prot · GT09107 · 2006-04-20 00:00:00 — Det är en massa sådana frågor som vi behöver diskutera, ta vara på och försöka bearbeta och bekämpa. Det här är alltså allmängiltiga frågor. Det är frågor som finns i alla samhällen. Det är frågor som vi inte heller kan lösa politiskt, men vi kan jämna vägen på många sätt med hjälp av politiska beslut. En del tidigare talare har vidrört att det handlar om etiska ställningstaganden, det vill säga ställningstaganden som vi människor gör om varandra oavsett i vilket sammanhang vi träffas. Betänkandet rör framför allt arbetsmarknadsrelaterade frågor. Det är på det området som vi i vårt utskott arbetar mest. Därför behövs för att vi ska få en bättre fungerande arbetsmarknad en sammanhållen diskrimineringslagstiftning. Som det är är det många arbetsgivare som blir rädda. De vågar inte riktigt tro på att de klarar av alla lagarna. Då väljer de det enklaste. De väljer det som de känner igen. Eftersom de flesta arbetsgivare är män är det lättare för en man att få ett jobb, framför allt om det är i en högre position. Det är lättare för den som talar svenska, är vit och har ett svenskklingande namn att få ett jobb än för en person som kommer från ett utomeuropeiskt land med ett namn som vi kanske har svårt att uttala. Arbetsgivarna är också rädda för kostnader. Det kan kosta lite mer. Man kanske måste bygga om något. Man kanske måste ha något mer för att underlätta för en funktionshindrad att ta ett jobb i företaget. Man litar inte riktigt på att samhället kommer att hjälpa till så att man inte drabbas av kostnaderna. Man vågar inte, och sedan avstår man i stället från att anställa. I många engelsktalande länder, , , och , finns en tydligare och mer distinkt diskrimineringslagstiftning än vår lagstiftning. Det är en antidiskrimineringslagstiftning, och den ställer tydligare krav. Det är kanske också något som vi behöver överväga i vårt samhälle. Vilka krav ska du som enskild människa kunna ställa på att få delta i samhället? Det kan gälla allt från att vara med i allmänna val, att se, höra och förstå vad politiker säger, att få förklarat om du inte talar svenska så bra eller om du har ett funktionshinder som gör att du har lite svårare att hänga med i en snabb diskussion. Det finns en massa sådana frågor som vi behöver diskutera och som vi också behöver fundera över. Hur ska lagstiftningen se ut? Det är en mänsklig rättighet att få vara helt och hållet delaktig i samhället. Det är viktiga frågor som i stort sett bara bankas igenom i betänkandet eftersom det på det här området inte finns en proposition . Vi kan bara hoppas att regeringen kommer att utarbeta en bra proposition oavsett vilken regering det blir med utgångspunkt i den utredning som har funnits. Fler människor ska kunna delta i samhället, i arbetslivet, på bostadsmarknaden, kunna gå ut och ha trevligt och ta sig fram på olika håll och kanter. Att vara diskriminerad är att bli kränkt i sin rätt att vara människa, precis på det sättet som jag, du eller någon annan råkar vara född. Därför är det så viktigt. Därför kräver också att det ska finnas en sammanhållen diskrimineringslagstiftning. Det ska vara en lagstiftning som gäller för alla och för alla områden. Det är inte bara arbetsmarknaden eller vissa utsnitt som är viktiga. Hela livet ska hänga ihop. Därför behöver vi en sådan lagstiftning. 94 (): Detta betänkande tar upp två stora och viktiga delblock, dels diskrimineringsfrågorna, dels jämställdhetsfrågorna. Vi har väckt en hel del motioner. Som det också har sagts pågår utredningar. har lagt fram sitt slutbetänkande om en sammanhållen diskrimineringslagstiftning som är ute på remiss. Det är väl vettigt att vi lyssnar på remissinstanserna innan vi från tar ställning i de olika frågorna. Däremot kan man nu göra en del statement över partiernas utgångspunkter i hur man vill jobba i frågorna eller eventuellt kommer att agera längre fram. Utgångspunkten måste vara att alla i ska ha lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter. Det