prot · GU0938 · 2006-12-12 00:00:00 — Jag har tydligt märkt att de elever som är nöjda med inflytandet är de som har varit mest aktiva och där skolorna har varit aktiva och drivit fram frågorna. Sedan finns det andra där det inte har varit lika engagerade elever. Naturligtvis är man då inte lika nöjd, för man har inte upplevt detta inflytande. Det hela handlar egentligen om ingenting annat än om samma sak som vi upplever på alla fronter i samhället: Delaktighet skapar engagemang och motivation. Det är samma sak som vi upplever i näringslivet. Även anställda i företag blir mer motiverade när de får delaktighet utan att för den skull behöva ta ansvar för det ekonomiska resultatet. Varför vill denna regering som annars talar mycket om mångfald och delaktighet, inte minst i förra interpellationsdebatten just när det gäller lokala styrelser begränsa möjligheterna? Jag förstår att man kanske inte är lika intresserad av att driva på lokala styrelser med elevmajoritet, men varför vill man begränsa och ta bort möjligheterna att ha sådana i skolor? Allas vårt mål är ju att eleverna ska få bättre resultat, de ska bli delaktiga och motiverade till sina studier. Det skapar man genom att låta eleverna vara med i processen, inte genom att utesluta dem. 60 (): besökte jag Fenix , som ligger i kommun. Jag tror att statsrådet också har varit där. Jag träffade den lokala styrelsen. Det var elever, det var lärare, övrig personal och en av skolans rektorer. Alla sade de med en mun att förslaget att ta bort möjligheten till lokala styrelser med elevmajoritet var ett dåligt förslag. En elev sade: Jag vill bli behandlad som en ung vuxen. En annan elev sade: Den lokala styrelsen ger en god möjlighet att påverka. Lärarna och den övriga personalen såg det som en förmån att ha en lokal styrelse med elevmajoritet. Rektorn sade slutligen: Den lokala styrelsen är inget hot mot mig som är rektor. Tvärtom är den ett stöd för mig. Det ökar delaktighet, och eleverna växer. Den lokala styrelsen frågade mig: Hur kan man påverka detta förslag? Vi diskuterade det. står jag här och talar. Det är inte bara min röst som statsrådet hör, utan det är också den lokala styrelsens på Fenix . Statsministern sade i sin regeringsförklaring att regeringen skulle vara en öppen regering och lyssna på alla medborgare. I regeringsförklaringen står det dessutom: Demokratin och demokratins institutioner ska vitaliseras. Makten ska utgå från människor, och varje medborgare ska ha ett avgörande inflytande över beslut som rör deras liv. Då är min fråga: Gäller inte detta även elever på gymnasieskolor? För statsrådet verkar det här vara en fråga om makt och ansvar. För mig är det mer en fråga om demokrati och utbildning. Jag är övertygad om att lokala styrelser med elevmajoritet leder till en ökad demokrati och ökad kunskap. Det ger en bättre gymnasieskola och ökar samverkan mellan elever, rektorer, lärare och övrig personal. Lokala styrelser har inte makt att fatta avgörande beslut om sin gymnasieskola. Däremot har en ansvarig nämnd fått befogenhet att fatta beslut i vardagsnära frågor. På intet sätt fråntar det de ansvariga politiskt ansvar för gymnasieskolans utveckling, inte heller inverkar det menligt på lärarnas ansvar eller rektorers befogenhet. Om man betänker andra förslag som kommit från högerregeringen och som rör skolan tycker jag att mönstret blir tydligt. ska klockan vridas tillbaka. Rektorer och lärare ska bestämma och elever hållas tysta. Det luktar lite 50-tal för mig. Statsrådet och fru talman! Jag talar inte bara för mig själv, jag är en röst för lokala styrelser med elevmajoritet. Vi uppmanar statsrådet att slänga förslaget om att förbjuda lokala styrelser med elevmajoritet i papperskorgen. 