prot · GT09121 · 2006-05-11 00:00:00 — En del använder den islamiska tideräkningen i sin kulturella vardag. Dessutom finns den kristna tideräkningen, som vi har använt . I ett pluralistiskt samhälle är det av vikt att man har en viss frihet när det gäller hur man hanterar sin vardagsalmanacka. Därför har vi lagt fram ett förslag om dispositiva helgdagar, för att vi ska kunna tillgodose andra kulturers vardagskultur och tideräkningar. Därför vill jag nu yrka bifall till reservation 1. Jag tror att dispositiva helgdagar skulle ha stor betydelse för olika religiösa grupper men också för dem som är helt sekulariserade. Jag menar att de gamla, uråldriga tideräkningshelgerna som har att göra med midvinter jul midsommar och höst- och vårdagjämningarna skulle vara rent sekulariserade helgdagar som skulle ligga fast. I övrigt skulle man ha möjlighet att disponera sina helgdagar utifrån den kultur man själv vill bekänna sig till. I detta anförande instämde (). 17 (): gav oss en snabb exposé. Utskottet hade inte förutsett att vi skulle debattera detta betänkande. För oss är detta väl kända ståndpunkter, och det gäller också synpunkter i den här frågan. Vi har debatterat detta här i kammaren vid tidigare tillfällen. Man kan kanske tycka att har gjort det lite enkelt för sig. Den här gången hänvisar vi till vad arbetsmarknadsutskottet säger. Men det är korrekt att göra så, för naturligtvis är det centralt hur arbetsmarknadens parter ställer sig i den här frågan. Det har vi också framhållit vid tidigare debatter i den här frågan. I utskottet har vi i den historiska tid som vi lever i haft erfarenhet av att förändra helgdagarna. fattade vi ju beslut om att göra , nationaldagen, till helgdag. Det var en lång, komplicerad och svår process med många att ta hänsyn till, inte minst arbetsmarknadens parter. har frågan och tanken väckts. Det finns ingen bred eller djup samhällsdebatt i denna fråga eller något tryck från de djupa folklagren. Om utvecklingen ska gå i riktning lär det nog få processas en bra tid. Det är också vad arbetsmarknadsutskottet säger. En del av det säger kan jag instämma i. Vi lever i ett mångkulturellt land, och det är vi stolta och glada över. Men inte desto mindre är vår tradition och kultur byggd på fundamentet av den kristna tron och den kristna utvecklingen. Det ska vi inte förneka eller bortse från. har jag hört om skolor och arbetsplatser som, utan att göra något problem av saken, möter och accepterar behovet av ett flexibelt uttag av ledighet för att människor ska få fira sina högtidsdagar. Jag tycker att det är en utmärkt början på en utveckling som vi ännu inte vet hur långt den leder eller hur den ska äga rum. Jag är helt tillfreds med utskottets ställningstagande, och jag yrkar därför bifall till utskottets förslag i dess helhet och avslag på reservationerna. 18 () replik: Jag delar din uppfattning att det är viktigt att det här är en process och att den går lite långsamt fram. Jag har läst om den . Efter revolutionen försökte man ändra almanackan och skapa helt nya helgdagar. Det gick inte. Det höll ett litet tag. Sedan föll detta sönder. Jag tror att det rätta sättet är att det organiskt växer fram. Och jag tycker att det är viktigt att i den här processen lyfta fram frågan, även i form av små debatter i kammaren. Jag ska förklara en av mina ursprungstankar i den här frågan. Det handlar om när man gick i skolan . , min skolkamrat, slapp alltid att vara med , för han tillhörde den judiska församlingen och hade sabbat . Vi andra var väldigt avundsjuka på honom. Men det här visar ju att det är en process som har pågått länge och att man har löst det efterhand. Jag tror att vi är på väg att lösa detta. Men då kommer arbetsmarknadsprinciperna in, och det blir svårt. Det är därför som jag tycker att det är viktigt att vi lyfter fram den frågan. Jag skulle vilja höra lite grann med dig: Känner du till hur man arbetar vidare med den här frågan? 