prot · GT09112 · 2006-04-27 00:00:00 — behandlar vi ju de motioner som de borgerliga partierna har skrivit om vad man vill göra framöver, och vi har möjlighet att diskutera det . Det handlar inte om att reagera på regeringens politik utan om att tala om vad man vill. Då borde det program som man kan utläsa av dagens reservationer vara det borgerliga valprogrammet för bostadsförsörjningen. Det ser ut så här, om jag går igenom reservation för reservation. 1.Avskaffa lagen om bostadsförsörjning. Det betyder att man inte vill att kommunerna längre ska ha ansvaret för att planera för medborgarnas bostadsbehov, behovet av ombyggnad och tillgänglighet. Man vill också ta bort skyldigheten att inrätta bostadsförmedling där sådan behövs. 2.Man vill att privata bostadsförmedlare ska få ta hur mycket betalt de vill av de bostadssökande. 3.Man vill i förebyggande syfte klargöra att man under inga omständigheter kan tänka sig att bostadsförmedlingarna skulle kunna få någon rätt att förmedla privata fastighetsägares lägenheter. 4.Man vill avskaffa lagen om allmännyttiga bostadsföretag, det vill säga göra det fritt fram att sälja ut allmännyttans hyresrätter. Man vill att kommunerna ska kunna ta ut hur höga vinster man vill från hyresgästerna. 5.Man vill införa ägarlägenheter. Det är egentligen ett stickspår, en död fråga. Jag tror att den lever bara i delar av den borgerliga gruppen i bostadsutskottet. Det är programmet. Det är de reservationer som finns i det här betänkandet om bostadsförsörjning, alltså: Bort med kommunernas ansvar för bostadsfrågorna! Låt privata bostadsförmedlare skinna bostadslösa! Fritt fram för att sälja ut allmännyttan! Överbeskatta hyresgästerna i kommunala bostadsföretag! Det är precis det som står där. Frågan man ställer sig är: Vart leder den politiken? Vad blir det av det här? Jo, den leder precis till den bostadspolitiska situation som rådde i . Då var de lagar som ni nu vill ta bort på plats, och då rådde detta förutom ägarlägenheter, som ni inte hann eller inte kom överens om att genomföra när ni hade den borgerliga regeringsmakten. Det var precis så det såg ut . Hur såg bostadssituationen ut då? Vi kan jämföra med . Hur såg situationen ut på bostadsmarknaden? Bostadsrättsföreningar gick i konkurs på löpande band. Folk till och med smygflyttade ur sina bostadsrätter för att man skulle slippa ta ansvar för föreningens dåliga ekonomi. Det stod tomma lägenheter i alla delar av landet för att folk inte hade råd att betala hyrorna. Familjer flyttade till allt mindre lägenheter och trängde ihop sig för att sänka bostadskostnaderna. Ungdomar kunde inte ens drömma om att planera att flytta till något eget. Nästan alla medelstora byggbolag gick i konkurs för det fanns inga byggjobb att utföra. Det byggdes naturligtvis inte heller några bostäder . Stora skaror byggnadsarbetare blev arbetslösa. Lyftkranar och grävmaskiner antingen skrotades eller såldes billigt till . Så såg det ut , när lagstiftningen och bostadspolitikens verktyg såg ut som den borgerliga alliansen vill att det ska se ut . Min fråga är väldigt enkel. Ni kan inte på allvar mena att ni vill tillbaka till detta bostadspolitiska fiasko. Har ni glömt eller har ni förträngt hur det såg ut? Eller är det verkligen er vision att vi ska tillbaka till hur det såg ut ? Det är faktiskt vad ni föreslår i det här betänkandet. Det hade funnits utrymme för er att i motioner presentera förslag om hur samhället offensivt kan se till, utifrån era värderingar och era politiska program, att alla verkligen får rätt till en bostad. Men ni har valt, summerat alla dessa reservationer, att föreslå att allt som har hänt ska upphävas och vi ska tillbaka till den eländiga situation som rådde 1994. Inte ett uns av nytänkande från den borgerliga oppositionen! Jag yrkar avslag på samtliga reservationer. 