prot · GT09121 · 2006-05-11 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Meddelande om aktuell debatt Förste vice talmannen meddelade att på begäran av riksdagsgrupp skulle en aktuell debatt om våldsangrepp mot politiska partier och myndigheter anordnas . Från regeringen skulle justitieminister delta. Den inkomna skrivelsen hade följande lydelse: Begäran om aktuell debatt från liberalerna med anledning av de senaste veckornas våldsangrepp mot politiska partier och myndigheter Med anledning av de senaste veckornas skadegörelse mot politiska partier, arbetsförmedlingar, polis och andra myndigheter och de hot och det våld mot demokratin och dess utövare som detta innebär begär riksdagsgrupp en aktuell debatt om hur denna brottslighet och dessa hot mot demokratin kan stävjas. har utsatts för 15 attentat mot sina partilokaler runt om i landet. har arbetsförmedlingar, försäkringskassor och polisen attackerats. Senast var det i som utsattes för skadegörelse av en utomparlamentarisk grupp. Våldet mot grundläggande demokratiska samhällsfunktioner är mycket allvarligt och har eskalerat . Attackerna är ett hårt slag mot grundläggande demokratiska värden då aktivisterna försöker att skrämma människor till tystnad. Tyvärr har vi sett flera angrepp mot demokratin och det öppna samhället. Det rör sig om allt från stenkastning vid offentliga möten till hot och våld mot politiker, som vi också vet har ökat . Konsekvenserna av våldet är långtgående eftersom det utgör ett hot mot mänskliga och ekonomiska värden samt inte minst demokratiska värden. Vikten av att bekämpa de ovan nämna angreppen kan inte underskattas. 3 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2005/06:374 Till Interpellation 2005/06:374 av () EU:s riktlinjer om människorättsförsvarare kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att statsrådet inte befinner sig i . uppdrag Per Thöresson Expeditionschef Interpellation 2005/06:391 Till Interpellation 2005/06:391 av () Ansvaret för korruption i staten kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är arbetsanhopning. 4 § Hänvisning av ärende till utskott Föredrogs och hänvisades Skrivelse 2005/06:202 till bostadsutskottet 5 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkande 2005/06:UbU18 betänkande 2005/06:TU14 betänkande 2005/06:UU20 6 § Beslut om ärenden som slutdebatterats BoU10 Reformerad hyressättning Punkt 10 (Tillval och frånval) 1. utskottet 2. res. 13 (kd, m, fp, c) Votering: 149 för utskottet 116 för res. 13 84 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 111 s, 1 kd, 20 v, 15 mp, 2 - För res. 13: 45 m, 32 fp, 23 kd, 16 c Frånvarande: 33 s, 10 m, 16 fp, 9 kd, 8 v, 6 c, 2 mp Punkt 14 (Påtaglighetsrekvisitet) 1. utskottet 2. res. 19 (v) Votering: 244 för utskottet 21 för res. 19 84 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 111 s, 45 m, 32 fp, 24 kd, 16 c, 15 mp, 1 - För res. 19: 20 v, 1 - Frånvarande: 33 s, 10 m, 16 fp, 9 kd, 8 v, 6 c, 2 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. SkU18 Motioner om fastighets- och förmögenhetsbeskattning Punkt 1 (Avskaffad eller sänkt fastighetsskatt) 1. utskottet 2. res. 1 (m, fp, c) 3. res. 2 (kd) Förberedande votering: 92 för res. 1 24 för res. 2 148 avstod 85 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 149 för utskottet 92 för res. 1 24 avstod 84 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 111 s, 1 fp, 20 v, 15 mp, 2 - För res. 1: 44 m, 31 fp, 1 kd, 16 c Avstod: 1 m, 23 kd Frånvarande: 33 s, 10 m, 16 fp, 9 kd, 8 v, 6 c, 2 mp Punkt 3 (Energibesparande investeringar m.m.) 1. utskottet 2. res. 5 (m, fp, kd, c) Votering: 148 för utskottet 117 för res. 5 84 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 111 s, 20 v, 15 mp, 2 - För res. 5: 45 m, 32 fp, 24 kd, 16 c Frånvarande: 33 s, 10 m, 16 fp, 9 kd, 8 v, 6 c, 2 mp Punkt 7 (Byggnader för äldreboende) 1. utskottet 2. res. 6 (v) Votering: 240 för utskottet 21 för res. 6 4 avstod 