19 () replik: Till måste jag säga att jag inte känner till om man från arbetsmarknadsutskottet arbetar vidare i någon dialog med arbetsmarknadens parter. Det har jag ingen som helst kunskap eller vetskap omkring. Jag tror inte heller att man har kommit så långt, men jag vet att det förekommer diskussioner på arbetsplatser. Och det är gott så, att man försöker lösa det flexibelt när frågan uppstår för enskilda personer. Det ger en väldig massa erfarenheter. Om och när det blir dags att samla ihop dem kan det vara ett bra underlag. 20 () replik: Jag ska bara tacka för det. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §.) 9 § Ett ökat samiskt inflytande Föredrogs betänkande 2005/06:KU32 Ett ökat samiskt inflytande (prop. 2005/06:86). 21 (): Liberal politik utgår från den enskilda människans rätt att själv forma sitt liv. Därför måste utgångspunkten för samepolitiken vara att stärka människors möjligheter att utifrån sina egna önskemål hävda och utveckla just sin egen kultur. Rennäringen behöver omgärdas av trygghet, eftersom den är av stor kulturhistorisk och ekonomisk betydelse för samebyarna. Vi vill även se ett ökat medinflytande i beslutsprocessen för frågor som är av vikt för samerna och för den samiska kulturen. har vi försökt att driva på regeringen i de här och andra frågor som rör både samer och övriga nationella minoriteter. Precis som jag gav uttryck för i den förra debatten är grunden lagd genom den flora av utredningar som faktiskt har genomförts. Regeringen, å sin sida, väljer att lyfta fram vissa delar. Det saknas, menar vi, en samlad proposition även inom det här området. Regeringen har i olika sammanhang gett uttryck för att man ser det som en steg-för-steg-politik. Men jag skulle önska att tilliten och förtroendet för samerna var större. Det är ju inte bara så att samerna är en nationell minoritet utan de betraktas faktiskt även som vår urbefolkning. När det gäller samepolitiken och hur den har bedrivits skulle det vara bra att ta ett större grepp i stället för att ta en liten del i taget. Rennäringen, kulturen, språket, utbildningen ja, det mesta som rör samerna hänger ju faktiskt samman. I det förra betänkandet behandlade vi en rad frågeställningar som har föranletts av initiativ från sida. Men i det här betänkandet behandlar vi en proposition från regeringen, och den tar, som sagt, bara upp några specifika saker. Även om det är bättre med ett litet steg än inget steg alls är det bara att beklaga att det även här, menar jag, går för långsamt. Om viljan hade funnits hade regeringen, innan den lade fram den proposition som vi behandlar, kunnat presentera ett förslag som hade varit mer omfattande och mer långtgående. Och det finns faktiskt ett rikligt underlag. Utredningen om är avslutad . Den utredningen var nämligen klar . avslutade sitt arbete . Även Jakt- och fiskerättsutredningen och betänkande har avlämnats. Så det finns ett rikligt underlag. Jag ska beröra några av de saker som vi har reserverat oss mot i betänkandet. Det är nu faktiskt invigdes . är ju en märklig kombination av ett folkvalt organ och en myndighet. Det minsta man kan begära är väl, enligt uppfattning, att detta organ, , ska betraktas som andra folkvalda organ. Det vill säga att de själva ska få utse sin ordförande. Det är knappast försvarbart att regeringen måste utse ordförande i . Redan här känns det som att det brister i tillit, som att det finns en misstro från statsmakternas sida. Vidare kan liksom andra politiska församlingar hamna i en situation där det är omöjligt att komma till ett majoritetsbeslut. I en sådan situation är det rimligt, menar vi, att det ska finnas möjlighet att hålla extraval. Vi har försökt ändra på det här när det gäller kommuner och landsting, eftersom extraval kan hållas till . Här bör möjligheten finnas även för , liksom den finns för som folkvald församling. , som jag nämnde, berörde frågan om ett utökat självstyre. Detta är kontroversiellt; det har vi förstått. tas ju ett litet steg. Men det som talar för ett ännu mer utökat självstyre nämns bland