prot · GU098 · 2006-10-11 00:00:00 — 1 § Partiledardebatt med anledning av regeringsförklaringen 1 i (s): Ledamöter och kamrater! har gått sedan väljarna sade sitt. har fått en ny regering. fick vad de önskade, en regering med majoritet i , med en stark dominans för högern. Det är närapå en enpartiregering. Marginalerna blev små. Röstmässigt är det ingen majoritetsregering. Regeringen har av väljarna bakom sig. Ingen borgerlig regering i modern tid har tillträtt med ett mindre folkligt stöd. Vi socialdemokrater har förlorat regeringsmakten och 14 riksdagsmandat. För oss följer av internt analysarbete. Vi ska utveckla vårt parti och vårt arbete. organiserar vi oss för att driva en kraftfull och konstruktiv oppositionspolitik. Vår slutsats är inte att socialdemokratisk politik inte behövs, tvärtom. Vi är trots motgången i särklass största parti. Nära en halv miljon fler människor har röstat på Socialdemokraterna än på det största borgerliga partiet. Bakom oss står 1 942 625 väljare. Vi tänker inte svika dem. Våra väljare vet var vi står, herr talman. Vi står på löntagarnas sida. Vi lovade att styra mot ett som konkurrerar med trygghet och kunskap, inte med låga löner. tar vi tillsammans med fackföreningsrörelsen kampen för kollektivavtal och anställningstrygghet, mot låglönekonkurrens, svartarbete och usla villkor. Det här var ju en del av valrörelsens centrala tema. Jag kunde aldrig drömma om att det i samband med regeringsbildningen, herr talman, skulle bli en fråga som återigen blev aktuell. Och som om det inte var nog så har vi ovanpå detta fått ytterligare ett flagrant exempel på ett statsråd som sätter sig över lagen. Det är kulturministern som har avstått från, som en politisk demonstration uppenbarligen, att betala den tv-avgift som är en förutsättning för en fri radio och television. Vi kommer att komma tillbaka till det. Det enda intressanta som jag vill ha ett svar på av regeringschefen är: Visste han om detta? Var han informerad om det här i förväg? Det bör väl rimligen dagens debatt ge ett svar på. Våra väljare vet var vi står. Vi står också på de arbetslösas sida. Vi lovade att föra en ekonomisk politik som skapar nya jobb. Vi lovade att förbättra a-kassan. kommer vi att leda kritiken mot en politik som i stället försämrar a-kassan, minskar tryggheten, pressar lönerna nedåt och den öppna arbetslösheten uppåt. Vi står på de människors sida som oroas för vården. Vi lovade att öka tillgängligheten och resurserna till sjukvården. Vi vill att vården ska ägas av oss alla tillsammans, inte av riskkapitalister. tar vi upp striden om utförsäljningar av sjukhus, om avgifter och gräddfiler i vården. Vi står på de sjukas och förtidspensionerades sida. Vi lovade att värna sjukförsäkringen och fortsätta kampen mot ohälsa. Vi ville förbättra för de förtidspensionerade och bygga ut lönebidragen. ska vi driva motståndet mot de borgerliga smygförsämringarna av sjukpenningen och de stora förändringarna av förtidspensionen. Vi står på de äldres sida. Vi lovade en politik för att göra till världens bästa land att åldras i. ska vi leda upproret mot alliansens pensionärsskatt. Vi går till attack mot varje förslag som gör det dyrare för äldre att hämta ut medicin eller söka vård. Vi står på barnens och deras föräldrars sida. Vi lovade att anställa fler i förskola och fritids. Vi lovade att ge mer resurser till de skolor som har det tuffast. Vi ville värna föräldraförsäkringen och sänka maxtaxan. Vi ska slåss för en skola som är för alla, mot segregation och den utslagning av killar och tjejer som riskerar att bli effekten av elitistiska skolpolitik. Vi står för det gröna folkhemmet. Vi står för miljön. Vi står för kampen mot den globala klimatförändringen. Vi står för samhällets ledarroll i utbyggnaden av en satsning på en ny energi, en utbyggnad som också kommer att komma landsbygden till del. Vi står för solidaritet och rättvisa. Vi tänker ta varje möjlighet, herr talman, att påminna den borgerliga regeringen om hur det kommer sig