sou · GTB360 · 2006-01-01 00:00:00 — många har uttryckt besvikelse över att man inte blivit upp- sökt från myndighetshåll. Önskemål om att myndigheter på eget initiativ ska utforska hjälpbehovet hos den enskilde har uttryckts i undersökningen. kritiken fortvarande är massiv mot , och över att svenska insatser inte funnits på plats tillräckligt snabbt det finns en viss oro över att myndigheter inte kommer att följa upp hjälpbehovet långsiktigt hos dem som drabbats Den största delen av de personer som deltagit i undersökningen anser att de fått den hjälp av myndigheter och sjukvård som de har efterfrågat. Däremot anser en mycket stor del att man inte själv skulle behövt efterfråga hjälp eller stöd i någon form, utan att myndigheter och sjukvård skulle ha kontaktat dem som drabbats av flodvågskatastrofen. 9 Kommuner och landsting Att ge en samlad redovisning av arbetet i kommuner och landsting är en grannlaga uppgift. Våra kommuner är sinsemellan olika och de regionala skill- naderna är stora. Detsamma gäller för landstingen. Varje genera- lisering om hur arbetet bedrivits och bedrivs på lokal nivå kommer därför att kunna motsägas. Var och en av dem som har en personlig erfarenhet av händelseförloppet kan också med största säkerhet visa på enskildheter som fungerat bättre eller sämre. Ambitionen här är att ge en generell bild utan att särskilt lyfta fram enskilda kommuner. Insikten om att det kommer att finnas ett långsiktigt behov av att kunna ge hjälp och stöd till återvändande är väl spridd på lokal nivå. Den samlade bilden av arbetet i kommuner och landsting är att det funnits en hög ambition när det gäller att ge dem som återvänt efter flodvågskatastrofen stöd på olika sätt. Denna bild grundas bl.a. på den intervjuundersökning med tio kommuner som genomförts i samarbete med . Därutöver har Rådet haft direktkontakt med kommun- och landstingsföreträdare på verksam- hetsnivå, men också samarbetat med Kommuner och Landsting som har bidragit med värdefull information. I samarbete med Kommuner och Landsting har även en mindre telefon- enkät genomförts. 9.1Uppgiften för kommuner och landsting Över hundra kommuner och alla landsting har förlorat invånare i flodvågskatastrofen. Ett rimligt antagande är att den geografiska fördelningen överensstämmer när det gäller dem som överlevt och återvänt. I stort sett alla kommuner utgick från att de berördes. Rådet gjorde tidigt en genomgång av kommunernas webbplatser. denna genomgång framgår att i stort sett alla kommuner under den hade information om flodvågskatastrofen på sina webbplatser och en majoritet hade också inrättat särskilda kris- telefonnummer och/eller krismottagningar. Det var naturligtvis viktigt för såväl kommuner som landsting att kunna dimensionera sina resurser rätt men informationen om hur många som drabbats på det ena eller det andra sättet i den egna kommunen fanns inte att tillgå, i vart fall inte under den . Detta innebar stora svårigheter för kommunerna eftersom det inte var möjligt att veta vilken beredskap som behövdes för att möta hemkommande barn och vuxna. Genom att gå igenom skolelevernas ledighetsansökningar, genom personlig kännedom och egna kontakter gjordes mycket invent- eringsarbete i kommunerna. Flera kommuner uppger också att den bild de skaffade sig på detta sätt visade sig stämma väl med saknade/omkomna och hemvändande. Om en bättre kunskap om vilka som faktiskt drabbats hade kunnats spridas till kommunerna på ett tidigare stadium hade kommunerna kunnat formera sitt mottagande av hemvändande med utgångspunkt från faktiska behov i stället för att utgå från antaganden. 