61 Statsrådet (): Vad båda de föregående talarna gör sig skyldiga till är en total sammanblandning av ord som delaktighet, inflytande och att bestämma. Det måste finnas en möjlighet till delaktighet och inflytande utan att man för den skull är den som bestämmer. Jag menar att på alla de 5 000 skolor i som inte har en styrelse med elevmajoritet har eleverna möjlighet till delaktighet och inflytande. Men skillnaden mot de 30 skolor som har valt elevstyre är att man inte har någon möjlighet att rösta ned sina lärare och rektorer. Tänk att jag tycker att det är rätt princip. Eleverna ska ha inflytande i skolan. Ju äldre man är, desto mer inflytande ska man ha. Men själva tanken att eleverna ska kunna rösta ned sina lärare bara för att de är flera är fel. Vi har allmänna val i , och då har vi en man, en röst. Det är en demokratisk princip. Men en skola styrs inte efter den principen, lika lite som ett sjukhus eller andra institutioner styrs efter den principen. Där styr man efter professionell kompetens. Elever och lärare är i skolan på olika villkor. Eleverna går i skolan för att lära sig kunskaper, kunskaper som lärare redan har. Lärarna överblickar kursinnehållet därför att de har genomgått kursen ett antal gånger, vilket eleverna inte har gjort. Men jag håller med om att eleverna är flera. Tanken att eleverna ska kunna rösta ned lärarna bara för att de är flera tycker jag vittnar om en devalvering av och en mycket nedvärderande syn på både lärares och rektorers professionella erfarenhet och kunskaper. Ingen skulle komma på tanken att föreslå att de avgörande medicinska besluten på ett sjukhus skulle fattas genom omröstning bland patienterna. Vi litar på att läkare och sjuksköterskor har professionell kunskap. Man lyssnar på patienten, men är det läkare som har det medicinska ansvaret och som också fattar besluten. Så måste det också vara i skolan om vi respekterar lärares och rektorers professionella kunskaper och erfarenhet. Man lyssnar på eleverna några vill lägga upp det si och några så. Men det sker ingen omröstning i klassrummet, utan väger läraren samman synpunkterna men fattar själv beslut och är ansvarig. På samma sätt är det med en rektor som styr sin skola. En rektor utövar sin makt under tjänsteansvar. Om något blir fel kan ju en rektor avsättas och ytterst ställas inför rätta om något blir väldigt fel. Det är en viktig princip i vårt samhälle att den som utövar offentlig makt under lagarna ska kunna ställas till ansvar. Men hur ställer man en grupp elever till ansvar om de har röstat ned rektorn? Då går det ju inte att utkräva ansvar. När ni använder ord som demokrati om det här är det enda i demokratin att man ska rösta om allting, men det finns flera saker som är viktiga i en demokrati. Det är till exempel att ansvaret är tydligt. Vem är ansvarig för en sak? Går det att utkräva ansvar efteråt? Det är också en viktig parameter i en demokrati. Det sambandet luckrar ni helt upp när ni säger att rektorn är ansvarig men att någon annan kan rösta ned rektorn och fatta beslut. Det är detta som är min principiella invändning. Jag är mycket för elevinflytande. Eleverna ska vara delaktiga. Man ska lyssna på eleverna. Men eleverna ska inte kunna rösta ned sina lärare bara för att eleverna är flera. 62 (): Det var ett intressant anförande som statsrådet höll. Han argumenterade ihärdigt och engagerat, men jag undrar vad han engagerat och ihärdigt argumenterade emot. Det har funnits en tradition inom svensk skolpolitik att man ibland, när man har känt sig osäker på något, genomdriver försök för att se hur det faller ut i skolan. Det är en värdefull tradition därför att skolan är en väldigt stor och viktig verksamhet. Det är 1,2 miljoner elever och ungefär en kvarts miljon anställda i grund- och gymnasieskolan i . Då är det viktigt när man genomför stora förändringar att man ibland testar av dem. Just ett sådant test, ett sådant försök, har pågått i den svenska gymnasieskolan. I detta test har man kollat hur det faller ut om man släpper lite större inflytande till eleverna. Det är ca 50 gymnasieskolor av de knappt 1 000 som finns i som deltagit i detta försök. Det är väldigt många elever det handlar om. Det är någonstans mellan 20 00030 000 elever som går i gymnasieskolorna. De argument som statsrådet