att de får ta över ett i så bra skick. Budgetsaneringen lade grunden till en stark ekonomi, och den bars av hela svenska folket av misskötsel och försummelse. Starka och ansvarstagande fackföreningar har gjort en varaktigt hög tillväxt möjlig. En utvecklad välfärd för alla har skapat den trygghet i förändringen som driver fram det nya. Mångåriga och medvetna satsningar på kunskap, forskning, ny och grön teknik har gjort att står sig väl i den globala konkurrensen. Bättre förutsättningar har aldrig serverats en tillträdande regering. De får, som skrev dagen efter valet, en smakstart eller ett gyllene läge. Låt mig läsa in till protokoll hur dessa goda förutsättningar ser ut. har haft en tillväxt som legat över både EU- och OECD-snittet. I tillväxt per invånare har till och med slagit . Ekonomin fortsätter att utvecklas starkt. Tillväxten var jämfört med . Jobben blir fler. 440 000 fler är sysselsatta jämfört med . har 93 000 nya jobb skapats. En stor del av de nya jobben växer fram i de mindre företagen. startades 44 585 nya företag i . En högre siffra för nyföretagande har aldrig uppmätts. När fler får jobb blir det också fler arbetssökande. Arbetsutbudet har ökat med 58 000 fler personer . Ändå faller arbetslösheten. I går kom nya siffror från Ams. Den öppna arbetslösheten ligger , vid regeringens tillträde, på . Och den kommer att falla ytterligare . Inflation och räntor är fortsatt låga. 1994 var räntorna i 4 ½ procentenheter högre än de tyska. ligger tyska räntor strax över de svenska. De offentliga finanserna är urstarka. Mellan ligger det genomsnittliga överskottet i de offentliga finanserna på , väl i linje med det överskottsmål som har ställt upp. I de prognoser som vi har lämnat efter oss i har överskottet 2006 stigit till , tack vare sjunkande arbetslöshet och minskad ohälsa. Statsskulden minskar i snabb takt. Bytesbalansen visar också överskott på . Produktivitetsutvecklingen i näringslivet ökar . Lika mycket ökar realinkomsterna för hushållen. World Economic Forum utnämnde till världens tredje mest konkurrenskraftiga ekonomi, och vi har passerat såväl som . Jag hävdar att den borgerliga regeringen kommer till ett dukat bord. Dagens ekonomiska läge ger regeringen alla möjligheter att föra en politik som ökar rättvisan. Det hade vi gjort om vi fått chansen. Med dagens starka utveckling behövs inga åtstramningar för sjuka och arbetslösa, inga attacker på välfärden eller löntagarnas rättigheter. vilar ansvaret tungt på den nya regeringen att både hantera problemen och ta vara på möjligheterna. Jag önskar att jag kunde känna tillförsikt, men jag känner en stigande oro. Det enda riktigt skarpa i regeringsförklaringen är förslaget om skattesänkningar på 37 miljarder . Det var knappast oväntat. På listan över planerade skattesänkningar efter 2007 finns avskaffad värnskatt det gynnar de bäst ställda, slopande av resterande del av förmögenhetsskatten dito, också de bäst ställda, avskaffad fastighetsskatt och steg två i jobbavdragen. Konstruktionen av den avskaffade fastighetsskatten kan mycket väl komma att bli sådan att den också ger väldiga fördelar för de absolut bäst ställda. Det handlar om ytterligare i sänkta skatter. Ska dessa åtaganden kommer många av de andra vallöftena som ställts ut i alliansens valmanifest och av de borgerliga partierna var för sig att få stryka på foten. Då ryker utlovade höjda garantipension, lovade fördubbling av barnbidraget och utlovade höjda tak i sjukförsäkringen. Då blir det inget av löfte om att övertrumfa alla socialdemokratiska förslag på välfärdsområdet. Jag hoppas att jag har fel, men jag är rädd att det i stället blir som det brukar under borgerliga regeringar. Man utlovar satsningar men orkar inte göra prioriteringarna, så man börjar med det man är överens om, att kraftigt sänka skatterna. När glädjekalkylernas dynamiska effekter uteblir, när de arbetslösa inte får jobb trots att förmögenhetsskatten sänkts, när kassan börjar sina är det för sent att börja prioritera. Då ökar