prot · GU0943 · 2006-12-19 00:00:00 — Vad betyder det att ni inte ens ansåg att ni hade pengar i er egen budget för att föreslå något i den riktningen? Vi vill gå vidare. Kom igen nu! Våga lite mer än ni just nu vågar och anslut er till vad som skulle kunna vara ett förslag som faktiskt i grunden förändrar maktförhållandena mellan könen! Det finns till och med en och annan folkpartist som har begripit detta, och en och annan socialdemokrat har motionerat om det i anslutning till detta betänkande. Också när det gäller är det lite oklart. Antingen vill man genomföra informationskampanjer eller också vill man utvärdera de informationskampanjer som genomförts för att se om de har fått avsett resultat. Det kan vi redan nu säga att de inte har fått, för något jämnt uttag av föräldraförsäkringen har vi ännu inte sett inte ens någon stor skillnad . Det är klart att situationen är allvarlig därför att också att inte göra någonting är ett stort problem för jämställdheten. Vi är helt övertygade om att vi i ett kommande samarbete mellan de partier som närmast har räknats upp kommer att kunna övertyga med goda argument. Det enda som alliansen än så länge har pratat om, och dessutom lite löst, är en jämställdhetsbonus som om man skulle behöva fjäska för män för att de ska stanna hemma, som om det inte är en rättvisefråga och som att det inte är ett självklart ansvar för varje man som är kapabel att sätta barn till världen att också ta hand om dem på samma villkor som kvinnan. Med detta vill jag säga att jag står bakom samtliga reservationer men yrkar bifall endast till reservation 38 under punkt 46. Jag ska ägna den sista lilla stunden åt att säga några ord om det som brukar kallas för fusk. Det är klart att ingen tycker att man får fuska. Man kan ställa sig här i kammare eller i vilken sal som helst och säga: Alla som tycker att man får fuska räcker upp handen. Ingen kommer att göra det. Det vi nu får höra från alliansens sida är att man tänker spara hundratals miljoner på att minska fusket 500 miljoner inom det här området. ½ miljard ska man spara därför att det fuskas så enormt mycket ute i samhället. Men har man lyckats med de fuskjägare som har anställts? Nej, de har inte ens dragit in tillräckligt för att det ska räcka till att betala deras egna löner. Nej, det här fuskjagandet handlar egentligen om någonting annat. Det handlar om att använda det faktum att en del påstås fuska till att ifrågasätta de generella modellerna som helhet och till att misstänkliggöra dem som är utsatta och som behöver använda sina försäkringar. Därför avvisar vi de satsningarna, och därför lägger vi själva fram förslag både på detta område och på en mängd andra områden förslag som i stället stärker den generella välfärden, som ger rätten till arbete, bostad och utbildning och som också inom området ekonomisk barnpolitik stärker barns situation i samhället. 137 (): förslag till budgetramar för utgiftsområde 12 ligger ca 1,3 miljarder högre än regeringens förslag. Men eftersom majoritet har fastställt ramarna på en lägre nivå kan jag inte yrka bifall till vårt förslag, så det presenteras i betänkandet i form av ett särskilt yttrande. I mitt anförande kommer jag ändå att redovisa några av de förslag i förhållande till regeringens budget som vi har lagt fram. står självklart bakom samtliga reservationer, men för att vinna tid yrkar jag bifall endast till reservation 35. Ekonomisk trygghet för familjer och barn påverkar flera av målområdena i den nationella folkhälsopolitik som denna riksdag i denna kammare har antagit. Målområde 2 gäller ekonomisk och social trygghet. Målområde 3 gäller trygga och goda uppväxtvillkor. Dessa mål tycks den nya regeringen ha förpassat till byrålådan eftersom man nu väljer att utöka otryggheten för många sjuka och förtidspensionerade. Den sänkta sjukpenninggrundande inkomsten påverkar även den ersättning man får genom föräldraförsäkringen helt stick i stäv med folkhälsomålen om trygghet. anser att en satsning på eller helt enkelt