använder här, och som han också har använt i den offentliga debatten, handlar om att om man släpper ett inflytande till eleverna devalverar det lärarnas och rektorns profession. Då har jag ställt frågan till statsrådet: I vilken av dessa skolor som har ingått i försöket för att testa hur detta faller ut har rektorns och personalens profession devalverats? Kan man konstatera det enligt någon utvärdering? I så fall, vilken av dessa skolor handlar det om? Sedan säger statsrådet att detta handlar om principer. Utmärkande för den politik som statsrådet för är en dogmatisk politik som egentligen inte har så mycket med verkligheten att göra. Verkligheten är, statsrådet, att det här försöket har fallit väl ut. Verkligheten är den att vi har elever som tar ett större ansvar för sig själva och sin skola i och med att de har mer att säga till om. I de skolor där eleverna har mycket att säga till om är det också lugnare och tryggare, därför att eleverna känner ett extra stort ansvar när de har fått vara med och fatta beslut. Om det är så att statsrådet menar att detta är annorlunda, vilka utvärderingar hänvisar då statsrådet till? Mig veterligt har det inte gjorts några större utvärderingar av den här verksamheten. Då är min fråga: Vilka utvärderingar har statsrådet som grund för det förhastade beslut som slängs fram? Tyvärr får jag intrycket av att det just är ett hafsverk från statsrådets sida, byggt på någon gammalmodig princip om att eleverna ska veta sin plats och veta hut. Det påminner lite grann om kamp mot väderkvarnar, för här står statsrådet och pratar om att eleverna inte kan ställas till svars. Jag vill påminna statsrådet om att många av de här eleverna har rösträtt till och med till den här kammaren. De röstar i valet till riksdag. Jag tror till och med att några av dem kan ha gått så fel att de har röstat fram den regering som statsrådet sitter i, men något inflytande i skolan ska de förbjudas att ha . På vilka utvärderingar, statsrådet, baseras dessa uppfattningar? Och, framför allt, i vilken skola har lärarnas och rektorernas profession devalverats? 63 (): gör en speciell grej av att rösta ned lärarna. Jag undrar om det någonsin har skett. Har det någonsin skett att rektorer och lärare har blivit nedröstade och i så fall varför? Det vore intressant med just en sådan utvärdering som efterlyser. Jag rekommenderar att besöka dessa lokala styrelser, till exempel Wendela Hebbegymnasiet i som har en utmärkt lokal styrelse där eleverna snarare vill ha mer än mindre inflytande. De är mycket upprörda. Jag vill också ställa en fråga till skolministern. Vi pratar om lokala styrelser med elevmajoritet. Den viktigaste frågan är inte majoritetsförhållandet. Den viktigaste frågan är att elever kan sitta i dessa lokala styrelser. Är skolministern beredd att medverka till att elever i fortsättningen kan sitta i lokala styrelser även om de inte är i majoritet? Då tillmötesgås skolministerns envisa, men ogrundade, krav att eleverna inte ska kunna rösta ned lärarna. vill ha lokala styrelser med elevmajoritet, men i politiken måste man alltid kunna kompromissa. Därför undrar jag: Är skolministern beredd att inrätta styrelser där eleverna finns med men inte är i majoritet? 64 (): Jag ska ge ytterligare en bild ur verkligheten. var jag på kommunfullmäktigesammanträde i kommun. Efter mötet kom ordföranden i barn- och utbildningsnämnden fram till mig och sade: Vi är en enig nämnd som kommer att skicka en skrivelse till statsrådet för att tala om hur vi ser på frågan. Vi vill gärna att statsrådet omprövar sitt beslut och river förslaget att skrota lokala styrelser med elevmajoritet. Det var en moderat ordförande. Det är en borgerlig kommun med en borgerlig nämnd. Man kan fundera på detta med att lyssna in i de egna leden, statsrådet. När jag hör argumentationen går mina tankar tillbaka till rösträttsdebatten och kvinnorna. Då hade högern ungefär samma argument. Man ifrågasatte kvinnornas vilja och förmåga. Argumentationen avslutades även då med