prot · GU0920 · 2006-11-14 00:00:00 — Det är bara det att vi kommer att stå där med svar på fördelar och nackdelar med att lägga in utbildningen i högskolan, men utan svar på hur vi ska hantera den framtida rekryteringen, hur innehållet är utformat, vad vi tror om de långsiktiga kompetensbehoven och så vidare. Då står man där, ganska fattig, när man ska fatta beslut om en framtida utbildning. Det är skälen till att vi har kommit fram till att man ändå måste ställa frågor om framtiden, eftersom vi har ett långt perspektiv. Jag som har arbetat mycket med utbildningsfrågor vet att det är alldeles nödvändigt för att få bra kvalitet i utbildningen. 34 (): Jag vill inledningsvis säga att det måste vara väldigt olyckligt att det står så här i budgeten så att texten helt enkelt misstolkas. Jag tycker mig också höra en grundton i ministerns anförande av att det här med en utbildning som läggs på högskolorna där man kan skaffa sig akademiska poäng kanske inte är så tilltalande för justitieministern. Jag om någon vet väl vilken breddad kompetens som behövs inom polisen. Jag tycker att det behövs en integrering av andra typer av ämnen såsom psykologi, sociologi, språk och mycket annat, och jag tycker också att en eftersatt bit är alla de miljöfrågor som också ska in under det här taket. Jag lyssnade på en tv-debatt om bemötande, om hur man bemöter människor. Hur bemöter man människor i kris, för det är vad en polis oftast gör? Han möter våldtagna kvinnor, han möter missbrukare, som också är människor, och han möter barn som misshandlats. Det handlar om en räcka olika människor. Det måste alltså vara ett misstag att det sägs att utbildningen ska kortas. Jag kan inte läsa det på något annat vis, och jag reagerar över det, precis som och även andra reagerat över det. Jag har full respekt för att det är ett mycket komplicerat och svårt yrke, och jag tycker verkligen att det behöver breddas. Jag har läst direktiven till utredningen och tycker att man där tar upp ganska mycket. Jag har dem inte med mig nu och har heller inte lusläst dem minuterna innan den här debatten, men det tas upp en hel del. Jag vet också att utredningen ska vara klar . Men visst är det olyckligt, justitieministern, att det står som det står i budgeten? Det är inte bra, eftersom det är upplagt för att misstolkas. 35 (m): En del läser även budgetpropositioner som en viss potentat läser . Man vill missförstå. Vi har använt ungefär samma formuleringar som finns i kommittédirektiven. Det finns en myt som man gärna driver om att kanske inte alliansen som helhet men i vart fall skulle vara för en kortare polisutbildning. Det är inte sant. Det jag sagt , och det vi varit noga med att poängtera, är att man mot bakgrund av behovet av specialisering bör fundera över om de obligatoriska delarna i polisutbildningen kan bli något färre till förmån för en specialisering i övrigt. Jag delar den uppfattning som framför, nämligen att det är ett komplicerat arbete och det finns många moment som behöver tas upp, men låt mig också nämna skälet till att man även måste diskutera innehållet. Det gäller kopplingen mellan utbildningen och verksamheten. Vi har fortfarande för få kopplingar mellan polismyndigheterna och polisutbildningarna. Vi måste fortfarande ställa frågor om den praktik som man har i slutet av sin utbildning, alltså hur den bör vara utformad för att fungera . Jag har inte några problem vad gäller akademiska poäng eller akademiska studier. Jag har varit ordförande för ett stort och fint universitet, och jag vet också att polisutbildningarna i både och håller mycket hög kvalitet. Jag har stor respekt för det. Likväl är det så att man fått lägga ned lite extra arbete på att fundera över hur kopplingen och innehållet ska se ut mellan den teoretiskt akademiska delen och den praktiska träningen. Det har man fått göra när det gäller sjuksköterskeutbildningen och andra vårdutbildningar inom högskolan, till exempel den utbildning man måste få om man ska bli läkare. Det