97 () replik: Då är det alltså den nya propositionen som ska komma från den socialdemokratiska regeringen som inte kan behandla. Låt mig ställa en fråga till . Med dagens lagstiftning är det möjligt för regeringen att inrätta den obligatoriska bostadsförmedling som så varmt har talat för från talarstolen. Varför har ni inte ålagt , med flera kommuner att i så fall göra detta? Den möjligheten har regeringen utifrån gällande lagstiftning. 98 () replik: Låt mig först säga ett ord om bostadsförmedlingen. Jag tycker att det i debatten har varit väldigt svepande formuleringar och näst intill hånfullt om att människor ska få ställa sig i kö. För oss som deltar i den här debatten , herr talman, är det inget problem att komma i kontakt med någon som hyr ut lägenheter. Men jag möter oerhört många människor som skulle känna en bekräftelse bara genom att få lov att komma fram i en telefonväxel, få lov att fylla i ett papper och säga: Jag vill ha en bostad. Oerhört många människor, framför allt med invandrarbakgrund, förvägras denna rätt . De får bara ett samtal: Tyvärr, vi har inga lägenheter. Beakta det här! Det är väldigt många människor som inte har vår privilegierade situation, som har ett oerhört utsatt läge på bostadsmarknaden och är diskriminerade. De säger på varje möte som man är på: Vi vill ha en bostadsförmedling. Vi vill faktiskt manifestera vårt behov, att vi behöver en större lägenhet eller en lägenhet över huvud taget. Frågan är nu varför vi inte har infört det här eller varför regeringen inte har använt den möjlighet som finns i nuvarande lagstiftning. Det är väl en bra fråga att ställa till regeringen i och för sig. Men låt mig säga så här: Det vi nu gör är att faktiskt komma med en betydligt modernare och mer utvecklad form av bostadsförmedling som också handlar om service och att på olika sätt kunna underlätta för fastighetsägarna i deras jobb med uthyrning och liknande. Så det här blir ett mycket mer komplett förslag, och ett modernt förslag. 99 () replik: Men det var inte svaret på min fråga. Med en utskottsmajoritet vi hörde som var inne på samma fråga och om ni anser att det här är lösningen, varför då invänta en proposition som inte kan behandla när dessutom frågan är möjlig att avgöra med gällande lagstiftning? Ni har ju utskottsmajoritet. Ni har ju möjlighet att agera. Varför använder ni då inte dagens lagstiftning? Jag har talat för andra lösningar. Vi har, tror jag, ett 6070-tal yrkanden i våra motioner på hur vi tror att bostadspolitiken kan förbättras, men jag är mycket förvånad, . Utifrån dagens lagstiftning har regeringen, ni Socialdemokrater med stödpartier, möjlighet att införa detta. Varför då invänta en proposition som vi inte kan behandla? Ni har ju möjlighet att använda lagstiftningen. Varför gör ni inte det? 100 () replik: Därför att vi ska införa en lagstiftning med ett brett spektrum på hela bostadsförmedlingsverksamheten. Det kommer att bli fantastiskt bra, är jag ganska övertygad om, när vi väl kommer dithän. Jag konstaterar en enda sak: Inte ett ord om förslag eller hur den bostadsförsörjningspolitik skulle se ut som ni vill ha utan och kaoset. Det är det borgerliga svaret. 101 (): De kommunala bostadsbolagen, som utgör den största delen av allmännyttan, är en omistlig del i den sociala bostadspolitiken. Kommunerna kan via sina ägardirektiv ställa krav på en social bostadspolitik för att till exempel motverka boendesegregation. Trots det är bostadsbristen stor, och det behövs framför allt fler hyresrätter, för ungdomar, för stora barnfamiljer och andra utsatta grupper. har det byggts en hel del hyresrätter, men tyvärr har det också försvunnit 100 000 hyresrätter , mest privata men även i allmännyttan. Det försvårar utsatta gruppers möjligheter på bostadsmarknaden, och varje omvandlad hyresrätt bidrar till en ökad boendesegregation. anser att allmännyttan