skuldsättningen, räntorna drivs upp, då stagnerar utvecklingen och arbetslösheten börjar stiga. Så är vi där igen i det ekonomiska moraset. Felmarginalen må vara större när man har så goda ekonomiska förutsättningar, men så stark är inte ekonomi att den tål ett nytt borgerligt vanstyre. vet vi mer. Då läggs den budget fram som är den nya regeringens proposition. kommer den att lägga fram sin sista budget. Däremellan ska vi socialdemokrater granska regeringen, hårt och ljudligt, inte minst i denna kammare, med frimodighet och initiativkraft, med ansvar och konstruktivitet hos den partigrupp, hos det parti, hos de politiker som har varit med om att bygga starkt och sätta det bygget i verksamhet utifrån principen om allas lika rätt och allas lika värde. Det är tryggheten som utvecklar . Det är tryggheten som har gjort att vårt land hävdar sig bättre än andra länder. Låt oss inte fördärva detta! Låt oss satsa på en fortsatt politik präglad av full sysselsättning, arbete åt alla och en rättvis fördelning! 2 Statsminister () replik: På valnatten meddelade sin avgång. kommer en ny socialdemokratisk ledare att väljas. Naturligen kommer mycket av diskussionen om hur politiken ska formas inemot 2010 att föras i tiden efter att detta val är gjort. Ändå har jag några kommentarer. Nej, , vi har inte fått en enpartiregering. Svenska folket har valt bort en enpartiregering. Vi har fått en flerpartiregering som innehåller fyra partier. Det går att här stå och ondgöra sig över ett valmanskårsunderlag för denna regering på från en man som ledde med strax i en tidigare regering, som sade sig vara beredd att fortsätta att regera med ett eget underlag även när opinionssiffrorna pekade ned mot . Det är snarare så att vi har gjort något unikt i att det nu finns ett majoritetsstöd och att vi har haft det som utgångspunkt. Frågan är: Har landet fått en enpartiopposition? Är det så att Socialdemokraterna ensamt anser sig utgöra hela oppositionen, utnämner alla skuggministrar, talar för allt och alla i det som ska vara? Ska ni fortsätta som förut, som det var när ni regerade? Ensam är stark, också i opposition. Vi är de enda som existerar. 22 stycken statsråd har valts in och i en del fall hämtats utanför politiken. Det har skett förr i historien. Saker har redovisats för mig som inte är bra och som ska rättas till. Det sista som är känt hade inte redovisats för mig. Det känner jag mig mycket besviken inför. Det är inte acceptabelt. Det ska också rättas till. Men menar att detta inte har hänt förut? Menar att det inte finns exempel på detta tidigare? Hur beklagligt det än är i det enskilda fallet vore det intressant att höra vad han menar då. Jag får återkomma till det dukade bordet, herr talman. 3 i (s) replik: Först är det röststödet. Jag säger det, för det är viktigt för denna kammare att komma ihåg att den nya regeringen har ett svagt stöd i folkopinionen. Det är viktigt, för det ger inget som helst underlag för att driva ett systemskifte. Vi vet ju vad ni har i bagaget, vad ni drömmer om på den borgerliga sidan, alltifrån arbetsrättens försvagande över till att fördärva för de fackliga organisationerna. Det är där ni finns. Det är ett systemskifte som börjar där. Min poäng med att erinra om röststödet är att säga att ett sådant mandat inte gavs i valrörelsen. Det blir stenhård strid om detta, i kammaren men också utanför parlamentet naturligtvis. Jag varnar för att bädda dåligt avtalsrörelse. Sedan är det lite sensationellt att påstå att jag vid de regeringsbildningar jag har gjort har rekryterat en person som har en sådan utomordentligt flagrant attityd till skatter och avgifter som den nya kulturministern tycks ha. Det är ju inte vad som helst. Avgifterna till public service är ju till för att vi politiker inte ska lägga oss i, och så har vi den högsta politikern i sammanhanget som medvetet avstår från att betala avgifter. Det är ett sätt att undergräva hela den verksamhet som public service står för. Det är också ett sätt, herr talman, att demonstrera en attityd till skatter och avgifter som regeringschefen är överslätande till som skrämmer mig. Vad är det vi ser? Kan inte säga att det som hon uppenbarligen undanhöll honom i information är av sådant slag att det i grunden fördärvar hennes politiska situation? 