fordrar att man bryr sig om innehållet, och det utredningsdirektiv som föreligger gör inte det, tyvärr. Det krävs en vidgning. Jag tror att det är viktigt att vi får stöd för en framtida polisutbildning ute i verkligheten, att vi känner att vi utbildar för den verksamhet som ska bedrivas och att det finns en nära koppling. Också det talar för att vi måste fundera över om det finns utbildningsdirektiv som borde komma med. Låt mig även nämna att jag är bekymrad över rekryteringen till polisutbildningen. Jag är förstås överlycklig över att så många ungdomar vill bli poliser, och kraven är ju ganska tuffa. Jag tror dock att det finns ytterligare ungdomar som skulle kunna bli riktigt bra poliser, men de kommer aldrig i fråga. Frågan är inte lätt att hantera eftersom vi vill ha likvärdiga regler och annat. Likväl står och faller trovärdigheten hos polisen med att man har en bra förankring i folkhavet, och därför måste vi ställa frågor om antagningen och rekryteringen och hur den ska se ut så att vi inte får en alltför snäv rekryteringsbas. Dessutom ska poliser verka i hela och under olika förutsättningar. Vi har problem . Vi vet att vi har problem när det gäller att få unga, nyutbildade poliser att vilja arbeta i till exempel jag tar det som exempel eftersom det är den enda ort jag törs hänga ut utan att någon blir ledsen. De står inte i kö för att få tjänstgöra där, och då måste vi utifrån det fundera på vad som kan göras beträffande utbildning och rekrytering just för att kunna tillse att vi har tillräckligt många väl utbildade poliser som kan verka i landet. Det finns alltså många innehållsmässiga frågor där jag inte tycker att vi har ett tillräckligt bra beslutsunderlag utan anser att mer uppgifter behöver tas fram. Jag har inga konspiratoriska avsikter med det. Min enda ambition är att vi ska få ett riktigt bra underlag för att kunna ta fram en ny polisutbildning den kommer inte att föreligga förrän om kanske som fungerar och ger oss den kompetens och den personal som vi behöver och som håller måttet framåt. Det är bakgrunden och skälen till att vi kommer att överväga hur det hela ska se ut framöver. 36 (): När vi talar om polisutbildningen har ju jobbat hårt för att få en akademisk yrkesutbildning för polisen. När det gäller att se över möjligheterna till en sådan utbildning vid olika högskolor, liksom rekryteringen, är det en fråga för justitieministern. Jag kommer från glesbygden, från en landsbygdskommun där vi har det svårt. Senast satt jag i tv och diskuterade polisbristen i Västerdalarna. De kontakter vi har, och som även Småkom har, talar för att om utbildningen läggs på olika högskolor i landet blir det lättare att rekrytera också till landsbygden. Jag har full respekt för och tror att justitieministern är mycket seriös när det gäller dessa frågor. Det tvivlar jag inte alls på. Jag vill fortfarande hävda att jag inte haft några bekymmer med att läsa budgetpropositionen, och där står faktiskt att polisutbildningen bör kortas. Det står svart på vitt, och jag vet inte hur man annars ska tolka det. Det är nog fler än jag som har bekymmer med det. Men det är väl bra att nu får förklara detta. Min andra fråga gäller innehållet. Ministern säger att man ska återkomma . Jag hoppas att det blir så för nu finns det en stor oro. Jag har träffat många som kan tänka sig att utbilda sig till polis även i landsbygden, men de tycker att det finns en fördel med att få akademiska poäng. 