84 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 111 s, 45 m, 32 fp, 20 kd, 16 c, 15 mp, 1 - För res. 6: 20 v, 1 - Avstod: 4 kd Frånvarande: 33 s, 10 m, 16 fp, 9 kd, 8 v, 6 c, 2 mp () anmälde att hon avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat ja. Punkt 12 (Uppskovsreglerna) 1. utskottet 2. res. 11 (kd) Votering: 163 för utskottet 25 för res. 11 76 avstod 85 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 110 s, 20 v, 16 c, 15 mp, 2 - För res. 11: 1 fp, 24 kd Avstod: 45 m, 31 fp Frånvarande: 34 s, 10 m, 16 fp, 9 kd, 8 v, 6 c, 2 mp Punkt 15 (Avvecklad förmögenhetsskatt m.m.) 1. utskottet 2. res. 13 (m, fp, kd, c) Votering: 144 för utskottet 118 för res. 13 2 avstod 85 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 111 s, 20 v, 11 mp, 2 - För res. 13: 45 m, 32 fp, 24 kd, 16 c, 1 mp Avstod: 2 mp Frånvarande: 33 s, 10 m, 16 fp, 9 kd, 8 v, 6 c, 3 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. SkU22 Motioner om alkoholskatt m.m. Punkt 1 (Alkoholbeskattning) 1. utskottet 2. res. 1 (m) 3. res. 2 (fp) 4. res. 3 (kd) 5. res. 4 (v) 6. res. 5 (mp) Förberedande votering 1: 21 för res. 4 16 för res. 5 227 avstod 85 frånvarande Kammaren biträdde res. Förberedande votering 2: 25 för res. 3 21 för res. 4 219 avstod 84 frånvarande Kammaren biträdde res. Förberedande votering 3: 31 för res. 2 23 för res. 3 210 avstod 85 frånvarande Kammaren biträdde res. Förberedande votering 4: 45 för res. 1 32 för res. 2 186 avstod 86 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 117 för utskottet 45 för res. 1 101 avstod 86 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 111 s, 6 c För res. 1: 45 m Avstod: 32 fp, 23 kd, 20 v, 9 c, 15 mp, 2 - Frånvarande: 33 s, 10 m, 16 fp, 10 kd, 8 v, 7 c, 2 mp Punkterna 25 Kammaren biföll utskottets förslag. Föredrogs betänkande 2005/06:KU19 Minoritetsfrågor. 1 (): I början av den här mandatperioden kunde man säga att den nationella minoritetspolitiken var ett nytt politikområde. Det kunde man säga därför under /2000 beslutade att skulle skriva under ramkonvention om skydd för nationella minoriteter samt den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk. har det gått vi undertecknade konventionen om stadgan. Med det sände vi signalen att vi på allvar vill lyfta fram vårt lands nationella minoriteter. Vi tog på oss ett mycket viktigt ansvar. I regeringens proposition /99 nr 143 står det: Det lämnas förslag till åtgärder som behövs för att ska kunna ratificera ramkonvention om skydd för nationella minoriteter och den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk. Det innebär att nationella minoriteter och deras språk erkänns samt att minoritetsspråken ges det stöd som behövs för att de ska hållas levande. Härigenom läggs en grund för en samlad svensk minoritetspolitik. Det är precis så det är. Grunden lades då. Därefter måste man förstås gå vidare. Det har visserligen tillsatts en rad utredningar, främst när det gäller samerna. Det har även lagts fram två propositioner, en om svensk språkpolitik och en om ett ökat samiskt inflytande samt en skrivelse som vi behandlade här i går om en nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna. Men det saknas en mer samlad redovisning från regeringen om vad som har gjorts och ett tydliggörande av viljeinriktningen när det gäller den nationella minoritetspolitiken. övervakar på vilket vis genomför ramkonventionens bestämmelser. Och kommittén drar slutsatser av vad som har gjorts och kommer med rekommendationer. har kritiserats, inte bara av ministerkommittén utan även i andra sammanhang. Vi är nämligen inte så bra som vi borde vara när det gäller vår nationella minoritetspolitik. Detta har även visat sig i studier som utskottet låtit genomföra och i samband med de seminarier som var en del av uppföljning och utvärdering. Detta betänkande bygger nämligen på ett initiativ från sida och inte på något initiativ från regeringen. I utskottets