9.2Kommuner är olika och har olika förutsättningar – landstingen likaså Kommunallagens organisationsfrihet ger kommuner och landsting möjlighet att organisera sin verksamhet på vitt skilda sätt. Denna omständighet sett samman med att det är stora skillnader i kommun- storlek och geografiska förutsättningar i övrigt har också haft effekt på hur kommunerna sett på sin uppgift att möta behov hos hem- vändande och andra som på ett eller annat sätt drabbats av flod- vågskatastrofen. Att kommunerna valt olika organisationsmodeller kan i vissa fall ha inneburit svårigheter att hitta rätt, särskilt för medborgare som normalt har begränsade kontakter med kommunens socialtjänst och skola. I storstadskommunerna, där många av de hemvändande, liksom många av de omkomna/saknade har sin hemvist finns tillgång till fler anställda med specialistkompetens. En lösning i vissa stor- stadskommuner och större och medelstora kommuner har varit att ha en samordnare, med helhetsansvar för kommunens uppgifter när det gäller krisstöd m.m. Det finns på detta område flera goda exempel på kommuner som har arbetat aktivt med att ge hjälp och stöd i helt egen regi eller tillsammans med andra, till exempel i för ändamålet särskilt inrättade kriscentra. Kommuner med en större flygplats inom sitt område fick en särskilt viktig funktion under den allra första akutfasen. Den sam- verkan som då var nödvändig ser dock ut att ha kommit till stånd enkelt och naturligt. Också de minsta kommunerna har varit aktiva, särskilt i den inledande fasen. I viss utsträckning har några av dessa kommuner samverkat länsvis för att samordna sina insatser och för att skaffa sig den kompetens de behövt. Det ligger nära till hands att anta att mindre kommuner generellt sett haft större svårigheter att möta uppgiften, men mycket talar för att erfarenheten av hur krismottagning och krisstöd byggs upp är viktigare kunskap än den fördel som ligger i kommunstorlek. I kommuner som tidigare haft att hantera kriser, som stora olyckor eller andra svåra händelser finns en kunskap kring krishantering som förbättrat förutsättningarna att ge återvändande ett bra mottagande. Flodvågskatastrofen satte såväl den regionala organisationen som den kommunala på prov. Utvecklad samverkan på länsnivå kan underlätta och skapa förutsättningar för kommuner och landsting att agera snabbt och samordnat inom sina respektive ansvars- områden. Det stora arbete som lagts på att utbilda och sprida kunskap om arbete med krishantering i bl.a. POSOM-grupper har haft en avgörande betydelse för förutsättningarna att snabbt skapa fungerande samverkan inte bara landsting och kommun emellan utan också i relation till polismyndigheterna, frivilligorganisationerna, och andra trossamfund. Detta har inte minst varit av stor betydelse under den inledande akuta fasen. 9.4Behovet av uthålligt stöd Rådet har genomfört mindre undersökningar av hur enskilda åter- vändande och andra drabbade upplevt behovet av psykosocialt stöd. Resultatet av dessa undersökningar redovisas i avsnitt 8. En viktig slutsats är dock att en stor andel av de tillfrågade upplever att de erbjudits ett stöd av god kvalitet, men att det funnits och finns ett behov av uppsökande verksamhet från det allmännas sida i för- hållande till de som drabbats. Kommunerna har bedömt behovet av uppsökande verksamhet olika. Det finns kommuner som gjort hembesök i alla hushåll där någon omkommit/saknas och kompletterat sina insatser med brev till alla hemvändande. Andra kommuner har aktivt valt att avstå från alla former av uppsökande verksamhet. Kommunernas överförmyndare har en viktig funktion för att lösa en del av de praktiska svårigheter som efterlevande haft att hantera efter flodvågskatastrofen. En viktig erfarenhet har varit att kunskap om gode män och särskilt förordnade förmyndare har varit mycket låg hos allmän- heten. I många kommuner lades inte heller särskilt stor vikt vid att sprida kunskap om detta. Det är en erfarenhet att ta fasta på och för att underlätta för landets överförmyndare har ett särskilt informationsmaterial utarbetats tillsammans med Kommuner och Landsting. I samverkan med bl.a. har detta också givits spridning till banker och andra. 