prot · GU0916 · 2006-11-07 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollen för . 2 § Utökning av antalet suppleanter i Valberedningen hade, enligt ett till kammaren inkommet protokollsutdrag, tillstyrkt att antalet suppleanter i skulle utökas från 27 till 28. Kammaren medgav denna utökning. 3 § Val av extra suppleant i Företogs val av extra suppleant i . Kammaren valde i enlighet med valberedningens förslag till suppleant i () Talmannen meddelade att () ansökt om sjukledighet den 7 november10 december. Kammaren biföll denna ansökan. Talmannen anmälde att () inträtt som ersättare för . Talmannen meddelade att () ansökt om föräldraledighet den 1 januari31 . Kammaren biföll denna ansökan. Talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättare för . Talmannen meddelade att () ansökt om föräldraledighet den 15 januari31 . Kammaren biföll denna ansökan. Talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättare för . 5 § Anmälan om kompletteringsval Talmannen meddelade att Socialdemokraternas riksdagsgrupp anmält som suppleant i försvarsutskottet, näringsutskottet och OSSE-delegationen under sjukledighet samt som suppleant i civilutskottet och kulturutskottet under föräldraledighet. Talmannen meddelade att riksdagsgrupp anmält som suppleant i försvarsutskottet och miljö- och jordbruksutskottet under föräldraledighet. Talmannen förklarade vald den 7 november10 december till suppleant i försvarsutskottet () suppleant i näringsutskottet () suppleant i OSSE-delegationen () Talmannen förklarade vald den 15 januari31 till suppleant i civilutskottet () suppleant i kulturutskottet () Talmannen förklarade vald den 1 januari31 till suppleant i försvarsutskottet () suppleant i miljö- och jordbruksutskottet () 6 § Meddelande om särskild debatt Talmannen meddelade att särskild debatt om arbetslöshetsförsäkringen skulle äga rum kl. 9.00. Meddelandet hade delats ut till kammarens ledamöter. 7 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2006/07:26 Till Interpellation 2006/07:26 Polisutbildningens framtid av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är andra inbokade arrangemang. Till Interpellation 2006/07:27 Svensk veteranpolitik av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att statsrådet befinner sig på tjänsteresor under de svarstillfällen som finns före . Försvarsdepartementet () Enligt uppdrag och rättschef 2006/07:32 Till Interpellation 2006/07:32 Pandemiberedskap och vaccinförsörjning av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. () Enligt uppdrag och rättschef 8 § Svar på interpellation 2006/07:1 om deltagande i ISAF:s styrka i 1 Utrikesminister (): har frågat mig hur jag kommer att förhålla mig till Natos begäran om truppförstärkning och rätt för Nato att kommendera trupp till olika regioner i landet och vilka initiativ jag avser att ta för att ISAF:s mandat ska klargöras. Vidare har han frågat vilka initiativ jag avser att ta för att ISAF ska välja en annan strategi än Operation Enduring Freedom samt vilka åtgärder jag avser att vidta i händelse ISAF tillämpar samma strategi som USA-alliansen gjort. Den internationella säkerhetsstyrkan för , ISAF, är en FN-mandaterad insats under ledning av Nato. deltagande är en viktig del i vårt långsiktiga och breda engagemang för . Engagemanget för har en stark och bred förankring i riksdag. Det åskådliggjordes då samtliga riksdagspartier utom gav sitt medgivande till att sända en utökad svensk väpnad styrka för deltagande i ISAF. ISAF verkar i i enlighet med ett tydligt mandat från under kapitel VII. omfattar mandatet hela . förlängde mandatet med . Huvuduppgiften för ISAF är att stödja den afghanska regeringen i att utsträcka sitt inflytande och sin kontroll över hela landet. Genom militär närvaro och samverkan med lokala afghanska myndigheter bidrar ISAF till utvecklingen av en stabil säkerhetssituation. Därmed skapas förutsättningar för återuppbyggnad och humanitära insatser. har ISAF utvidgats till södra och östra . Det är områden där säkerhetssituationen är betydligt mer instabil än i norra och västra , där ISAF verkat fram till dess. Att säkerheten förbättras och att den afghanska regeringen kan nå ut med sitt inflytande i alla regioner är avgörande för den politiska utvecklingen i och för säkerheten i regionen i dess helhet. Regeringen stöder därför utvidgningen av ISAF till att omfatta hela . ISAF:s mandat har inte förändrats till följd av utvidgningen av insatsen. Däremot är utmaningarna för trupperna i söder och i öster naturligtvis större och delvis annorlunda än de utmaningar som man har mött i de norra delarna av landet. Utvidgningen har inneburit att ISAF övertagit det huvudsakliga säkerhetsansvaret för södra och östra från den USA-ledda koalitionen Operation Enduring Freedom, OEF. Däremot