37 (m): Jag förstår att skäl för att förorda en akademisk polisutbildning är att man då kan lägga utbildningen på olika högskolor runtom i landet. Ja, det är ju ett intressant skäl. För mig är drivkraften kvaliteten i utbildningen som sådan, och då kan den mycket väl vara akademisk. Jag tror dock inte att man ska sprida utbildningen till hur många utbildningsenheter som helst. Det finns en gräns för det, men det är klart att man inte behöver bedriva den på bara två eller tre ställen. Jag vill också nämna att vi har en väl fungerande distansutbildning. Den har fungerat mycket bra och gett goda resultat. Det finns en del att lära av just den utbildningen, vilket inte heller tas till vara i det utredningsdirektiv som finns . Jag tror att man av den kan lära sig en del både vad gäller rekryteringen och hur utbildningen kan läggas upp. Man får inte vara så fyrkantig att man inte tar in den typen av erfarenheter i arbetet med en framtida utbildning. Det finns aspekter på detta som man kan väga in, men regeringens ambition handlar, som sagt, om utbildning, om att vi ska kunna lägga fram ett genomtänkt förslag vad gäller helheten. Ambitionen är att skapa en polisutbildning som håller , och då tror vi inte, eller är i vart fall tveksamma till, att det räcker med det som den nu arbetande utredningen kan leverera med de direktiv den har . Det är skälet till att vi ser över direktiven, alltså i syfte att eventuellt vidga dem. Vi återkommer , för självklart vill vi inte dra ut i onödan vad gäller det arbetet. Tvärtom, ju fortare vi får fram ett bra underlag desto bättre. Då får både riksdag och andra intressenter möjlighet att diskutera underlaget. Låt mig också säga att de högskolor och andra som är intresserade av att bedriva polisutbildning själva tagit fram en hel del intressanta koncept, om jag kallar dem så. Även de kan studeras i ett arbete som har en något vidare ram än vad direktiven för den nuvarande utredningen har. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2006/07:41 om vållande i trafikbrott 38 (m): har frågat mig vilka bedömningsgrunder jag har till mitt ställningstagande att inte lägga förslaget till lagstiftning om vållandebrott i trafiken på bord. dödas och skadas många människor på grund av alkohol i trafiken. Det här är mycket allvarligt, och kampen mot rattfylleriet är därför en mycket viktig fråga för mig och för hela regeringen. Jag vet att den är det även för oppositionen. Allians för rättspolitiska grupp har förespråkat en strängare syn på alkohol i trafiken. Jag står givetvis fast vid denna uppfattning, det bör till en strängare syn på vållande till annans död som sker i samband med rattfylleri. Min grundinställning är emellertid att det finns skäl att skärpa synen på flera allvarliga brott. Lagrådsremissen som den här interpellationen handlar om byggde på en departementspromemoria som togs fram som betänkande remitterades. hade tidigare övervägt frågan och föreslog inga straffskärpningar. Promemorian möttes av skarp kritik från de flesta av de instanser som granskade lagförslagen från juridiska utgångspunkter. Domstolar, universitet och flera myndigheter avstyrkte förslaget och ansåg det olämpligt att bryta ut en typ av vållande och ge sådana brott en strängare straffskala när det finns andra vållandebrott som innefattar samma medvetna och allvarliga risktagande och samma allvarliga konsekvenser. Jag har förståelse för den kritiken. Det kan exempelvis vara svårt att motivera att det ska utdömas ett lindrigare straff för den som orsakar någons död i samband med sjöfylleri än vid rattfylleri. Vissa instanser som i och för sig tillstyrkte förslaget ansåg också att motsvarande straffskärpning borde övervägas vid vållande i samband med sjöfylleri. Den skarpa kritik som riktades mot förslagen är skälet till att lagrådsremissen återkallades. Det är angeläget att åstadkomma långsiktigt hållbara lagförslag, och jag vill därför se efter hur vi kan tillgodose ambitionerna i det återtagna förslaget i en form som juridisk expertis inte ifrågasätter, i alla fall inte så hårt som de har gjort i det här fallet. Min ambition är att återkomma med förslag som markerar det allvarliga med vållandebrott som sker i samband med bland annat rattfylleri men som inte innebär att lika allvarliga brott behandlas olika vid domstolarnas straffmätning. Därtill kommer regeringen att ge ytterligare förslag i syfte att minska antalet drogrelaterade olyckor i trafiken. 