prot · GT09131 · 2006-05-30 00:00:00 — Skulle det räcka med, skulle man alltså nöja sig med, att en förälder i sorg, ilska, besvikelse eller bitterhet säger nej till gemensam vårdnad och nej till det växelvisa boendet, då har hela grundtanken med den nya vårdnadsregelförändringen helt åsidosatts. Alla barn är olika, alla barn är unika, situationerna ser olika ut, och då måste lösningarna kunna se olika ut. vill jag att ni tar fram era barnglasögon. Varför ska inte barnets bästa vara avgörande för ett barn som är barn till sambor? Varför ska det hänga på om man har ett vigselbevis eller ej? Reglerna för gemensam vårdnad av sambors barn måste självklart bli enklare. Som vi hörde berätta är det en alltmer vanlig levnadsform att vara sambor med barn. Här kommer en tjänstgörande talman som jag inte sett förut. Vi anser att vi måste modernisera den här delen. Oäktingsstatusen, som faktiskt hänger kvar genom att man ger ett sämre skydd till barn till sambor, måste bort. Med dagens betänkande, som bygger på det som vårdnadskommitté har arbetat fram, tar vi stora steg för att bättre skydda de barn som faktiskt sakligt, otäckt och overkligt far riktigt illa. kommer vi att fatta beslut som kommer att få stor betydelse för många barn . Med barnets bästa för ögonen är vi i det stora hela nöjda med de nya vårdnadsregler som vi fattar beslut om. Därför vill jag rikta först ett tack till för den fina grunden, ett tack till regeringen för ett till största delen väl genomtänkt förslag och ett tack till mina kära kolleger som med mig delar omsorgen om barnen det vet jag att ni gör. Det är viktigt att vi i talar för dem som viskar men håller verklighetsförankringen och inte ser misshandlade barn överallt. Barnen behöver sina föräldrar, barnen har rätt till sina föräldrar, men vi alla vuxna är skyldiga att se till och skydda de barn vars föräldrar inte klarar att vara föräldrar. Vi får inte svika de oskyddade barnen. har länge drivit frågan om att pröva behovet av en barnbalk där all lagstiftning som rör barn samlas, inklusive . har regeringen ändå valt att lägga fram förslag om nya regler i utan att bereda frågan om barnbalk. har kvar visionen om att ändå införa en barnbalk om det skulle finnas behov av det. När vi tar det historiska steget och ändrar på perspektiv i från föräldraperspektiv till barnperspektiv, tycker vi att det är innehållet i lagen som är viktigast, hänsynen till barnets bästa. Det är alltså inte etiketten, vad balken heter, som är det viktiga. På prislappen står det i alla fall något som jag tror att alla kan enas om, och det är att barnen är ovärderliga. Jag yrkar bifall till reservation 4. 45 (): Välkomsthälsningen kommer från oss alla. Ett starkt samhälle bygger på och blir till av starka familjer. Men starka familjer måste också byggas. En välfungerande familj blir inte till av sig självt, utan det krävs att människor är överens om att gemensamt bygga dessa familjer. Trots alla goda ambitioner blir det inte alltid som man har tänkt sig. Det går snett, familjen splittras, och de riktigt stora förlorarna är oftast barnen. Det är därför vi behöver vårdnadsregler. Ärendet från lagutskottet handlar om nya vårdnadsregler, i mycket byggda på gamla idéer som finns. Allt är inte dåligt som finns . Men händer saker som gör att det blir mycket bättre. Också jag tycker att har gjort ett gott arbete. Till stora delar står vi bakom regeringens proposition. Men det finns alltid en del som vi kikar lite på och där vi inte är helt överens eller där man inte har kommit riktigt så långt som vi hade hoppats. I propositionen framhåller regeringen vikten av att barnets bästa kommer till uttryck i lagen. Det är jätteviktigt. Frågan om vårdnad och umgängesrätt har aldrig varit så aktuell som , med de skeenden som varit alltifrån händelserna i och i eller var det än är. Det är hemska tragiska händelser som visar att vi måste titta på vad vi kan göra för att skydda de barn som far illa och som på ett tragiskt sätt utnyttjas för att vuxna