är så viktig att den ska finnas i alla kommuner utan undantag. Lagen om allmännyttiga bostadsföretag, den så kallade allbolagen, bör skärpas i flera avseenden så att den fungerar bättre som skydd för att bevara allmännyttan och som skydd mot hyreshöjningar som inte är befogade. Därför är det bra att regeringen tillsatt en särskild utredare som ska se över lagen. Jag vill nu redovisa vad vill göra för förändringar i lagen. Jag vill också passa på att framföra vår ståndpunkt att bostadspolitiken inte är en EU-fråga utan ska hanteras utifrån nationella förhållanden. Större kommuner inrättar någon form av koncernbildning, av praktiska skäl men också tyvärr av skatteplaneringsskäl. Tyvärr är det då ofta så att de kommunala bostadsbolagen får dela ut koncernbidrag till sina ägare som är betydligt större än vad utdelningsbestämmelserna säger i allbolagen. Den luckan måste täppas till och sanktionsmedel återinföras mot de kommuner som bryter mot lagen. kommun blev dömd enligt föregångaren till allbolagen, den så kallade stopplagen, för att kommunen tog ut för hög utdelning från sitt bostadsbolag. håller sig till reglerna, trots att det inte finns några sanktionsavgifter. kommun, som jag besökte , fortsätter att ta ut ett koncernbidrag som vida överskrider allbolagens intentioner. Visserligen är bostadsbolaget välskött och sänkte hyran något , men den sänkningen hade kunnat vara större eller ha använts för underhåll av det befintliga beståndet i stället. Ett förtydligande om att självkostnadsprincipen ska gälla i de kommunala bostadsbolagen skulle undanröja en del problem. förslag om att införa skattefria underhållsfonder skulle också stimulera att överskottsmedel blir kvar i bostadsbolagen för det framtida fastighetsunderhållet. Länsstyrelserna bör också lättare kunna kontrollera om kommunerna följer utdelningsreglerna i allbolagen genom att kommunrevisorerna ska ha godkänt utdelning till ägaren, rapporterat det till och sedan vidare till . När det gäller bedömningen om hyresrätter ska tillåtas omvandlas till bostadsrätter i områden där de behövs för att kunna hävda bruksvärdesprincipen menar jag att regelverket bör skärpas ytterligare. Jag drar helt motsatt slutsats av den kritik som framför i sin analys än den som framförs i den borgerliga reservationen som ett skäl för att avskaffa allbolagen. Bruksvärdesprincipen måste fungera som det är tänkt genom att det ska finnas jämförelseobjekt på den enskilda orten. Handlar det om större städer måste ortsbegreppet förtydligas och klargöra att det gäller begränsade geografiska områden på stadsdels- eller bostadsområdesnivå. , herr talman, vill jag ta upp frågan om hyresgästernas boinflytande, som är en del av reservation 15 som jag härmed yrkar bifall till. Som egnahemsägare och bostadsrättsinnehavare har du full kontroll över eller är delaktig i gemensamma beslut som berör ekonomi och förvaltning. För en hyresgäst är denna möjlighet oftast mycket liten. Varken bostadsbolag eller hyresgäströrelsen gör tillräckligt för att påverka den här situationen. Visst finns det exempel där man försökt på olika sätt, där hyresgästerna blir delaktiga i fastighetsskötseln eller själva tar ansvar för vissa delar, som trappstädning och utemiljö. Mer heltäckande lösningar med avtal om självförvaltning är dock ovanliga. En möjlighet som inte används särskilt mycket är rätten att bilda kooperativa hyresrättsföreningar. är angeläget om att utveckla boinflytandet även för hyresgästerna, både när det gäller den egna lägenheten och i bostadsområdet. Närhetsprincipen bör råda och besluten kunna fattas på flera nivåer. Vi tycker att denna fråga är så viktig att den borde leda till ett tilläggsdirektiv till den utredning som just nu ser över den så kallade allbolagen. 