en investering i trygga och goda uppväxtvillkor för barnen är en investering som ger mångfalt igen. Det är att främja livskvalitet. Barnens bästa ska finnas med i det politiska beslutsfattandet. har länge drivit kravet att föräldraförsäkringen ska förlängas från dagens 16 månader . Vi anser också att det ska vara möjligt för föräldrarna att under en av dessa månader ha föräldraledighet. Som ett första viktigt steg vill vi förlänga den här föräldraförsäkringen med en månad, att gälla . behöver nog läsa på lite grann. Han valde att läsa upp bara en del av en motion som har väckt. vill ju bygga ut föräldraförsäkringen och tredela denna. Det är ett steg på vägen. Tid är den stora bristvaran i dagens samhälle. Är det något som föräldrar med små barn behöver så är det just tid. Vi har en högre materiell standard . Men blir stressen allt större. Många föräldrar har svårt att få tidspusslet att gå ihop. Vi vill förbättra möjligheten för flera föräldrar att utnyttja den lagstiftning som redan finns och minska sin arbetstid till men som används av alltför få. har därför utformat ett förslag om hur föräldrar med små barn ska kunna få ersättning om de arbetar deltid. Ersättningen ska utgöra en särskild föräldraförsäkring för föräldrar med barn och utgå med . Dessa pengar ska beskattas, och de utgör pensionsgrundande inkomst. Den särskilda föräldraförsäkringen ska kunna utnyttjas från månaden efter det att barnet fyllt och till och med den månad barnet fyllt . Båda föräldrarna ska kunna utnyttja försäkringen , vilket ökar möjligheterna för båda att gå ned i arbetstid. Försäkringen ska utgå till dem som sänker sin arbetstid så att de jobbar högst av normalarbetstid högst . Flera familjer har valt att en av föräldrarna jobbar deltid när barnen är små. är det kvinnor. Det är ekonomiskt och jämställdhetsmässigt olönsamt både i det korta och i det långa perspektivet eftersom såväl inkomsten som pensionen blir lägre och inkomstskillnaderna mellan män och kvinnor bibehålls. Därför är detta också en jämställdhetsfråga. Meningen med vårt förslag är givetvis att både kvinnor och män ska gå ned i arbetstid , var och en för sig. Det ska inte gå att överföra ersättningen från den ena föräldern till den andra så att kvinnan går ned i arbetstid och mannen stannar på jobbet, utan ersättningen är personlig. Var och en av föräldrarna får en individuell möjlighet till ersättningen. är den tid föräldrar väljer att vara hemma med barnen alltför ojämnt fördelad mellan kvinnor och män. Vi vill därför att denna reform ska bli både en möjlighet för dem som väljer att gå ned i arbetstid när barnen är små och en morot för män att göra så. Ekonomisk trygghet för familjer och barn är en folkhälsopolitisk fråga. har ratificerat vilket innebär förpliktelser. Det tycker inte jag att regeringen lever upp till i sina förslag som man nu lägger fram. Barn till ensamstående som lever på ersättning från arbetslöshetsförsäkring, sjukförsäkring eller med socialbidrag kommer att få det ännu sämre 2007. Inte ens täcker deras inkomster de nödvändiga utgifterna enligt . Konsekvensen av regeringens politik blir att de barn som lever i så kallade fattiga familjer får det ännu sämre 2007. Det är uppenbart att regeringen vill försämra förutsättningarna för att nå det övergripande nationella målet för folkhälsa: att skapa samhälleliga förutsättningar för en god hälsa på lika villkor för hela befolkningen. 138 () replik: Jag får be kammaren och om ursäkt. Jag borde förstås ha sagt att av de skarpa förslag som vi har att rösta om finns det inget från som handlar om att göra något annat än att utvärdera föräldraförsäkringen. Det är riktigt att man i sin budgetmotion har föreslagit att föräldraförsäkringen ska förlängas. Jag skulle vilja ställa frågan till : Vad är det som säger att det är en insats för jämställdheten? Vad är det som säger att det skulle innebära att man på något sätt skulle göra flera män benägna att vara hemma? Det står ju ingenting vare sig i det enskilda yttrandet som rör budgeten, såvitt jag kan se, eller i någon reservationstext om den tredelning som nu nämner. Den har ni inte, vad jag förstår, motionerat om. Eller har jag på den punkten missförstått politik? I så fall är det utmärkt om kammaren kan få ett klarläggande. 