prot · GT0978 · 2006-02-23 00:00:00 — De avstår helt enkelt från att bygga, inte minst av ekonomiska skäl. Som det nämndes här måste man ha ganska mycket reserver för att kunna klara det om man ska hålla på . Vi har under hela mandatperioden förfäktat att man måste få fram fler så kallade Friggebodbeslut, som vi av naturliga skäl kallat dem. Då siktar vi på regelförenklingar för den enskilde. Genom förändringar i kan man få bygglovsfrihet för fler enkla åtgärder av typen tak över altaner och så vidare. Vi har även förfäktat att även kommunerna måste få kunna använda enklare planprocesser. Där är grundlinjen att planprocesserna ska läggas på så kallad rätt nivå. Det är inte fråga om att man ska inskränka på demokratin på något sätt. Det finns absolut inget motsatsförhållande mellan effektiv planprocess och demokrati. Den enskilde som direkt är berörd som sakägare ska naturligtvis höras, ha samråd och ha sin överklagningsrätt, och så vidare. Det handlar inte om det. När vi är inne på överklagande kommer vi ganska osökt över på instansordningen. Det är ett absolut krav att den förändras. Där menar jag att man kunde ha kommit mycket längre än vad man har gjort från regeringens sida. har i förordat att tas bort i överprövningsprocessen. I övrigt sker prövning inom nuvarande instansordning för förvaltningsdomstolar. Länsrätten blir då den första instansen. Det finns stora fördelar med detta. Man får då ett domstolsavgörande i ett väldigt tidigt skede i instansordningen. Sedan är det prövningsrätt i de övriga instanserna. Det bör rimligtvis leda till ett snabbare resultat. Vi har även tagit upp det som var inne på här med handelsetableringar. Man måste genast få förändring i det regelverket så att man i princip får en fri etableringsrätt för dagligvaruhandeln. Resultatet av det skulle med all sannolikhet bli att man får fram många fler lämpliga lägen. Inte minst skulle trenden att flytta handeln från centrumlägena kunna brytas. Det handlar inte bara om utlokalisering av handeln som det mycket diskuteras. Jag är helt övertygad om att det skulle ha den motsatta effekten också. Vi har tagit upp en hel del frågor om inomhusmiljö. Det är där vi befinner oss av vår tid, som jag tror att det stod någonstans. Vi har två reservationer. Den ena handlar om byggnadernas inomhusmiljö. Den andra handlar om ohälsosamma byggmaterial. De är naturligtvis väldigt starkt kopplade till varandra. Har man ohälsosamma byggmaterial lär man också få dålig inomhusmiljö. Man kan läsa att utskottsmajoriteten i princip tycker som vi. Det kan vara positivt i sig. Men det finns en passivitet i det som vi inte alls tycker om. Det finns inget entydigt, och därför händer det ingenting på det området. Vi har lyft fram tre områden där vi tycker att regeringen redan borde ha tagit initiativ, eller åtminstone borde ta initiativ . För det första gäller det radon. För det andra gäller det konsumenten och konsumentmakten. Där har vi bland annat nämnt byggnadsdeklarationer. Det finns en utredning om byggnadsdeklarationer. Vi har en del invändningar mot just det resultatet. Vi är väldigt tveksamma till att man kräver det i alla lägen när det gäller uthyrning. Vi kan i sammanhanget inte riktigt se vitsen med ett nationellt register. Vi har för det tredje lyft fram väldigt mycket inomhusmiljö där barn vistas mycket. Det handlar om skolor och förskolor. Man borde från regeringens sida ha tagit upp en diskussion med kommuner för att se vad som behöver göras på det området. Så kommer vi till reservation 11, som jag yrkade bifall till. Den handlar om en strategi för allergiframkallande ämnen. Det bygger på att man ska ta fram kunskap. Kunskap är alltid nyckelordet i sammanhanget. Det handlar om kunskap, kartläggning och eventuellt om lagstiftning för att kunna utfasa byggmaterial. Det gäller inte bara rena byggmaterial. Det gäller även kombinationer av byggmaterial som i sig skapar farliga ämnen som kanske inte finns från början. Med det kommer jag ganska osökt över till