102 (): Den här lider fortfarande av ett mycket stort problem: Den miljöpartistiska riksdagsgruppen är alldeles för liten. Detta leder till att vi får lite för mycket på våra bord det där tror jag att många även från andra partier känner igen. Det är den enda förklaring jag har till det faktum att jag tvingats smyga in och ut under den här debatten, som jag trots allt har försökt följa efter bästa förmåga via de kanaler tv, radio och annat som finns i . Jag tror på människan. Jag tror på människan som en skapande varelse som kan och vill ta ansvar. Jag tror på människan som någon som faktiskt försöker göra saker och försöker förbättra sin situation. Jag tror på människan som en solidarisk varelse som försöker göra det så bra som möjligt inte bara för sig själv utan för alla som är nära och också alla som man kanske inte riktigt känner. Men jag tror också, herr talman, att människan bara kan blomma ut på det sättet om hon får vissa grundläggande villkor uppfyllda. Jag tror att människor som känner sig utanförsatta, människor som inte känner sig delaktiga och människor som inte känner att de har en grundtrygghet aldrig heller riktigt får visa att de kan skapa någonting eller kan ta ansvar för sin eller någon annans situation. Därför tror jag att staten, eller i vart fall det allmänna, har ett väldigt viktigt ansvar i att se till att människor har en grundläggande trygghet: en grundläggande ekonomisk trygghet och en bostad, ett hem, att bo i. I slutändan är det faktiskt just detta, herr talman, som denna debatt handlar om. Denna debatt handlar om de människor som inte har fått den tryggheten uppfylld. Vi kan tala om siffror som pekar åt rätt håll. Vi kan tala om att det byggs mer. Vi kan tala om att regeringen äntligen har börjat lyssna på krav om obligatoriska bostadsförmedlingar, och så vidare. Men om det fortfarande finns människor som saknar ett hem, människor som saknar tryggheten i att faktiskt ha ett ställe att gå till och veta att det finns kvar också , då är det om dem denna debatt måste handla. Jag tror att det finns diskriminering. Jag tror att vissa människor har svårare än andra att ta sig in på bostadsmarknaden. Jag tror att vissa människor har svårare än andra att få en plats, att få ett hem. Jag tycker att det är lite märkligt att när det äntligen förs fram krav på hyresgaranti så besvaras de med ägarlägenheter. Jag återkommer till ägarlägenheter i mitt anförande, herr talman, men det är väl få som tror att det är en lösning för den unga människa som söker ett första hem, en hyresrätt att faktiskt bo i. I storstäderna är det nästan omöjligt att få ett hem, en lägenhet, om du inte har rätt kontakter eller en tjock plånbok. I storstäderna stängs i allt högre grad människor utan något av detta, kontakter eller plånbok, ute. I storstäderna råder segregation, en form av diskriminering. För att lösa detta och det här bör också regeringen lyssna till finns det en del förslag. Ett sådant förslag är att bygga mer. Det är bra. Ett annat sådant förslag är att det som byggs och det som finns fördelas på ett rättvist sätt. För att kunna fördela det på ett rättvist sätt där även den som är ung, även den som varit hemlös och även den som ännu inte har ett fast jobb ska ha en möjlighet att få ett hem att bo i krävs det en bostadsförmedling. För att den ska fördela dessa lägenheter på ett rättvist sätt tror jag att det krävs en bostadsanvisningsrätt. Låt mig orda något om de reservationer som finns i betänkandet. I några reservationer tas frågan om hemlöshet upp. Jag är ganska glad och nöjd över att den senaste budgetuppgörelsen äntligen slutade i en del konkreta åtgärder mot hemlösheten i . Där finns en klart uttryckt nollvision. Även om ordet nollvision aldrig nämns sägs det att ingen människa ska behöva vara hemlös i det här landet. Det är egentligen konstigt, men det har varit en politisk strid att faktiskt få detta uttryckt. Där finns också klargöranden