39 (): säger att det här är en viktig fråga. Hennes insats mot rattfylleri har varit att dra tillbaka det förslag som skulle ha inneburit att vi hade fått den särskilda brottsrubricering som många efterfrågat, de straffhöjningar som hade behövts och den möjlighet till provtagning som behövs i mycket större utsträckning allt detta för att förminska antalet döda i trafiken på grund av rattfylleri. Det är din insats, . Och så hänvisar du till remissinstanser! Här är remissammanställningen. Om du har läst den vet du att de allra flesta är positiva och att det är ganska få som avstyrker, såväl bland domstolar som bland andra myndigheter. Visst är det så att vissa avstyrker och är kritiska, men så är det ju alltid! Varje lagförslag är det några som avstyrker. Men majoriteten gör det inte. Därför kan det i alla fall inte vara detta som är det verkliga skälet till att man nu sviker alla de människor som hade hoppats på den skärpning som förslaget innebar. Många har ju tyckt det är viktigt med ett särskilt brott för att det ger en markering av hur allvarligt man ser på det. Vi hade ju precis samma diskussion när vi införde brottsrubriceringen människohandel. Det handlade ju också om sådant som redan var straffbelagt. Men vi kan se hur mycket den frågan har hamnat i fokus när vi nu har en särskild brottsrubricering för det, och hur mycket lättare det är att följa andra saker än lagstiftningen när man har ett särskilt brott. Här hade vi en möjlighet att göra samma sak när det gäller rattfylleri. Vi hade en möjlighet att redan från årsskiftet ha ett sådant brott och en möjlighet att göra provtagningar. Det kunde ha gjort att fler personer som kör berusade hade kunnat dömas och dessutom sedan kanske kunnat få den hjälp och det stöd som behövs. Allt detta var möjligt, men det var på ditt initiativ, , som regeringen drog tillbaka förslaget. Och det är du som har svikit brottsoffren. 40 (m): Det är alltid så att lagförslag kritiseras av vissa, säger . Det är helt sant, och det är inte alltid man kan lyssna på dem. Men det fanns tydliga indikationer på att Lagrådet i det här fallet skulle ha mycket allvarliga invändningar. brukar ju i andra debatter här i kammaren hävda att regeringen borde lyssna mer på Lagrådet. Jag tyckte att det fanns anledning att ta tillbaka förslaget redan nu för att se om vi i en proposition någorlunda snabbt ändå kan åstadkomma det som och jag är överens om tuffare tag mot rattfyllerister utan att för den skull göra misstag i fråga om den juridiska utformningen. Den statistik som används vad gäller vållande till annans död visar ju att av fallen inte är alkoholrelaterade. Det är väldigt svårt att se hur en så stor andel av de här brotten skulle kunna anses vara helt ointressanta. Jag tycker till exempel att det finns en jämförbarhet mellan sjörattfylla och vanlig rattfylla, om man får uttrycka sig så omilt. Det är inte ett mindre oförsiktigt agerande att ta livet av någon genom att fara fram vårdslöst och berusat till sjöss än i vägtrafiken. Det är klart att mycket skulle vara vunnet om vi kunde få in även detta i lagändringen, så att man slipper denna diskrepans mellan olika linjer. Det är enkelt att i en debatt säga att man nu försenar en seriös möjlighet att förhindra eller i vart fall straffa och tydliggöra hur allvarligt man ser på den här typen av brott. Men jag delar inte den uppfattningen. Lagen som hade velat få igenom skulle i bästa fall ha gällt från . Det kan inte handla om många månader som man behöver försena det hela med. Möjligen blir inte detaljerna i ett lagförslag så bra när man lägger fram det före valet och skickar iväg det i hast till Lagrådet. Det försöker vi rätta till . Vi kommer att komma tillbaka med ett mer genomarbetat förslag tillsammans med en del andra konkreta förslag som alliansregeringen har, i syfte att motverka det förskräckliga faktum att antalet människor som kör berusade i trafiken och därmed riskerar andra människors liv ökar. 41 (): säger att sådan lagstiftning borde införas också när det gäller sjöfylleri. Det är väl inget som hindrar att