139 () replik: När det gäller förslag har vi tidigare motionerat om precis det jag sade. I den här budgeten lägger vi fram förslag för att utöka föräldraförsäkringen med eftersom vi kan finansiera förslaget, till skillnad från och deras förslag. Det är ett skarpt förslag, men det har fallit på grund av att utgiftsramarna har antagits på en annan nivå. Vi skjuter till 1,3 miljarder till det här området. Det är skarpa förslag, . Angående frågan hur detta skulle främja männen är vår målsättning att knyta till pappan, enbart pappamånader. Så är det inte . Man ska kunna fördela månaderna, sex plus sex och den ytterligare tredjedel som kan fördelas mellan båda föräldrarna. Det är ett steg åt rätt håll. Det går inte så långt som du vill göra det. 140 () replik: Det går inte så långt som jag vill göra det. Men frågan blir: Varför inte, om vi nu är överens om att det är bra med en ökad uppdelning av föräldraförsäkringen, en individualisering? argumenterar trots allt för att man ska gå i den riktningen. Varför vill man inte ta hela steget? Den frågan kvarstår. Varför ska föräldraförsäkringen skilja sig från andra genom att den inte ska vara individuell utan ge möjlighet för föräldrar att alternera, i praktiken att kvinnan ska ta ut den största delen? Är det enda skälet att man inte får plats med detta i sin budget? Så omfattande kostnader handlar det inte om. har utan problem fått plats med detta i sin budget. En förlängning kostar också pengar. Varför inte använda de pengar som ni nu lägger på en förlängning av föräldraförsäkringen på att i stället göra en delning? På det sättet åstadkommer vi någonting som gör jämställdheten, som i grund och botten också handlar om barnens situation och rätten till tillgång till sina båda föräldrar i det här fallet, starkare. 141 () replik: Det låter som att man vill göra det goda till något slags fiende. Att vi inte har riktigt samma ambitioner när det gäller takten må vara hänt. Vi tycker att tredelningen är mycket bättre än som det är . Att det är få män som tar ut föräldraledighet är inget skäl till att vi nu måste klippa till och göra föräldraförsäkringen tvådelad på direkten. Vi tror att det är ett mycket mer realistiskt förslag som vi lägger fram. Det finns ett skarpt förslag här, men majoriteten i regeringen ställde sig inte bakom det. Vi får väl se vad som händer , om regeringen också kan tänka sig att gå åt det hållet. 142 (): Familjepolitiken är en central och mycket viktig del av den svenska välfärdspolitiken. Den ska täcka in flera huvudområden. Den ska ge möjlighet för föräldrar, oavsett livssituation, att ge en materiell bas för alla barn. Den ska också främja ett jämställt förhållande mellan föräldrarna, inte minst för barnens bästa. Familjepolitiken ska också bidra till att minska antalet ekonomiskt utsatta föräldrar. Därför är det viktigt att poängtera att regeringens åtgärder för att skapa flera arbetstillfällen också berör barnfamiljernas ekonomiska standard på ett väsentligt sätt. Alla dessa områden täcks in i den nya alliansregeringens familjepolitik och regeringens proposition på området. Jag ska förklara mer. Socialdemokraterna pratar gärna, länge och väl om vilken framgångsrik barn- och familjepolitik vi har i internationellt sett. Det är riktigt att ligger före de flesta länder i social ingenjörskonst, inte minst på familjeområdet. Många av reformerna har varit bra och har förbättrat möjligheterna för många familjer att få ett bättre liv. Det finns också en bred förankring hos partierna för dessa välfärdsreformer. Det finns också saker som Socialdemokraterna inte pratat lika högt om. Det är om det som inte fungerat eller fungerar. Väldigt många barn och ungdomar mår inte bra. Den psykiska utsattheten har ökat väsentligt . Det är inte ovanligt att svälta sig , att känna sig utanför, ensam och till och med mobbad. Det finns också alldeles för många som har destruktiva tankar om sig själva. Antalet människor, framför allt kvinnor, som är sjukskrivna för olika utmattningssymtom är högst i hela världen. Alla dessa saker indikerar var och en för sig att utsattheten och påfrestningen är mycket stor i många förhållanden och andra familjekonstellationer. Man kan då lägga till att många människor har svårt att få ekonomin att gå ihop och att detta kan räcka för att de inte ska orka. Det är allvarligt för samhället, och det är allvarligt för de vuxna föräldrarna. Men det är framför allt allvarligt för barnen och ungdomarna. Så länge man passar in i det sociala pusslet och väljer det förutbestämda dagiset, om man får plats, delar upp föräldraförsäkringen på rätt sätt enligt det politiska systemet och vad politikerna tycker och följer de riktlinjer som socialbyråkraterna har fastställt, så kan det bli riktigt bra och man får full utdelning i den familjepolitiska rouletten. Men om man inte skulle vilja ha det så utan på ett annat sätt, då är det stopp. Det är framför allt här som den ideologiska skiljelinjen går mellan den borgliga alliansen och de socialistiska partierna. Det är här som skillnaden är störst mellan regeringens kommande förslag och den socialistiska oppositionens förslag och reservationer. Alla förslag som alliansen lägger fram utgår från att det är den enskilda föräldern eller familjen som ska få välja vad som är bäst för de inblandade, inte minst för barnen. Detta är en stor skillnad. Alla som har eller har haft små barn vet vilka olika förutsättningar det kan finnas mellan barns behov av stöd och relation till sina föräldrar i både tid och rum. Ett barn är dagismoget och behöver stimulans av andra barn och av pedagoger. Ett annat barn behöver kanske en tät relation med mor eller far för att bli en hel och trygg människa för framtiden. I en familj passar det bäst att pappa tar hand om barnet den övervägande delen av föräldraledigheten, i en annan är det tvärtom mamman. Just därför att alla familjer har olika situationer att ta hänsyn till är det speciellt viktigt att beslutet ska fattas just i familjen och inte över huvudet på den. Det är så det viktiga barnperspektivet måste få komma fram i verkligheten. Familjen är en grundläggande gemenskap i samhället. Vi moderater vill att familjepolitiken ska syfta till att stärka föräldrars makt över sin livssituation och öka familjens valfrihet. Familjepolitiken bör underlätta för föräldrar att kombinera yrkesliv med ett fungerande familjeliv genom förbättrade möjligheter för båda föräldrarna att ta hand om barnen när de är små. Förutsättningar för jämställdhet mellan kvinnor och män måste förbättras. Alliansen vill också minska den nationella politiska styrningen till förmån för familjens eget fria val. Inom vårt utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn, är de finansiella skillnaderna i budgeten ganska små mellan partierna. Området innehåller allmänna barnbidrag, föräldraförsäkring, underhållsstöd, bidrag till internationella adoptioner, barnpensioner och efterlevandestöd för barn, vårdbidrag för funktionshindrade barn och pensionsrätt för barnår. Totalbudgeten är på . De stora förändringarna i den borgerliga regeringens familjepolitik kommer att återkomma i en familjepolitisk reform med förslag om införande av barnomsorgspeng, jämställdhetsbonus, frivilligt kommunalt vårdnadsbidrag och ökat pedagogiskt inslag i förskolan allt i enlighet med det borgerliga familjepolitiska valprogrammet som redovisades av alliansen före valet. Det har skrivits en rad motioner av framför allt den socialistiska oppositionen inom hela området familjepolitik. En del förslag är gamla kända vänstermotioner om att föräldraförsäkringen ska göras om till individuella där familjen inte får fördela ledigheten fritt. Men det finns också flera andra motioner som har välgrundade förslag som är bra och kan förbättra