har ISAF inte övertagit dess mandat. Det är två separata insatser med skilda mandat och i huvudsak skilda ledningsstrukturer. I och med att ISAF och OEF verkar i samma områden ökar däremot behovet av samverkan och informationsutbyte mellan insatserna. ISAF och OEF samarbetar kring ambulans-, evakuerings- och understödsflyg och andra resurser för undsättning av utsatta enheter. Samverkan sker med bibehållande av respektive insats skilda mandat. medgivande för regeringen att utöka deltagande i ISAF syftade till att möjliggöra övertagandet av den regionala enheten för säkerhet och återuppbyggnad i Mazar-e-Sharif i norra . har tydligt angivit för Nato att svensk trupp endast får användas i norra . Det är därför inte aktuellt att sända svensk trupp till andra delar av landet. insats behövs i norr för att fortsätta arbetet med att konsolidera säkerhetssituationen där. Genom den utökade insatsen i norra har bidragit till att frigöra resurser för ISAF:s fortsatta utvidgning. På så sätt bidrar vi till ökad säkerhet och utveckling i hela landet. När ställer en regional enhet för säkerhet och återuppbyggnad till förfogande till ISAF tar vi vår del av ansvaret och bidrar till säkerheten, som är en förutsättning för det afghanska folkets utveckling av sitt eget land. Alternativet är ett sammanfallande med omfattande konsekvenser för landet, för regionen och för oss själva. Då , som framställt interpellationen, anmält att han var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 2 (): Jag får på vägnar av interpellanten , som för tillfället deltar i en svensk FN-delegation i , tacka utrikesminister för svaret. I sitt svar tecknar en bakgrund till ISAF, som ju står för Assistance Force, att den har ett FN-mandat och en bred förankring i , dock med undantag av just , att mandatet täcker hela och att mandatet förlängdes att gälla . Det är en korrekt men enligt min uppfattning otillräcklig beskrivning av situationen som utrikesministern ger i sitt svar. Låt mig först kort motivera varför , som enda parti i den svenska , har motsatt sig engagemanget i ISAF. Det gjorde vi därför att vi ej kunde acceptera att stödja det folkrättsvidriga krig som alliansen i påstått självförsvar påbörjade efter attacken i . ställde därmed i praktiken FN inför fait accompli, och FN nödgades godkänna den i syfte att försöka rädda det som räddas kunde av säkerheten i ett av alliansen sönderbombat land. Det finns för övrigt anledning att påminna om att genom att förse talibanerna med vapen i samband med kriget mot den sovjetiska ockupationen självt starkt har bidragit till dagens besvärliga situation i landet. Medan alliansens militär med hjälp av Operation Enduring Freedom hade som uppgift att besegra talibanerna och tillfångata och oskadliggöra har det blivit ISAF:s uppgift att, som namnet anger, utgöra en internationell assisterande säkerhetsstyrka. och dess allierade håller nu på att erfara den historiskt kända insikten att det är hart när omöjligt för främmande militärmakter att tvinga fram en modernisering av detta höglänta bergiga land. Andra stormakter har misslyckats tidigare. håller nu på att minska sitt militärengagemang i landet, bland annat för att kunna överföra trupper till ett annat också folkrättsvidrigt krig, nämligen det i . Utrikesministern sade i sitt svar att med hjälp av utökade insatser i norra har bidragit till att frigöra resurser för ISAF:s fortsatta utvidgning till att omfatta hela . Detta möjliggör i sin tur för att förflytta trupp till , och det svenska engagemanget i ISAF kan därmed ses som ett indirekt stöd till ockupation av . ISAF:s utökade ansvar för säkerheten i hela innebär och det är poängen i interpellationen naturligtvis att ISAF-styrkan kommer att befinna sig i ett helt annat läge, nämligen från att vara en assisterande styrka får nu ISAF alltmer själv huvudansvaret för säkerheten i landet. Det blir oundvikligen så att det blir främst ISAF-styrkan som talibaner och andra regeringsopponenter kommer att ställas inför, till exempel det som i utrikesministerns svar kallades för lokala afghanska myndigheter. Där ingår bland annat krigsherren en man med många brott på sitt samvete och knappast någon känd lojal företrädare för regeringen i . Det är denna förändrade situation som interpellationen handlar om och som enligt min och interpellantens uppfattning leder till behovet av en ny strategi i detta arbete. Är det inte så, , att tidigare historiska erfarenheter och erfarenheterna under Operation Enduring Freedom säger oss att det är dags att tänka om? 3 (): Jag vill gärna inleda med att instämma i den beskrivning som utrikesministern gjorde av den betydelse som ISAF:s insats har i och för det afghanska folkets framtid. Det är inte bara en viktig operation som ISAF utför i utan den är också