om att personer som är hemlösa ska kunna få personliga ombud, någon som hjälper dem med myndighetskontakterna. Där finns möjligheter för människor att faktiskt komma vidare och ta sig ur sin hemlöshet. I reservation 16 talas det om ägarlägenheter. Jag tror att de flesta ledamöter av bostadsutskottet vet att inte är främmande för att öppna för ägarlägenheter som en boendeform. Det problem vi har och som måste lösas är dock ett helt annat än den brist på mångfald som man möjligen skulle behöva lösa genom ägarlägenheter. Problemet är ju att i våra stora städer har lägenheter ombildats i en sådan takt att det nästan är omöjligt att få tag i en hyresrätt. Problemet är att den unga människa som behöver en ingång på bostadsmarknaden inte får det. Då är det detta problem vi måste ta tag i. Ägarlägenheter och behovet av sådana är det vi får analysera i nästa steg. På det här området händer mycket. Jag pekade på något av detta i inledningen av mitt anförande. Det byggs mer, tack och lov. Det talas, tack och lov, om obligatoriska bostadsförmedlingar och om bostadsanvisningslagar. Jag tycker att det är bra. Men det måste också börja hända något. Därför har jag viss sympati för det som sägs i reservation 15 från om att till de utredningar som finns även lägga krav och tilläggsdirektiv om att man måste titta på möjligheterna också för dem som bor i en hyresrätt att få ökad makt över sitt boende. En sådan form av ökad makt kan vara självförvaltning, som nämndes tidigare i debatten. Jag tror och hoppas dock att utredningarna även utan tilläggsdirektiv har möjlighet och kommer att titta på de här frågorna. Annars får vi återkomma till det. Jag står givetvis bakom alla reservationer från , miljöpartisten i bostadsutskottet, i detta betänkande, men för tids vinnande nöjer jag mig med att yrka bifall till reservation 4. 103 () replik: Jag tycker att det var intressant att höra . Det låter nästan som att skulle kunna tänka sig att öppna för ägarlägenheter. Ni som parti var ju faktiskt med om att vi kunde tillsätta en utredning om just ägarlägenheterna. Det jag dock inte förstår är varför i så fall är negativ till att en ung person eller vem det än är ska kunna hyra en ägarlägenhet med förstahandskontrakt. Det är ju faktiskt det man kan göra. Min andra fråga är: Vore det inte fantastiskt att använda denna möjlighet att också sprida ägandet i speciellt de stadsdelar där man inte har särskilt mycket av ägande utan i princip en dominans av de kommunala bostadsföretagen? Det finns människor från , och många andra ställen som har tagit kontakt med mig. Där kan man inte äga sin bostad på samma sätt. Det här är en upplåtelseform som man känner igen från många olika länder. Den är välbekant och fungerande. Min andra fråga är: Vore det inte en fantastisk möjlighet att sprida ägandet också till de områden där man inte kan äga sin bostad på samma sätt? Det är de två frågor som jag har. Varför ska inte unga kunna få hyra ägarlägenheter med förstahandskontrakt enligt ? Vore det inte fantastiskt att också ge människor i förorten en möjlighet att kunna äga sin bostad i ett flerbostadshus? 104 () replik: Det har varit en intressant debatt det jag kunnat höra av den, och det har varit det mesta just därför att det så tydligt har blivit en blockuppdelning. I de bostadspolitiska debatterna brukar jag just peka på att det finns ett behov av att föra politiken på ett annat sätt, lyssna på varandra och titta på olika lösningar. Jag tror att det kan behövas vissa avregleringar för att få i gång byggandet som jag tror att det behövs ett klart och viktigt offentligt ansvarstagande för att det byggs till de grupper som verkligen behöver bostad . Jag tror att man kan förena de två synsätten . Det var just i den tron och i den insikten som gick med på kraven på en utredning om ägarlägenheter och tyckte att de