10 Erfarenheter så här långt Kommitténs bedömning: Samhällets insatser och samordningen mellan myndigheter har i stort sett fungerat väl och enskilda myndigheter har uppmärksammat behov av författnings- ändringar De författningsändringar som var nödvändiga har också genomförts mycket snabbt. Rådet har fört diskussioner om frågan om minnes- aktiviteter med regeringen och anhöriga och drabbade. Det är viktigt att det klargörs hur avser att genomföra minnesaktiviteter. Rådet förväntar sig därför att beslut om minnesaktiviteter fattas . Rådet har funnits . Arbetet har lett till värdefulla erfarenheter. Det har dock gått för att kunna värdera dessa erfarenheter och dra slutsatser . Verksamheten är fortfarande i en mycket aktiv fas. Rådet har för avsikt att redovisa erfarenheterna från verksamheten. Rådet vill dock lyfta fram några erfarenheter från vårens arbete. Det allmänna intrycket av samhällets insatser är att mycket har fungerat väl. Det gäller såväl de statliga myndigheterna som kommuner och landsting. Framförallt gäller detta insatser riktade till den grupp som är hårdast drabbad. Omhändertagandet av ensamkommande barn tycks ha fungerat mycket bra. Även det psykosociala stödet tycks ha fungerat väl. bör hållas i minnet att det finns personer som anser att de inte har fått till- räckligt stöd. I detta sammanhang är det viktigt att betona att uthållighet avseende samhällets insatser är viktigt. Som nämnts har Rådet fört diskussioner med berörda myndigheter om de författningsändringar som varit nödvändiga till följd av flodvågskatastrofen. Dessa författningsändringar (se bilaga 5) Erfarenheter så här långt har på initiativ av regeringen eller berörda myndigheter genomförts mycket snabbt. Ändringarna, även om de i vissa fall varit föran- ledda av katastrofen, har kommit alla till godo som t.ex. de nya bestämmelserna om dödförklaring. För att kunna verka för samordning av information till de drabbade krävs ett gott samarbete med berörda myndigheter. Kring vissa frågor har samarbetet mellan myndigheterna fungerat till- fredsställande. Det är dock tydligt att olika myndigheter har olika syn på öppenhet i förhållande till anhöriga och drabbade. Olika syn finns även när det gäller vilken information som ska kommuniceras och vikten av att göra detta snabbt. En större samsyn och en på förhand överenskommen strategi mellan de olika myndigheterna, framförallt beträffande öppenhet med information kan ge en fungerande, samlad information till allmänheten från myndig- heterna. Det finns tre verksamheter som särskilt har inrättats för stöd till anhöriga och drabbade efter flodvågskatastrofen, Rådet, General- konsulatet i och verksamheten vid . Rådets verk- samhet har varit viktig för anhöriga och drabbade i . Det anhörigstöd som ges av Generalkonsulatet har stor betydelse för de anhöriga och drabbade som åker tillbaka eller reser till . Av den enkätundersökning som Rådet gjort om minnesaktiviteter framgår att alla som deltagit i undersökningen och som varit i efter katastrofen lovordar den insats som gjorts av Generalkonsulatet, , , Polisen och Röda Korset. Det framgår även av undersökningen att de som har för avsikt att åka ner framöver förväntar sig samma goda service. Rådet anser därför att det är viktigt att detta stöd får vara kvar åtminstone över årsdagen. Detsamma gäller verksamheten på . Den är viktig för de som mist anhöriga. Det är nödvändigt att denna verksamhet finns kvar tills identifieringsprocessen är avslutad. En annan erfarenhet är att den försiktighet Rådet inledningsvis kände inför hur Rådet skulle närma oss de anhöriga har varit överdriven. En av de tydligaste signalerna Rådet fått är att anhöriga och drabbade efterfrågar en kontakt från myndigheter. Det finns även en förväntan på att myndigheterna ska vara mer aktivt kontaktsökande. När det gäller riktade insatser till anhöriga och drabbade har en svårighet varit att få tillgång till uppgifter om vilka dessa är. I fram- tiden bör det finnas rutiner för hur tillgång fås till sådana uppgifter. Erfarrenheter så här långt Regeringen har efter det att Rådet bildades givit flera myndig- heter i uppdrag att utvärdera