en reservation vi har om byggforskning. Som alla andra har vi en målsättning om en kvalitativt säkrad och behovsanpassad forskning inom området. Men det gäller ändå att vi kommer dit. Vi hade en liten utfrågning om detta. Det var verkligen ingen entydig bild av att det fungerade. Vi vill ha en översyn av formerna för den medelstilldelning som finns till bygg- och bostadssektorn. Bland annat tycker vi att man åtminstone borde titta på Formas roll. Det är kanske inte det bästa sättet att fördela resurser till området. I övrigt tycker vi att det här området är så viktigt att vi föreslår att man överväger att inrätta en forskarskola vid något av våra universitet inom just området god boendemiljö. Det är speciellt viktigt med ökad kunskap inom de områden som jag nämnde. Det är inomhusmiljö och hälsovådliga byggnadsmaterial som direkt berör människors hälsa. Jag vill också nämna några ord om och roll i den fysiska planeringen. Det var en skrivelse om det från . Där kan man återigen se hur viktigt det är att man kommer till skott med förslag i slutbetänkandet. Den tydliga kritiken som finns där handlar bland annat om översiktsplanens roll. Det krävs att det kommer ändringar. Det finns behandlat i slutbetänkandet. Med stor sannolikhet har rätt i sammanhanget. Ska det bli någon lösning på detta krävs det nog att vi får en ny regering . 152 (): Jag hade så önskat att vi hade haft ett antal konkreta och spännande förslag från regeringen om PBL-frågorna att diskutera och också ta ställning till. Så är det tyvärr inte, som vi redan har hört här. Än en gång har vi ett ganska tjockt betänkande där alla förslag avstyrks i klump, eller som vi uttrycker det: att motionsyrkandena behandlas i förenklad ordning. Eftersom vi troligtvis inte kommer att ha tillfälle mer att behandla denna typ av frågor finns också omfattande reservationer. För min del yrkar jag bifall till reservation nr 9. har de långa handläggningstiderna för plan-, bygglovs- och fastighetsbildningsärenden varit föremål för kritik. Samstämmiga synpunkter från byggsektorn har understrukit behovet av förändringar som kan ge snabbare och en på andra sätt mer effektiv plan- och byggprocess. finns betydande flaskhalsar i den politiska och administrativa processen. Detta leder till att investeringar och särskilt nybyggnation försenas och fördyras. Slutkonsumenten, det vill säga de som ska bo i hus och lägenheter, drabbas av höga boendekostnader. Självklart kräver en förändrad reglering omfattande utredningar. Men har dessa förändringar diskuterats alldeles för länge utan att ge konkreta resultat. Det får väl anses som ett misslyckande för regeringen att inga förändringar har kunnat presenterats här i under hela . /02 beslutade på förslag från bostadsutskottet om en bredare översyn av PBL. tillsattes så en parlamentarisk kommitté för att se över just plan- och bygglagstiftningen. Under kommitténs arbete har flera tilläggsdirektiv getts, så sent som . Ett mycket omfattande betänkande presenterades . Under resan har utredningen också kommenterats i våra debatter, där vi bland annat har funderat över de mycket omfattande direktiv som utredningen har haft. Tyvärr har tiden gått, och regeringen har inte presenterat och kommer inte att presentera några förslag till förändringar innan mandatperiodens slut. Utredningen gör bedömningen att nya lagar och regler ska kunna tillämpas från . Det är redan nu mycket hög tid att gå från ord till handling. Det finns många problem med nuvarande ordning. Planprocesserna tar , och det skapar fördyringar. Processen måste också effektiviseras. Överklagandeskedet svarar i genomsnitt för av tidsåtgången i planprocessen. Det är viktigt att ändra på denna ordning så att överklagandetiden minskar. Precis som utredningen tar upp så behöver instansordningen också ändras. Det faktum att en detaljplan kan överklagas i tre instanser och ett efterföljande bygglov i så många som fyra instanser fördröjer och till och med avskräcker. Det ökar också kostnaderna