ska kunna utöva makt över dem. Vi behöver ett starkare barnperspektiv. Som en professor inom området så sent som i går sade till mig behöver vi också en ambition att i varje läge i praktiken utveckla barnets bästa och jobba utifrån det. Det görs inte . Vi talar mycket om det, men när man går in och granskar ser man att det finns ett antal ställen där det inte är till barnets bästa trots att det är det som ska vara vägledande. Ett första sådant steg där vi ska aktualisera barnets bästa är att barnet får rätt till ett särskilt biträde i mål som rör vårdnad, boende och umgänge. I en departementspromemoria med titeln av barns rättigheter i familjerättsprocesser föreslogs att skulle ratificera den europeiska konventionen om utövandet av barns rättigheter. Trots att det nu har gått promemorian kom är den fortfarande på beredning i . Vi kristdemokrater ser fram emot vad regeringen kommer att presentera för att stärka barns processuella ställning. Om barns bästa ska vara utgångspunkt för alla beslut som rör vårdnad, umgänge och boende krävs det att de människor som utreder just de här frågorna har tillräcklig kunskap om barns speciella situation. Hur barn beter sig, hur de utvecklas, vad de har för möjligheter att ta in och förklara saker och hur man ska tolka deras uttryck har vi numera mycket kunskap och forskning om att ta vara på. Men där det borde finnas, nämligen i våra domstolar, finns den . Därför är jag synnerligen glad för att utskottet har gjort ett ställningstagande, inte bara för att man ska säkerställa att barnen verkligen blir lyssnade på utan också för att se till att den här kunskapen finns och utvecklas i våra domstolar. Vi ska i utskottet och från sida följa upp detta. Det här är någonting riktigt bra. Ingen reform när det gäller klass, status eller aktivitet kan genomföras om man inte är beredd att gå hela vägen. Kunskap är A och O för att vi ska kunna räkna med att barnen lyssnas till. Ca 50 000 barn är med om att deras familjer splittras. Antalet umgängestvister som avgörs av domstol behöver faktiskt minska. Samhället måste erbjuda mer av resurser, till exempel samarbetssamtal, för att undvika att överenskommelser om barns vårdnad sker i rätten. Alla förlorar, inte minst barnen, på uppslitande rättegångar. Barn har ett naturligt behov av båda sina föräldrar. I de allra flesta fall är gemensam vårdnad något att föredra för alla parter. Detta gäller dock inte när våld förekommer inom familjen. Om kvinnan väljer att flytta ifrån sin våldsamme make och de har gemensamma barn, uppstår vårdnadstvister eftersom det i allmänhet är gemensam vårdnad som gäller. Regeringen har föreslagit att möjligheten att döma till växelvis boende vid gemensam vårdnad och mot en förälders vilja bör finnas kvar. Regeringen framhåller i propositionen att denna boendeform förutsätter föräldrarnas samarbetsförmåga, men man kan lätt utgå från att samarbetsviljan inte är så stor om det har förekommit hot och våld. Vi menar att barn aldrig ska behöva möta en av sina förövare i hemmet genom påtvingat umgänge vid vårdnadstvister. Erfarna jurister och domare med särskild barnkunskap skulle spela en viktig roll för att rätt utvärdera barns behov och önskningar. Barnens bästa, inte enbart som idé utan som realitet, är paroll, och jag är övertygad om att vi alla vill nå dit. Jag yrkar bifall till reservation nr 4 men står självklart bakom samtliga de reservationer där finns med i betänkandet. 