läget för barnfamiljerna. Jag anser dock bestämt att vi måste invänta regeringens proposition om en familjepolitisk reform innan vi säger ja till dessa motioner för att få en helhet i familjepolitiken. Jag är övertygad om att flera av dessa motioner kommer att få sitt svar i denna reform. Jag yrkar därför att utskottets hemställan till på utgiftsområde 12 ska bifallas. Det gäller punkterna 43 till och med 52. Jag yrkar även avslag på de reservationer som inkommit under dessa punkter. Det gäller reservationerna 34 till och med 43. Slutligen vill jag vara extra tydlig. Den nya alliansregeringen har lagt fast förutsättningar för en ny och bättre familjepolitik i och med att man tänker återkomma med en familjepolitisk reform inom kända områden som kommer att gynna barnfamiljerna. Det är viktigt för , det är viktigt för föräldrarna, men det är framför allt viktigt för barnen. 143 () replik: Det är ju intressant att höra . Familjepolitiken är en viktig del av välfärden. Den ska främja jämställdheten och hjälpa ekonomiskt utsatta föräldrar. Det låter bra, tycker jag. Men varför har ni då en politik som går i direkt motsatt riktning? Det är min korta första fråga. 144 () replik: Egentligen förstår jag kanske inte riktigt frågan, för i de stora delarna av familjepolitiken är det i princip samma politik som ni som regering har haft innan. Det är ingen skillnad när det gäller föräldraförsäkringens totalbelopp på tio basbelopp. Det är ingen skillnad på barnbidrag. Det är ingen skillnad i annat än den tillfälliga föräldrapenningen. Den framlagda familjepolitiken ligger fast när det gäller de delarna. Dessutom säger vi att vi ska återkomma med ett familjepolitiskt paket med de som alliansen lovat barnfamiljerna, och det utgår från den enskilda familjens beslut och kommer inte uppifrån. 145 () replik: Såvitt jag förstår, och som jag också tog upp i mitt anförande, förändrar man ju beräkningen av den sjukpenninggrundande inkomsten. Det innebär väl faktiskt försämringar för alla människor som finns i försäkringssystemet. Det handlar inte bara om det här två. Det är nog så illa, men de nedskärningar och försämringar i systemen som görs berör faktiskt en större grupp. Det nu säger stämmer alltså inte. Sedan sjunger förstås valfrihetens lovsång. Jag hade väl inte väntat mig så mycket annat i och för sig. Frågan är bara: För vem gäller valfriheten? Jag försökte i mitt anförande ge något exempel på en situation där man faktiskt inte har möjligheter att välja, till exempel i fråga om det kommande vårdnadsbidraget om man är ensamstående mamma eller lågavlönad deltidsarbetande kvinna. Då finns det inte en rimlig möjlighet. Vilka har möjlighet att välja? Jag skulle också vilja veta mer direkt om vilket tidsperspektiv vi pratar om när det rör sig om den kommande familjepolitiska reformen. Vad jag förstår spretar alliansens förslag en del. Det kommer kanske att ta lite tid innan man lyckas komma överens om en familjepolitik. Jag tror att det är viktigt för barnfamiljer att så fort som möjligt få reda på vad det är för politik som kommer att gälla . 146 () replik: Det är ganska fantastiskt. har Socialdemokraterna regerat . Under den tiden har faktiskt de fattiga i blivit flera. Det är just den familjetyp som drar fram här ensamstående med eller utan barn som är den fattigaste. I hela i övrigt har man möjliggjort för flera att komma ur fattigdomen. Allianspolitikens största och viktigaste sak i det man regerar över är att få flera ur fattigdomen genom arbete. Därför är det så intressant att vi har detta som jag tror att ni var väldigt skeptiska till när jag läser gamla tal, nämligen en gemensam familjepolitik. Jag förstod att det var många och svåra frågor i detta. har vi en gemensam allianspolitik på detta område, och vi kommer tillbaka. Tidpunkten, ska jag säga, är jag osäker på. Jag tror inte att den kommer . Det hinns inte med. Den kommer förmodligen . Det kommer säkert att redovisa bättre sedan. Men det som är viktigt är att de här punkterna, som alliansen är överens om, kommer att gynna barnfamiljerna på ett väldigt bra sätt. De kommer att få bestämma själva, och det är bra ur barnperspektiv. 