4 Statsminister () replik: Detta med mandat är oerhört centralt i politiken: Vad har man vunnit stöd för att genomföra? Det unika i den situation som har varit är ju den förberedelse och den fördjupning som försiggick inom före valdagen. Där utformades en tydlig politik för att fler skulle få jobb. Det syntes i . Det syntes i den gemensamma vårmotion som lades på bord. Det syntes i det gemensamma valmanifestet. Det var unikt i vilken grad besked lämnades före valdagen om vilken politik som avsågs föras både det som väljarna lätt kunde ta till sitt hjärta och också en del kärvare besked om åtstramningar i bidragssystem. Vi har öppet redovisat detta. Vi var det enda tydliga regeringsalternativ som berättade vad vi ville föra för politik. För detta har vi vunnit ett majoritetsstöd. Det kan ingen, inte heller , försöka förändra via att diskutera det på ett annat sätt än att vi har fått detta tydliga mandat för att föra den politik som ska följa. Här pratades mycket om lönesänkningar. Mitt intryck när det gäller avtalsrörelsen är att det inte är någon som går fram och begär lönesänkningar eller ser det framför sig. Det som diskuteras är ju snarare att man försöker få upp sina löner, precis på det sätt som vi sett förut i löneavtalsrörelser. Låt mig sedan bara ta upp det dukade bordet. Jag vet inte om detta dukade bord egentligen menas vara dukat för den nya regeringen eller för efterträdare. Fortsätter den här beskrivningen länge till kommer det snart att vara helt omöjligt för vilken socialdemokrat som än väljs att hävda att det finns någon sorts samhällsproblem att reagera inför. Det är socialdemokratins egen sak att sortera. Jag bara noterar att det som alltid glöms bort i beskrivningar och uppläsningar av siffertal är alla människor som står utanför arbetsmarknaden och de sociala trygghetssystemen, som möter en skola som inte fungerar och som möter en vård med köer. De får inte plats längre i socialdemokratins beskrivningar. Jag tror aldrig att jag hört ett mer siffernissemässigt sätt att närma sig politiken än det vi just hörde i uppläsning. Det säger en del om vem är, men det säger också en del om behovet av förnyelse inom socialdemokratin. 5 i (s) replik: Jag skäms inte för att jag har lett rekonstruktionen av svensk offentlig ekonomi. Jag gjorde det efter det här gänget. Den historien känner vi. Jag skäms inte för det. Men jag blir lite orolig när det kallas för siffernissemässigt. Vad handlar nämligen detta om? Det handlar om människors pensioner. Det handlar om de resurser vi har till vården. Det handlar om de resurser vi har till skolan. Det handlar om att inte, , bli beroende av marknadens krafter för att finansiera det som är gemensamma angelägenheter. Ni har på den moderata sidan haft en dröm om att komma åt den gemensamma sektorn. Ni har dock aldrig klarat det i offentlig debatt, utan det blev med den metod som anvisade: att först köra sönder de offentliga finanserna för att därefter ge er på den offentliga sektorn. Jag, den regering jag har varit med i, det parti jag har företrätt och den rörelse jag är en del av har med kraft och uthållighet sett till att ta tillbaka greppet om det som är förutsättningen för vanliga människors trygghet i större utsträckning än någonting annat. Kalla det för siffernissemässighet, kalla det för vad du vill; du avslöjar bara din syn på offentlig sektor och din attityd till de människor som därigenom får ett rättvisare liv. Jag tycker att det är vidrigt. Sedan fick jag inget svar på den fråga jag ställde om kulturministern. Det kanske finns andra i regeringen som svarar i regeringschefens ställe. Det har vi ju lärt oss de här dagarna: Det överprövas, både vad gäller arbetsrätten och vad gäller skattemoralen. Det finns ju en tidigare statsminister som har uppfattningar om vad som bör gälla. En sak är viktig: Om man börjar säga, som det har sagts på den moderata sidan, att man kan släta över denna typ av medvetna misstag som har begåtts, ja, då är man på ett sluttande plan. Lagar och regler ska följas av alla. Allra mest viktigt är det naturligtvis att den som sitter i spetsen för verksamheten själv följer lagarna och reglerna och hävdar dem i alla lägen. Det förväntar jag mig av en tillträdande regeringschef och hans regering. 