är likhet inför lagen som ska gälla. Men så är det tyvärr inte i samhället . hotas många människors grundläggande rättigheter, och det förekommer att människor kränks på grund av ursprung, hudfärg, kön, könet på den person de attraheras av, funktionshinder eller ålder. Vi i arbetar för att sträva efter ett samhälle där människor och kulturer möts, ett samhälle som motverkar främlingsfientlighet och diskriminering. För att komma det mångkulturella samhället närmare och för att underlätta för människor att förverkliga sina livsval krävs förändring av synsätt och strukturer. Det gäller såväl stat, kommuner och näringsliv som den ideella sektorn. En sak att jobba vidare med är att sätta en prislapp på vad dagens diskriminering kostar. Jag hävdar bestämt att samhället skulle tjäna stora summor ekonomiskt om vi fick bort diskrimineringen. Det är något som vi måste jobba vidare med. En person som kränks på grund av diskriminering är lika kränkt oavsett vilken grunden är. Det är därför otidsenligt, ineffektivt och förvillande att olika diskrimineringsgrunder ska hanteras av varsin myndighet och ett otal olika lagar. All antidiskrimineringslagstiftning, utom den som finns i grundlagen, bör därför samordnas i en enhetlig antidiskrimineringslag. saknas också ett tydligt förbud mot diskriminering på grund av ålder. Den nya lag som förhoppningsvis ska komma innehåller också ett sådant förbud, enligt vad som föreslås i slutbetänkande. Det tycker vi är väldigt bra. Vidare är vi i mycket glada över att man också föreslår att könsidentitet ska ingå som diskrimineringsgrund, vilket innebär att exempelvis transpersoner får diskrimineringsskydd i arbetslivet. De ombudsmän som finns vill vi behålla, men vi tycker att deras arbete ska samordnas inom en och samma administrativa enhet. De arbetsuppgifter som ombudsmännen har bör inte som splittras mellan tillsyn, utbildning, metodutveckling och så vidare, utan ombudsmännens roll bör renodlas till att avse endast tillsyn inom den enhetliga antidiskrimineringslagens område. Det bör vi jobba för. Ett sätt att motverka ofrivillig segregation är att införa positiv kvotering, vilket vi från sida ser positivt på. Kvotering är inte den enda åtgärd som behövs, men den kan tillsammans med andra åtgärder bli ett effektivt vapen i kampen mot diskriminering. En annan sak är antidiskrimineringsklausuler, som har visat sig vara ett effektivt medel mot otillbörlig diskriminering i offentlig sektor. Dessa bör göras obligatoriska i till exempel offentlig upphandling. Klausulerna bör också användas vid offentlig tillståndsgivning och vid fördelning av offentliga resurser i övrigt. Den som bryter mot antidiskrimineringsklausulerna ska få sina tillstånd återkallade och avtal hävda och vara skyldig att betala skadestånd till motparten och till den som diskrimineras. Slutligen bör man inom detta område också ta fram att samtliga arbetsplatser med fler än tio anställda bör vara skyldiga att utarbeta mångfaldsplaner som ska innehålla en strategisk plan för hur ökad mångfald ska nås och för hur arbetsgivaren tillsammans med de anställda ska arbeta mot fördomar och otillbörligt diskriminerande beteende. Jag tror också att det är viktigt att man fortsätter att arbeta för att förhindra diskriminering på grund av sexuell läggning. Homofobi är ett väldigt vanligt fenomen trots den goda lagstiftning vi har. Homofobin är ett fenomen som eldar på och bevakar den heterosexuella manliga respektive kvinnliga . Jag tror att homofobi är ett av de starkaste uttrycken för att upprätthålla den manliga . Den försvårar ytterligare för män som vill ge uttryck för en identitet som inte ryms inom den givna . Motsvarande problematik gäller naturligtvis även kvinnor, även om uttrycken ser olika ut. Därför måste homofobin aktivt motarbetas. När man talar om att förändra mansbilden kommer vi snabbt in på jämställdhetsfrågorna, som är det andra stora området i det här betänkandet. Där har vi från