prot · GT09110 · 2006-04-25 00:00:00 — har utvecklat en internationellt välkänd och respekterad profil för sina fredsbevarande insatser. Vi har haft upp emot 80 000 svenska kvinnor och män i fredsbevarande operationer. skedde dessa fredsbevarande operationer praktiskt taget enbart inom FN:s ram. Det har under det senaste årtiondet skett en förändring där alltfler operationer leds av andra organisationer. För vår del började det på när vi tjänstgjorde där under Natobefäl men med ett FN-mandat. Vi har en liknande situation i . har vi inom EU en framväxt av en kapacitet som också kommer att spela en roll. I , framför allt , ser vi att Afrikanska unionen kommer att spela en roll. Det är en utväxt av att vi äntligen upptäckt kapitel 8 i , som säger att regionala organisationer och verksamheter är en del av det internationella systemet. Vi befinner oss alltså i en brytningstid där alltmer kommer att agera tillsammans med Nato i vissa operationer, tillsammans med EU i andra operationer och kanske i samverkan med Afrikanska unionen i . Det innebär att vi har en ny roll att spela i dessa regionala sammanhang. Jag vet från min egen tid som FN-ambassadör hur vi kämpade för att få all information under de fredsbevarande operationerna. Vi ville i hög grad följa både själva utvecklingen av mandaten och hur situationen politiskt skulle vara på marken men också ur synvinkeln att det var svenska soldaters liv som sattes i fara. Här har vi en liknande ambition, och därför har vi drivit mycket hårt, både i förhållande till Nato och i förhållande till EU, att vi ska ha all information. Jag vill hävda att vi har all den information som är nödvändig för våra soldaters säkerhet. Vi har varit pådrivande i detta, och i själva verket har vi för Nato framhållit det som ett viktigt krav. Jag skulle till och med tro att de tankar som finns hos vissa Natoländer om att ha en särskild relation till länder som och just beror på att de hört från oss att vi vill ha all information, vilket bekräftar den gemensamma viljan att värna om våra soldaters säkerhet. Jag anser därför inte att detta har någon som helst relation till den fråga som kräver en större debatt, nämligen Natomedlemskapet, utan vi bör se den från ett praktiskt perspektiv, alltså att vi ska ha den information som är nödvändig för deltagande i operationer som alltmer leds av regionala organisationer. Där kommer Nato och EU att spela en viktig roll, och i samband med denna nästan historiska förändring kräver vi den typen av information som vi haft under de klassiska fredsbevarande operationerna under FN:s ledning. Jag vill också framhålla att både vår tjänstgöring i och på bygger på att vi har fungerande och tydliga FN-mandat för operationerna. Annars hade inte kunnat delta på det sätt som vi har gjort. Vi utgår från att detta samarbete kommer att växa och att vi också får ett samarbete som markerar att Nato är på väg i en annan riktning, nämligen att ägna sig ytterligare åt fredsbevarande operationer och operationer av den art som vi nu talar om. 12 (): Utrikesministern svarade inte riktigt på frågorna, åtminstone inte så att det tillfredsställer mig, utan det var mer en beskrivning av vad gjort och av hållning. Utrikesministern sade också att vi är i en brytningstid, att det är en ny roll för och så vidare. Det som jag tog upp gällde dock att utrikesministern i sitt första svar konstaterade vilket jag välkomnar att det finns utrymme för förbättringar, det vill säga att den situation som råder inte är den allra bästa. Vi skulle kunna ha en säkrare situation, en mindre riskfylld situation för våra unga män och kvinnor i bland annat , men också på andra håll, om vi hade en tätare relation. Det är därför jag, liksom utrikesministern, välkomnar det avancerade partnerskapet. Då blir emellertid nästa fråga: Varför stanna på halva vägen? Man ska stanna på halva vägen av ett skäl som är något dunkelt för mig; möjligen är det glasklart för utrikesministern. Priset för att stanna