6 Näringsminister () replik: Jag tror att svenska folket mycket väl vet vad man har röstat på. Det kan inte råda något som helst tvivel om vad har gått till val på. Vi vill ha fler jobb. Vi vill ha fler företag i hela . Vi vill ha pengar till en bättre välfärd. Det är nämligen bara genom fler jobb, att fler människor har arbete, som vi kan få en bra välfärd. Jag tror att svenska folket vet om det. har naturligtvis ett behov av att skriva sin egen historia. Han ska snart sluta. Det är alltid trevligt för en avgående statsminister att få ett gott eftermäle, och är det ingen annan som talar om hur bra det har varit kan man ju tala om det själv. Jag tror inte att människorna känner igen sig. Jag tror inte att alla de arbetslösa känner igen sig. Jag tror inte att alla de sjukskrivna känner igen sig. När vi stred om siffrorna i årets valrörelse var detta obegripligt för många människor. Jag kommer ihåg att när jag ställde frågan, som jag gjorde på varje möte, hur många som kände någon som var arbetslös så räcktes alla händer upp. Det behövdes inte mer. Jag tror att det är oerhört farligt om vi som politiker inte förstår människors vardag, och är människors vardag utanförskap, arbetslöshet, sjukskrivningar och förtidspensioneringar. Men det är också revor i välfärden. Det är en skola som inte fungerar, det är vårdköer och det är äldreomsorg som inte är bra. Det vill vi ändra på. Jag lyssnade noga på vad statsministern, förlåt, , sade när det gällde jobben. Han räknade upp en massa utgifter, men han räknade inte upp hur vi skulle få jobb. Jag tycker att det skulle vara intressant när statsministern ni hör hur inrutad man är när nu är oppositionsledare att höra vad han vill göra för att få fler jobb i svenska företag. Jag hörde inte ordet företag. Det skulle vara intressant att se vad det är för förslag som den konstruktiva oppositionen nu vill komma med när det gäller fler jobb i . Välkommen att inleda samtalet kring den konstruktiva oppositionen! 7 i (s) replik: Precis som herr talmannen säger heter jag nu i ett vackert ortnamn, nästan poetiskt. Jag bär det nästan lika stolt som statsministertiteln. Så är det. får dock gärna tänka i de banorna, att det skulle kunna vara jag som var statsminister. Det kanske finns en och annan i som gör det; vad vet jag. (Applåder) Sedan sades det att vi inte skulle se verkligheten. Det gör vi naturligtvis alla i den här kammaren. Vi är alla djupt bekymrade över att människor är arbetslösa eller sjukskrivna självklart! Det är vägen att komma därifrån det handlar om. Hur ska vi se till att vi vänder utvecklingen? Där står två koncept mot varandra. Det var det valrörelsen handlade om. Där fick ni stöd för er linje, som ju handlar om att ge sig på de här ersättningarna och sänka skatterna och på så sätt öka drivkrafterna, som man säger. Vi tror att det där är en politik som kommer att resultera i vidgade klyftor, ökade orättvisor och ytterst få nya jobb. Vi är också bestämda motståndare till idéerna om att släppa fram nya arbetstillfällen som skattesubventioneras i tjänstesektorn. Vi tror inte på den vägen heller. Det är forskning, det är utbildning, det är grön teknik, det är regionalpolitik, det är infrastruktur, det är välskötta statsfinanser, det är låga räntor, det är låg inflation det är allt detta som skapar jobb. Det är allt detta som vi har stått för, och det är det jag är rädd kommer att raseras med en klassisk borgerlig politik. Det är så det ligger till. Där går skiljelinjen i svensk politik. har en replik kvar. Jag såg att tyckte att arbetsrätten skulle förändras i grunden. Det är väl en bra upptakt till en avtalsrörelse, , att på så sätt söka strid med fackföreningsrörelsen. Det skulle vara intressant att höra en ny näringsminister tänka högt omkring vad i arbetsrätten som ska försvinna för att på så sätt bädda för en lönerörelse som är avgörande för svensk ekonomis framtid. Talarstolen är er, fru näringsminister! 