betänkande finns det inte mindre än 22 reservationer, och står bakom hela 12 av dem. I huvudsak handlar dessa reservationer om att stärka de nationella minoriteternas ställning mot vad man kan kalla storsamhället eller majoritetssamhället. Och det kan göras på många olika sätt. Till exempel handlar det om ett sammanhållet bidragssystem för det ekonomiska stödet till minoritetsorganisationer. Eftersom KU:s utvärdering visat på att det behövs en allvarlig diskussion och en analys inom detta område, är det märkligt att utskottet inte vill sträcka sig så långt som att påtala för regeringen vad som har uppmärksammats. Ett annat område som jag vill beröra är det som handlar om utbildning. har som jag sade tidigare pekat på brister, och framför allt gäller det utbildningsområdet. Även har i en rapport lyft fram brister inom utbildningsområdet, brister som kan innebära att språken hotas. Alla som sitter här och lyssnar förstår att ett språk som försvinner inte kommer tillbaka. Även de representanter för de nationella minoriteterna som deltog i KU:s seminarier lyfte fram utbildningsfrågan som särskilt viktig. Utskottsmajoritetens motivering handlar om att man inte ska föregripa de utredningar som har genomförts inom området. Här vill jag säga att det nu brinner i knutarna. Det är bråttom. Och det får inte bli som med 169, det vill säga att regeringen ideligen lovar att den ska ratificeras . När det gäller 169 sades det att den skulle ratificeras inom mandatperioden, och då talar jag om den här mandatperioden. Regeringen sade det i en skrivelse till 2003, men ännu har den inte ratificerats, och vi vet inte heller när det blir. Jag menar att det händer för lite. Det går för långsamt. En annan viktig markering skulle kunna vara att omnämna de nationella minoriteterna i regeringsformen. Vi är faktiskt fyra partier som anser att det är så viktigt så att vi vill ge detta som ett särskilt uppdrag till . Två av de personer som står bakom denna reservation är dessutom ledamöter i . Och heder åt dem som inte nöjer sig med att tro att detta kommer att lösa sig av sig självt utan faktiskt vill sträcka sig så långt som att ge det som ett uppdrag till regeringen. Ytterligare ett sätt att synliggöra de nationella minoriteterna och bidra till språkens användning är att information finns tillgänglig på språken. En bra början är då att , regeringen och de statliga myndigheterna erbjuder information på språken, åtminstone på sina hemsidor. Det blev verkligen en överraskning för mig när jag upptäckte att det gick att prenumerera på EU-information på spanska men inte på finska, som är ett av de största nationella minoritetsspråken. Det är 450 000500 000 människor som talar finska. Men enligt de finska representanterna som deltog i utskottets seminarium har informationen på finska minskat . Så utvecklingen går faktiskt åt fel håll. Ett argument som de gav uttryck för var att de flesta finländare kan svenska. Men med en sådan inställning menar jag att man inte har förstått någonting. För att ett språk ska överleva måste det användas så ofta som möjligt, helst . Det finns väldigt mycket mer att säga om detta eftersom det finns väldigt många områden att ta upp. Men jag tänkte sluta här. står givetvis bakom alla de tolv reservationer där det finns med, men för tids vid voteringen yrkar jag bifall här och endast till reservationerna 3 och 14. I detta anförande instämde (). 2 (): I huvudsak är detta ett väl avvägt betänkande, men vi kristdemokrater har en avvikande åsikt. Det gäller reservation 12. När vi för implementerade skyddet för minoritetsspråken och diskuterade förvaltningsområden och så vidare dök ett problem upp med de svensktalande Sverigefinländarna. I det läget såg vi ingen möjlighet att hitta någon lösning på det eftersom vi var fokuserade just på själva språkfrågan. Men tycker vi, tillsammans med några andra partier, att det är dags att man tar tag i detta och ger dem en minoritetsställning i detta sammanhang. Det är detta som reservation 12 handlar om. Jag tänker inte förlänga debatten ytterligare, jag yrkar bara bifall till reservation 12. 