på halva vägen och inte gå in på det fulla medlemskapet kommer dock inte att betalas av oss två utan kan eventuellt, i värsta fall, komma att betalas av dem som tjänstgör i eller på eller på annat håll, av dem som inte har den fullständiga insynen, säkerheten, förberedelsen och det uppbyggnadssamarbete som skulle förbättra deras situation. Det är därför jag ställer frågan. Att stanna hitom utanförskapet är ett medvetet risktagande med svensk personal utomlands, eftersom utrikesministern redan sagt att situationen går att förbättra. Okej, låt oss göra det då och inte ta dessa risker. Det är min grundläggande hållning. Jag menar att om man inte gör det har man bevisbördan för varför man ska stanna utanför. Vad är det som är så viktigt med utanförskapet? Vad är det som gör det så attraktivt att det är värt att ta de ökade riskerna för svensk personal? Jag vill påpeka att säkerhetsläget i nu förvärras, vilket betyder att den här problematiken blir mer och mer akut. Jag vill också påpeka att jag ställde en fråga om principen för frivillighet. Det är för mig otydligt var den svenska begränsningslinjen går. Om man tittar på Natosamarbetet finns det nämligen väldigt mycket frivillighet i det. Med tanke på det avancerade partnerskapet undrar jag var begränsningslinjen för svensk del går vad gäller den frågan. Utrikesministern har gett två motstridiga besked jag återvänder nu till det som sades tidigare. Å ena sidan säger utrikesministern att vi har all information som är nödvändig. Å andra sidan sade utrikesministern i sitt första svar att situationen kan förbättras. De två yttrandena går inte ihop. Om man har all information som är nödvändig, om det är den sanna utsagan, kan ju situationen i så fall inte förbättras. Låt mig återgå till frågan om brytningstiden. Det amerikanska intresset här kan vi diskutera. Det är klart att det finns olika motiv där. Ett motiv som har framförts är att man vill vidga Nato från att vara North , nordatlantisk, till att vara något slags mer global organisation inkluderande , , , och kanske också andra länder. Det blir något slags world treaty organization. Skulle det kunna ändra hållning om organisationen fick en mer global karaktär? 13 Utrikesminister (): När jag talar om att har tillräcklig information talar jag enbart om den aspekt som jag tycker är väldigt viktig, känslig och angelägen för svenska folket att få klarhet i, nämligen våra soldaters säkerhet. Vi har varit oerhört måna om att få all den information som Natoländer har när det gäller säkerhet. Det gäller både i Kosovo och i . Vad jag talar om när det handlar om att förbättra informationen är också graden av ömsesidighet i diskussionen om den här typen av operationer. Också vi ska kunna vara med i diskussionen om utformningen av operationerna och vara mer aktiva och delta i arbetet med formerna för arbetet framöver. Där finns en möjlighet för förbättringar. Men det är oerhört viktigt och angeläget att understryka att när det gäller våra soldaters säkerhet har vi också all den information som Natoländerna har. När det gäller Natoländernas grad av bundenhet finns det en klart annorlunda typ av relation. Vi behöver kanske inte gå in i detalj på detta. Men när det gäller Natoländerna finns det både lagliga och militära förpliktelser som är av den art som med dess alliansfrihet inte kan gå med på. Det gäller ömsesidiga försvarsgarantier. De aspekterna tror jag inte berörs av operationerna i Kosovo och . I själva verket hör vi från Natoländer stor och djup uppskattning av , och insatser. Det var de länder som nämndes i den artikel i som refererade till. Vi känner stark respekt från Natoländernas sida för vårt deltagande i operationer men också för våra grundläggande säkerhetspolitiska val. Jag antar att det inte är avsikten att vi här ska ha en diskussion om Nato versus alliansfriheten. Men jag är säker på att är helt medveten om det stöd som denna politik har hos folk. Det gäller också den effekt denna politik har haft inte bara i utan också för säkerheten i vårt närområde. Denna politik har tjänat oss väl. Vi ser ingen anledning att i ljuset av en diskussion om deltagande i fredsfrämjande insatser göra någon förändring i den politiken. Däremot har vi som vårt uppdrag att värna om att vi effektivt och säkert kan delta i dessa operationer. Det uppdraget tar vi på djupt allvar. 