tänk om det blir fel. Det låter som om det vore farligt att ge makt och ansvar till elever. För mig är det viktigt att ha en demokratisk process där vi har en dialog och en samverkan mellan individer och grupper. Mig veterligt finns det inget exempel på att det har gått fel någonstans, utan detta uppfattas som positivt av dem som försöker. Statsrådet tillhör ett parti som i valrörelsen sjöng valfrihetens lov. Men denna valfrihet ska nu inte gälla för kommuner och gymnasier som vill ha eller införa lokala styrelser med elevmajoritet. Då ska statsrådets uppfattning råda. i kommun, som är en borgerlig kommun, tycker att kommuner faktiskt kan ta ansvar och sköta detta på ett bra sätt. Jag uppmanar statsrådet att lägga örat mot marken och lyssna till rösterna från och från barn- och utbildningsnämnden i kommun. 65 Statsrådet (): Det vore mig främmande att bygga skolpolitiken enbart på opinionen, men jag kan försäkra frågeställarna att jag har en mycket stor folkmajoritet bakom mig och min syn att eleverna inte ska bestämma över sina lärare. Det är givetvis så att några tycker annorlunda, men det är en mycket bred majoritet för detta. De opinionsmätningar som har gjorts runt den här frågan efter att den blev het och känd, också när man frågar ungdomarna själva, visar att det är en mycket liten minoritet som anser att det är rätt att ungdomarna ska kunna rösta ned sina lärare. De elever som tycker det är försvinnande få. Jag kan försäkra er att jag har lagt örat mot marken, men jag bygger inte mitt ställningstagande på det. Det bygger jag på vad jag själv tycker är rätt. Men om ni tror att ni representerar en stor majoritet i denna fråga så är det fel. Ni gör inte det, kan jag berätta. Och era egna kommunalpolitiker runtom i landet: Varför har de inte infört detta i alla socialdemokratiska kommuner? Det är ett fåtal kommuner som har infört det ett fåtal. Det är ju bara att bestämma i kommunen att man ska införa det, men era partikamrater vill ju inte ha det. De tror inte på det. Min företrädare påstår att det inte finns några utvärderingar. Det finns flera utvärderingar av det här. Den största utvärderingen gjordes 2001, och det gällde samma skolor då som . Det är ju nästan ingen som har tillkommit sedan det här väl kom i gång från början. Sedan är det ju inga andra skolor som har känt sig lockade att hänga på. Det är i princip exakt samma skolor som de som körde från början. säger att det är politiker som har bestämt att detta ska ske. Det är nästan aldrig eleverna själva som har bett om det. Sedan är det så jag håller med om det att de elever som hamnar i en styrelse blir väldigt uppmärksammade och uppskattade och tycker att det är intressant och utvecklande för egen del. Jag var ordförande i elevrådet när jag gick i skolan. Jag tyckte att det var utvecklande och så. Jag hade inte en tanke på att jag skulle ta över makten från rektorn, men vi fick vara med. Delaktighet ja, men att bestämma över rektorer och lärare nej! förstår inte hur det här skulle kunna bidra till en devalvering av läraryrket, och jag är inte förvånad över den inställningen, för jag har aldrig haft någon erfarenhet av att eller hans parti har förstått den devalvering som har pågått av svenska läraryrken . Det är ett av huvudproblemen för svensk skola att läraryrket har devalverats, både i status och anseende. Det har skett . Jag menar att det här är en del i detta. Man säger att de som har minst utbildning på en skola ska bestämma om skolan över dem som har mest utbildning. Det är bara ytterligare ett steg i devalveringen av läraryrket att säga att den professionella utbildningen, kunskapen och erfarenheten som lärare har, den är ingenting värd, utan de med minst utbildning ska bestämma över dem, bara för att de är flera. Då säger ni: Ja, men man röstar ju aldrig, utan man blir överens i en sådan här styrelse. Då ställer jag frågan: Varför är det i så fall så viktigt att eleverna ska ha majoritet? backade nu från majoritet det ska inte längre vara en majoritet. Det