prot · GT09114 · 2006-05-02 00:00:00 — Den här frågan känns oerhört viktig, för jag kommer ihåg när jag var liten och fick min första demokratiska fostran just från Grekiska Föreningens olika möten och ungdomsförbundets möten och aktiviteter i , där och faktiskt var med och startade den svenska motsvarigheten till Rör inte min kompis, , 1985. Det arbetet har betytt oerhört mycket för mig. Därför kan jag inte annat än bli väldigt förvånad när det helt plötsligt är ett faktum att en organisation som har verkat i så länge som efter det att jag föddes bildades som genomfört så otroligt mycket aktiviteter och varit verksam i det svenska samhället nu genom ett beslut från tvingas att lägga ned sin verksamhet. Det som jag tycker är viktigt att diskutera här just ur principiell synpunkt är vad de olika etniska organisationerna betyder för och vilken vikt de har i det integrationsarbete som bedrivs ute i samhället. Men framför allt är jag intresserad av att höra vad integrationsministern tycker om de olika etniska föreningarna, och det kopplat till den integrationspolitik som regeringen står för. säger att han inte vill gå in på beslut eftersom är en självständig myndighet och ministern inte kan lägga sig i dess förehavanden, och det har jag full förståelse för. Men det är ändå intressant att höra vad integrationsministern anser om , för det har ingenting med att göra. Det är ett riksförbund som har verkat i landet och har haft ett så viktigt uppdrag med att integrera eller åtminstone se till att grekerna i , de svenska grekerna, har kommit in i samhället och därmed också har kunnat verka där. Sedan är det ju väldigt intressant med den praxis som har byggts upp på . Jag tror inte att integrationsministern har någon annan uppfattning än jag i frågan. Är det verkligen skäligt, , att en dåligt och felaktigt ifylld ansökan ska vara grund för att en så pass gammal och aktiv riksorganisation får sitt anslag indraget med motiveringen att ansökan ej bekräftar att organisationen är demokratiskt uppbyggd? Är det verkligen skäligt att man tvingas lägga ned en organisation och att det inte anslås offentliga medel på grund av en felaktig ansökan? 47 Statsrådet (): Jag vill först säga att jag både tror och vet att gör ett mycket bra arbete. Det är ett bevis på, och han vittnar också om det. Jag kan inte gå in på själva prövningen. Jag hade inte haft något emot att skulle ha fått ett bidrag och kunnat fortsätta en bra verksamhet. Det hade till och med kunnat vara bra. Men jag kan inte gå in på själva prövningen av huruvida detta år uppfyller de krav som har satts upp i en förordning till och som de har att pröva. Det handlar om att man ska vara minst 1 000 betalande medlemmar, att man ska vara demokratiskt uppbyggd, att man själv bekostar en del av sin verksamhet, att man har en riksomfattande organisation, att man under har bedrivit en verksamhet som främjar integration och att man har formulerat en utvecklingsplan för integration. Det är som sagt den tydliga förordningen lämnad från regering och riksdag. har fattat ett beslut som till stor del, har jag förstått, grundar sig på det utlåtande som revisorn i har lämnat. Det är alltså Grekiska Riksförbundets eget underlag som har legat till grund för det beslut som har fattats av . När det gäller den principfråga som tar upp måste jag säga att jag är en tillskyndare av ett bidragssystem för som just ska vara till för integration, alltså inte i första rummet för att ska förkovra sig, utveckla och bevara sin kultur. Det är också viktigt, och det hoppas jag att man kan få stöd för. Vi lämnar också ett organisationsstöd. Men det är viktigt att det stöd som går ut från handlar om att integrera sig med det övriga , att också möta andra föreningar, finna mötesplatser för andra verksamheter. Det är det som är inriktningen på stödet. I övrigt kan jag bara säga att jag hoppas att och kan fortsätta att föra en dialog kring den här frågan. 