14 (): Utrikesministern säger att förbättringar kan göras när det gäller graden av ömsesidighet. Sedan ger utrikesministern som exempel utformningen av insatserna och formerna framöver. Det är lite oklart vad detta innebär. Om man tar sådana saker lite mer konkret är det att man naturligtvis vill vara med från svensk sida vid uppbyggnaden av våra insatser, eller de insatser som ska delta i. Det handlar om att vara med och utforma reglerna som ska styra soldaternas uppgifter, uppträdande och befogenheter. Det finns en engelsk terminologi för detta som jag för ögonblicket utelämnar. Det gäller också att vara med vid behovet av strategiska reserver som kan komma in och understödja i trängda situationer och vara med och bestämma om behovet av luftunderstöd. Jag tror att vi är överens om att det vore väldigt bra om hade ett större inflytande och bättre deltagande i detta. Men om vi inte får det, och vi har inte det , är frågan ändå återkommande. Jag håller med om att vi inte behöver diskutera alliansfriheten, upplösning och allt detta. Det är snarare frågan om medlemskapet eller hur tätt intill vi ska ligga i medlemskapet. Det är precis denna fråga om vårt behov av att komma in väldigt tidigt och vara med väldigt nära i de uppgifter som jag pekade på. Är det verkligen rimligt att betala priset för ett utanförstående, som inte riktigt kan klart motiveras? Utrikesministern hänvisar till historien, vårt närområde och att det har tjänat oss väl. Men vi måste se framöver. Vad är det som ska motivera att vi står utanför och därmed har de här nackdelarna beträffande utformning och deltagande i tidigare skeden? Om den här organisationen får en mer global karaktär, skulle det ändra hållning? 15 Utrikesminister (): Jag återkommer därför att jag försummade att besvara frågan om global karaktär i mitt tidigare inlägg. Det är självklart så att vi gärna ser att denna organisation växer och att den därmed omfattar ett större område och får starkare politisk förankring. Huruvida det ändrar vår inställning till samarbetet på de punkter som vi här diskuterar vill jag inte nu uttala mig om. Vad jag vill säga är att detta utvecklade partnerskap som diskuteras inom Nato, och i vilket vi har ett aktivt intresse, bygger just på att vi också vill vara med och diskutera utformningen av operationerna. Här finns en öppenhet som jag tycker är glädjande från Natos sida. Det är ett Nato som förändras och som gärna vill har fler partner i dessa operationer. Jag tror att vi från båda sidor har allt att vinna på att diskutera operationerna. Jag såg som FN-ambassadör hur glädjande det var att vi kom in i ett tidigt skede i FN-ledda operationer. har vi en situation där FN ger en folkrättslig grund för aktionen i Kosovo och aktionen i . Vi ser att vi behöver öka kontakterna med Nato och EU för att vi själva, när vi väl tjänar i dessa operationer, har maximal kunskap och maximal säkerhet, som jag har varit inne på tidigare. Det är en fruktbar diskussion som förs. Vi har ingen som helst beröringsångest när det gäller att diskutera dessa frågor. Det handlar om att synpunkter ska vägas in under FN-styrda operationer, operativt ledda av EU eller Nato. Vi är mycket nöjda med den aspekt som berör säkerheten. Vi hoppas att den planering som ska genomföras också kommer att ha en komponent där inflytande finns med. Vi anser inte att detta på något sätt berörs av frågan om vi är alliansfria eller om vi har någon annan status. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2005/06:338 om behovet av fortsatt stöd till 16 Utrikesminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att FN:s mandat ska förlängas samt vilka åtgärder jag avser att vidta så att medverkar till att sända valobservatörer till nästa parlamentsval. av kolonialstyre, av indonesisk ockupation och en fruktansvärd våldsvåg i samband med folkomröstningen stod , vid tiden för självständighet, inför stora utmaningar. FN:s avgörande insatser i landet har till stor del fokuserat på att utbilda östtimoreser för att möjliggöra ett övertagande av de funktioner inom förvaltning, polis och gränsövervakning som skötts av FN. Inom vissa områden har framstegen varit långsamma, till exempel vad gäller utvecklingen av rättsväsendet och utbildning av dess personal. Inom andra områden har insatserna varit betydligt mer framgångsrika. Ett exempel är att ett självständigt polisväsende kunde inrättas i . Trots stora framsteg har generalsekreterarens särskilde representant uppmanat att noga överväga önskemål om fortsatt internationell närvaro när Unotils mandat löper ut . Detta önskemål ska också ses i ljuset av stundande presidentval och landets första parlamentsval . Det internationella samfundets stöd utgör fortfarande en viktig faktor för att trygga de investeringar man gjort i landet för varaktig fred och stabilitet. har bidragit med till , främst genom FN. har också bidragit med militärobservatörer och civilpoliser till FN-insatsen. I den nya strategin för utvecklingssamarbetet med som regeringen antog ökar vi vårt bistånd till landet och lägger fortsatt fokus på god samhällsstyrning och mänskliga rättigheter. Sida överväger till exempel att ge ett relativt stort stöd till det projekt som UNDP, , bedriver för att utveckla och stärka . Ett bidrag till UNDP:s program till stöd för förberedelser och genomförande av parlaments- och presidentvalen är också under övervägande. Det unga parlamentet har en relativt svag ställning jämfört med både regering och presidentämbete, och utvecklingen av ett starkt flerpartisystem med en fungerande opposition kommer därmed att vara en viktig faktor i övergången till en självständig demokratisk stat. Jag är väl medveten om att det utbyte som den svenska har etablerat med utgör ett viktigt bidrag i detta avseende och är mycket uppskattat i . besök bidrog också till att stärka relationerna och bredda kontaktytor med landet. befinner sig nu i ett viktigt skede där den unga demokratin kommer att prövas genom landets första parlamentsval. En eventuell förlängning av FN:s mission i skulle troligtvis fokusera på just stöd till förberedelser inför valen och skulle därmed bidra till viktig kapacitetsuppbyggnad liksom till en stabilare situation inför valen. verkar självfallet för en sådan utveckling och skulle därmed se positivt på en förlängning i någon form av FN:s närvaro. Det är vår förhoppning att en eventuell förlängning även fortsatt innehåller en komponent rörande mänskliga rättigheter. Det är ett område där stora framsteg har gjorts men där kränkningar tyvärr fortfarande förekommer. kommer också den dag då beslut fattas om en eventuell valobservatörsinsats att ställa sig positivt till att nominera svenska valobservatörer för att övervaka detta viktiga steg i demokratiska utveckling. 17 (): Svaret är komplett. Jag är imponerad över de ord som utrikesministern har formulerat här. Jag vill passa på tillfället att välkomna utrikesministern till den nya befattningen. Jag hade förmånen att vara med på kulturutskottets resa till . Vi slogs med viss häpnad över det arbete som president utför med att bygga upp inte minst demokratifrågorna. Vid våra samtal och överläggningar med honom i hans tjänsterum vädjade han i nästan varje mening att inte skulle glömma bort dem och inte glömma bort den delen av världen. Regeringen och skulle ge Sida och UNDP stöd. Det gäller också ett stöd till FN genom att vi erkänner det arbete som världssamfundet de facto åläggs att ansvara för. Presidenten inte bara tackade utan han ville också lyfta fram den tidigare ambassadören stora och viktiga insatser. är en viktig del i . Vi får inte glömma bort detta och lämna detta land som en mogen ung man som vi tror ska kunna vandra vidare. Jag vill ställa en fråga till utrikesministern. Är ansvaret fortsatt stort, inte minst bevisat genom , vår förre talmans, och K.