är ju en tillnyktring. Men ni andra: Varför tycker ni att det är så viktigt att eleverna ska ha majoritet, om det nu ändå är så att man ska bli överens i styrelsen och man inte ska rösta om något? Jag kan inte peka på att det har skett en sådan här omröstning där eleverna har röstat ned en skolledning, därför att det här finns vid så få skolor under så pass . Det är ingen hemlighet. Det går inte att peka på något sådant känt fall, och jag har inte heller inventerat det. För mig är principen felaktig. Det kan ske. Det är ju därför ni vill ha majoritet åt eleverna, för att de ska kunna rösta ned personalen. Det är ju därför man har drivit fram de här styrelserna med elevmajoritet. Och det är principiellt fel. Det är skälet för mig. Elever ska ha inflytande i skolan, men de ska inte kunna rösta ned sina lärare. 66 (): Jag kan inte peka ut någon skola där detta har skett, säger skolministern. Men principiellt tycker han. Det är precis det som det handlar om: tyckande. Jag måste, fru talman, säga att jag blir skrämd av den argumentation som för. Jag blir skrämd, därför att den bygger på stor okunskap. 50 skolor, 50 gymnasieskolor där det går mellan 20 000 och 30 000 elever, är inte lite i ett försök. Det är inte heller så att vi politiskt vill driva fram detta, utan vi vill göra det möjligt, och vi vill att den möjligheten ska finnas kvar. Skolans uppgift är nämligen tvådelad. Skolan har ett viktigt kunskapsuppdrag, men skolan har också ett viktigt demokratiskt uppdrag, . Det står väl uttryckt i de läroplaner som den här kammaren har beslutat om och som har varit gällande i den svenska skolan att skolan också ska hjälpa till att fostra ungdomarna i demokratisk anda. Men i värld verkar det bara gälla i teorin. I praktiken ska inte eleverna få någonting att säga till om, trots att vi ser att där elever har något att säga till om, där är de också beredda att ta ett större ansvar. Vi får en lugnare och tryggare skola, en skola där elever känner att de är delaktiga och därmed också, som sagt var, tar större ansvar. Jag frågar återigen om det här med att man devalverar. I vilken av dessa skolor där det här försöket har pågått har denna devalvering skett? Du säger det i svepande ordalag, statsrådet, men var, exakt i vilken skola, har det här skett? Sedan vrider och vänder på orden och påstår att jag har sagt att det inte finns några utvärderingar. Jag sade , statsrådet. Som underlag för ditt beslut finns det definitivt inga underlag och inga utvärderingar, utan det är allmänt tyckande. Det beklagar jag. Att hålla på och styra svensk skola med allmänt tyckande, utan grund och utan utvärderingar, det är illa, och det bådar illa för framtiden, både för skolpolitiken och för skolan. 67 Statsrådet (): Vi ska inte tvinga på några skolor detta, säger . Det är väldigt intressant. fattade vänstermajoriteten i Socialdemokraterna, beslutet att utifrån den här lagen ska alla gymnasier i delta i detta med elevstyre. Det hann nu inte genomföras, för väljarna var kloka och bytte ut majoriteten både där och här, men det var beslutet. Ingen rektor, inget lärarkollegium, inte ens eleverna själva hade bett om detta, utan det var ett politiskt beslut, toppstyrt uppifrån: Det här ska ni ha, för det här är demokratiskt för er! Lärarfacken var emot, men det struntade man i. Talet om att det inte ska påtvingas uppifrån är alltså väldigt märkligt. Då förstår inte jag vad påtvinga uppifrån är, om inte detta just är att påtvinga uppifrån. Det är ju det skriver i sin rapport: På det fåtal skolor där detta har skett har det alltid varit genom beslut i kommunalhuset. Det är ju aldrig eleverna som har tyckt att det är riktigt. Ja, det innebär en devalvering av läraryrket. är den organisation som organiserar huvuddelen av gymnasielärarna i . De är mycket kritiska till detta, därför att de menar, precis som jag, att detta devalverar innebörden i professionalismen i läraryrket. Det är precis det som sker. Att urskilja vad, hur många procent, i den väldiga devalvering