147 () replik: pratade i sitt anförande om att den psykiska utsattheten ökar. Vidare nämndes att många människor har svårt att få ekonomin att gå ihop. Men varför gör man då så att det blir ännu sämre och ännu svårare för många genom att man sänker ersättningarna? Och hur rimmar det med de nationella folkhälsopolitiska målen? 148 () replik: Egentligen gav jag svaret i den förra repliken. Det måste bli så att flera människor kommer ur fattigdomen genom att komma in i ett riktigt arbete. Det finns mycket som vi kanske inte vill läsa om när det gäller vad FN står för. FN vill att fler ska komma in i den gamla klassiska kärnfamiljen och tvåsamheten. Det visar sig att fler ensamförhållanden och fler skilsmässor ofta ökar fattigdomen i ett land. Det är därför väldigt viktigt att vi får människor tillbaka till arbete så att man får en egen inkomst. Dessutom måste familjepolitiken hjälpa till att stödja den enskilda familjen och föräldern med bostadsbidrag och barnbidrag och framför allt med ett eget arbete. 149 () replik: Till skillnad från den nya regeringen tror jag inte att det blir fler arbeten genom att man sänker ersättningarna. Däremot måste man se till att man har en politik som stimulerar miljöteknik, som stimulerar nya jobb i offentlig sektor och som får fart på genom att skapa jobb. Det händer just . Det är helt uppenbart att vi har lite olika syn på det. sade Staxäng att staten inte ska lägga sig i hur man ordnar det i familjen. lät det helt plötsligt som att det måste vara tvåsamhet och att man ska ordna familjen på det sättet eftersom man då kan styra till trygghet. Familjer lever inte bara så. Jag kan inte låta bli att ställa frågan: När du tidigare talade om de socialistiska partierna, var det en medveten felsägning eller uteslöts de gröna av misstag? Kommer ni i de utlovade förslagen inom familjepolitiken att ta hänsyn till och barnets bästa? Hur ser ni på kopplingen i er politik till de främsta nationella folkhälsopolitiska målen att skapa samhälleliga förutsättningar på lika villkor? 150 () replik: Jag ska säga till er som miljöparti att ni ju har ingått i den socialistiska alliansen. Däremot har jag noterat att det finns skillnader i er politik. Ni har ingen gemensam familjepolitik. Ni har ingen gemensam politik när det gäller om familjen själv ska få bestämma över sina föräldramånader eller om det ska vara en kvotering. Ni har olika syn på detta. Ni har anklagat den borgerliga alliansen för att vara oense, men ni är mer oense än ni någonsin har varit. Det som alliansen har lovat när det gäller jämställdhetsbonus, barnomsorgspengen och ökat pedagogiskt inslag i förskolan återkommer vi till . Det kommer att ge föräldrarna en betydligt bättre tillvaro och gynna dem på egna villkor. Någon annan ska inte bestämma uppifrån. 151 () replik: Klarspråket började komma till slut, om inte annat så i replikskiftet. Beskedet till den misshandlade kvinna som lämnar sin man är alltså: Var lite försiktig. Du ökar fattigdomen. Till den ungdom eller studerande som vill flytta hemifrån och skapa sitt eget liv med vettiga förhållanden är beskedet: Håll ihop familjen annars ökar fattigdomen. Det är möjligt, till och med troligt, att det inte var det som medvetet menade. Men det är resultatet av det moderata resonemanget. Det var det jag antydde i mitt anförande om familjefundamentalismen. Vi behöver inte ens bifalla den motion där det står att vi ska stödja familjen som den samlevnadsform som är bäst. Det är ändå ungefär det som politiken går ut på. säger att de flesta tycker ungefär som alliansen och att man i vilket fall som helst kommer att återkomma med förslag . Vi har alltså egentligen ganska lite att diskutera . Problemet är att det är just att ni tänker återkomma senare som gör oss oroliga. Vilka förslag är det som kommer? Jag ska försöka formulera en fråga och inte bara invända.