-G. Biörsmarks viktiga insatser? De har ingett visst förtroende och förhoppning om att ska vara en hjälpande hand i den fortsatta utvecklingen. Kommer vi att få uppleva det stödet, och kan vi förmedla den hälsningen via den ambassad vi har i att det finns ett erkännande i den och i den svenska ? Vi kommer inte att glömma bort . Det finns förhoppning om att stödet ska bestå. Det ska absolut inte minska inför det viktiga valet . Jag skulle vilja att utrikesministern observerar att av de 925 000 invånarna är det så pass många som som är . Det är påtagligt. Vad gör ett nytt land i princip för att bygga en demokrati? Man har en fantastisk möjlighet att lära en ny befolkning, en nation, hur man tänker i demokratifrågor. Därför är det så angeläget för mig personligen jag upplevde att det var så i hela kulturutskottet att vi kan ställa oss bakom den vädjan som presidenten skickade med. Det gällde även parlamentets talman. Det är viktigt att landet inte glöms bort utan att demokratiprocessen får fortsätta på ett sunt och bra sätt. Kan de vara övertygade och förvissade om att det finns ett stöd och ett erkännande för det arbete som är påbörjat? Jag hänger upp det på det arbete som och K.-G. Biörsmark med flera som har besökt har gjort. Utrikesministern nämnde också i sitt svar att utskottet har varit på plats. Vi var den första delegationen från som besökte landet. Presidenten tackade särskilt för att vi ser landet och erkänner det. 18 Utrikesminister (): Tack för det varma välkomnandet, och tack för reaktionen på svaret. Det går vidare till UD:s duktiga tjänstemän. Jag vill starkt framhålla min tacksamhet över att riksdag engagerar sig i internationella frågor. Detta är ett paradexempel på samverkan mellan regering och riksdag och den vikt som det parlamentariska utbytet har. Jag vet att talmännen personligen är engagerade i att förstärka detta internationella utbyte. Ett land som har oerhört mycket att vinna på en nära samverkan, givetvis med respekt för våra respektive konstitutionella roller, på områdena internationellt bistånd och internationellt samarbete. Jag kan säga till att vi inte anser att man ska släppa uppmärksamheten när tv-kamerorna försvinner den så kallade CNN-effekten. Jag led kraftigt i FN av att när väl kamerorna försvann försvann intresset och därmed engagemanget. När det gäller tycker jag att vi alla har ett ansvar. Det finns ett FN-uppdrag. Jag vet att uppdraget kommer att diskuteras . Det är en diskussion om en liten minskning i närvaron, men prognosen är att den kommer att fortsätta. Jag vill också framhålla att vårt eget engagemang i är starkt. Vi har en biståndsplan, en utvecklingssamarbetsplan, som löper ända . av det bistånd vi ger till är i utbildningssektorn apropå kommentaren om antalet ungdomar i . Vi har också en förpliktelse att vara kvar med hänsyn till det fruktansvärda lidande som drabbade det östtimorianska folket, inte minst de förluster i människoliv och de ingrepp i mänskliga rättigheter som skedde under befrielsekampen i slutet av den indonesiska perioden. Det är också ett land där vi kan se resultaten av våra insatser. Det är en fördel med att arbeta med ett litet land. I mitt arbete nu i FN diskuterar vi huruvida kan vara ett land som blir föremål för behandling med de så kallade fredsbyggnadskommissionerna som vi sätter upp. Efter en konflikt ska man inte överge ett land. Det är kanske bekant att av de konflikter som avslutats har av dem brutit ut igen . Det beror på att vi inte genomför en återuppbyggnad, en utveckling och ett försoningsarbete. Därmed bryter konflikten ut igen. Därför har vi en förpliktelse i förebyggande syfte att värna om utveckling. De har genomgått oerhört mycket lidande. Solidariteten kräver ett fortsatt engagemang för . Regeringen är starkt medveten om detta och är vederbörligen styrkt av dessa rekommendationer från riksdag. 