man gör det, men man behöver väl inte dra tillbaka ett förslag av det skälet? Man skulle kunna införa lagstiftning enligt förslaget och sedan komplettera med bestämmelser om sjöfylleri. Det har jag inte på något sätt några invändningar emot, och det vore hur enkelt som helst att göra det. Men för den sakens skull behöver man inte dra tillbaka ett förslag och därmed spoliera alla de förväntningar som har funnits på att vi i ska skärpa de här bestämmelserna. har du, , och den borgerliga regeringen sett till att denna skärpning inte blir verklighet. hänvisar till Lagrådet. Det blir närmast en smula komiskt. Om det är något som har hänt under din korta tid som justitieminister är det nämligen att Lagrådet har kritiserat regeringen. säger du att man i Lagrådet kanske skulle ha varit kritisk till förslaget. Det är möjligt, men av det du säger kan man dra slutsatsen att du som justitieminister skulle reagera starkt om Lagrådet skulle komma med kritik. finns det ett annat lagförslag det handlar ett förslag om sänkt fastighetsskatt för , och många andra, och det innebär att de kommer att tjäna och om det förslaget sade Lagrådet att det stred mot grundlagen, alltså mot demokratin, och att man inte hade berett det i rätt tid. Det är den allvarligaste kritik som en regering kan få, och du har inte lyft ett finger! Du säger alltså att lagrådskritik är helt acceptabel när det handlar om fastighetsskatt, men när det handlar om rattfylleri drar du tillbaka förslaget innan det ens har hunnit få kritik av Lagrådet. Förklara hur detta går ihop! Förklara varför det är rätt att gå emot Lagrådets kritik och driva igenom ett förslag om fastighetsskatt trots att man har struntat i grundlagen, som är grunden för demokratin, som man med hänvisning till samma lagråd drar tillbaka ett förslag innan Lagrådet ens har hunnit komma med något yttrande! 42 (m): Jag vill gärna vara tydlig med att jag som justitieminister har mycket stor respekt för Lagrådet, och jag försöker vara konsekvent i att både lyssna på och tillvarata Lagrådets synpunkter. Den kritik som har framförts i andra frågor än den som vi diskuterar här och , och som jag gärna vill hålla mig till, handlar till stora delar om att vi i riksdag har infört en budgetordning som innebär att det är nästan omöjligt för en nytillträdd regering att genomföra några förändringar utifrån väljarnas önskemål utan att få allvarlig kritik av Lagrådet. Vi påpekade detta när dessa förändringar trädde i kraft, men ni socialdemokrater blundade för det. Det beklagar jag. Likväl, om vi återgår till det vi diskuterar, slängde du som tidigare justitieminister in ett förslag före valet som inte var tillräckligt bearbetat. Det fanns mycket som talade för en allvarlig kritik. Jag tyckte att det var lite tråkigt att få den kritiken med tanke på att vi driver frågan om att skärpa straffen och synen på berusning i trafiken. Av det skälet tyckte jag att det var bra att ta hem förslaget och se om vi kunde göra några förbättringar, för att sedan lägga fram det tillsammans med de andra förslagen som vi tänker lägga fram för att förhindra det ökade problemet med berusning i trafiken. Det var det enkla resonemang som fördes. Sedan kan man gå till torgs och säga att vi kommer att vara ansvariga för att ingenting görs mot rattfylla. Men det handlar faktiskt om att seriöst försöka göra något som var halvbra riktigt bra. Det tycker jag man borde vara överens om att ha som ambition. Det är för viktiga frågor för att slarva över dem. Det är i varje fall min ambition i arbetet. 