olika insatser som gjorts till följd av flodvågskatastrofen. En genomgång av dess uppdrag (se bilaga 6) visar att flera av uppdragen avser kommuners och landstings verksamhet. Det hade varit en fördel om en bättre samordning skett av regeringsuppdragen. har frågan om minnesaktiviteter varit aktuell. Frågan har uppmärksammats av anhöriga. Detta inte minst då flera länder, bl.a. och , har beslutat om och genomfört olika typer av minnesresor . Många anhöriga och drabbade vill återvända till katastrofområdet i syfte att i efterhand förstå vad som hände dem och deras nära vid själva katastrofen som en viktig del av sorgeprocessen. Rådet har därför fortlöpande haft en dialog med regeringen i denna fråga. Diskussioner har även förts med anhöriga och drabbade. Det är viktigt att beslut fattas om hur avser att genomföra minnesaktiviteter. Kommitténs bedömning: Samhällets stöd till anhöriga och drabbade måste vara uthålligt. behöver ytterligare insatser med stöd till anhöriga och drabbade genomföras. I detta arbete har Rådet en viktig uppgift. Rådets verksamhet bör därför fortsätta . Från kommer Styrelsen för psykologiskt försvar (SPF) att ta över uppgiften att samordna det svenska samhällets insatser för hjälp och stöd till dem som bor och vistas i och som drabbats av flodvågskatastrofen i . Rådet kommer att utgöra en organisatorisk enhet inom SPF. Rådet, som leds av en ordförande, kommer att bestå av ledamöter som utses av regeringen. Rådet kommer att biträdas av ett kansli som leds av en kanslichef. Genomförandet av övergången till SPF kommer även vara en viktig uppgift för Rådet. I samband med övergången till SPF kommer Rådets samman- sättning att förändras. Verksamheten kommer att bestämmas av Rådet i dess nya sammansättning. Det är dock viktigt att redan nu redovisa vissa frågor som är aktuella . Rådets verksamhet påverkas i hög grad av vilka behov av insatser som finns för anhöriga och drabbade. Verksamhetens inriktning är därför i stor utsträckning beroende av vad som händer i omvärlden t.ex. hur identifieringsprocessen fortskrider. Verksamheten är inte jämförbar med annan myndighetsverksamhet. finns flera angelägna frågor som bör prioriteras i Rådets verksamhet. Vissa insatser kommer att behöva fortsätta . Omfatt- ningen av de insatserna är dock beroende av vilka resurser som ställs till Rådets förfogande samt av vad som sker i omvärlden. Det är viktigt att samhällets stöd till anhöriga och drabbade är uthålligt. Rådgivningspanelen kommer därför att vara en viktig del av Rådets verksamhet. Även om antalet samtal har minskat har frågeställningarna blivit mer komplicerade vilket leder till att relativt omfattande utredningsinsatser krävs. Behov av information till anhöriga och drabbade kommer fortfarande att vara stort, framförallt för den grupp som fortfarande saknar en anhörig. Rådet kommer därför aktivt att arbeta med webbplatsen men även med andra informationsinsatser. Även annan utåtriktad verksamhet kan bli aktuell som t.ex. möten med drabbade och seminarier om aktuella frågor. Samarbetet kommer naturligtvis att fortsätta med de myndig- heter som är representerade i Rådet och andra berörda. Rådet kommer att fortsätta det samarbete som har påbörjats med de myndigheter och organisationer som är relevanta för verksamheten . Rådet kommer även att fortsatt följa de myndigheter som har uppdrag som avser insatser riktade till anhöriga och drabbade. Den lokala nivån, dvs. kommuner och landsting står för viktiga delar av det stöd som finns för anhöriga och drabbade. Det är därför viktigt att Rådet har fortlöpande kontakter med kommuner och landsting . Rådet kommer särskilt att följa behovet av psykosocialt stöd. kommer Rådet att genomföra en enkätunder- sökning för att kartlägga de insatser som frivilligorganisationerna och trossamfunden gjort för de drabbade. Detta för att få en över- siktlig bild av vilka initiativ som tas i samhället utan inblandning från myndigheternas sida. De fortlöpande kontakterna med