19 (): Jag ska inte förlänga debatten, men låt mig i ett sista inlägg tacka för svaret . Jag vill fördjupa frågeställningen ytterligare ett steg. Det gäller alla de människor som bor i periferin. är ett avlångt land, och det finns vissa delar där det fortfarande inte finns en bra infrastruktur. Det finns inte ens en gång telefon, radio eller tv. Hur kommer man att se en konkret insats för att nå dessa obygder? Även om vi har goda möjligheter att förflytta oss på ett eller annat sätt räcker det inte. Det går inte att skicka ut information via tv i demokratiprocessen. Man måste vandra runt till fots och möta människor med ett handslag på tumanhand. Kan utrikesministern se någon möjlighet att vi kan uppmuntra och hjälpa i dessa insatser att nå till den yttersta gränsen med demokratiarbetet? Och är det inte bara ungdomar, för ungdomar skulle man kunna nå genom skolarbetet de är hungriga och vill komma till skolan. Där finns också föräldrar, och mor- och farföräldrar, som måste få ett erkännande. Då krävs det kanske ett lite tyngre arbete än att bara skicka ut trådlös information via radio och tv. Här krävs det insatser, fotarbete. Det var intressant att höra att det finns en infrastruktur uppbyggd som är i högsta grad informell. Det är den ideella och informella sektorn, genom kyrkor, fackföreningar och sådana ideella organisationer. Ser regeringen någon möjlighet att erkänna detta arbete och konstatera att tack vare de ideella insatser som sker i denna del av vår värld kan vi, tack vare dem, nå ut med det viktiga demokratibudskapet till den allra yttersta delen av detta avlånga land? 20 Utrikesminister (): Det är alltid av intresse att ha ögonvittnen, personer som har kommit från områden. Jag tar till mig detta och vidarebefordrar det till mina kolleger, både i UD och i Sida. Jag läser också i papperen att det ska upprättas en oljefond. Det finns ju olja kring , och jag hoppas att detta kan bli en källa till utveckling för landet. Vad som diskuteras är tydligen en oljefond som ska användas för konkreta fattigdomsbekämpande insatser, och det vill vi starkt uppmuntra. Vi utgår från att den östtimorianska regeringen själv kommer att fatta detta beslut, men jag tror att vi i vår dialog med ska framhålla detta och verka för att den utveckling som sker ska ske på ett sätt som är balanserat. Jag vill i högsta grad understryka vikten av frivilligorganisationer. Jag har gjort många referenser till mitt FN-arbete, men när jag tjänstgjorde och arbetade med och hade jag en oerhörd glädje av det arbete som gjordes av kyrkan till exempel i södra , inte bara för att få information utan också konkreta insatser. I hög grad kan frivilligorganisationerna hjälpa till i nästan operativt humanitärt syfte. Jag vet att kyrkan har en stark roll i . Kyrkliga organisationer och frivilliga organisationer har säkert en viktig roll. Men jag tror framför allt att en kanalisering av både bistånd och pengar från den oljefond som inrättas kan bli ett instrument för att nå alla i . Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2005/06:341 om den internationella kampen mot förtrycket i 21 Utrikesminister (): har bett mig att redogöra för hur jag och UD avser att verka bland annat inom ramen för EU för att den iranska staten ska respektera de mänskliga rättigheterna. Jag delar oro över situationen i . Trots att har ratificerat många av FN:s konventioner om mänskliga rättigheter sker kontinuerliga och omfattande brott mot dessa. hoppades vi att utvecklingen var på väg i rätt riktning. Vi följde med vissa förväntningar det reformarbete som den tidigare presidenten försökte genomföra på olika samhällsområden men som tyvärr inte kom att omsättas i någon påtaglig omfattning. Ahmadinejads valseger kan tolkas som ett tecken på att befolkningen är mer oroad över den ekonomiska situationen än bristen på politiska rättigheter.