annat i propositionen. Bland annat slår regeringen fast att samerna utgör ett folk i folkrättslig mening. Därför menar vi att det är viktigt att markera att fortsatta överväganden behöver göras här. Vi har nämnt det här i ett par reservationer som handlar om möjligheten att överföra ett samlat anslag till . Vi nämner det också när vi säger att vi anser att roll inte ska begränsas så som föreslås i propositionen. Riktade anslag och öronmärkta resurser innebär faktiskt en form av styrning, och det finns en risk att den typen av styrning undergräver roll som beslutfattande församling i stället för att låta den utvecklas. Just därför är det olyckligt med alltför detaljerade och styrda anslag. Det hämmar möjligheten för att göra självständiga prioriteringar, en utveckling som vi bejakar. Jag vill avsluta mitt anförande med att yrka bifall till reservation 8, men jag står givetvis bakom övriga fp-reservationer. I detta anförande instämde (). 22 (): Frågan om utökat inflytande för samerna hänger naturligtvis samman med frågan om hur vi utvecklar den nationella minoritetspolitiken, som vi har diskuterat. Det här är, som framgått av inlägg tidigare, ett steg på vägen. har en specifik roll, både som myndighet och som direktvalt organ ett direktvalt organ som får arbeta inom de lagliga ramar som den här kammaren anger. Det gör situationen speciell. Och med stor sannolikhet är det, så att säga, den grund som vi kan se även . Jag är personligen, ska jag säga, öppen för att titta på frågan om hur man kan tydliggöra just det faktum att är en myndighet och har myndighetsställning, precis som , som omnämns i det här sammanhanget. Det är, som jag uppfattar det, en signal som är viktig att ta med om vi vill gå vidare med att lägga myndighetsuppgifter i hägn. Det skapas ju en del oklarheter i debatten just i och med den sammanblandning som man riskerar att göra mellan det direktvalda organet och myndigheten . Jag vill, herr talman, peka på två frågor i det här sammanhanget. Vi har från vår sida i det andra betänkandet lyft fram frågan om nationella minoriteter, och vi vill, så att säga, stärka med språk och annat. I det här fallet vill vi peka på att regeringen i sina förslag i väldigt hög grad fokuserar på rennäringen som den bärande näringen i det samiska samhället. I samband med det riskerar man att strukturera det samiska samhället från vår horisont på ett sätt som gör att majoriteten av samerna inte får sin rätt att komma till tals. Vi vill peka på att man måste ta ökad hänsyn till de icke-renägande samernas levnadssätt, tradition och kultur. Det är någonting som har tagits upp i remissvar till den utredning som har legat till grund för förslagen. Jag vill mot den bakgrunden yrka bifall till reservation 3 under punkt 3. Jag vill avslutningsvis kort beröra frågan om samlat anslag för . Inom de ramar som vi kommer överens om är det viktigt att försöka stärka självstyret i . En del i detta är att jobba med inriktningen att samla anslaget och att inte detaljstyra det från denna kammare eller för den delen från regeringen. Vi vill stärka makt och göra det möjligt att samla de medel som anvisas till i ett enda anslag. Om detta strider mot i någon del förväntar vi oss att man vidtar åtgärder så att man kommer till rätta med detta och kan lösa frågan. Det tror vi är viktigt för att stärka samiskt inflytande och samiskt självstyre. Med detta vill jag markera att jag självklart står bakom alla reservationer, men jag har bara yrkat på en av dessa. 23 (): Vid sidan av undertecknandet av 169 finns det några saker vi tror är viktiga för att tillgodose samernas rätt till ett självbestämmande. Den första av dessa är det som kallas för öppna samebyar, eller att alla samer ska ha rätt att bli medlemmar i en sameby. Den andra av dessa är att det som uppfattats som ett näringsförbud mot annan verksamhet än renskötsel för samebyar ska tas bort och upphöra. Den tredje är att skogsägare och samebyar ska träffas för samråd inom hela renskötselområdet. Den fjärde är att ska bli förvaltningsmyndighet för de flesta samiska frågor. När vi fick propositionen som ligger till grund för betänkandet på vårt bord och läste igenom den kom vi att konstatera att i dessa fyra centrala hänseenden brister propositionen. Vi är inte helt ensamma om att göra det konstaterandet. Som utskottet är väl medvetet om efter ett besök från presidium är det också åsikten som majoritet har. I en väl författad pm till utskottet pekar man på att man tycker att det är synd att man inte har gått fram med flera av de förslag som funnits i de utredningar som föregått propositionsskrivandet. Det gäller inte minst de förslag som lyfts upp i den miljöpartistiska motionen. Man pekar också på att det verkar som att den strukturella diskriminering som traditionellt har legat till grund för hur har hanterat urfolket samerna även fortsättningsvis verkar ligga till grund för hur man gör det. Jag tycker nästan att det är tillräckligt för att känna ett visst obehag inför propositionen. Att den myndighet och det folkvalda organ som är utsedda för att tillvarata samernas intresse tydliggör att man tycker att den vägen är en del av en strukturell diskriminering bör vara tillräckligt för att vi tänker än en gång innan vi går fram. Det är detta som vi klargör i den reservation som bär nr 1 i betänkandet och som finns under den passande . I utredningsbetänkandet SOU 2005:56 med namnet Det blågula strukturell diskriminering i belyses olika frågeställningar om strukturell diskriminering på grund av etnisk tillhörighet. I yttrande över betänkandet framhålls att man menar att den samtida svenska samepolitiken och framför allt rennäringslagstiftningen bygger på en strukturell diskriminering av samerna som folk. Det är en strukturell diskriminering som innebär att samerna dels inte anses kunna äga mark, fiska eller ha andra rättigheter i sameområdet på grund av etnisk tillhörighet och näringsmässig specialisering, dels inte verkar fullt kapabla att förvalta sina egna resurser och egendomar. är mot den bakgrunden mot att begränsa myndighetsutövning. Den statliga rennäringsadministrationen bör således i sin helhet flyttas över till på det sätt som en majoritet i föreslog i betänkandet En ny rennäringspolitik. Detta kommer också till uttryck, om jag förstod det rätt, i reservation nr 4. I förhandlingarna med regeringen som följde på utredningen krävde att förslagen beträffande koncessionsrenskötseln som helhet skulle lyftas ur propositionen. Men regeringen valde ändå att prioritera just denna del av utredningsarbetet. Dessutom valde regeringen att i stället ta bort kapitlet som handlade om förhållandet mellan samebyarna och andras markanvändning. Där föreslogs bland annat att samrådsskyldigheten mellan skogsbruket och rennäringen skulle utökas till att gälla hela det aktuella renskötselområdet. I propositionen föreslås att koncessionsinnehavarna blir skyldiga att ta emot de skötesrenar som i bestämmer. Detta är självfallet något som har irriterat stora delar av den samiska befolkningen och framför allt de som sköter den samiska renskötseln i Munio sameby. Tillämpningen av regelverket i rennäringslagen har kommit att missgynna den samiska renskötseln i koncessionsområdet. Detta har lett till att den traditionella samiska renskötseln i koncessionsområdet pressats tillbaka och kontrollen över koncessionsområdet övertagits av svenska skötesrenägare. Därför menar vi att det krävs en total reformering av den statliga rennäringspolitiken och att de förslag som regeringen lägger fram inte är tillräckliga. Låt mig också säga någonting mer om behovet av öppna samebyar. Detta var någonting som lade fram ett förslag om och ville införa. Tanken är att alla samer med en anknytning till samebyn också ska kunna vara medlemmar. Den idén tror vi är bra. Vi har också en reservation i denna del, reservation nr 7, som jag här med yrkar bifall till i betänkandet. Det är konstigt att detta tämligen icke-kontroversiella förslag inte har beaktats vidare i propositionsskrivandet, utan att man ligger och väntar med det på . Låt mig avslutningsvis säga att jag står bakom alla de reservationer som bär mitt namn i betänkandet. Detta gäller inte minst den som har redogjort för om rätt att utse sin egen ordförande. Men jag nöjer mig med att yrka bifall till reservation nr 7. 