utomordentligt svår och farlig. Det torde vara så att bidrag till ISAF tillhör en av de svåraste och farligaste uppgifterna som den svenska Försvarsmakten just nu utför. Man kan peka på attentatet då två svenska soldater fick plikta med livet. har utvecklingen inte heller gått i rätt riktning när det gäller att bygga säkerhet och stabilitet i landet. Den operation som nu genomför i byggdes upp av den gamla socialdemokratiska regeringen, som också uttalade att engagemang i skulle vara långsiktigt. Utrikesminister bekräftade nu långsiktigheten i sitt svar . Mot bakgrund av svårigheterna, riskerna och att planerar att stanna måste man ställa sig frågan om den operation som byggts upp av den gamla regeringen och som finns i landet har rätt struktur. Är tillräckligt robust i sin närvaro? Har svensk trupp rätt materiel och bemanning? Finns det en tillräcklig diplomatisk och politisk backup för det militära uppdraget? Är de insatser som gör från polisens sida, på diplomatisk nivå och även via Försvarsmakten korrekt samordnade? Den gamla regeringen byggde upp insatsen, men kommer det att ske någon översyn av insatsen från den nya regeringens sida utifrån de aspekter jag nämnde? I budgetpropositionen kunde man läsa att det nu är på väg att utarbetas en nationell strategi för våra internationella insatser. En bärande del i resonemanget om en nationell strategi har varit att just koppla våra militära insatser till konkreta politiska mål. Kommer vår närvaro i att kopplas till konkreta politiska resultat? 4 Utrikesminister (): har ett mycket hedervärt skäl att inte vara här . Vi sänder våra hälsningar till och hoppas att han gör en värdefull insats där. hade ett antal synpunkter, och huvuddelen av dem handlade om sådant som ligger lite utanför vad vi har domvärjo över här, det vill säga i största allmänhet. Jag har lite svårt att förstå inställning, men det beror väl på en del andra svårigheter. Man säger att det hade varit bättre om talibanerna hade varit kvar och att man inte hade gjort ett ingripande mot dem. Att kalla detta folkrättsvidrigt är väl ändå att ta till. Det här har skett med så solida mandat från som det över huvud taget går att uppnå. Varje del av denna insats är en del av det som har beslutats av och där säkerhetsrådet uppmanar oss till ytterligare insatser. Det blir inte så mycket bättre sedan när vi får höra talas om att det att vi nu är aktiva i norr innebär att amerikanerna kan dra sig ur landet. Det verkar som om inställning är att talibanerna först och främst ska vara kvar eller att amerikanerna ska vara där och att det vi gör för att eventuellt ersätta amerikanerna är alldeles felaktigt. Det är fullt möjligt att det finns logik i detta, men den undgår mig för ögonblicket. ställde ett antal högst relevanta frågor, och han underströk det fanns med i interpellationssvaret att detta är en mycket komplicerad operation. erinrade om den historiska bakgrunden vad gäller ett inte alldeles lätt område att etablera en bestående fungerande stabil statsmakt över. Vi ska inte göra oss några illusioner om att detta är något lätt. Det är sannolikt det svåraste som vi har varit engagerade i. Den senaste rapporten från FN:s generalsekreterares representant har också ett påtagligt bekymmersamt tonfall. Det är inget skäl till att ge upp och säga att vi överlämnar till talibanerna igen, men det är ett skäl att göra lite av det som jag tror att var inne på, det vill säga att titta på detta med lite annorlunda ögon. Det är inte bara en ny svensk regering som gör detta, utan den diskussionen pågår lite här och var just . Både försvars- och biståndsministrarna avser att besöka inom förhoppningsvis en inte alltför lång framtid. Vi har redan olika diskussioner hur man kan måhända titta på möjligheten av att balansera ekonomiska, sociala och militära insatser på ett något annorlunda sätt. När detta är sagt ska då sägas att om man inte har säkerheten i landet, om vi har krigsherrar, knarkkungar eller islamistiska fundamentalister som springer omkring och spränger allting i luften som är i närheten av demokrati och utveckling, kommer ingenting av detta att gå. Säkerheten är det fundament på vilket vi ska bygga, men det som vi ska bygga utöver detta har vi anledning att titta på lite noggrannare och se vilka internationella initiativ vi, i samverkan med andra länder, kan ta för att få insatsen att kanske ha något större förutsättningar att lyckas än vad som framgår av de lite mer bekymrade rapporter vi har tagit del av . 