för projekten eller till och med omöjliggör många projekt. Därför måste antalet instanser minska. En annan del av utformningen handlar om sakägarkretsen. Noggranna överväganden måste göras mellan exploateringsintresset och den enskildes rätt att få beslut överprövade. Både en effektiv planprocess och en god demokrati måste eftersträvas. Det behöver inte råda något motsatsförhållande dem emellan. Rätten att överklaga ska kvarstå. Däremot måste omfattningen begränsas. Genom en ökad digitalisering skulle processtiderna också förkortas. Det är inte få ärenden i 5 00010 000 planärenden, 100 000 bygglovsärenden och ca 20 000 fastighetsbildningsärenden. Många av dessa hanteras fortfarande manuellt. Större fokus borde ägnas åt en bättre samordning mellan kommuner och myndigheter när det gäller elektronisk ärendehantering. Alltfler villa- och fastighetsägare ställer ökade krav på myndigheterna i form av snabbhet och lägre kostnader och att man faktiskt kan följa ärendet på egen hand i till exempel bygglovshanteringen. Det här var några kommentarer och krav när det gäller situationen med de viktiga PBL-frågorna. En fråga eller reservation är den om byggnaders inomhusmiljö. Det är reservation nr 9. Den handlar om skolmiljön. Det visar sig att den är väldigt aktuell. I går presenterade en rapport med rubriken gå på toa ligger man illa till. Rapporten handlar om arbetsmiljön i skolan. Jag är medveten om att den mycket handlar om den psykosociala miljön, men också om den fysiska. Då är vi inne på vårt kompetensområde. I kan läsas att barn och ungdomar i får uppleva en arbetsmiljö i skolan som vuxna aldrig skulle acceptera. Bristerna i skolan måste tas på större allvar, och arbetsmiljölagen måste hanteras på samma sätt när det gäller barn som när det gäller vuxna. I rapporten står att smutsiga toaletter utan lås leder till att eleverna undviker att gå på toaletten under skoldagen. Stökiga lunchrum gör att man hoppar över lunchen. Mögliga duschar gör att inte alla duschar efter idrottslektioner. Detta är utdrag ur rapporten. föreslår bland annat att tillsynen av elevernas fysiska och psykosociala skolmiljö ska prioriteras. Regleringen kring lokaler, utemiljö och utrustning måste innehålla krav på tillgänglighet för alla elever. Elever och lärare har rätt till en lika god arbetsmiljö som alla andra. Arbetsmiljölagen måste användas effektivare och dessutom omfatta förskolan. Skolan i är den kanske största arbetsplatsen. En god fysisk miljö borde därför vara en självklarhet. Eleverna, liksom personalen på skolan, omfattas dessutom av arbetsmiljölagen och har därigenom rätt att kräva en god arbetsmiljö. En snygg, välskött skolmiljö har stor pedagogisk betydelse. Den signalerar att verksamheten är viktig, vilket leder till större ansvarstagande. En nedsliten och ostädad miljö leder tvärtom till motsatsen. Vi kristdemokrater anser att bör få i uppdrag att göra en översyn av den fysiska skolmiljön i landets alla skolor. När den översynen är gjord bör det leda till exempel till införandet av ett statligt stimulansbidrag för att uppmuntra kommuner och andra skolhuvudmän att vidta de åtgärder som krävs. Om detta handlar reservation nr 9. Till slut vill jag säga någonting om och länsstyrelsernas roll i den fysiska planeringen, eller snarare om regeringens brist på styrning av och länsstyrelsernas arbete. Det finns en överbelastning av regeringsuppdrag till . Bakgrunden är styrelses redogörelse om situationen för och länsstyrelserna. Den granskningen har avslöjat många brister. Den har även omfattat regeringens styrning av myndigheternas arbete samt regeringens avrapportering till . Granskningen visar dels att länsstyrelserna inte klarar uppgiften att bevaka och väga samman de statliga intressena, dels att saknar den nödvändiga överblicken, inte ger länsstyrelserna tillräckligt stöd samt inte lever upp till uppföljningsansvaret. Granskningen visar också att regeringen inte har styrt myndigheterna på ett sådant sätt att intentionerna bakom