8 Näringsminister () replik: Det låter som ljuv musik när säger fru näringsminister, ska jag säga. När jag lyssnar till och de förslag han för fram noterar jag att väldigt mycket handlar om att bevara de transfereringssystem som finns, men det handlar väldigt lite om hur vi ska kunna få fler företagare att vilja anställa. Det är faktiskt så att om vi ska få jobb, om löntagare ska få jobb, om tjänstemän och arbetare ska få jobb, måste det finnas någon som anställer. Jag har sagt det förut här i kammaren, jobben ramlar inte ned från himlen. De kommer fram av att människor av kött och blod vågar starta företag, vågar anställa och vågar utveckla. Naturligtvis ska vi ha en bra ekonomi och balans i ekonomin. Men i grunden handlar det om att det är några som vågar ta risken att starta och driva företag i . Det den förra regeringen har misslyckats så kapitalt med och som svenska folket har gett bakläxa på är ju småföretagspolitiken. Det är inte tillräckligt många i som vill ta den risken. Jag noterade än en gång att inte klarar av att säga ordet företag i sina inlägg. Det finns inte i hans vokabulär. Då undrar jag: Var ska jobben komma någonstans om det inte är svenska företagare som ska skapa dem? Det andra säger är att vi har en mycket underlig attityd till människor i den nya regeringen. Men jag undrar vem det är som har den konstiga attityden. Vi tycker inte att människor ska leva i utanförskap. Vi tycker inte att det är acceptabelt att 550 000 människor är förtidspensionerade, att det är 22 000 unga som är det. Vi tycker inte att det är acceptabelt att ungdomsarbetslösheten är skyhög trots att det är högkonjunktur. Vi tycker inte att det är acceptabelt att människor inte får rehabilitering och kan komma tillbaka till jobb. Och det har väljarna också tyckt. De har gett oss det mandatet: Se till att skapa fler jobb! Se till att människor kommer från sjukdom till arbete, från arbetslöshet till arbete! Då behöver man också drivkrafter i form av skattesänkningar, i form av satsningar på småföretag. 9 i (s) replik: Vi ser också dessa 500 000 människor, men vi tror inte att lösningen består i att göra dem fattigare. Vi har råd med en god standard också för dessa människor. Det är viktigt att säga. Vi tror inte på den politik som står för, inte på att rikta udden mot de arbetslösa. Det skapar inte ett enda nytt jobb. Inte tror vi på att det är de förtidspensionerade som ska betala skattesänkningarna för dem som har förmögenheter. Det skapar inte ett enda nytt jobb. Och där ligger det. Där skiljer vi oss åt. När det gäller nyföretagande sade jag i mitt anförande, , att 44 548 nya företag grundades . Det är den högsta siffran sedan vi började mäta. Under de år som var inne i , 19911994, tror jag att siffran låg på 16 000 . Då var antalet konkurser större än antalet nystartade företag. Nog vågar svenska folket starta företag, och de gör det i en utsträckning som vi aldrig har sett tidigare. Men det är klart att många blir oroliga, , när de hör näringsministern tala om behovet av förändrad arbetsrätt, när de hör de ledande industrifackens representanter kräva besked om vad det innebär innan man går in i avtalsrörelsen och när de ser stå här i talarstolen utan att över huvud taget ta upp detta centrala problem i den ekonomisk-politiska utvecklingen för att skapa nya jobb. Om detta råder tystnad, och någonting annat läggs ut som dimridåer. Det är den sämsta typen av regeringspolitik som man kan utöva. måste stå för det hon säger eller sluta prata på det sätt som hon gör. Det är farligt för svensk ekonomi.