24 (): Både i går och har debatterat frågor som på olika sätt rör mänskliga rättigheter i stort eller rättigheter för enskilda grupper. Detta betänkande är specifikt inriktat på ett ökat samiskt inflytande. Det är något vi alla har ställt upp på att genomföra och som vi har skrivit under på att vi ska arbeta för när vi erkänt samerna som ursprungsfolk. Men det är också en fråga som inte är fullt så enkel som man kan tycka vid första anblicken eller vid första diskussionen. Samerna lever inte i en isolerad värld eller i en isolerad del av utan delar sin vardag med andra som inte har samiskt ursprung. Den samiska befolkningen är inte enbart renskötare eller samiska kulturarbetare utan finns också i hela på olika platser inom olika yrken som vem som helst av oss. Det finns oändligt många frågor som måste få en lösning för att vi ska komma fram till ett ökat samiskt självstyre. ska vi också vara noga med att den samiska befolkningen och det geografiska området är en del av och inget eget land med egen befolkning även om samerna är ett folk i folkrättslig bemärkelse. Det är starka intressen och rättigheter som ställs mot varandra. Rennäringen är en central del av samernas kulturutövning och även en näring som många lever av. Men allt fokus får ändå inte vara bara på rennäringen. Av 20 000 samer är 7 000 renägare och renskötare. Ska vi bevara övrig samisk kultur, språk och kunskap måste även andra områden lyftas fram och finnas med i diskussionen. Den debatten har vi också berört i diskussionen och debatten om nationella minoriteter. Det finns också en stor konfliktrisk både inom den samiska befolkningen, mellan renägande samer och icke-renägande samer och mellan samer och markägare om inte samsyn råder i frågor som rör rättigheter, till exempel till mark, bete, jakt och fiske. I det betänkande som vi har uppe tas ett litet steg närmare ökat självstyre. Frågorna rör rennäringsadministrationen och vissa förändringar i sametingslagen för att tydliggöra skilda uppgifter. Bland annat förs vissa uppgifter som rör rennäringen över från och till . blir den centrala förvaltningsmyndigheten för rennäringen. dubbla roller som folkvald församling och förvaltningsmyndighet tydliggörs genom att myndighetsbesluten ska fattas i styrelsen eller i en av utsedd nämnd, och alltså inte i plenum. Men det finns många, många återstående frågor från de utredningar som är överlämnade till regeringen. En del är lite äldre, och en del har överlämnats ganska . Om ska kunna erkännas av alla som ett modernt, öppet, jämlikt och demokratiskt parlament med ökat självstyre som är respekterat av hela den samiska befolkningen och alla övriga bofasta inom renbetesområdet så måste frågorna lösas på ett sätt som kan accepteras av alla. Det är bra att vi går fram med små steg. Samsyn och samråd måste vara utgångspunkten vid varje förändring. Det är också bra att får erfarenhet av att vara en central myndighet för rennäringsadministrationen innan fler uppgifter förs över. Jag vill också ge några små kommentar till de reservationer som är lämnade. Flera av de frågorna, speciellt de som tar upp, är frågor som regeringen avser att återkomma med i annat sammanhang. Det rör markfrågan, samrådsfrågan mellan skogs- och rennäring, frågan om öppna samebyar och frågan om rätt till land och vatten. Det är viktiga frågor, och det är viktigt att de får en ordentlig beredning och att breda samtal förs med alla berörda grupper. Utskottsmajoriteten har en annan åsikt än reservanterna i frågan om vem som ska utse ordförande i . och anser att självt kan få den uppgiften. Men utskottsmajoriteten tillstyrker regeringens förslag att det är regeringen på