsförmåga som han eller hon antogs sakna när beslutet om förmånen fattades. Ett sådant beslut får endast fattas om den försäkrade har fått sjukersättning eller aktivitetsersättning. 11 § Sjukersättning och aktivitetsersättning som har förklarats vilande får inte betalas ut för den tid som vilandeförklaringen avser. 12 § Vilandeförklaring får avse hel sjukersättning eller aktivitets- ersättning eller en sådan andel av ersättningen som anges i 15 kap. 7 §. När det bedöms hur stor del av förmånen som skall vilande- förklaras skall beakta omfattningen av det för- värvsarbete som den försäkrade avser att utföra. 13 § får besluta att den försäkrade får förvärvsarbeta högst utan att utbetalningen av sjukersättningen eller aktivitetsersättningen minskas på grund av förvärvsarbetet. 14 § får förklara sjukersättningen eller aktivi- tetsersättningen vilande för tid efter den period som har bestämts i beslut enligt 13 §. Om något beslut enligt 13 § inte har fattats får i stället besluta att sjukersättningen eller akti- vitetsersättningen skall förklaras vilande från och med den månad som anges i ansökan. 15 § Sjukersättningen får vilandeförklaras enligt 14 § , dock längst till utgången av tjugofjärde måna- den från och med den första månad som beslutet enligt 13 § om- fattar. Om något beslut enligt 13 § inte har fattats får sjukersätt- ningen vilandeförklaras längst till utgången av tjugofjärde månaden från och med den första månad som beslutet omfattar. 16 § Aktivitetsersättningen får vilandeförklaras enligt 14 § längst till utgången av den period som beslutet om aktivitetsersättning omfattar. Upphävande av beslut om vilandeförklaring 17 § Ett beslut om vilandeförklaring enligt 14 skall upphävas om den försäkrade begär det. 18 § får utan att den försäkrade har begärt det upphäva ett beslut om vilandeförklaring om den försäkrade in- sjuknar och beräknas bli långvarigt sjuk. Detsamma gäller om den försäkrade har vilande sjukersättning eller aktivitetsersättning och helt eller delvis avbryter det arbets- försök som legat till grund för beslutet om vilandeförklaring för att i stället få tillfällig föräldrapenning, eller 19 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om tillämpningen av 10–18 §§. Omprövning vid ändrade förhållanden 20 § Om arbetsförmågan väsentligt förbättras för en försäkrad som får sjukersättning eller aktivitetsersättning, skall förmånen dras in eller minskas med hänsyn till förbättringen. En försäkrad som regelbundet och har visat en arbetsförmåga som han eller hon antogs sakna när beslutet om sjukersättning eller aktivitetsersättning fattades skall antas ha en väsentligt förbättrad arbetsförmåga, om inte något annat fram- kommer. Ersättning under prövotid och vilande ersättning 21 § Sådan sjukersättning eller aktivitetsersättning som omfattas av ett beslut enligt 13 §, eller som har vilandeförklarats enligt 14 §, får inte dras in eller minskas på grund av att den försäkrade och i den omfattning som anges i beslutet genom för- värvsarbete har visat en väsentligt förbättrad arbetsförmåga. Ersättning i samband med aktiviteter 22 § Aktivitetsersättning får av att den försäkrade deltar 21 24 §§. inte dras in eller minskas på grund i sådan aktivitet som avses i 15 kap. Ersättning med för högt belopp 23 § En försäkrad som förvärvsarbetar med utnyttjande av en arbetsförmåga som han eller hon antogs sakna när beslutet om sjukersättning eller aktivitetsersättning fattades har inte rätt att få sådan ersättning och i den omfattning som förvärvs- arbetet utförs. Bestämmelser om återkrav finns i avdelning H. Detta gäller dock inte sådan sjukersättning eller aktivitetsersätt- ning som omfattas av ett beslut enligt 13 §. Ersättning utan ansökan i vissa fall 24 § I avdelning H finns bestämmelser om hur den försäkrade ansöker om en förmån enligt denna balk. Om den försäkrade får sjukpenning skall senast efter sjukanmälningsdagen ha utrett om det finns förutsättningar för att bevilja honom eller henne sjukersättning eller aktivitetsersättning. 25 § Om en försäkrad får sjukpenning eller rehabiliteringspenning enligt denna balk eller ersättning för sjukhusvård enligt lagen (2007:000) om statlig ersättning för sjukvård m.m., får Försäk- ringskassan bevilja honom eller henne sjukersättning eller aktivi- tetsersättning trots att han eller hon inte ansökt om det. Detsamma skall gälla då en försäkrad får sjukpenning, ersättning för sjukhusvård eller livränta enligt 21 25 kap. eller motsvarande ersättning som lämnas enligt annan författning eller på grund av regeringens förordnande. 