lagstiftningen har fått genomslag på nivå. Regeringens rapportering till måste också förbättras. Det är viktigt för oss att vi får en bättre rapportering, men ännu viktigare är ju kvaliteten i planeringsprocessen. Den måste vara på en sådan nivå att enskilda medborgare, företag och organisationer behandlas på rätt sätt. Ytterst handlar det om rättssäkerhet. Vi kristdemokrater anser att granskning bland annat måste ligga till grund för en noggrann översyn av det statliga ansvaret för den fysiska planeringen och att regeringen ska ta initiativ till att förtydliga länsstyrelsernas och tillsyns- respektive uppsiktsansvar över planväsendet. Vi vill också ha en översyn av roll, i vilken ska ingå att se över vilka konsekvenser som det stora antalet regeringsuppdrag har fått för arbete med att följa upp planväsendet och tillämpningen av PBL. I utskottets, läs majoritetens, ställningstagande står det att det är angeläget att vidta åtgärder för att komma till rätta med de problem som ligger bakom den kritik som har framkommit i rapporten. Det hänvisas till att förändringsarbete pågår och att också har lämnat flera förslag på området. Tyvärr slutar majoritetens text med att allt liksom försvinner in i den stora dimman. ställningstagande innebär att redogörelse kan läggas till handlingarna. Så står det. Men det är väl lite väl passivt med tanke på allt det som förekommer i rapporten. Att hänvisa till ett förbättringsarbete och att det finns förslag hos är ju ett bra steg på väg. Men utskottsmajoriteten kunde åtminstone ha varit mer aktiv när det gäller vad vi kunde kräva i bostadsutskottet. En sådan sak är att vi kunde ha krävt att regeringen på ett bättre sätt informerar för att vi ska få en rättvisande bild av utvecklingen. Något krav på uppföljning borde väl ha kunnat ställas från utskottet? 153 (): Byggandet i har återhämtat sig rejält efter 90-talets nedgång. Men det behöver ändå byggas mer, framför allt hyresrätter för ungdomar och andra grupper som har svårt att få en fast bostad och ett eget hem. Planeringsfrågorna är viktiga i detta sammanhang. Därför beklagar jag att regeringen inte kommer att lägga fram en proposition utifrån betänkande under detta . Som ledamot i kommittén hade jag gärna varit med när förslagen behandlas här i kammaren. Många av förslagen kommer också att stimulera och kräva en bättre framförhållning i planeringssammanhang och en säkrare byggprocess där samhällets krav kommer att kontrolleras och följas upp på ett bättre sätt. Jag tycker också att kommitténs förslag har sina brister. Frågor som berör barn, jämställdhet, tillgänglighet och vissa miljöfrågor lyfts inte fram tillräckligt. I kommitténs betänkande uttrycks allmänintresset för en god planering med att den ska främja en god livsmiljö för alla människor utan att de förutsättningarna råder. Barns, kvinnors och funktionshindrades livsvillkor kan inte likställas med alla människors intressen då samhällsplaneringen inte fungerar så. Vi vet att barns tillgång till lekytor, säker och trygg trafikmiljö och barnsäkerhet i ute- och innemiljön ofta får stå tillbaka för andra intressen. Vi vet att kvinnor åker mer kollektivt, tar ett större ansvar för hem och familj och därmed rör sig mer i boendemiljön och tvingas vistas i miljöer som känns otrygga kvällar och . Vi vet att funktionshindrades möjligheter att delta i samhället på lika villkor åsidosätts eftersom tillgängligheten inte är vad den borde vara. Tyvärr insåg inte kommitténs majoritet detta utan lät förstå att om man nämner olika grupper i denna paragraf så utpekas olika särintressen. Jag menar att det är en felaktig analys. Hur kan man betrakta barn, kvinnor och funktionshindrade som särintressen i planeringssammanhang? Det är för mig en gåta. Barnens rätt måste stärkas genom att de får större möjligheter att delta i samhällsplaneringen och genom att det finns särskilda företrädare i kommunerna som ser till barnens bästa. Det systemet finns i . När utskottet var i fick i alla fall jag vetskap