frivillig- organisationer och trossamfund kommer att fortsätta. är en stor del av de saknade svenskarna identifierade och hemkomna. Det finns dock fortfarande en stor grupp som saknar sina anhöriga. Av de saknade är flertalet barn. En viktig uppgift är insatser för denna grupp. Särskilt viktigt är insatser för den grupp som kanske aldrig får den saknade identifierad. Rådet har genomfört en telefonundersökning riktad till hem- komna som inte har mist någon anhörig. Undersökningen har genomförts för att kartlägga vilka behov som förevarit och förutse vilka eventuella framtida behov som är nödvändiga för alla dem som berörts av katastrofen i . Utifrån denna undersökning kommer Rådet att genomföra insatser för drabbade som inte har mist någon anhörig. Det har inte vid tidigare kriser i samhället funnits en liknande organisation som Rådet. En viktig uppgift är att ta tillvara de erfarenheter Rådet har för arbetet vid framtida kriser. erfarenheter som grund har Rådet för avsikt att i en rapport bl.a. lämna förslag på hur man kan göra vid en kris där det kan bli aktuellt med en liknande organisation och vilken beredskap för detta som behöver finnas . I detta arbete är det av stort intresse att följa katastrofkommissions arbete och slutsatser. En annan fråga som bör uppmärksammas är frågan om minnesaktiviteter. Som tidigare nämnts är det viktigt att beslut fattas om hur avser att genomföra minnes- aktiviteter. Om Rådet får i uppdrag att arrangera olika minnes- aktiviteter kan detta påverka inriktningen av Rådets arbete . Nationellt råd för samordning och stöd till drabbade med anledning av naturkatastrofen i De människor i som på olika sätt drabbats av natur- katastrofen i har behov av hjälp och stöd i flera avseenden. Det inrättas därför ett nationellt råd med uppdrag att verka för en samordning av svenska myndigheters insatser för hjälp och stöd till dem som har drabbats av katastrofen. Rådet skall utgöra en funktion dit överlevande och anhöriga kan vända sig för att få vägledning och information. Rådet skall i övrigt verka för goda kontakter mellan å ena sidan anhöriga och efterlevande och å andra sidan myndigheterna. Rådet leds av en ordförande. Rådets övriga ledamöter skall utgöras av rikspolischefen och generaldirektörerna för Styrelsen för psykologiskt försvar Representanter för Kommuner och Landsting bör beredas tillfälle att delta i rådet. Rådet bör knyta till sig referenspersoner och därvid bl.a. beakta barns och ungas särskilda behov. Rådet skall nära samarbeta med myndigheter, försäkringsbolag, reseföretag, frivilligorganisationer och trossamfund i . Rådet skall fortlöpande informera regeringen om sitt arbete. En första samlad redovisning av arbetet skall lämnas . En kraftig jordbävning inträffade utanför svensk tid. Den flodvåg, s.k. , som följde efter skalvet drabbade ett mycket stort område i . Naturkatastrofen i har drabbat en stor del av världen. Länderna i regionen har drabbats hårdast. Stora insatser måste genomföras för att minska lidande i dessa länder. Betydande insatser har inletts och kommer att fortsätta att lämna bistånd för återuppbyggnad i den drabbade regionen . Till följd av den omfattande svenska turismen i regionen är vårt land i hög grad berört. Vårt samhälle ställs inför stora prövningar som kommer att bestå . Enskilda, myndigheter, kommuner, landsting och andra organ kommer att ställas inför frågor och problem som vi svårligen kan överblicka och förutse. Redan nu står det klart att arbetet med att finna och identifiera döda kommer att pågå . Vidare står det klart att alla inte kommer att återfinnas. De som mist en anhörig, skadats eller på annat sätt personligen drabbats av katastrofen kommer att ställas inför frågor som är svåra att hantera och även frågor som det inte finns något svar på. Samhällets olika organ skall i vissa avseenden ta sig an uppgiften att bistå de drabbade och det är i det läget viktigt att se till att de agerar samordnat. Anhörigperspektivet kommer att bli en viktig utgångspunkt för myndigheternas fortsatta agerande. Det faktiska ansvaret för att ge stöd och hjälp till enskilda – både medicinskt och socialt – är i vårt land decentraliserat och faller primärt inom kommuners och landstings ansvarsområden. Ange- lägna frågor som berör enskilda hanteras även av statliga myndig- heter, exempelvis och . Därutöver har, på regional nivå, länsstyrelserna en viktig samordnande roll i samhällets allmänna krishantering. Ett nationellt råd inrättas med uppgift att verka för samordning av det svenska samhällets insatser för att hjälpa och stödja dem som bor och vistas i och som drabbats av naturkatastrofen i . Samordningen av insatserna är nödvändig då samhällets olika organ skall ta sig an uppgiften att bistå de drabbade. Oklar- heter om vem som har ansvaret för olika frågor måste undvikas. Det är av särskild vikt att de som på olika sätt drabbats av katastrofen får hjälp och stöd. Det behov av stöd och hjälp som barn och unga som drabbats av katastrofen har kräver särskild uppmärksamhet och kompetens. Rådet skall tillse att berörda kan få information om vart man kan vända sig för att få hjälp. I hjälparbetet har frivilligorganisationer och volontärer gjort mycket stora insatser. Rådet bör därför pröva hur dessa initiativ fortsatt kan knytas till arbetet med stöd för de drabbade. Rådet skall mot denna bakgrund särskilt kartlägga befintliga resurser och identifiera behov av särskilda insatser från myndigheter eller regeringen, verka för samordning av myndigheternas åtgärder och om så behövs anmäla hinder för samordning eller andra brister till regeringen, verka för samordning av den offentliga informationen om de regler i samhället som har betydelse för de drabbade om socialförsäkring, skola, hälso- och sjukvård och socialtjänst m.fl. berörda verksamheter, inrätta en funktion med uppgift att underlätta kontakterna mellan myndigheterna och de drabbade och anhöriga till katastrofens offer och ge förslag till de författningsändringar som rådet finner nödvändiga mot bakgrund av konsekvenserna av katastrofen för de drabbade. Rådet leds av en ordförande. Rådets övriga ledamöter skall utgöras av rikspolischefen och generaldirektörerna för Styrelsen för psykologiskt försvar Representanter för Kommuner och Landsting bör beredas tillfälle att delta i rådet. Rådet skall ha ett kansli. Till kansliet bör knytas personer med den särskilda kompetens som bl.a. finns hos de myndigheter som är företrädda i rådet. Rådet bör knyta till sig referenspersoner och därvid bl.a. beakta barns och ungas särskilda behov. Rådet har även möjlighet att till kansliet knyta personer som tillför sådan erfaren- het och kompetens som inte finns hos de hos rådet ingående myndighetsföreträdarna. Rådet skall nära samarbeta med myndig- heter, försäkringsbolag, reseföretag, frivilligorganisationer och trossamfund i . Rådet skall fortlöpande informera regeringen om sitt arbete. En första samlad redovisning av arbetet skall lämnas . Rådet för stöd och samordning efter flodvågskatastrofen inrättades till stöd för anhöriga och drabbade efter flodvågs- katastrofen annandag . I denna PM summerar vi erfaren- heter från rådgivningspanel från . Perioden som summeras är vecka 3 – vecka 22, dvs. öppnade en rådgivningspanel till stöd för anhöriga och drabbade. Rådgivningspanelen består av handläggare från olika myndigheter som tillsammans ger råd och vägledning i de frågor som kan vara svåra att klara av på egen hand för de som har stor sorg efter katastrofen. Sedan starten har följande myndigheter bemannat rådgivnings- panelen: , , , , i , och Kris- beredskapsmyndigheten. är rådgivningspanelen bemannad med sex handläggare varje vardag mellan –18. Under de tider som rådgivningspanelen är stängd svarar personer vid ett callcenter i på anhörignumret och handläggarna i råd- givningspanelen återkommer nästföljande vardag. , perioden – , så har rådgivningspanelen svarat på sammanlagt 1 133 frågor som har inkommit via telefon eller via e-post.