förslag av som utser ordförande. Detta grundar sig just på dubbla roller som folkvald församling men också som förvaltningsmyndighet. Regeringen utser myndighetschefer och bör göra så även i detta fall. I en reservation tas frågan om samlat anslag upp. Regeringen anser i propositionen att det är för tidigt att införa ett enda ramanslag till . Utskottsmajoriteten delar den bedömningen. Men det är viktigt att samråd fortsätter både från regeringens håll och med olika grupper om just innehållet i det samiska självbestämmandet. Hur stort ska det bli? Vilka frågor ska det omfatta? Det finns som jag har sagt många frågor kvar att arbeta med. Två utredningar har avlämnats jakt- och fiskerättsutredningen och fiske i samverkan och gränsdragningsutredningen sedvanemarker. Det finns frågor kvar från den rennäringspolitiska kommittén. Det är frågor som fordrar noggranna överväganden för att vi ska få en bra, stabil och heltäckande samepolitik som respekteras av alla. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till propositionen och utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motioner. 25 () replik: Jag skulle bara vilja tillåta mig en viss reflexion. När man lyssnar till låter det som om den huvudsakliga invändningen mot argument och reservationer i betänkandet är den att frågorna bereds vidare. Ja och vår invändning är att de inte behöver beredas vidare utan att man nu har möjligheten att ta det här i ett sammanhang. Frågor om till exempel öppna samebyar och frågor om vikten av en samrådsskyldighet med skogsägarna kan faktiskt redan nu lämnas fram i det här sammanhanget. Jag har också en annan reflexion, herr talman. När man lyssnar på hör man att hon betonar vikten av att detta får ta sin tid genom att man har samråd och dialoger och talar med alla grupper. Det finns väl ingen i den här kammaren som inte skulle understryka vikten av ett sådant arbete. Vi hoppas därför att de utredningar som har förevarit har gjort ett gott jobb. Men om nu samråd är viktigt varför kan då inte regeringen gå fram med förslag om utökad samrådsskyldighet just mellan skogsägarna och samerna, vilket och kräver? 26 () replik: Det är en fråga som man har sagt från regeringens sida att man kommer att återkomma till. Utredningarna, både Gränsdragningskommssionens och Jakt- och fiskerättsutredningens, är ganska avlämnade. Man upptäckte när man hade den rennäringspolitiska kommitténs arbete uppe att det fanns frågor som var tvungna att utredas vidare. Jag tror att man under resans gång mer och mer ser att det är mer komplicerat än man trodde från början. För att vi inte ska få en konflikt som splittrar den samiska befolkningen och den samiska kulturen och näringen och dess syn på olika frågor så måste man jobba oerhört försiktigt och tillsammans med alla grupper. 27 () replik: Visst finns det frågor som måste utredas vidare. Jag är fullständigt övertygad om att aldrig kommer att bli färdigt med en fullgod samepolitik. Det kommer alltid att behövas en fortsatt dialog mellan olika grupper och ett fortsatt arbete för att vi ska kunna få en bra minoritetspolitik och en bra samepolitik i det här landet. Men det finns två frågor där utredningarna faktiskt har satt ned foten och lagt fram förslag. Det är just frågorna om de öppna samebyarna och om samrådsskyldigheten mellan skogsägare, samer och . Där har jag svårt att förstå varför man inte i det här sammanhanget kan lägga fram förslag. Visst är det också så som understryker det här är inga lätta frågor. Det är komplicerade frågor som berör många människor och där dialog är viktigt. Det är just därför samrådsskyldigheten är någonting som jag vurmar för. Men just av den anledningen, och av den anledningen som lyfter fram att man inte ska splittra det samiska folket från vår sida måste det ju vara ganska arbetsamt och jobbigt att se att när propositionen nu har lagts fram så har den gjorts på ett sådant sätt och att förarbetet har varit sådant att ganska kraftigt markerar mot propositionen.