43 (): Det är trist att du använder uttrycket slängde in. och andra som har jobbat med detta i månader och lagt in ett fint arbete i detta ska inte behöva höra deras högsta chef säga att något har slängts in. Det var ett mycket noggrant arbete utfört av ytterst kompetenta tjänstemän. Det handlar inte om att slänga in något utan det handlar om att besluta om en lagrådsremiss. Du bör uttrycka dig på ett annat sätt när det gäller de tjänstemän som har arbetat fram förslaget på . Jag hoppas att vi slipper den typen av uttryck . Det här handlar alltså om ett förslag där vi kunde ha haft en bättre möjlighet för polisen att ta prov. Det gäller ett särskilt brott där många har efterfrågat denna möjlighet. Det gäller höjda straff och minimistraff för dem som kör ihjäl oskyldiga människor berusade. Allt detta kunde ha varit möjligt. Då hänvisar du till Lagrådet, och du försöker ge en förklaring. Men jag tror att många fortfarande undrar hur det kommer sig att du är så noggrann när det gäller ett lagrådsyttrande om trafikbrott som ännu inte har kommit när du fullständigt struntar i att man har fått den mest allvarliga kritiken en regering kan få när det gäller demokratiska former. Det framgår uttryckligen att det inte handlar om utan tvärtom och om att den beredning som har förekommit i ärendet inte motsvarar bestämmelserna i regeringsformen. Det framgår att trots den knapphet på tid som har rått borde det ha varit möjligt att bredda remissförfarandet. Så säger man, . Du borde kanske läsa på lite innan du säger sådana saker i . Vad du gör, , är sammanfattningsvis: Du återkallar något som många människor har hoppats på. Du hänvisar till ett lagråd som ännu inte har fattat beslut. Du struntar som justitieminister fullständigt, trots att det är din uppgift som justitieminister, i att återkalla de lagförslag som bättre passar en moderatledd regering. Där handlar det om stora förmögenhetsöverföringar till och andra rika människor. Då spelar Lagrådet ingen roll. Men när det handlar om bestämmelser om trafikbrott är det annorlunda. Jag vill erinra om att debatten gäller interpellationen, inte andra saker. Det är strikt enligt ordningen. Här är det jag som för ordet. Man får gärna nämna Lagrådet, men vi ska debattera vad som står i interpellationen. Det är riksdagsordningen. Det fanns ett inlägg som gick utöver detta in på andra frågor. 45 (m): Jag har inte kritiserat tjänstemännens arbete, men jag kritiserade det politiska beslutsfattandet att skicka i väg ett förslag som rönte sådan kritik. Jag tog ett annat politiskt beslut, nämligen att försöka lyssna mer på de invändningar som fanns. Justitiekanslern påpekade i sammanhanget att det ankommer på lagstiftaren att beakta kravet att likvärdiga fall i princip ska bedömas lika, det vill säga att olika typer av brott faktiskt inte ska behandlas helt olika. Då finns det när det gäller vållandebrotten problem i den utformning som reglerna hade fått med det förslag som skickade i väg till Lagrådet. Vi fann att det fanns anledning att fundera över om vi kunde rätta till det. Det kommer vi att göra och återkomma med detta. Respekten för varandra är otroligt viktig i det här arbetet. Vi gör olika bedömningar om hur man ska lyssna på detta. Sedan är det ingen som vet vilka resonemang jag har om hur Lagrådet behandlas i olika sammanhang i övrigt. Min grundinställning kvarstår, nämligen att vi måste vara noga med både beredning och annat i det här ärendet. Det gäller oavsett om det handlar om frågor som i det här fallet hanterades av den förra regeringen eller om det handlar om frågor som vi hanterar i den regering där jag nu är en del av arbetet. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2006/07:42 om förändrad brottsutveckling 46 (m): har frågat mig vilket beslutsunderlag jag har haft och vilka bedömningar jag har gjort vid utformningen av rättsväsendets resurstilldelning i budgetpropositionen. Den nya regeringen har sjösatt den mest ambitiösa satsningen någonsin på rättsväsendet. Vi har bland annat annonserat en kraftig ökning av antalet poliser med målet att vi ska ha 20 000 poliser . Sammantaget har anslaget till rättsväsendet ökat med drygt 1 ½ miljard jämfört med den förra regeringens anslag . är säkert bekant med flera av de underlag jag tagit del av. Den samlade bild som framkommer av Brås statistik visar exempelvis att den förra regeringen inte på något avgörande sätt lyckats förbättra tryggheten i samhället.