av läraryrket som har skett som exakt beror på detta låter sig naturligtvis inte göras, men detta är ett steg i devalveringen, där man menar att någon annan är mycket bättre på att sköta skolan än de som är utbildade för det. Demokrati är inte bara principen om en man, en röst. Demokrati är också principen om att makt och ansvar hänger ihop. Jag menar också att en del i demokratin är att vuxna inte ska överlåta sitt vuxenansvar på barn och ungdomar. Det är inte demokrati. Vi har som vuxna ett ansvar att ta som vi inte bara kan lämpa över på ungdomar och säga: Det kan ni ta lika bra. Eleverna ska ha inflytande i skolan, men de ska inte bestämma över sina lärare. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2006/07:119 om folkbildningens framtid 68 Statsrådet (): har frågat mig om min syn på folkbildningens roll, om jag avser att ta initiativ till överläggningar med Kommuner och Landsting om kommunernas och landstingens stöd till folkbildningen samt på vilket sätt jag avser att återkomma till i vissa frågor rörande folkbildningen. Jag anser, fru talman, att folkbildningen fyller många viktiga uppgifter i samhället. Den bidrar till att stärka och utveckla demokratin, höja bildnings- och utbildningsnivån i samhället och öka människors samhällsengagemang. Folkbildningen är också en viktig aktör i det gemensamma arbetet med att bryta människors utanförskap. Genom studieförbundens rikstäckande nätverk anordnas diskussioner, debatter, föreläsningar, studiecirklar och utställningar över hela landet. Studieförbunden hör till civilsamhällets viktigare aktörer, inte minst för människor som av olika anledningar lever i utsatta situationer. Folkhögskolorna har också en betydelsefull roll för kunskap och bildning. Som självständiga bildningsinstitutioner har de stor frihet att själva bestämma innehåll och arbetsformer för sin undervisning. Folkhögskolorna fyller ofta nischer som det offentliga utbildningsväsendet inte kan eller inte ska fylla. Regeringens intention är att bidra till att ge folkbildningen goda förutsättningar att bedriva verksamhet. Statsbidraget är nästan . Regeringen har dessutom i budgetpropositionen (prop. 2006/07:1) föreslagit att statsbidraget ska höjas med ytterligare . Självbestämmandet för kommuner och landsting är omfattande i . När det gäller nivån på de bidrag som ges till folkbildningen lokalt och regionalt är detta därför en angelägenhet för kommuner och landsting, inte för regeringen. Jag har därför inte för avsikt att ta initiativ till att regeringen inleder några särskilda överläggningar med Kommuner och Landsting, eller särskilt uppmärksammar eller kommenterar nivån på de bidrag som kommuner och landsting ger till folkbildningen. Regeringen avser dock att följa utvecklingen inom området. Den nya regeringen tillträdde . Arbetet med att utveckla folkbildningen och att tillgodose tillkännagivande avseende rätten för folkhögskolor att anordna sfi (bet. 2005/06: UbU8, rskr. 2005/06:180 och bet. 2005/06:UbU22, rskr. 2005/06:313) har påbörjats inom . Regeringen kommer att återkomma till i dessa frågor. 69 (): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret på min interpellation. presenterade den socialdemokratiska regeringen folkbildningspropositionen Lära, växa, förändra. I den konstateras att folkbildningen är en omistlig del av det svenska samhället. I propositionen angav den dåvarande regeringen tre viktiga utgångspunkter: Folkbildningen stärker och utvecklar demokratin, folkbildningen är en viktig del i det livslånga lärandet och folkbildningen främjar personlig utveckling. Vi vet att folkbildningen spelat en stor och viktig roll för demokratins utveckling i . Folkbildningen spelar också en roll i synen på lärandet genom att den ställer bildningsperspektivet i centrum. Folkbildningens pedagogik och metoder har bland annat påverkat skolans pedagogik och arbetssätt. Dessutom har folkbildningen inneburit att många människor fått ny och ökad kunskap, vilket ökat människors makt över deras egna liv.