om att systemet fungerar väl och att det finns ett större intresse för barnens villkor när det gäller byggande och planering på grund av detta. När det gäller kvinnors villkor menar att kommunerna ska upprätta konsekvensbeskrivningar utifrån ett jämställdhetsperspektiv i likhet med de miljökonsekvensbeskrivningar som krävs för planer och program. Först då tydliggörs vad som är viktigt i den fysiska planeringen utifrån kvinnors perspektiv. Det finns fortfarande stora brister i tillgängligheten både i det offentliga rummet och i bostadsmiljön. Här är kommitténs förslag otillräckliga. menar att handikapporganisationerna ska ges talerätt när det gäller planer och program och att de ska ha närvarorätt vid byggsamråd för att tillföra sin kunskap och kompetens. Det har visat sig att miljöorganisationernas talerätt i samband med prövningar enligt har gett goda, positiva resultat i form av färre överklaganden och ökade kunskaper. Miljöfrågorna har lyfts fram i kommitténs betänkande, och miljöorganisationerna får talerätt även i planfrågor. Det tycker jag är bra. Det som är mindre bra är förslaget om att befogenheter försvagas när det gäller möjligheter att överpröva beslut av regional betydelse. Här tror kommittén att det skulle lösas genom ett mer organiserat mellankommunalt samarbete. Jag tror inte det räcker. bör även fortsättningsvis ha möjlighet att överpröva beslut som uppenbarligen strider mot de regionala miljömålen. Upprättandet av och ansvaret för de regionala miljömålen vilar på länsstyrelserna, och därför bör de också ha verktyg för att se till att de efterlevs och uppnås. För att stärka och komplettera den planering som görs i översiktsplaner och detaljplaner behöver boendet ytterligare sättas i fokus. vill införa särskilda boendeplaneringsprogram som ska garantera hög kvalitet i bostäder och i boendemiljön. Programmen ska ersätta de nuvarande bostadsförsörjningsprogrammen och behandla frågor som berör nyproduktion och även det som är ännu viktigare i detta sammanhang, det redan byggda beståndet. Programmen bör utgå från det enskilda bostadsområdet där boendet och boendemiljön står i centrum men kan utvecklas till att omfatta en rad frågor som till exempel trygghet, säkerhet, energi- och miljökrav. Flera av dessa krav finns berörda i reservation nr 4, vilken jag härmed yrkar bifall till. I övrigt finns en rad motioner från den allmänna motionstiden som tas upp i detta betänkande. Jag ska kommentera några av dem. Barnsäkerheten i det befintliga beståndet, framför allt det som byggdes under miljonprogrammets dagar, är otillfredsställande. har slagit larm och påpekat att i nästan alla dödsolyckor där barn fallit ut från fönster och balkonger har barnsäkerhetanordningar saknats. föreslog en ändring av lagstiftningen , men ännu har inget hänt. Majoriteten, i det här fallet socialdemokrater, moderater och folkpartister, hänvisar till kommande ombyggnationer, som om detta skulle vara någon garanti. Här menar jag att man åsidosätter barn som dessutom ofta tillhör familjer med lägre inkomster och utbildning. Jag tycker att det är cyniskt i dubbel bemärkelse. När det gäller energi- och miljöfrågor berörs användningen av direktverkande el och individuell mätning av värme- och vattenförbrukning. har inte ställt sig bakom kravet på att helt förbjuda direktverkande el då vi kan se att det finns undantagsfall där detta kan vara en del av en helhetslösning. Det är också majoritetsförslaget i . El är en förädlad energiprodukt och bör naturligtvis användas i mer tekniskt avancerade sammanhang än för uppvärmning. Hur den borgerliga alliansen ska tackla den frågan är intressant. Moderater och folkpartister har inga hämningar när det gäller direktverkande el, medan intar en betydligt klokare inställning i frågan. För att ändra människors vanor kan det ibland vara bra att använda ekonomiska incitament för detta, till exempel för värme- och vattenförbrukning i flerbostadshus. Här kan vi se en ovanlig samstämmighet över blockgränserna