48 (): Det är glädjande att har en positiv bild av . Men om vi tittar tillbaka i historien ser vi att det finns orsaker till att organisationsstödet finns hos just . När bildades fick man överta det här. Just utifrån den bakgrunden är det oerhört viktigt att det sitter en kommitté, som tar upp i sitt svar, som ser över de här frågorna. Det är oerhört viktigt att man tittar på just de aspekter som tar upp. Det handlar om det arbete som alla de viktiga etniska organisationerna jobbar med, nämligen att utveckla och bevara den kultur som de en gång kom hit med. Det innebär att människor blir stärkta i sin egen identitet för att sedan kunna ta åt sig och klara av en integration. Man kan inte säga att de här båda förehavandena är totalt skilda åt. De påverkas ju av varandra och samverkar. Jag kan tycka att det på sätt och vis är okej att har haft uppgiften att både ge organisationsstöd och verksamhetsstöd. En del av det stöd som ger ska givetvis ha en tydlig inriktning på konkreta integrationsprojekt och konkret integrationsarbete. Där är vi helt överens. Ska ändå inte våra myndigheter fungera stödjande? De beslut man fattar ska vi inte diskutera här eftersom ingen av oss har möjlighet att ändra på dem. Något som jag tror att integrationsministern faktiskt kan åtgärda är den märkliga praxis som verkar ha vuxit fram, nämligen principen att inte dyka djupare i ett ärende och se om det finns möjlighet att hjälpa till med stödåtgärder och stödinsatser från en myndighets sida. Då hade man kanske kunnat förebygga att det kom in en felaktig eller dåligt utförd ansökan. Jag tycker inte att det är rimligt och jag anser heller inte att det är rättssäkert att våra myndigheter i det här fallet på det här enkla sättet bara avfärdar en ansökan och en organisation som har verkat i landet . Jag tycker inte om att göra jämförelser mellan organisationer men jag har gjort det. Då har jag blivit jag ändå mer fundersam. Jag undrar var den röda tråden är i beslutsfattande. Det går inte att hitta en röd tråd så att man kan säga att de som har fått pengar uppfyller förordningen och de regler som finns medan de som inte har fått pengar inte uppfyller dem. Det känns alltför godtyckligt för att vara ett skydd för rättssäkerheten. 49 Statsrådet (): När det gäller den sista frågan skulle det förvåna mig om inte har följt förordningen. Jag tror att det är den röda linjen. Det var 66 organisationer som sökte bidrag och 58 fick. 28 fick organisations- och verksamhetsbidrag, 19 fick endast organisationsbidrag och 11 fick etableringsbidrag. Det var 8 organisationer, däribland , som detta år inte fick ett bidrag eftersom man på ett eller annat sätt inte uppfyllde villkoren i förordningen. Min förhoppning, vill jag upprepa, är att och kan fortsätta en dialog för att komma till rätta med det som gjorde att inte fick något stöd. 50 (): Det är glädjande. Jag tycker att det är bra att vi ändå är så pass eniga som vi är i den här frågan. Vi får inte glömma bort att ett väl fungerande integrationsarbete inte görs enbart av oss här i eller av er i regeringen eller av våra myndigheter. Integrationsarbetet ska ju fungera och verka utifrån golvet och gräsrötterna där människor lever och verkar. På det sättet tycker jag att det här är en oerhört viktig fråga. har tagits upp som en principiell och konkret fråga i och med det här beslutet. Anser statsrådet att direktivet jag har inte läst det till den kommitté som har i uppdrag att se över hur bidragen ska se ut är så utförligt och fylligt att vi får en lösning på den fråga vi hade uppe här tidigare, nämligen att vi får ett stöd till de etniska organisationerna så att de kan bevara och utveckla sin kultur och sitt arv som en viss del av stödet ska gå till konkreta riktade integrationsåtgärder? Finns det sådana tydliga skrivningar i direktivet att kommittén kommer att kunna ta ställning till och föreslå sådana konkreta åtgärder? För övrigt vill jag tacka för svaret och den här debatten. 