3 (): Detta betänkande heter Minoritetsfrågor, men det handlar inte om minoriteter i största allmänhet utan om nationella minoriteter. Och i centrum för detta ligger begreppet nation som väl är ett av de mest problematiska politiska begrepp som vi känner till. Det är ganska oklart vad det kan stå för. Det kan stå för allting egentligen, å ena sidan en stat, en statsbildning, och å andra sidan ett folk eller en etnisk grupp. Själva sammanblandningen, eller till och med identifieringen, av stat och folk är väl en av 1800-talets mest olycksaliga idéer i vars följd vi har sett inte bara nationalism i största allmänhet utan diskriminering, fördrivning och i sista hand folkmord. Men kan vi konstatera att nationalismen och den nationella identiteten har varit en progressiv och demokratisk kraft i samhällsutvecklingen. I länder som vårt eget, , och , åtminstone numera, tror jag att man i allt väsentligt måste beskriva nationalismen som en reaktionär kraft. Så har det inte varit, och så är det inte i eller i vårt grannland . Skälet till detta är den maktrelation som man har haft till omgivande stater och nationer och huruvida som man har slagit uppåt eller slagit nedåt i sin nationalism. Vi kan inte heller bortse från att nationell identitet, etnisk identitet, hur man nu definierar detta, är väldigt viktigt för väldigt många människor och inte är något som någon får förnekas att uttrycka. När vi nu talar om nationella minoriteter är det inte några minoriteter som har politiska ambitioner att bilda stater eller att avskilja sig från landet, utan det handlar om just den egna identiteten, om den kulturella identiteten och om språket. har sent omsider varit med om att utarbeta och också ratificera två i detta sammanhang centrala konventioner. Den ena är ramkonvention om skydd för nationella minoriteter, och den andra är den europeiska stadgan om landsdels- och minoritetsspråk. Vad gäller implementeringen av dessa konventioner har gjort en hel del på lagstiftningsområdet. Jag ska inte gå in närmare på det. Det finns redovisat i betänkandet. Men i detta fall liksom i så många andra fall är det avgörande kanske inte vilka lagar som man har stiftat utan hur dessa har implementerats och tillämpats. Och den utvärdering som har skett i utskottets regi, och även den utvärdering som självt har gjort, visar att det här fortfarande finns brister som måste åtgärdas. Det är fortfarande inte självklart att var och en som tillhör en nationell minoritet tillförsäkras de rättigheter som lagen ger. Och detta måste naturligtvis åtgärdas. I betänkandet finns som sagt ett antal reservationer, och några av dem står bakom, och vi tänker fortsätta att stå bakom dem även om jag nu inte yrkar bifall till alla. Men jag vill ändå nämna dem. Den första handlar om frågan om omnämnandet av de nationella minoriteterna i regeringsformen. Vi tycker att det vore rimligt att göra det och att det behövs ett tillkännagivande om att ska ta upp den saken. I reservation 7 tar vi upp frågor om stöd till romska kulturinstitutioner, i första hand i och , men det kan finnas andra också. Romerna är väl den nationella minoritet som är den mest diskriminerade, den mest undertryckta och den mest förtryckta. Det krävs särskilda insatser från samhällets sida för att göra det möjligt för den romska minoriteten att hävda sina rättigheter, inte minst på det kulturella området. Därför behövs det också en stabilitet i det ekonomiska stödet och i stödet till utbildning för romer. Detta tar vi upp i reservation 15. Vi står också bakom reservation 8 som handlar om att ska understryka vikten av att vi skapar förutsättningar för att ratificera 169. Regeringen har den ambitionen. Men vi har konstaterat att den ambitionen har funnits ganska länge, och är vi inte framme. Därför finns det anledning för att särskilt understryka att under den kommande mandatperioden måste alla förutsättningar finnas på plats så att vi äntligen kan ratificera nämnda konvention. Jag yrkar, som sagt, inte bifall till alla våra reservationer utan nöjer mig med att yrka bifall till reservationerna 7 och 15. 