majoritetens sida precis lämnat över ett förslag på nya mål för jämställdhetspolitiken, Makt att forma sitt eget liv. Det kommer vi att diskutera här i kammaren, så jag tänker därför inte gå in så mycket närmare på det, men jag kan, fru talman, naturligtvis inte låta bli att säga några ord om detta område. jämställdhetspolitik bygger på kunskap om den rådande könsmaktsordningen. Då kommer vi snabbt in på de könsroller som finns. Det är viktigt att motarbeta den inarbetade könsrollen för hur män respektive kvinnor ska vara. Jag blir ledsen över att ofta få höra att man framställer kvinnan som ett offer. Jag tycker att det är väldigt nedlåtande att framställa bilden på det sättet, liksom man gärna framställer en schabloniserad bild av mannen. Det är inte bra att göra så, eftersom vi är olika, män och kvinnor, inom de här grupperna. Det är viktigt att vi försöker motarbeta den invanda roll vi har. Därför är det också viktigt att man inom skolan, idrottsrörelsen, förenings- och kulturliv ifrågasätter den givna för hur pojkar och flickor, män och kvinnor ska vara och i stället ser på ett bredare sätt. Jag tror att en sådan förändring är möjlig. Jämställdheten är på många områden främst en fråga om kvinnofrid. Mäns våld mot kvinnor är tyvärr alltför vanligt. Det ska inte alls förekomma, helt enkelt, men det förekommer. Vi i tycker att alla som utsätts för våld eller hot om våld i en nära relation ska ha rätt till skyddat boende. Rättsväsendets bemötande måste vara kunnigt och respektfullt, och barn som bevittnar våld i hemmet betraktas som brottsoffer. Män som är dömda för misshandel ska tvingas genomgå behandling. Vi tycker också att våld i samkönade relationer måste uppmärksammas tydligare. Sedan har vi naturligtvis också frågan om de ojämställda lönerna, där vi förhoppningsvis kommer att ta fram en ordentlig handlingsplan. utgångspunkt är att vi vill se ett handslag mellan staten och arbetsmarknadens parter, fack och arbetsgivare, om att ta bort de könsrelaterade skillnaderna mellan lönerna så fort som möjligt. Jag tror att det är viktigt att man ger signalen att man måste jobba för detta. Jag tycker inte att staten ska lägga sig i lönepolitik, men jag tror att det är viktigt att vi ger en tydlig signal om åt vilket håll vi siktar. Sedan måste fack och arbetsgivare ta ett större ansvar än . Vi har inte kommit tillräckligt långt. Vi borde kunna ta steg närmare, och det måste vi göra med det snaraste. 95 () replik: Mycket av det har sagt om diskriminering och om jämställdhet håller jag helt med om. Vi är helt överens om hur viktigt det är att motarbeta diskrimineringen i samhället. Vi är nog också i stort överens i analysen om vad det är som ligger till grund för diskrimineringen detta att människor inte ses som individer utan av andra placeras in i fack och definieras utifrån gruppnormer som andra bestämmer över och inte individen själv. Just därför blir jag förvånad och faktiskt också lite besviken över att i en av sina reservationer talar sig varmt inte bara för aktiva åtgärder för att motverka underrepresentation på arbetsmarknaden för det är vi nog alla överens om behövs och inte heller för en positiv särbehandling i en lite svagare form, som finns i vissa länder, utan för kvotering. För mig går detta inte ihop. För mig är detta raka motsatsen till att se till att människor får rätten att bli bedömda för dem de är. Kvotering handlar om precis raka motsatsen: Det är någon annan som sätter upp kategorier och placerar in människor i dem. Problemet är att det finns en dold kvotering som leder till att svenskar har lättare att få jobb, att män rekryterar män till ledande uppdrag och så vidare. Jag har två frågor till . Den första är: Vem är det som ska ges rätten att placera in människorna i dessa fack? Vem ska ha rätten att avgöra var du och jag ska hamna i de här kvoterna? Den andra frågan är, fru talman: Vad finns det för positiva erfarenheter som stöder sig på från andra länder? 