26 § Om en försäkrad får tidsbegränsad sjukersättning eller akti- vitetsersättning, får förmånen beviljas för ytterligare tid trots att han eller hon inte ansökt om det. 27 § Det som föreskrivs i 24 och 25 §§ gäller även i fråga om ökning av sjukersättning och aktivitetsersättning. 28 § Ändring av sjukersättning och aktivitetsersättning skall gälla från och med månaden efter den när anledningen till ändringen uppkommit. Om ökningen kräver ansökan av den som är berätti- gad till sådan ersättning tillämpas 15 kap. 13 § första stycket. 29 § Sjukersättning och aktivitetsersättning skall betalas ut månads- vis. Om det årliga beloppet av sådana förmåner uppgår till högst skall dock, om det inte finns särskilda skäl, ut- betalning ske i efterskott en eller . kommelse med den försäkrade får utbetalning även i annat fall ske en eller . 30 § När månadsbelopp för sjukersättning och aktivitetsersättning beräknas skall det belopp för år räknat som beräkningen utgår från avrundas till närmaste hela krontal som är jämnt delbart med tolv. Är det årliga beloppet av sjukersättning och aktivitetsersättning lägre än , bortfaller ersättningen för den månad som beräkningen avser. Avrundning skall i första hand göras på garanti- ersättning enligt 17 kap. VI Förmåner vid arbetsskada m.m. 1 § I denna underavdelning finns allmänna bestämmelser om arbetsskada i 20 kap. samt bestämmelser om ersättning vid sjukdom i 21 kap, ersättning vid bestående nedsättning av arbetsförmågan i 22 kap., ersättning i övrigt och handläggning i 23 kap., statligt personskadeskydd i 24 kap., och krigsskadeersättning till sjömän i 25 kap. 20 kap. Allmänna bestämmelser om arbetsskada 1 § I detta kapitel finns inledande bestämmelser i 2 § samt bestämmelser om arbetsskadebegreppet i 3 7 §§, och skadetidpunkt i 8 §. 2 § Från arbetsskadeförsäkringen kan ersättning lämnas till försäk- rade förvärvsarbetande och vissa studerande. I avd. F finns bestämmelser om att ersättning från arbetsskade- försäkringen kan lämnas även till efterlevande. 3 § Med arbetsskada avses en skada till följd av olycksfall eller annan skadlig inverkan i arbetet. En skada skall anses ha upp- kommit av sådan orsak, om övervägande skäl talar för det. 4 § Med skada avses en personskada eller en skada på en protes eller annan liknande anordning som användes för avsett ändamål när skadan inträffade. Vissa psykiska eller psykosomatiska skador 5 § Som arbetsskada anses inte en skada av psykisk eller psyko- somatisk natur som är en följd av en företagsnedläggelse, bristande uppskattning av den försäkrades arbetsinsatser, vantrivsel med arbetsuppgifter eller arbetskamrater eller därmed jämförliga för- hållanden. 6 § Om en skada som inte beror på ett olycksfall har framkallats av smitta, anses den som arbetsskada i den utsträckning som rege- ringen föreskriver. 7 § Olycksfall vid färd till eller från arbetsstället räknas som olycksfall i arbetet, om färden föranleddes av och stod i nära samband med arbetet. När anses en skada ha inträffat? 8 § En skada som beror på ett olycksfall anses ha inträffat dagen för olycksfallet. En skada som inte beror på ett olycksfall anses ha inträffat den dag när den först visade sig. 1 § I detta kapitel finns allmänna bestämmelser i 2 och 3 §§ samt bestämmelser om arbetsskadesjukpenning i 4 8 §§, återinsjuknande i 9 §, och sjukvårdsersättning i 10 och 11 §§. 2 § En försäkrad har vid arbetsskada rätt till samma förmåner enligt denna balk som han eller hon har rätt till vid annan sjukdom. 3 § Om någon som avses i 2 § inte omfattas av lagen (2007:000) om statlig ersättning för sjukvård m.m. har han eller hon vid arbetsskada rätt till motsvarande förmåner från arbetsskadeförsäk- ringen. Detta tillämpas även i fråga om resekostnadsersättning i samband med konvalescentvård. 4 § En försäkrad som beviljas ersättning för inkomstförlust till följd av arbetsskada har rätt till arbetsskadesjukpenning för inkomstförlust som avser när ersättning inte lämnas enligt 3 kap. 13 § och 8 kap. 21 § (karensdagar). För en sjukdag motsvarar sjukpenningen kvoten av av det livränteunderlag enligt 22 kap. som gäller vid tiden för beslutet och 5 § Om den försäkrade kan visa att han eller hon har haft fler än med inkomstförlust till följd av arbetsskada har han eller hon rätt till arbetsskadesjukpenning för dessa ytterligare dagar. För en sjukdag motsvarar sjukpenningen av den faktiska inkomstförlusten, dock högst vad den försäkrade fått för en sjukdag enligt 4 §. 6 § Arbetsskadesjukpenningen avrundas för dag till närmaste hela krontal, varvid avrundas uppåt. 7 § Till en försäkrad som avses i A 6 kap. 22 § eller som i annat fall genomgår yrkesutbildning när skadan inträffar kan lämnas arbetsskadesjukpenning.