4 (): Frågan om en nationell minoritetspolitik är en relativt ny företeelse i vårt land. Även utanför våra gränser är det så. När man går ut och samtalar med människor på gator och torg om nationell minoritetspolitik tror de flesta att det handlar om någonting helt annat, att det handlar om människor som har kommit till vårt land från andra länder, människor med invandrarbakgrund eller någonting liknande. Men nationell minoritetspolitik skiljer ut sig därför att den bygger på dels en ramkonvention, dels en språkkonvention som skrev under . Den byggde på att identifiera grupper som funnits i vårt land och som har en lång historia och rötter långt bakåt i vårt land och som mot den bakgrunden särskilt skulle, och ska, lyftas fram människor, grupper, som under den här historiska perioden ofta också har varit föremål för åtskilligt av förtryck och övergrepp från storsamhällets sida. I talas det om att det finns ett fyrtiotal nationella minoriteter. När man ser till det samlade antalet, 40 miljoner människor, inser man att minoriteter kan vara väldigt många 40 miljoner människor i som på något sätt hänförs till nationella minoriteter. Hos oss i är de inte så många. Men vi har pekat ut samerna, romerna, tornedalingarna, judarna och sverigefinnarna som tillhörande de nationella minoriteterna med en lång historia. Jag vill säga att detta är en fråga som det är viktigt att vi klarar ut i samtalen utåt, att detta är ett ansvarstagande utöver en del annat som vi har för just nationella minoriteter. Låt oss dra nytta av den erfarenhet som historien har givit oss och dra nytta av det när vi formar politik rakt över för alla medborgares möjligheter i vårt land. Och låt oss också när vi formerar en nationell minoritetspolitik inse att det inte handlar om kollektiv, utan det handlar om människor som själva upplever och ska ha rätt till sin identitet inte pådyvlat, inte påtalat och inte grupperat och kollektiviserat utan underifrån byggt. Detta är också väldigt viktigt. Det pekar vi i på i reservation 2, som jag yrkar bifall till, herr talman! Vi har som ett uttryck för det här storsamhällets sätt att lösa frågor från ovan sett just sverigefinländarna. Vi har valt att underteckna en ramkonvention där rätten till självidentifikation och annat som en viktig grund pekas ut. Ändå har denna kammare, , beslutat att dela den gruppen i två beroende på om man har språket finska eller om man har språket svenska. I erkänner man båda de språken som likvärdiga. Här hos oss konstaterar vi att om man har finländsk bakgrund är det bara om man har det finska språket som man tillhör den nationella minoriteten sverigefinländare. Detta tycker vi är en skönhetsfläck låt oss kalla det så eller en rest från historien som vi tycker att vi borde göra något åt. Vi har möjlighet att göra det genom ett tydligt uttalande från kammaren här . Oavsett vilket modersmål man har skulle man nämligen vara en likvärdig del, vara en del av den nationella minoriteten sverigefinländare. Så upplever man sig själv, och så vill man se identifikationen tydliggjord från den sverigefinländska gruppen. Oavsett om man talar finska eller om man talar svenska är man överens. Det är i denna kammare som man har valt att dela på gruppen. Vi tycker att det är dags att hela gruppen just utifrån självidentifikation och underifrånperspektiv i stället för uppifrånstyre. Med detta, herr talman, yrkar jag också bifall till reservation 12 under punkt 7 jag tror att någon annan här redan har gjort det. Jag vill också, herr talman, markera att jag och självklart står bakom alla reservationer i betänkandet där det pekas på områden som teckenspråk, grundlagsomnämnande av nationella minoriteter och utvidgning av förvaltningsområdet liksom på att SVT:s digitala sändningar ska säkerställa också finsk tv även . Men för tids vinnande, herr talman, nöjer jag mig med att yrka bifall till de båda reservationerna under punkt 1 och punkt 7 som jag har berört. 