46 (): Det här är en av våra absolut viktigaste debatter. Det är också en av de frågor som jag kanske har slitit mest med under mitt arbete i lagutskottet. Som många av mina kamrater i utskottet känner till har jag jobbat med en fördjupningsstudie i frågan. Jag ville själv med egna ögon och öron se och lyssna på hur den verkliga tillämpningen faktiskt ser ut, hur situationen ser ut för de barn ute i samhället som, precis som alldeles uttryckte det, på grund av dagens vårdnadslagstiftning tvingas att umgås med sina förövare. Vilka vuxna människor skickar vi hem tillsammans med sina förövare? Vi gör inte det. Men enligt den tillämpning som har utvecklats inom socialtjänst och domstolar är det praxis att se frågan som en jämställdhetsfråga. Man tillämpar ett jämställdhetsperspektiv när det gäller föräldrarnas rätt att umgås med barnen i stället för att se till barnets enskilda bästa och se till att barnet aldrig någonsin ska riskera att utsättas för vare sig kränkningar, övergrepp eller misshandel. Det ska inte ens finnas en risk att barnen utsätts för det här. deltog jag i en paneldebatt i tv. Det var ett program i fyra delar som handlade om utsatta barn. Det handlar om ett barn hette programmet på . Vi var flera riksdagsledamöter som var där, och var och en av oss fick på oss att tala om vad vi ville göra för att förbättra för barn som är utsatta för övergrepp. Det var verkligen ingen lätt uppgift att sammanfatta arbete och ett antal krav på förändringar under en minut och på en liten griffeltavla. Med dagens förslag om nya vårdnadsregler har vi kommit en bra bit på väg. har samarbetat med regeringen om den här propositionen, och vi har fått med en hel del mycket bra skrivningar som syftar till att just stärka barnets rätt i tvister om vårdnad, boende och umgänge. Den allra viktigaste ändringen vill jag påstå är att det inte längre ska vara möjligt för en förälder som misshandlat eller förgripit sig på sitt barn att få gemensam vårdnad. Det gäller också om någon annan familjemedlem utsatts för våld. Det är otroligt tydligt i lagtexten och i förarbetestexterna till lagen, och det är oerhört tydligt i propositionen. Där stärks barnens ställning oerhört tydligt. Det får aldrig förekomma ens en risk, herr ålderspresident. I lagtexten har risken för att barnet utsätts för övergrepp lyfts fram och placerats före meningen om barnets behov av en nära kontakt med båda föräldrarna. Även här har vi lagt till att detta även omfattar risken för att andra familjemedlemmar utsätts för våld. Den här ändringen gör att även de barn som bevittnar våld i sina hem faktiskt uppmärksammas. I praktiken handlar det oftast om barn och kvinnor som utsätts för våld och övergrepp från närstående män. Även motsatsen förekommer självklart, men inte i samma stora utsträckning. Under de år som jag har arbetat med vårdnadsfrågor har jag tagit del av mängder av fall där barn farit oerhört illa i föräldrarnas tvister om vårdnad, boende och umgänge utan att samhället har tagit sitt ansvar. Det är sorgligt att det ska behöva gå så långt att ett barn mördas innan medierna ska reagera och ta upp frågan. Det är det vi ser och har sett . väljer alla att vakna till liv, men vi ska inte behöva vänta så länge, herr ålderspresident. Det är fruktansvärt att varje gång behöva hamna i en diskussion om män som sitter oskyldigt dömda för incest när det inte handlar om straffrätt utan om vårdnadsrätt och framför allt om barns rätt att slippa bo eller umgås med en förövare. Vi är nog många här som arbetar med de här frågorna på olika sätt och som känner en stor vanmakt en maktlöshet över att inte kunna göra tillräckligt, över att inte få lägga sig i enskilda fall där det är så uppenbart att domstolen eller kommit fram till något som helt strider mot barnets bästa. Det är därför som vi lagstiftare inte kan nöja oss med den här lagändringen. Det här är en bra början, men det är inte allt. kommer att följa hur den nya lagen tillämpas i praktiken väldigt noga. Vi kommer också att fortsätta driva fler krav som vi inte fick med den här gången. Ett sådant krav, herr ålderspresident, finns i en av mina reservationer i betänkandet. Det handlar om obligatoriska barnprotokoll, och det är reservation nr 1. Tanken är att varje avgörande som påverkar barnet ska motiveras utifrån barnets bästa i en bilaga till domen eller myndighetsbeslutet. På så sätt skulle vi kunna säkerställa att barnets bästa inte glöms bort i motiveringarna, vilket är ett faktum i dagens domslut. Även har konstaterat att det är sällan som man ser ordentliga motiveringar med barnperspektivet och barnets bästa när man beslutar om barn. Utskottsmajoriteten, herr ålderspresident, har valt att föreslå att yrkandet om barnprotokoll avslås. Jag är förvånad att inte en enda annan ledamot och inte något annat parti har valt att stödja i kravet om barnprotokoll. Det är nämligen en möjlighet för oss som lagstiftare att ge domstolarna ett konkret redskap att förbättra situationen och framför allt sina motiv. Enligt utskottet lämpar sig inte frågan om vad domar och beslut ska innehålla för lagstiftning. Jag håller inte med om det. Domstolar och socialtjänst måste generellt bli mycket bättre på att uppmärksamma och ta hänsyn till barnets bästa. Ett barnprotokoll, herr ålderspresident, handlar inte om att vi som lagstiftare ska gå in och styra hur en dom motiveras utan ska fungera som en checklista där domaren på punkt efter punkt kan kolla av att barnets bästa faktiskt står i fokus i varenda situation. Ett annat sätt att garantera att barnet får spela huvudrollen i avgörandet om vårdnad, boende och umgänge är att ge varje barn rätt till ett eget juridiskt ombud. är det tyvärr så, precis som påtalade tidigare, att det ofta är föräldrarna och deras ombud som hamnar i centrum under en förhandling. Risken för att barnet osynliggörs blir definitivt mindre om barnet har ett eget ombud som förmår att enbart ha barnets bästa för sina ögon utan att ta ställning för eller emot någon av föräldrarna. Eftersom barnet inte kan närvara i rättssalen förutom, i bästa fall, i form av en anteckning i en vårdnadsutredning, krävs det att någon ger barnet en röst, och föräldrarnas enskilda parter är inte bra på det. Förhoppningsvis kommer den nya lagen att göra att barnets vilja beaktas betydligt mer än vad som ofta sker , men frågan är faktiskt om det räcker. Barnets rätt att komma till tals garanteras som alla vet av . lever vår lagstiftning inte upp till detta. Därför finns det en reservation i utskottet, och det kommer att bli en majoritet för att faktiskt uttalar sig för att vi vill ha särskilda juridiska biträden för barn. Det tycker jag är bra, trots att det i det här fallet ser ut som om det är en ohelig allians som har bildats mellan de olika borgerliga allianspartierna, och . Jag beklagar att Socialdemokraterna inte har valt att ställa upp på det här kravet, för det är ett krav som står mycket högre än att bara handla om ord. Det handlar om barns situation. En annan viktig fråga som inte är löst än men som utskottet tar väldigt stark ställning för är det som utskottet skriver om på s. 22 i betänkandet. Vi skriver att det är otillfredsställande och att vi i utskottet inte tycker att det är förenligt med barnets bästa att vårdnadshavarnas oenighet kan medföra att ett barn som har behov av hälso- och sjukvård inte får tillgång till den adekvata behandling som barnet behöver. Enligt utskottets mening är denna fråga angelägen och kräver en väldigt skyndsam lösning. Utskottet beklagar vidare att regeringen i förevarande proposition inte kunnat föreslå några lagändringar. Utskottet förutsätter att arbetet kommer att bedrivas skyndsamt och att regeringen därefter utan dröjsmål återkommer till i frågan. Det här är så otroligt viktigt! säger nu tydligt att det här är oacceptabelt. Det är inte förenligt med barnets bästa att en enskild förälder kan motsätta sig att ett barn faktiskt får den vård och den behandling som barnet behöver. Min talartid är slut. Därför kommer jag att sluta tala. Med det här vill jag yrka bifall till reservationerna 1 och 4. För övrigt hade jag jättegärna velat prata mycket mer om varför det är så viktigt att vi inför en barnbalk. Men det kanske jag får anledning att återkomma till. I övrigt står jag bakom den här samarbetspropositionen mellan den socialdemokratiska regeringen och och även bakom de andra ställningstagandena från i betänkandet. 47 (): Ledamöter och åhörare! De nya vårdnadsreglerna är ett område som berör och engagerar oss i . Att stärka barnperspektivet vid vårdnadstvister har varit vägledande vid våra ställningstaganden. Det är anledningen till att har sex reservationer, men för övrigt står vi bakom betänkandet. Det är oerhört viktigt att vi gör vårt yttersta för att minimera riskerna för att barn ska fara illa. Alla som har med barn att göra måste därför bli bättre på att lyssna till vad barnen säger och se vilka signaler som barnen sänder. Och när det finns en misstanke om misshandel, fysiskt eller psykiskt, ska vi även ha civilkurage nog att ingripa. Då först kan vi säga att barnen ständigt står i fokus. I utvärdering framgår ett skrämmande faktum: att barns vilja i många fall inte har redovisats i domstolarnas domar rörande vårdnadstvister. Det tyder på att lagen har brister, och de bristerna behöver vi rätta till. Det är också anledningen till att vi i vill stärka barnens rätt att komma till tals i vårdnadsärenden. Därför yrkar jag bifall till reservation 3. I vårdnadsreformen var det inte tänkt att gemensam vårdnad skulle användas som en huvudregel som till varje pris skulle utdömas när det till exempel fanns inslag av misshandel. Men som vi har hört tidigare är det tyvärr så att det blev en sådan praxis som utvecklades . Detta har också styrkts i de remissvar som har samlat in, bland annat från . Där det finns misstanke om hot, misshandel och övergrepp ska det alltid göras en misshandelsutredning. Den måste först avgöras, alltså innan vårdnadstvisten utreds och fastställs. Det finns skäl att särskilt uppmärksamma det här eftersom det framkommit att vårdnadsutredningar skett parallellt med misshandelsutredningar. Det anser vi vara mycket olämpligt. Från sida vill vi vara mycket tydliga på den här punkten eftersom vi inte vill att gemensam vårdnad ska utdömas i de fall där våld har konstaterats inom familjen. I de fall där man har gjort det tycker vi att domarna bryter mot intentionerna i , som har undertecknat. Jag vill därmed också yrka bifall till reservation 2. När det gäller juridiskt biträde gläder det oss i att vi först var samlade inom den borgerliga alliansen, och sedan har även anslutit sig till att det finns fog för att ställa krav på att ett juridiskt biträde ska finnas för att ge barnen en starkare röst i vårdnadstvister. Det har också antytts att även kan biträda det här, och det är bra. Det är tillsattes, , och jag tycker att det är något märkligt att den här frågan inte fanns med i regeringens proposition. Det har funnits gott om tid att utreda det här. Ett juridiskt biträde som företräder barnet kan faktiskt få väldigt stor betydelse för ärendets hantering och domslut. Om föräldrar har en konflikt med varandra tror vi att det kan vara svårt att sätta barnets behov i främsta rummet. I betänkandet framhålls ju också vid ett flertal tillfällen att barnets bästa ska gälla och att barnen ska sättas i fokus. Jag tycker därför att det är mycket märkligt att vi inte har kommit längre. Det hade varit bra om vi hade kunnat vara eniga i den här frågan. Växelvis boende anser vi inte vara någon bra lösning för barn när det sker mot en förälders vilja. Vi menar inte bara att det ska ske när någon tycker att det inte är lämpligt utan det ska vila på en sådan grund att det finns skäl för det, att det finns starka konflikter mellan föräldrarna. Växelvis boende förutsätter faktiskt att föräldrarna kan samarbeta. Men jag vill också framhålla att i de fall där föräldrarna har en allvarlig konflikt måste vi också rikta in oss på att göra mer på ett tidigare stadium för att hjälpa föräldrarna att komma överens och minska, minimera och helst ta bort de här konflikterna. Det kan man göra på flera olika sätt. Man kan göra det genom att utvidga och erbjuda samarbetsavtal. Man kan också göra det genom att erbjuda någon form av föräldrautbildning där föräldrar får en ökad kunskap om hur barn påverkas av konflikter. En sak som jag också saknar i betänkandet är att det ingenstans står något om att föräldrarnas goda vilja att samarbeta borde premieras. Det är faktiskt en brist. Vi borde uppmuntra mer till att föräldrar som har en konflikt gör sitt yttersta för att försöka samtala med varandra och på så sätt minska konflikten. Därmed ger man barnet en bättre möjlighet att framöver kunna umgås med båda sina föräldrar. Jag är övertygad om att alla barn vill umgås med sina föräldrar under förutsättning att barnet inte känner rädsla eller olust. Ett barn kan inte välja bort umgänge med en våldsam förälder, men en förälder kan utan skäl välja bort umgänge med sitt barn. Det visar att barnets rättigheter är svagare än den vuxnes. I dagens lagstiftning finns brister även angående barns rätt till adekvat sjukvård. Det har också varit uppe här tidigare. Jag vill säga att också tycker att ingen förälder ska kunna sätta sig emot att den andre föräldern anser att barnet behöver medicinsk utredning eller hjälp av en psykolog. Att få den vård man behöver är en självklar rättighet som även barnet ska ha. Ingen förälder ska, som sagt, kunna motsätta sig det. Vi får heller inte glömma barnperspektivet. Jag vill än en gång understryka vad säger om barns hälsa. Avslutningsvis vill jag säga att regeringens förslag till nya vårdnadsregler tar små steg i rätt riktning, men regeringen passar på några områden. I remissvaren kan vi läsa att några av remissinstanserna frågar sig om de nya vårdnadsreglerna kommer att innebära några förändringar. Den tolkningen gör flera. Det är naturligtvis lite oroande. Med de erfarenheter vi har års vårdnadsreform angående efterlevnaden av beslut inom domstolarna finns det fog att befara att det inte kommer att bli några stora förändringar. Särskilt med hänvisning till att barnperspektivet verkar ha en svag ställning inom rättsväsendet behöver vi lyfta fram detta och göra förbättringar i enlighet med de reservationer som vi har från sida. har flera domar rörande barn också kommit att avskärma sig från folks rättsmedvetande. Det har bidragit till att det finns en ökad klyfta mellan människor och domstolarnas dömande. Många människor har reagerat starkt på att barn inte ges ett bättre skydd än vad ett flertal av dagens domar visar. återstår det för och rättsväsendet att bevisa att barnperspektivet får ett större utrymme. 48 () replik: Det var en bra avslutning på anförande att det nu är upp till domstolarna, rättsväsendet och att bevisa att de faktiskt tar hänsyn till barnets bästa, gör de här riskbedömningarna och följer intentionerna i lagstiftningen. Mycket bra, . Det var inte anledningen till att jag begärde replik. Jag vet inte om det var av slarv som sade att nu även har gått med i reservationen vad gäller juridiskt biträde för barn. kom ju inte på detta över . Vi har drivit det kravet väldigt länge tillsammans med bland annat . Det är bra att det blir ett tillkännagivande, men det hade varit ännu bättre om frågan hade funnits i propositionen. En sak som jag tycker är märklig är reservation nr 2 som yrkade bifall till och som handlar om risken för att barn far illa. pratade om hur viktigt de här tre partierna tycker att det är att man lyfter fram barnets utsatthet. Om man läser propositionen innantill ser man väldigt tydligt att det är precis det som propositionen tar fasta på. Det är precis det som hela förslaget handlar om. Jag vill fråga : På vilka punkter är det egentligen någon skillnad mellan er reservation och utskottets ställningstagande och innehållet i den här mycket välskrivna propositionen? 49 () replik: Först vill jag kommentera frågan om juridiskt biträde. Det förslaget har varit uppe tidigare och då har inte bistått det. I så fall hade vi ju redan haft en majoritet. Bättre sent än aldrig, så välkommen till insikt i den frågan. Reservation 2 finns därför att vi gör en annan tolkning. Regeringen går inte tillräckligt långt i sin proposition. Det är därför vi har skrivit att gemensam vårdnad, enligt vår uppfattning, inte ska kunna förekomma vid konstaterat våld i familjen. Det finns faktiskt en öppning för det som det är formulerat . Jag blev mycket förvånad när jag lyssnade på inlägg.