var bra. Vi stödde den reservation som fanns och som fick till den utredningen. När sedan utredningen kom hade utvecklingen sprungit vidare. Vi hade sett hur ännu fler bostäder, framför allt i men också i andra storstäder, ombildades och hur allt färre hyresrätter fanns på marknaden. Det var allt svårare att, framför allt som ung, få ett första boende, en första hyresrätt. Att i det läget öppna för fler former av ombildning var inte det vi såg framför oss. Först ansåg vi att man var tvungen att lösa det stora problemet med en brist på hyresrätter, och det håller vi på att försöka lösa dels genom att det byggs mer, dels genom att de bostäder som finns fördelas på ett rättvisare sätt, vilket mycket av det här betänkandet handlar om. I nästa steg, när vi löst det problemet, kan vi också titta på andra upplåtelseformer, och där är ägarlägenheter en del. 105 () replik: Jag fick inte svar på min fråga. Varför ska inte unga kunna få möjlighet att hyra en ägarlägenhet med förstahandskontrakt? Jag har inte nämnt ordet ombildning. Jag talar lika mycket om nyproduktion. Det här är en fantastisk möjlighet att nyproducera lägenheter. Vi var med bostadsutskottet i och gick in i en nyproducerad ägarlägenhet. Det handlade min andra fråga om. Jag tror inte att det finns en nyckel till att lösa situationen på bostadsmarknaden. Det behövs flera parallella åtgärder. Det här är en viktig nyckel. Den kommer inte att lösa allt, men det är en viktig nyckel. Hur ställer sig till att unga ska kunna hyra en ägarlägenhet med förstahandskontrakt? Hur ska vi öka möjligheterna att äga en bostad också i förorten där hyresrättens dominans är fullständig? 106 () replik: Först måste man öppna för ägarlägenheter innan det kan bli aktuellt att hyra en ägarlägenhet. Och innan vi har öppnat för ägarlägenheter och innan vi öppnar för ytterligare en form att ombilda boendet menar jag att vi behöver lösa problemet med en akut brist på hyresrätter i de stora städerna. Det är den logik jag har. Jag tycker att jag har presenterat den för kammaren. Jag tror också att möjligen gör det lite enkelt för sig när hon frågar hur man ska göra det lättare att äga sitt boende i förorterna, i de utsatta områdena eller hur man vill uttrycka det. Här ser det väldigt olika ut lokalt sett. Jag tror att vi alla strävar efter att det ska finnas blandningar av olika upplåtelseformer för boende i alla områden. Det är bra om den typen av boende man har när man först kommer ut på bostadsmarknaden blandas med bostadsrätter och villor. Det är bra att den blandningen åstadkoms. Men hur man åstadkommer den måste man nog lösa på det lokala planet. har vi till exempel i haft den väldiga omvandlingen från hyresrätter till bostadsrätter. En tredjedel av hyresrätterna har försvunnit . En tredjedel av hyresrätterna har ombildats till bostadsrätter. Jag tror helt enkelt att det är fel väg att gå att i det läget öppna för ytterligare ombildningar. I andra städer ser situationen annorlunda ut, och där behövs andra typer av lösningar för att uppnå det blandade boendet. Jag tror inte riktigt att det är så enkelt att lösa det här som säger. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Anmäldes och bordlades Framställningar 2005/06:RRS22 styrelses framställning angående insatserna mot deltidsarbetslösheten 2005/06:RRS24 styrelses framställning angående kvaliteten i elöverföringen 2005/06:RRS25 styrelses framställning angående den statliga kemikalietillsynen 2005/06:RRS26 styrelses framställning angående länsstyrelsernas tillsyn av överförmyndare 15 § Anmälan om interpellation Anmäldes att följande interpellation framställts 2005/06:368 av ()till samhällsbyggnadsminister importerad från farliga ryska kärnreaktorer Interpellationen redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 16 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts