prot · GU0914 · 2006-10-24 00:00:00 — Jag förstår att inte vill lyssna på mitt svar, för det skulle ju fördärva hela hennes retorik. Jag upprepar att utredningsmannen ska snabbutreda och pröva om det finns alternativa lösningar till , alltså till det förslag som ligger, och vad det kan innebära i kostnadsbesparingar. Min fundering är om över huvud taget inte har några betänkligheter inför att man under det socialdemokratiska regeringsinnehavet har suttit och beskådat hur kostnader nästan fördubblats och att den tänkta tiden för när det ska vara färdigbyggt har förskjutits ytterligare år framöver. Det hade varit på sin plats om hade varit lika upprörd över det faktum att det har redovisats att ska kosta ytterligare ett antal miljarder. Det borde vi samfällt vara oroliga för. Den person som ska utreda kommer med en redovisning, med det tidsintervall som utredaren har till förfogande för att lämna ifrån sig svar på ett antal frågor som är kopplade just till . Jag tror att många av svaren på de frågor som cirkulerar här kommer att levereras då, och man kommer därtill att kunna ta tydligare ställning till dem. Sedan vill jag avslutningsvis säga att till skillnad från den socialdemokratiska regeringen, , kommer jag och alliansregeringen mycket tydligt att prata om vägar och behov av vägar i det här landet för att vi ska kunna skapa bra företagsklimat i alla delar av landet. Det här är eftersatt. En infrastruktursatsning behöver ha stora resurser, och vi vill skapa de resurserna genom att skapa nya finansiella lösningar för väginvesteringar. Det Socialdemokraterna fullständigt har missat är att vi behöver ha tillväxt i alla delar av landet, och på många ställen är just vägar det enda alternativet. borde snarare rikta en viss kritik mot sin egen regering för att man inte har klarat av att göra de infrastruktursatsningar som här efterfrågar. 119 (): Jag skulle bara kort vilja kommentera det som sade. nämnde något om att han inte tyckte att stockholmarna skulle behöva stå för så stor del av den här kostnad, men tar ju pendeltågstrafiken mer än hälften av spårkapaciteten genom under morgontimmarna. Då är det ju inte helt ohemult att tycka att till exempel kan stå för de som man är överens om i det här genomförandeavtalet. Annars, herr talman, kan vi avslutningsvis konstatera att den här borgerliga regeringens insatser kring tågförstärkning eller spårförstärkning vid kommer att försenas. I stället för att ge fullt mandat för att fortsätta utbyggnaden av ska alternativa lösningar snabbutredas, heter det. Det alternativ som vi åtminstone har hört talas om är ju det tredje spåret, som redan innan det kommer att tas i bruk kommer att innebära en ny kapacitetsbrist. fyra spår är ett minimum som krävs. Jag tolkar statsrådets svar som att nu gör en politisk saltomortal för att passa in i den moderatstyrda regeringen, som kanske inte har så mycket till övers för järnvägstrafik utan mer för vägtrafik. Hur ska jag annars förstå statsrådets inlägg? Jag beklagar detta, och jag beklagar det å tågpendlarnas vägnar. Det kommer att bli en ännu större oro än vad som redan är . Förseningarna kommer att fortsätta. Och de förseningarna finns . Jag beklagar detta. 120 Statsrådet (): Skattebetalare och tågpendlare är, tror jag, överens med mig och alliansen. Vi vill ha bästa möjliga lösningar för minsta kostnad. vill fortfarande inte ta till sig det faktum att i sig själv, med det underlag som ligger, har fördubblats i miljarder, från 7,5 till 13,7 miljarder och att den tidsmässigt har förskjutits fram mot 2016. Det är förseningen, en försening som har gjorts som Socialdemokraterna har suttit vid makten. Uppbragtheten bör kanske riktas åt något annat håll. kommer fortsättningsvis att arbeta för god infrastruktur i alla delar av landet. Och vi vill mycket tydligt poängtera utifrån och alliansens regering att lösningar också är av intresse för nationen. som motor får ju aldrig bli en propp för människors rörlighet eller när det gäller behov av bra logistiska lösningar som även ett näringsliv har. Låt oss återkomma när vi har ett underlag från utredaren! Då förväntar jag mig att vi fortsätter den här debatten. Tack alla som har varit intresserade av att diskutera kollektivtrafiken i ! Det här kan kanske stimulera till att vi kan ha diskussion om kollektivtrafik i många delar av landet och behovet av infrastruktur för att skapa god rörlighet för människor och bra situation för våra företagare. Överläggningen var härmed avslutad. 21 § Svar på interpellation 2006/07:3 om privata sjukhus 121 Socialminister (): har frågat mig om jag kommer att medverka till att avskaffa stopplagen och därmed släppa fram vinstintresset i vården. Vidare har hon frågat mig om jag står bakom statsministerns uttalande om att inga akutsjukhus ska säljas och om jag i så fall kommer att verka för att en särskild stopplag mot utförsäljning av akutsjukhus införs. Vidare har hon frågat mig vad jag kommer att göra för att undvika att vinstdrivande vårdbolag köper upp ideellt drivna sjukhus. Min utgångspunkt är att hälso- och sjukvården ska vara solidariskt finansierad och ges utifrån behov. Förtroendet för hälso- och sjukvården är avhängigt av att vården lever upp till de krav som medborgarna har rätt att ställa. Om hälso- och sjukvården ska kunna utvecklas och klara det framtida åtagandet måste förutsättningar för nytänkande och mångfald skapas inom hela hälso- och sjukvårdssystemet. Alternativa organisationsformer kan ge positiva effekter såsom tydligare organisation, mål och ledarskap samt ökad dialog kring kvalitetsbegreppet. Fler alternativa arbetsgivare behövs också för att klara av att attrahera arbetskraft till hälso- och sjukvården . Många av dem som är anställda i vården har dessutom en idé om hur de skulle vilja driva vården. Dessa idéer måste tas till vara i större utsträckning. Regeringen har för avsikt att sätta in åtgärder som uppmuntrar alternativa vårdgivare i olika former så att mångfalden ökar inom hälso- och sjukvården. Inom flera landsting verkar ett stort antal privata vinstdrivande företag inom hälso- och sjukvården. Det finns inget som tyder på att det faktum att de är privata och vinstdrivande skulle ha inverkat negativt på vårdens kvalitet eller arbetsmiljö. Skillnaden mellan att låta en entreprenör driva ett sjukhus och att driver verksamheten är att i det förra fallet beställer av någon annan att utföra tjänster som man annars hade utfört i egen regi. Att lägga ut hälso- och sjukvård på entreprenad innebär att även fortsättningsvis styr och finansierar den beställda verksamheten. Det är viktigt att landstingen, i samband med upphandlingen, formulerar tydliga kvalitetskrav som sedan följs upp. Den så kallade stopplagen reglerar driftsformer för de offentligt finansierade sjukhusen. I de fall vården vid ett sjukhus läggs ut på entreprenad får inte verksamheten drivas i syfte att dela ut vinst, och hela verksamheten ska finansieras med offentliga medel. Regeringen har för avsikt att avveckla denna stopplag. Det är dock tänkbart att det finns behov av någon typ av reglering för de sjukhus där riks- och regionsjukvård bedrivs, eftersom denna typ av vård är forskningsanknuten och har stark koppling till de statligt finansierade universiteten. Innan kan föreläggas ett förslag ska behovet av en reglering ses över. Oavsett vem som bedriver verksamheten krävs en utvecklad uppföljning av kvalitet och prestationer där resultaten redovisas öppet. Regeringen avser att förbättra förutsättningarna för att öppet mäta och jämföra olika kvalitetsaspekter. En mångfald av vårdgivare ger ökad möjlighet att klara kraven på tillgänglighet och valfrihet för patienten genom att de privata vårdgivarna även kan utgöra ett komplement till verksamhet som bedrivs i offentlig regi. Det kan dock innebära problem när en marknad präglas av ett fåtal stora aktörer. Det är därför viktigt att stimulera en mångfald av vårdgivare med olika inriktningar som kan möta olika patienters behov. Lika villkor ska därför gälla för privata, ideella, kooperativa och offentliga aktörer. Ökad mångfald är inte bara ett mål i sig, utan ett av flera medel för att förändra, förnya och förbättra sjukvården så att målet om en god hälsa och vård på lika villkor för hela befolkningen kan uppnås. 122 (): Tack, socialministern, för svaret på min interpellation! Svaret innehåller en del tyckande, men konkreta besked saknas, tycker jag. Visst säger socialministern i sitt svar att regeringen har för avsikt att avveckla denna stopplag, men säger att det dock är tänkbart att det finns behov av någon typ av reglering för de sjukhus där riks- och regionsjukvård bedrivs. Jag kan upplysa socialministern om att den regleringen finns i lagen om driftsformer för offentligt finansierade sjukhus. Duger inte den lagen? Är det för att den borgerliga alliansen så hårdnackat har sagt nej till lagen från början? Lagen tydliggör att sjukvården inte är och inte heller ska vara en produkt vilken som helst på en marknad, att vård av sjuka inte är en affärsverksamhet som ska drivas i syfte att dela ut vinst. Förbudet i lagen är alltså mot vinstutdelning. Frågan är: Ska det handla om vinstintressen eller om människors behov? Det finns en intressekonflikt där. Ska socialministern nu sätta i gång och omvandla svensk sjukvård till affärsverksamhet? Ska offentliga medel användas för att dela ut vinst till aktieägare som finns i , , eller i länder ännu längre bort? Det är frågan, . Socialministern berör i sitt svar entreprenad. Jag hoppas att ministern inte tror att lagen förbjuder entreprenörskap. Det gör den inte, men ser problem med entreprenörer inom vården. Lagen om offentlig upphandling säger att den vård som lagts ut på entreprenad måste upphandlas med jämna mellanrum. Det finns ingen självklarhet att entreprenören får fortsätta att utföra vården. Kontinuiteten mellan vårdgivare och patient bryts. Jag förmodar att socialministern känner till . satsade initiativrik och kompetent personal pengar och resurser och bildade , som de har drivit mycket bra. Sedan blev det dags för ny upphandling det hör ju till när marknaden ska styra. fick inte anbudet. ligger ärendet hos Regeringsrätten, och det lär bli fler ärenden om får bestämma. Jag vill fråga socialministern hur socialministern tänker lösa problemen när det gäller entreprenörer så att man kan klara av kontinuiteten i vården. 123 (): När jag läste interpellation blev jag intresserad av att se vad som blev av den. Jag har nämligen haft uppfattningen att den borgerliga alliansen i huvudsak har motsatt sig lagstiftningen om driftsformer för de offentligt finansierade sjukhusen av rent ideologiska skäl och att de förslag som finns till att riva upp den egentligen enbart är en form av symbolhandling som man genomför. När jag sedan läste svar förstod jag att det kanske inte enbart är en ideologisk fråga. Det kanske inte enbart är en symbolhandling. Det kanske är så att man faktiskt realt vill gå ifrån den form av sjukvård som vi har haft enighet om i . Man det kan vara så att socialministern har glömt att svara på frågan på ett sätt som vore mer passande. Jag konstaterar i alla fall att vi i har varit överens om att sjukvården ska vara solidariskt finansierad, och den ska ges på lika villkor till alla utifrån behov. När man läser svaret finner man att lika villkor inte gäller längre. ska den solidariskt finansieras och ges efter behov. Det är beklagligt om alliansen inte längre tänker se till att den ska ges på lika villkor. Det är det problemet som man har löst med lagstiftningen om offentligt finansierade sjukhus. Det finns en hel del text här som handlar om entreprenörskap, och det är just förhållandet mellan landsting och operatörer, entreprenörer, som den lagstiftningen reglerar. Ni kommer säkert vid en genomgång att se att i princip behöver, även med de förändringar som ni vill genomföra, av lagstiftningen finnas kvar. Det är väldigt små delar som man kan plocka bort om man fortfarande ska ha någon möjlighet för det offentliga att ha någon form av utgiftskontroll över verksamheten. Det viktiga är att ha en lagstiftning som gör att man kan ha någon form av kostnadskontroll vid upphandling nr 2. Borgerliga politiker glömmer ofta bort att det händer en hel del när man har släppt i väg verksamheten någonstans. gav ju ett bra exempel. Jag skulle kunna ta mängder av exempel på det från massor av områden där samhället har lagt ut verksamhet på entreprenad och där det ganska snabbt uppstår privata monopol. Jag undrar om ni har tittat er om i omvärlden. Det finns massor med exempel på att sjukvård har förändrats på det sättet, där samhället mer eller mindre har gått under. Folk blir sjuka och man har inte råd att finansiera den sjukvården från det offentliga för att de privata vinstintressena kommer in. Det är viktigt att se hur det här fungerar. En faktor till som har varit viktig i debatten när vi har pratat om det här tidigare är att det är svårt att skilja på hur de offentliga resurserna används när man har en privat entreprenör. Hur mycket av resursen som lämnar över till den privata operatören kommer att användas för att ge rent privat sjukvård? Det regleras också i lagstiftningen om offentligt finansierade sjukhus. Här står det ingenting om det. Man kan konstatera att det finns gott om utrymme för att entreprenören ska kunna använda det sjukhus han driver med offentligt finansierade medel för det offentliga till att bedriva annan sjukvård vid sidan om. Jag är, precis som , mycket orolig över vad som kommer att hända. Det som jag är mest orolig över är vad som kommer att hända med de sjukhus som inte är universitetssjukhus och som inte är länslasarett. 124 Socialminister (): Jag tror att vi möjligen har lite olika ingångar i den här debatten. Det tror jag att vi kan komma överens om i alla fall, om vi inte kommer överens om något annat. Det som för mig är det alldeles avgörande, det som är det primära, som är utgångspunkten i allt arbete som jag utför på det här området handlar om att skapa bästa möjliga trygghet för den enskilde patienten, att skapa bästa möjliga tillgänglighet, bästa möjliga kvalitet för den enskilde patienten. Vissa partier har utgångspunkten att den vården bara kan ges av människor som är betalda av det offentliga, men man har inga belägg för att det skulle vara sämre för att det står något annat på löneutbetalningen. Jag kan inte förstå denna paniska rädsla för att andra ska kunna meddela vård. När stopplagen kom till sågades den av i stort sett samtliga remissinstanser. tyckte att den var okej. tyckte att den var okej. Kritikerna konstaterar att lagen minskar konkurrensen , bygger på en gammaldags syn på verksamheten i vården säger , utgår från helt felaktiga premisser säger , hotar det kommunala självstyret säger . Men det hindrar inte politiker väl försedda med ideologiska skygglappar att peka på att all vård enbart kan meddelas via det offentliga. Jag tycker att ni tänker fel. Jag ser gärna att fler får bidra, men det måste finnas en del grundläggande fakta som ska gälla. Det handlar om vård på lika villkor, att vård som är finansierad gemensamt ska ges utifrån de behov som patienten har. Om detta står i centrum går det att hitta lösningar där det finns flera olika aktörer på området. Det ger fler arbetsgivare att välja mellan för den som är verksam på det här området. Det ger en möjlighet för det offentliga att mäta sina insatser mot andra utförare, komma till jämförelser, och det leder till kvalitetsförbättringar. Detta vill ni inte se, utan i stället fastnar ni i ett tänkande som går ut på att vård bara kan meddelas på ett sätt. Det finns stora brister inom den svenska hälso- och sjukvården. Det finns saker och ting som vi behöver rätta till, bland annat när det gäller tillgängligheten och de anställdas eller vårdutbildades möjlighet att komma till sin rätt hos sin arbetsgivare. Jag tror att det skulle finnas ett stort värde i att det fanns flera arbetsgivare till vilka jag som vårdanställd kunde gå för att utveckla mig i mitt arbete. För min del är målet en väl fungerande vård och omsorg. Medlet kan vara offentlig vård, men jag är inte rädd för att under reglerade former låta även andra intressenter från den ideella sektorn, och till och med den som driver ett privat företag, vara verksam och låta upphandlingen fungera. För det är ju det offentliga som klargör vad det är man beställer antalet operationer, antalet ingrepp och man anger de kvalitetskrav man har. Det kan göras även av andra. Det är inte bara den som får sin lön utbetald av det offentliga som kan göra ett bra jobb till gagn för patienten. 125 (): Olika ingångar, säger socialministern. Jag hoppas att socialministerns ingång i den här interpellationsdebatten är att besvara de frågor jag ställt. Jag har ju rätt att göra det och tycker inte att jag fick svar på de frågor som jag ställde om entreprenörskap. Vi kan vara överens om att målet är en väl fungerande vård och omsorg. Jag vill lägga till lika vård på lika villkor. Jag hoppas att socialministern tänker likadant. Jag går tillbaka till frågan om entreprenörskap. Jag gissar att de 40 miljoner som regeringen nu satsar på åtgärder som uppmuntrar alternativa vårdgivare handlar om att vårdpersonalen ska utbilda sig i entreprenörskap, kanske till och med på arbetstid. Är det så, ? I så fall är frågan hur socialministern tänker förklara konsekvenserna av lagen om upphandling som dessa personer som entreprenör drabbas av. Vården är inte som vilken marknad som helst. Det krävs kontinuitet mellan patient och vårdgivare. För är det självklart att politiken inte ska styra i detaljer, och det behöver säkert göras en del så att personalen ska kunna förverkliga sina idéer om att driva vården. Det går att göra det också inom offentlig sektor. Det är inte omöjligt. Jag tror att kreativ vårdpersonal kräver stabilitet och förutsägbarhet. Man måste veta i vilken tonart man ska spela för att kunna improvisera. Socialministern säger att lika villkor ska gälla för privata, ideella, kooperativa och offentliga aktörer. Så ser det inte ut om vinstintresset ska vara med och styra inom vården. Eller är socialministern av en annan åsikt? tog jag upp exemplet . tar jag exemplet som enligt uppgift ska säljas. har inte något inflytande över försäljningen. säger att det ska finnas tydliga avtal om kvaliteten. De avtal som har med går inte att säga upp från till en annan. Det är mycket svårt att påverka dessa avtal. Det finns gott om exempel, speciellt från äldreomsorgen, på hur svårt det är att rätta till avtalen när det brister inom till exempel kvaliteten. Vad händer om ett riskkapitalbolag köper och tömmer företaget på kapital? Som beställare avsäger vi oss alla möjligheter att styra verksamheten. Jag kan även ta exemplet . Som säkert socialministern känner till har de en väldigt dyr vård. Där är det ju marknads- och vinsttänkandet som styr. Jag hoppas att kan berätta om den resa till som socialutskottet gjorde . 126 (): Den resan har vi dokumenterat, och vi kan överlämna den dokumentationen . Vi kan väl enas om att socialministern är förlåten för sin okunskap i frågan. Han har ju inte haft så på sig att läsa in sig på den. Socialministern säger att han har vårdkonsumenternas bästa för ögonen, att han ska göra det bästa möjliga för vårdkonsumenterna. Sedan säger han att dessa val inte ska göras endast av dem som är betalda av det offentliga. Men det är just det som vi försöker se till. När man säger att det inte bara handlar om det som betalas av det offentliga visar sig ännu en lucka, ännu en anledning att vara orolig. Det är ett systemskifte på gång. Vården ska alltså inte enbart betalas av det offentliga utan också av någon annan. Genom bristerna och sprickorna i svaren sipprar det fram att det är självklart att vården ska ges på lika villkor. Det är inte längre självklart att vården enbart ska vara offentligt finansierad, utan någon annan ska betala om den ska bli bättre. Vi får inget svar på frågan vad som händer med sjukhusen. Inte med ett enda ord har det berörts trots att det i upphandling nummer två är väsentligt vem som äger infrastrukturen. Man måste inse att sjukhusen är tunga infrastrukturpusselbitar som inte kan privatiseras i en vård som kan hålla låga kostnader. Det som påpekade är helt riktigt, och jag tänkte ta ett annat exempel. När ministern säger att vi inte skulle ha någon grund för vårt påstående att det hela fungerar bra är det bara att jämföra internationellt. Vi har i alla jämförelser en mycket högre kvalitet på den svenska sjukvården till en i internationell jämförelse mycket låg kostnad. De exempel som finns, där man alltså genomfört detta systemskifte, visar att kostnaderna ökar dramatiskt. 127 Socialminister (): var vänlig nog att säga att jag är förlåten för min okunskap eftersom jag är ny. Då torde det vara värre för dem som jobbat med dessa frågor och ändå uppvisar en sådan enastående okunskap och ett medvetet missförstående av det som jag sagt. I stort sett ingenting av det som talat om har nämnts i de svar som jag gett. Det finns ingen som här förespråkar den amerikanska modellen. Jag är anhängare av den svenska modellen, men jag är inte paniskt rädd för att låta andra än det offentliga utföra vård. frågade om entreprenörer vid upphandling, och hon säger att entreprenörer kan drabbas. Ja, det kan hända att en entreprenör vid den andra upphandlingen tappar det kontrakt som han haft. Det är naturligtvis hjärtevärmande att värnar om de entreprenörer som de över huvud taget helst inte vill se existera inom den verksamhet som finansieras offentligt. Det kan uppstå en del problem, men det handlar väldigt mycket om hur de avtal som det offentliga sluter med till exempel ideella organisationer eller företag formuleras. frågar om jag anser att vårdpersonal ska kunna utbilda sig på arbetstid för eventuella avknoppningar. Ja, vi har anslagit i budgeten för att underlätta för vårdpersonal som finns inom offentlig sektor och som ser framför sig en möjlighet att knoppa av en viss verksamhet. Vi vill hjälpa och stödja dem att ta det steget. säger att inte har något inflytande om kommer att säljas. Det beror helt och hållet på hur man formulerar de avtal som man sluter med andra parter, med ideella organisationer, med privata företag eller med andra. Man har naturligtvis möjlighet att bryta ett avtal om man vill skriva in sådant i ett avtal som man formulerar. Avtalet reglerar det som intressenten ska leverera. Om man inte lever upp till innehållet i avtalet kan det brytas eller man kan krävas på skadestånd. Jag undanber mig den typ av paralleller med som har dragits i debatten här. Det finns ingen i som förordar en sådan amerikansk modell. Jag gör det definitivt inte. Är det ändå inte lite besvärande att organisationer som när lagen togs fram pekade på alla de brister som den kommer att leda till? skriver att man ser positivt på att fler engagerar sig och driver verksamhet som har drivits i offentlig regi. De tycker att vården behöver ett utbud av olika vårdgivare där enskilda vårdentreprenörer har en given plats. De som är direkt involverade i vården säger att det är viktigt att man öppnar för detta. De står naturligtvis på patienternas sida. De står också på sin egen sida för att se till att de har goda arbetsvillkor i vården. Att jag inte presenterar en färdig lag när ni efterlyser konkreta besked beror på att vi ännu inte har berett den färdigt. Vi har ytterligare lite tid på oss att bereda den, för vi vill ha en lag som kan fungera så snart den träder i kraft. Jag varken kan eller ska lämna besked på varje punkt, men jag pekar på i vilken riktning vi ska gå. Vi välkomnar ideella organisationer och privata företag som under vissa former tar på sig en del av verksamheten. Det handlar inte om att privatisera verksamheter och sälja ut sjukhus, som man har sagt i debatten här, utan om att låta andra utföra en väl definierad del av vården som jag tror att de är kvalificerade att utföra. Ni, däremot, bestämmer er för att ni vet bättre än landsting.