51 Statsrådet (): Avslutningsvis vill jag säga att det finns ett tydligt uppdrag till kommittén, men inte så tydligt som skulle vilja ha det eftersom vi då redan skulle bestämma exakt hur det var. Däremot ska man se över bidragssystemet till organisationer bildade på etnisk grund. Det är uppdraget. Man kommer med ett förslag, och sedan får vi diskutera det här i kammaren. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2005/06:358 om budgetmedel för flyktingmottagandet 52 Statsrådet (): har frågat mig vad min förklaring är till att utlovade pengar inte finns med i vårpropositionen samt hur jag motiverar en sänkning av ersättningen till kommuner för det ökade flyktingmottagandet med per flykting. Bakgrunden till frågorna är en artikel i där jag gav uttryck för att regeringen avsåg att i vårpropositionen satsa ytterligare till kommunerna som ersättning för det ökade flyktingmottagandet. Jag är helt överens med om att den tillfälliga lagstiftningen om ny prövning av avvisnings- och utvisningsbeslut ökar trycket på kommunernas mottagningskapacitet. Den tillfälliga asyllagen innebär att kommunernas mottagande ökar kraftigt och att det dessutom blir intensivt . För att introduktionen av dem som får uppehållstillstånd ska fungera bra är det nödvändigt att alla landets kommuner och staten tar ett gemensamt ansvar. Bosättningsarbetet har så här långt fungerat tillfredsställande och har kunnat anvisa betydligt fler platser än vad man räknade med när lagen trädde i kraft. Det tyder på en vilja hos kommunerna att bidra till att klara bosättningen av det ökade antalet personer som får uppehållstillstånd innan det varit klart om det blir en extra ersättning från staten och hur stor den blir. Det är ett positivt tecken. I vårpropositionen föreslår regeringen att anslaget för kommunersättningar vid flyktingmottagande höjs. Kommuner som ökar sitt flyktingmottagande ska bland annat kunna få en engångsersättning på för varje flykting kommunen tar emot . avsätts också till för att främst kunna användas för att stimulera och underlätta för kommunerna att snabbt ta emot ett ökat antal flyktingar från . I finansplanen i vårpropositionen redovisar regeringen vidare att schablonersättningarna ska höjas vilket ger ca mer för vuxna. Regeringen ger genom dessa åtgärder kommunerna både en nödvändig stimulansersättning och en mer långsiktig lösning av den ekonomiska kompensationen genom en permanent höjning av schablonbeloppen . Höjningen av schablonbeloppen sker utöver den normala uppräkning som görs med hänsyn till den årliga kostnadsutvecklingen. Mot denna bakgrund är jag inte överens med om att några pengar för flyktingmottagandet har försvunnit i vårpropositionen. På grund av utbetalningsreglerna för schablonbeloppen kan det snarare vara så att kommunerna kan få mer ersättning totalt sett för de personer som tas emot . 53 (): Tack, statsrådet, för svaret. Flyktingmottagandet i är en ständig diskussionsfråga. Som jag vid tidigare tillfällen har konstaterat i debatten med kan regeringens politiska och ekonomiska linje visavi landets kommuner närmast sammanfattas i tre ord: Det är lite, det är osammanhängande, och det är feltänkt. Det är för lite därför att de summor som regeringen anslår till kommunerna understiger de faktiska kostnaderna. av pengarna försvinner enligt forskningen direkt i socialbidragens svarta hål. Och för återstoden ska hårt prövade kommunalpolitiker och tjänstemän fixa både introduktion och integration. Här finner vi givetvis ett grundproblem eftersom det är kommunerna som står för alla riskerna och inte staten. Det är också för osammanhängande därför att de pengar som skvätts ut inte är kopplade till någon plan. Ska en kommun ta risken och skriva avtal med trots att arbetslösheten för dem med flyktingbakgrund inte ser ut att vika och trots att vi dessutom vet att det inte är tillfälliga projekt som hjälper? Alla bedömare är helt överens om detta, inklusive generaldirektör som själv dömt ut den socialdemokratiska politiken på detta område. Ändå blir det alltjämt tillfälliga projekt av i stort sett alla ekonomiska resurser som sätts in 90-talets storstadssatsningar, Blommanpengarna, tillfälliga förstärkningar. Det finns ingen skillnad i regeringens politik över och ingen långsiktighet så långt ögat når. Och sist men inte minst är de politiska åtgärderna feltänkta. De 700 eller 600 miljonerna, beroende på vilken räknesticka som man väljer att använda, är inte avsedda att skapa trygghet, vare sig för kommunerna eller för dem som ytterst är berörda, nämligen flyktingarna. Statsrådets besked till på Arbetsutvecklingscentrum i , till i eller till i är inte att de ska känna sig trygga i sitt viktiga arbete med att hjälpa människor in på arbetsmarknaden. Deras trygghet ökas inte av det här svaret och den politik som det representerar. Det är inte jag som har valt datum för denna interpellationsdebatt. Ändå är det en händelse som ser ut som en tanke att vi debatterar flyktingmottagandet som den borgerliga alliansen presenterar en verklig ändring för att rädda människor från utanförskap. Vi moderater föreslår nu tillsammans med de andra borgerliga partierna sänkningar av arbetsgivaravgifterna på bred front med . Det handlar om hotell- och restaurangbranschen, bilverkstäder, reparationer av hushållsmaskiner, personalmatsalar, catering, städföretag som städar hos privatpersoner, frisörer och skönhetssalonger. Det handlar kort sagt om alla tjänsteyrken som tänkas kan. På så vis satsar vi på att lotsa in människor på arbetsmarknaden och ge dem en möjlighet att slå rot. Vi skapar förutsättningar för att de ska lära sig bättre svenska, komma in i samhället och genom egen försörjning få känna stolthet över vad de bidrar med. Frågan är vad regeringen gör. Jag tycker inte att detta svar har gett någon klarhet på den punkten. 54 Statsrådet (): Jag blir en aning förbryllad i debatten med . Jag trodde att jag skulle svara på de frågor som har ställt. Och den fråga som var på tapeten var huruvida det har försvunnit pengar utifrån tanken att ge i bidrag till dem som tar emot flyktingar . Jag kanske ska upprepa svaret på den fråga som jag fick. Om till exempel skulle komma hit som flykting så får kommunerna nu enligt det nya förslaget mer än för detta mottagande. Så på den frågan är svaret inte att det har minskat utan att det har ökat, om är intresserad av den fråga som han själv ställde. Men utvecklar andra frågor, och jag är inte sämre än att jag kan svara på dem också. Låt mig då berätta för dem som lyssnar på detta hur flyktingpolitiken har sett ut. tog emot väldigt många flyktingar som sökte skydd i , inte minst på grund av konflikten i . Det sammanföll med den största ekonomiska kris som har haft . Jag kanske inte behöver berätta vilka som då var i regeringsställning. Och det hade säkert också med konjunkturen att göra. Det var mörka år, inte minst för den som var ny på en arbetsplats, en ung person, en människa med utländsk bakgrund. En halv miljon människor tvingades bort från sina anställningar. har vi envetet jobbat för att människor åter ska komma in i sysselsättning. Och vi kan se resultat. Vi kan se att antalet områden med låg sysselsättning har halverats. Vi kan se att sysselsättningsgraden för utrikes födda har närmat sig den för inrikes födda. Vi kan se att sysselsättningsgraden har minskat . Eftersom hänvisar till generaldirektör, kan jag påminna om att Rapport lämnades , och det blev en ganska intressant debatt. Det visade sig nämligen att man kan göra denna jämförelse i tiden och se hur utvecklingen har skett i . Men man kan också jämföra med andra länder. brukar ofta kalla integrationsdebatten för misslyckad. Men vilka ord använder för som har en sysselsättningsgrad för utrikes födda som ligger under den i ? Man kan jämföra med andra länder som också tar emot en stor del flyktingar, till exempel , och . har en högre sysselsättningsgrad än alla dessa länder. Jag tror inte att integrationspolitiken löses i en handvändning. Det är samma jämlikhetspolitik som klasskamp eller kamp för jämställdhet mellan män och kvinnor. Men jag är väldigt glad över att vi ser att kuggarna tar i och att det gör skillnad vilken politik som man bedriver. måste man också jämföra sig med jämförbara länder. Och där ser vi att ligger bra till. Men jag vet inte vilka uttryck som använder för de länder som inte gör lika bra resultat som . 55 (): Statsrådet tycks tro att det är fördelningen av pengar ett budgetår som är problemet. Vad jag vill peka på är att detta är en ointressant fråga så länge som pengarna existerar. Man kan dock notera att det krävdes denna interpellationsdebatt för att regeringen skulle tala om att det faktiskt är en förskjutning av som planeras. Annars blir inte slutsumman de 700 miljoner som utlovats. Varför det inte sades från början kan vara värt att begrunda. Då finns det som sagt större anledning till oro inför det faktum att statsrådet i sin argumentation inte noggrant redogjorde för hur dessa kommer att disponeras. Om det är enbart schablonersättningen som höjs kan man befara ungefär samma utveckling som tidigare med höga ekonomiska trösklar för den som vill in på arbetsmarknaden. Pengarna går till kommunerna som sedan tvingas använda dem till försörjningsstöd. Det kusliga är ju också att detta stöd oftast utgår i form av socialbidrag. Och finns det en inkomstavräkningsprincip som gör att det inte lönar sig att ta ett arbete. Vi moderater tycker att man i stället borde uppmuntra kommunerna att använda sig av introduktionsersättningen som den borgerliga regeringen införde . Den medger att man tjänar pengar utan att bidraget minskas rakt av. Men den väljer många kommuner bort därför att den kostar mer. Jag har inte hört något om principerna för de pengar som ska delas ut. Därför utgår jag från att problemet förblir oförändrat stort på denna punkt. Från moderat sida tycker vi att det går att ställa dubbla krav i integrationspolitiken, dels krav på kommunerna att leverera en politik som gör att antalet flyktingar som kommer i arbete ökar, dels krav på staten att ändra förutsättningarna. Flyktingmottagandet måste bli nationellt och alltså ett statligt åtagande och inte ett kommunalt. Aldrig så mycket medel kommer aldrig att ändra kommunernas vilja att skriva avtal om inte grundförutsättningarna ändras. Vi moderater lägger, som jag sade tidigare, 3,5 miljarder på att rubba hindren för att människor ska komma i arbete som vi satsar på ett skatteavdrag för yrken som är kopplade till tjänstesektorerna, där vi internationellt sett, vilket borde vara medveten om med utgångspunkt i hans egen jämförelse, ligger extremt dåligt till. Vi har alldeles för få sysselsatta i tjänstesektorn i jämfört med vad som skulle kunna vara fallet. Men ni gör inga politiska förändringar i er budget, vare sig i vårbudgeten eller i de tidigare framlagda, för att ändra detta förhållande. Det gör däremot vi. Vi vill att människor ska in och börja arbeta i landets personalmatsalar, i bilverkstäderna, i cateringfirmorna, i de små städföretagen som städar hos privatpersoner, alltså kort sagt alla de möjligheter som man har att snabbt få in en fot på arbetsmarknaden. Vi skapar förutsättningarna för att anställa och att bli anställd. När regeringens är slut finns för väldigt många människor bara drömmarna om ett arbete kvar. Men med vår politik kan människor faktiskt känna att det lönar sig att ta ett arbete, för det ger mer tillbaka än att gå på bidrag. Det är skillnaden mellan vår politik och den politik som du representerar, mellan Socialdemokraterna och tillsammans med den övriga borgerliga alliansen. 56 Statsrådet (): Det var intressant att höra inledning. Han tycker att budgetfrågan är ointressant. Det är ju den fråga han själv har ställt, men han får väl recensera sina egna frågor. På den punkten ska jag inte invända ytterligare. Jag tänkte ändå förklara hur systemet med ersättningar ser ut. Om man kommer hit som flykting får kommunen en viss ersättning . Men för samma flykting får kommunen också ersättning och . Allting betalas alltså inte ut på samma gång. Om man gör som vi har sagt och höjer schablonen kommer det dem till del som tar emot . De som tar emot får alltså nu mer pengar än de skulle ha fått enligt det ursprungliga förslaget. På den punkten vill jag tillbakavisa kritik. När det gäller arbetslöshetssatsningen har bland annat Moderata samlingspartiet föreslagit en hel del besparingar vad gäller arbetsmarknadsåtgärder. Jag har aldrig förstått det resonemanget. Jag har nämligen aldrig förstått varför det vore bättre att gå öppet arbetslös än att vara i någon form av arbetsmarknadspolitisk åtgärd. talar föraktfullt om plusjobb som inte riktiga jobb. Jag förstår inte varför inte en människa som just jobbar i en sådan matsal som talade om eller som jobbar i en skola eller på ett också ska få en chans att komma in på arbetsmarknaden. Sedan kan vi också diskutera våra olika stödåtgärder. är det rätt likartade förslag. Där hoppas jag att vi också kan få en samsyn i . Oavsett om vi sedan kallar det för aktivitetsstöd eller använder de begrepp som döper sina förslag till skiljer det i viss utsträckning därför att det är fråga om betydligt färre och därför att betydligt mindre pengar är avsatta till dem. Det gör att vi inte kan ställa upp. Däremot finns det säkert en del förslag som vi kan finna en samsyn om här i just för att bekämpa arbetslösheten, vilket är den allra viktigaste frågan, och den är intressant just nu när vi kan se att det faktiskt vänder, när vi kan se att kuggarna tar i. Man kan också tala om konjunktur. Men jag tror inte att det alltid är fråga om slumpen. Det är ingen slump att det går bra för . Sedan kan vi diskutera vad vi gör när det är tillväxt. Där har en långsiktig vision, nämligen att sänka skattetrycket med 250 miljarder. Vi tycker i stället att de pengarna kan användas bland annat till arbetslöshetsbekämpning men även till att göra nya investeringar som också skapar arbete för ungdomar, för äldre och för barn. Där finns den stora ideologiska skillnaden mellan mig och . 57 (): Det var intressant att höra integrationsministern säga att bekämpningen av arbetslösheten är en viktig fråga. ja, förresten i går sade i sitt förstamajtal att det inte alls är en prioriterad eller viktig fråga. Han tror inte alls att det kommer att bli en valfråga. Men det är klart att har man inte ens inom regeringen koll på vad man tycker och tänker, hur ska man då klara sig ute på fältet? Det finns också en hel del saker att säga om integrationsministerns påstående om arbetsmarknadsinsatser och våra förändringar där. Ja, vi kan se att det är en hel del arbetsmarknadsinsatser som har gjort människor mindre anställningsbara, till exempel den beramade aktivitetsgarantin med procentsiffror som skulle få, höll jag på att säga, den mest orädde arbetsförmedlare eller politiker att förfäras. Frågan om ersättningen till landets kommuner är inte frikopplad från möjligheten att ta ett arbete. Det handlar om att man måste få mer i plånboken om man arbetar än om man inte gör det. Det här landet har inte någon fungerande integrationspolitik, vilket denna debatt är ett bevis på. När jag talar om otryggheten gentemot dem som ska effektuera regeringens politik gör jag det utifrån erfarenheter ute på fältet när jag har mött dem som arbetar med de förutsättningar som regeringen ger dem. Integrationsministern är sällsynt illa underrättad om han tror att de inte ser att det tillfälliga bidraget från regeringen inte är den lösning som han försöker göra gällande att det är. Detsamma gäller landets kommunpolitiker, oavsett om de är av blå eller om de är av röd kulör. Till syvende och sist är det ju de som ska ratta effekterna av regeringens uppgörelse med Vänstern och om den tillfälliga insatsen. Uppräkningen är för dem av föga värde. Det är endast åtgärder som varaktigt ändrar förutsättningarna för att bli anställd och skapa sig en egen tillvaro som ändrar spelets regler; annars fortsätter bara antalet förlorare i de utsatta områdena att öka.