96 () replik: Kvotering är inte målet utan ett medel. Jag skulle helst av allt inte vilja ha kvotering, men den erfarenhet vi har i är ju att det går för sakta. Det händer ingenting. Ta frågan om kvinnliga styrelseledamöter i bolagsstyrelser! Vi har pratat om detta i hur som helst, och knappt någonting händer. måste vi från politisk sida säga: Om inte marknaden själv kan sköta detta måste vi hjälpa den på traven. Därför är jag positiv till exempelvis en lagstiftning om kvoterade bolagsstyrelser så att kvinnorna tar makten där också. Sedan kan man alltid hoppas att vi kan ta bort denna lagstiftning, när marknaden eller rättare sagt männen har börjat förstå att det kanske inte var så hemskt med kvinnor i bolagsstyrelserna, att de faktiskt var kompetenta. Det verkar nämligen männen i de här förbaskade nomineringskommittéerna inte tro. De försöker bara hitta andra män och säger att det inte finns några kvinnor. Det gör det visst! Det finns jättemånga. Ge dem bara chansen! Kan inte marknaden sköta detta själv får vi minsann hjälpa den på traven. Till exempel har kvotering till bolagsstyrelser i varit ett bra steg. Där har det nu börjat hända saker, just därför att man ska införa en lagstiftning. 97 () replik: svarar på en annan fråga än den jag ställde. Hur det går till när man väljer människor till bolagsstyrelser är en intressant debatt som vi gärna kan ha, men jag tror inte att den hör hemma i just det här betänkandet. Där handlar det nämligen inte om att man anställer personer. Jag tror att vi båda är helt överens om att ifall man vid anställning av personer, oavsett om det gäller företagsledningen eller andra poster i en organisation, könsdiskriminerar folk så är det ren diskriminering, och det ska vara förbjudet. Problemet med bolagsstyrelser är ju att det där handlar om vad oberoende ägare utser för representanter. Det är inga anställningsbeslut. Det ligger inte i den här lagstiftningen över huvud taget. Om vill att val till styrelseuppdrag i föreningar eller företag ska inkluderas i den här lagstiftningen är det en stor nyhet. Vad detta handlar om är kvotering på arbetsmarknaden och i utbildningssektorn. Jag tror att detta är en farlig väg att slå in på. Om nu på andra områden säger att man vill vänta på remissrundan vill jag bara vädja till er att också här vänta på de remissvar som kommer. Vi är överens om den sjukdom som diskrimineringen är, men kvotering är en medicin som kommer att riskera att ta livet av patienten. Jag tror att man är inne på en farlig väg om man tror att etnisk kvotering kommer att lösa diskrimineringen. 98 () replik: Jag instämmer kanske inte riktigt i bilden av att det skulle leda till döden eller så långtgående effekter som tror. Jag tror att det är en väg som kan ses som möjlig att pröva på. Givetvis måste vi dock invänta remissinstanserna och höra hur organisationer och andra uppfattar detta, om det kan vara en möjlig väg. Jag är beredd att vänta på det, men jag ser också detta som en möjlighet. Det finns problem även inom högskola och universitet med vilka som kommer dit, och jag kan mycket väl tänka mig att man kanske måste kvotera för att fler grupper ska kunna komma in. Jag är inte så rädd för att det skulle leda till sådana effekter som tror. Självklart ska vi invänta remissinstanser och ta ställning efteråt, men jag är som sagt inte främmande för detta. Kvotering till bolagsstyrelser finns också med, men på jämställdhetsområdet. Du har säkert inte läst den biten i betänkandet, men det finns med i diskussionerna där också. 