där moderater och centerpartister förenar sig med vänsterpartister och miljöpartister. Energieffektivisering är naturligtvis mycket mer än att förbättra tekniken eller att med andra metoder minska energianvändningen. Den bästa effektiviseringen är den kilowatt som inte förbrukas, särskilt om det sker av gammal och ohejdad vana. Majoriteten hänvisar till en kommande proposition om energieffektivisering och energismart byggande. Jag kan väl redan nu avslöja att frågan om individuell mätning inte har fått någon framskjuten position där. Inte heller ställs det några särskilda krav. Regeringens inställning är att det i första hand är en fråga för fastighetsägaren. delar inte den uppfattningen. Det finns ett ekonomiskt intresse för både hyresgäster och fastighetsägare att minska energikonsumtionen. , herr talman, vill jag nämna något om fördröjningar och förseningar i byggprocessen. Visst är det är så att det ofta går för sakta i samband med överklaganden och att det är många led i överklagandeprocessen. Det har inte minst lyfts fram av de borgerliga partierna . Men var finns alla förslag från alliansen som skulle ändra på det här? Ja, inte finns de i reservationer eller i detta betänkande. Dessutom är man ju oense. och förespråkar en överklagandeprocess i förvaltningsdomstol, medan och gick på majoritetens förslag om en gemensam plan- och miljödomstol. Min uppfattning är att andra faktorer är viktigare för att förkorta byggprocesser och ledtider. Personalresurser och kompetens på alla nivåer är viktiga oavsett om det handlar om bygglov eller överklagandeprocesser. Kommunerna måste ta ett större ansvar för planering och projektering. vill de gärna överlåta det ansvaret på byggherren, vilket leder till ett lapptäcke av så kallade frimärksplaner utan inbördes samordning. Naturligtvis försvårar detta den demokratiska processen och får sannolikt fler överklaganden som följd. Det försämrar även konkurrensen då små och medelstora byggföretag inte har ekonomiska möjligheter eller egen kompetens att verka utifrån ett sådant koncept. För tids vinnande ska jag inte yrka bifall till fler reservationer, men jag står naturligtvis bakom dessa oavsett detta. 154 () replik: Det stora problemet när det gäller instansordningar och en förändring för att förkorta överklagandeprocessen är faktiskt att det inte har lagts fram några förslag över huvud taget. Det är ett betydligt större problem än att vi har en något olika syn i frågan inom de borgerliga partierna. Vi har förordat förvaltningsdomstolsvägen. vet säkert varför vi tycker det som jag nämnde förut. Vi ser inte klart den iver som finns att samordna och . Vi anser att är en avvägningslag. är något annat. Det är mer en skyddslagstiftning. Fördelen med vårt förslag är att man kommer till ett domstolsförfarande i första ledet och kan avgöra ärenden snabbt. Även måste väl medge att det finns en stor fördel med att man får snabba avgöranden både för den överklagande och för den som blir utsatt för ett överklagande. Jag tycker att det stora problemet snarare är att man inte har tagit tag i frågan över huvud taget och fått den avgjord än att det finns olika meningar i . Om frågan bara kommer på bord lär vi få behandla den och se vilka majoriteter som finns. 155 () replik: Jag inledde mitt anförande med att säga att jag tycker att det är synd att regeringen inte lägger det här förslaget på bordet. Det har naturligtvis med tidsplaneringen att göra och att kommittén fick fler och fler uppgifter och att det drog ut . Om man hade haft målsättningen att lägga fram ett förslag i vår tror jag att det hade gått. När det gäller vilket system man ska ha kan jag konstatera att det var mycket diskussion om vilken modell man skulle välja. Jag tror att har valt fel modell. Det handlar inte bara om snabba avgöranden i domstol. Det handlar också om att förebygga att saker och ting hamnar i domstol. En majoritet är övertygad om att en hantering i ska underlätta det här så att färre ärenden går till domstol.