5 (): hålls en grön världskongress i eller möjligen i i där gröna storheter som den kenyanske biträdande miljöministern och den brasilianske gröne kulturministern kommer att närvara. Temat för kongressen blir minoritetsfrågor. Det är inte speciellt konstigt. Gröna partier har i de länder där de haft en möjlighet att få inflytande vid sidan av arbetet för miljö- och rättvisefrågor prioriterat just att lyfta in minoriteter som har hamnat utanför i beslutsmaskineriet. I är det de gröna som har fått in de indianska grupperna i parlamentet, i likaså. I flera börjar nu gröna partier som börjar få visst inflytande att prioritera minoritetsfrågorna. I gör vi vad vi kan för att hålla fast i samma fanor och se till att lyfta fram samma frågor, inte minst genom det arbete som ihop med många andra driver i antidiskrimineringsfrågor. Det gäller då både gentemot erkända nationella minoriteter och andra människor i vårt land. Det betänkande som nu debatterar, KU19 om minoritetsfrågor, är resultatet av en förankrings- och uppföljningsprocess i utskottet där vi har haft möjlighet att följa arbetet, att sitta ned och diskutera och försöka komma fram till gemensamma slutsatser. För en gångs skull, kanske man kan säga så, är därför det viktigaste i det här betänkandet inte de eventuella meningsskiljaktigheter som finns och som markeras i olika reservationer, utan det är den eniga text som partierna gemensamt har kommit överens om. Här finns en lång rad markeringar som jag inte ska uppehålla kammarens tid med men som jag rekommenderar att man läser igenom. Det finns dock på ett par punkter markeringar i form av reservationer. Jag tänkte säga något om några av dessa. I reservation 13, herr talman, lyfter och fram frågan om teckenspråket. Teckenspråket är modersmål för dem som är döva sedan barndomen. var ett land som tidigt införde och erkände teckenspråket 1981. Teckenspråkets ställning som språk har senare bekräftats i olika stadier, bland annat i . På så sätt kan man säga att det är fastslaget i att teckenspråket är ett eget språk. Teckenspråket har dock inte ännu fått status som nationellt minoritetsspråk. Det leder till en del komplikationer. Det finns inget beslut om vilken legal ställning teckenspråket kan anses ha, och det finns flera andra faktorer som talar för att teckenspråket borde betraktas som ett nationellt minoritetsspråk i enlighet med konvention. Detta är vad vi lyfter fram i reservation 13. I reservation 22 lyfter och fram ett antal frågor om den romska minoriteten. I räknar man med att det lever 12 miljoner romer. 4 miljoner av dessa lever i vad som enligt betraktas som total misär, helt utanför samhället, helt utan rättigheter. I har vi kommit längre än i många andra europeiska länder, men det finns fortfarande krav som bör drivas för att få bort fördomarna mot romer och för att förbättra romernas ställning. I reservationen tar vi upp krav på att Forum för levande historia ska få i uppdrag att lyfta fram den antiziganism som har funnits i det svenska samhället i ljuset och belysa det så att vi kan lära på ett bra sätt av historien och också av de övergrepp som fortfarande sker. Vi vill också att den nationella handlingsplanen för mänskliga rättigheter ska kompletteras med förslag till åtgärder för att höja romers kunskaper i sitt eget språk. Vi vill exempelvis att det måste finnas formell kompetens att undervisa i , och det måste tas fram instruktioner för hur skrivs och stavas. Det skulle kunna ingå i den nya språkvårdsorganisationen och bedrivas i samarbete med ett universitet eller en viss högskola. Jag yrkar därför bifall till reservation 22.