99 (): I detta ärende behandlar vi ett 90-tal motioner från den allmänna motionstiden och några motioner från den allmänna motionstiden . Huvuddelen av motionerna rör diskrimineringsfrågorna, och resterande rör jämställdhet. I mitt anförande kommer jag att ta upp de yrkanden som rör diskriminering. Min kollega och partivän ska senare ta upp frågorna kring jämställdhet. När vi debatterade diskrimineringsfrågorna här i kammaren stack jag ut hakan och hävdade att ingen regering tidigare investerat så mycket i kampen mot diskriminering som den vi har . Jag sade då också att vi socialdemokrater tillsammans med våra samarbetspartier skulle göra mer om så krävdes. Därför förstärker vi nu antidiskrimineringsarbetet ytterligare för det krävs mer insatser! För att förbättra tillsynen gällande lagstiftningen och för att nå utsatta grupper ökas anslaget till ombudsmännen mot etnisk diskriminering med 13 miljoner . Det statliga bidraget till antidiskrimineringsbyråerna ökar med 1 miljon och 4 miljoner . Regeringen kommer att genomföra ett försök med avidentifiering av ansökningshandlingar vid rekryteringsprocessen vid ett antal myndigheter. Vi passar inte i denna fråga, ! För att belysa den etniska segmenteringen av arbetsmarknaden kommer betydelsen av etnicitet i arbetslivet att utredas. kommer att få uppdraget att genomföra en undersökning om diskriminering i rättsprocessen. Det har ju talats väldigt mycket i medierna om hur diskrimineringen påverkar domar och hur människor hanteras. Regeringen har också beslutat om en förordning där vi inför en så kallad antidiskrimineringsklausul. upphandlas det för över 400 miljarder i . Det ska kännas för de företag som inte jobbar aktivt mot diskriminering, och detta är en viktig åtgärd för att ytterligare skärpa kampen mot diskriminering. Också när det gäller bostadspolitiken stärker vi skyddet mot diskriminering. Vi anslår också pengar för de kommuner som använder sig av hyresgaranti så att man inte där också ska börja sortera människor som ser annorlunda ut, som har sämre inkomster och så vidare. Därtill har vi fått en ny lag som skyddar barn och ungdomar mot kränkande behandling i skolan. I den nya nationella handlingsplanen för mänskliga rättigheter har också ett särskilt fokus på icke-diskrimineringsarbete antagits. Allt detta tillsammans med tidigare års satsningar på kampen mot diskriminering gör att vi hävdar oss väl internationellt. rankade 2005 tillsammans med på andra plats bland alla EU-länder vad gäller politik för integration och mot diskriminering. Vi ser också att det nu börjar vända uppåt. Förvärvsfrekvensen och sysselsättningen bland utrikesfödda ökar snabbare än bland inrikesfödda. Förhoppningsvis det är ingenting jag kan påvisa är alla de här insatserna mot diskriminering en viktig faktor bakom att vi ser en vändning, att klyftan i sysselsättning minskar mellan utrikesfödda och inrikesfödda. Men vi kan inte vara nöjda så länge människor förnekas arbete för att de råkar ha ett namn som inte klingar svenskt. Vi kan inte vara nöjda så länge människor vägras bostad eller inträde på en restaurang för att de har ett utseende som inte stämmer med schablonbilden av hur en svensk ska se ut. Vi är inte nöjda så länge också våra myndigheter och institutioner diskriminerar genom sina föråldrade, slutna strukturer som borde höra hemma i historieböckerna. Diskrimineringen skadar nämligen inte bara den enskilde som utsätts; diskrimineringen drabbar också samhällsutvecklingen och vår förmåga att ta till vara allas kompetens, kunskaper och erfarenheter. Detta har inte råd med. , som många har berört, har avlämnat sitt slutbetänkande En sammanhållen diskrimineringslagstiftning. Utredningen är på väg ut på remiss och där finns en rad förslag som tangerar eller direkt är de som vi behandlar med anledning av motionsyrkanden. Jag satt med i utredningen halva vägen. Jag kom in . Det har varit ett mycket stimulerande och intressant arbete. Vi har under resans gång också fått tilläggsdirektiv , bland annat från , men vi har också fått uppdraget att tillämpa EU-direktiv. Det är därför arbetet har pågått så mycket längre än vi trodde från början. Men jag är ganska nöjd med det förslag som majoriteten lägger fram i den utredningen. Vi föreslår en lag mot diskriminering i stället för sju samt en ombudsman mot diskriminering. Vi föreslår skydd för nya diskrimineringsgrunder, könsidentitet och ålder samt skydd för juridiska personer. Vi föreslår skydd på nya samhällsområden och åtgärder för ökad tillgänglighet. Vi föreslår utökade krav på aktiva åtgärder, likabehandlingsplaner för alla arbetsplatser med mer än tio anställda och positiv särbehandling på arbetsmarknaden. Vi föreslår därutöver en ändrad sammansättning i Arbetsdomstolen vad gäller ärenden som rör diskriminering, med mera. Jag vill här flagga för att jag personligen inte delar kommitténs uppfattning rörande positiv särbehandling på arbetsmarknaden. Jag vill nämligen inte att någon människas chans att få ett jobb eller en högskoleplats över huvud taget ska påverkas av var man är född, varken negativt eller positivt. Jag tror dessutom att det kommer att förstärka vi-och-de-tänkandet i samhället och inte minska det. Jag vill att vi nu respekterar den beredningsprocess som är på gång. Och jag känner mig trygg i att regeringen sakta men säkert kommer att lägga fram förslag tagna ur det gedigna arbete som ägnat sig åt under de här fyra åren. Sannolikt kommer vi under nästa mandatperiod att kunna se ett förslag på en sammanhållen lagstiftning. Målet är att ett sådant lagförslag ska läggas fram 2008. Jag tror att vi i har förutsättningar att göra vårt land till den första diskrimineringsfria zonen i världen, åtminstone i . har det som krävs. Vi har en svensk befolkning med mycket positivare inställning till invandring och mångfald än många andra länder ute i världen, inte minst runtomkring oss i . Och vi har en politisk majoritet, ett regeringssamarbete med Vänstern och , som tar dessa frågor på största allvar. Jag vill uppehålla mig lite vid de kommentarer som kommit upp i kammarens debatt. kritiserade att vi inte är tydliga nog i vårt betänkande. Då vill jag fråga : Hur ser ni på att vi nu inför en antidiskrimineringsklausul vid offentlig upphandling? Är det någonting som stöder? Är det också så att ni stöder kravet på likabehandlingsplaner för alla företag? Det är någonting som också finns i betänkandet från . nämnde inte det förslaget. Hur ser det ut om olyckan skulle vara framme och det blir en borgerlig majoritet ledd av , kommer stödet till diskrimineringsbyråerna vara kvar, öka i den takt som vi tillsammans nu lägger fram förslag om eller försvinna? , , slog fast att kampen mot diskriminering var en liberal stridsfråga. Då vill jag fråga om han delar analys av arbete när han i skrev följande: Det förslag som presenterar kan däremot inte ligga till grund för en ny diskrimineringslag. Jag har inte tolkat så när han stått i talarstolen. Men det är ändå det som har sagt i , och jag undrar om det är linje eller om det är linje som gäller i fråga om förslagen till en sammanhållen lagstiftning, likabehandlingsplanen inte minst. Hur ser på de frågorna? Jag vill avslutningsvis yrka bifall till förslagen i betänkandet och avslag på de reservationer som finns. 100 () replik: Det var ju, som vanligt när socialdemokrater framträder, en skrytvals över allt man har gjort och allt man är på väg att göra. Det är i och för sig sant att det finns en del utredningar som har kommit i gång ganska sent, för det har varit ganska trögt med initiativ från den socialdemokratiska regeringen. Jag känner igen många förslag som ska utredas som vi och andra partier har drivit . betänkande och det huvudarbete som har gjorts om en sammanhållen lagstiftning var ursprungligen inte heller riktigt spontant från Socialdemokraterna utan den kom till tack vare ett starkt tryck från oppositionen. Men det är en del saker på gång, det ska erkännas. Förhoppningsvis blir det också bra resultat av en del av det utredningsarbete som är i gång, även om det kanske var trögt i portgången. Problemet är kanske inte vad som ska dras i gång utan det är vad resultatet blir. Det andra är den praktiska politiken. Den aktiva diskrimineringen kan man bekämpa med lagstiftning. Men den indirekta diskrimineringen, de faktiska beteenden som gör att människor blir diskriminerade i praktiken, sker på grund av alla andra mer generella åtgärder ute i samhället.