5 (): När det gäller historiken är det naturligtvis så att har tagit ställning mot krig mot terrorismen. Vi anser inte att det är en konstruktiv väg som har slagit in på i största allmänhet. Vi har motsatt oss det svenska deltagandet i ISAF, och vi anser att bör lämna styrkan så som den är utformad . Det som interpellationen egentligen handlar om är hur man ska se på läget . Är det inte så att säkerhetssituationen har förändrats och att det inte blir trovärdigt när utrikesministern säger att ISAF:s mandat är oförändrat? I och med att Operation Enduring Freedom minskar sin insats och ISAF utökar sin insats blir det alltmer ISAF som kommer att stå för det utländska säkerhetsarbetet i och dra på sig kritik och även krigshandlingar från talibaner och andra krafter som finns där. Måste inte då det internationella samfundet tänka över sin strategi i politiken för att uppnå en säkerhetslösning i ? Det har ju bland annat påpekats av Svenska Afghanistankommitténs generalsekreterare , som nämns i interpellationen, att om ISAF övertar den militära strategi som har misslyckats med kommer rimligtvis också ISAF att misslyckas. Måste inte då utrikesministern, som är ansvarig för utrikesförbindelserna, ta initiativ till en diskussion om att omforma den här strategin? Människorättsorganisationer har också riktat hård kritik mot behandlingen av fångar som Operation Enduring Freedom har haft. Föreligger det nu inte risk för att ISAF alltmer även får överta sådana frågeställningar och får ett ännu svårare uppdrag? Blir inte ISAF huvudfiende för motståndsmännen bland talibanerna i ? Det krävs ett nytänkande, och jag tycker inte att utrikesministern antyder att han anser att detta behövs. Jag tycker att det är en svaghet. 6 (): Jag gläder mig åt det besked som jag uppfattar att utrikesministern ger om en översyn av strukturen på allt det som gör i . Jag tror att det är särskilt viktigt att en sådan översyn också omfattar, som utrikesministern själv säger, själva samordningen mellan de olika insatser som görs från svensk sida. Jag vill egentligen bara fylla på med att säga att när man tittar på vad som händer på marken i kan det tyckas att det är i söder och öster som de stora säkerhetsriskerna finns. Så är det självklart, men tror jag att det är viktigt att man inser att det finns spridningsrisker i den miljö som har uppstått i och att det i alla delar av landet kan uppstå oheliga allianser mellan dem som ägnar sig åt narkotikabrottslighet och de religiösa fundamentalister som gör landet osäkert. En av de frågor som jag ställde fick kanske inte ett så tydligt svar, och därför skulle jag vilja besvära utrikesministern och upprepa den. Det gäller detta att koppla de insatser som vi gör till konkreta politiska resultat: Vad ska uppnås med insatsen för att med gott samvete ska kunna avsluta sitt arbete i ? 7 Utrikesminister (): För att anknyta till av mig ofullständigt besvarade andra fråga, tror jag att man ska vara lite försiktig med den typen av konditionalitet. Det finns mål uppsatta det är de som fanns i Bonnprocessen, och det är de som finns i det så kallade The Compact som antogs . Sedan ska man vara medveten om, när man ger sig in i vad jag kallar statsbyggandeinsatser, att oavsett var man gör insatserna är det insatser där det inte finns några lättköpta segrar eller snabba framsteg. Det kommer att krävas väldigt mycket av tålamod, politiskt och strategiskt tålamod, för att få dessa statsbildningar, ofta i väldigt sköra och söndrade områden, att fungera. Det gäller generellt. Jag talar mot bakgrund av viss erfarenhet, och det gäller i all synnerhet i ett land som . Det innebär inte att vi inte ska sätta upp bestämda politiska mål, men vi ska vara försiktiga med att säga att ska detta uppnås då kan vi bara drabbas av besvikelser. Vi måste inse att det är ett långsiktigt engagemang för stabilitet i som vi har gett oss in i. Inom den ramen måste vi utvärdera det. Jag var i , och bland det som jag diskuterade där var också kanske mot bakgrund av erfarenheter från och civil-militär samverkan i operationerna där att man ska titta med lite nya ögon på det som vi nu ser i . Jag tror att det behövs. Vi ska diskutera detta och olika initiativ med nordiska kolleger inom loppet av . ställde frågan: Ska man inte omforma det här på ett eller annat sätt? Då är vi inne på den mer konstruktiva delen av diskussionen. Annars trodde jag att ville avveckla, att vi skulle dra oss ur och överlåta det hela åt talibaner eller vad det nu är för någonting. Den linjen avvisar vi med viss kraft, av lätt insedda skäl. Det skulle innebära att vi ställde oss vid sidan om hela FN-systemets uppmaningar i den delen. Men det krävs en ständig prövning och en ständig diskussion. Jag tycker att det är väldigt bra att vi har fått denna diskussion, och vi kommer att ha flera diskussioner. Man kan inte ha ett engagemang i en så pass prövande operation som den vi har i utan att vi har en förankring i det politiska systemet för de utmaningar som vi kommer att stå inför. Där lyssnar vi självfallet gärna på de synpunkter som kan finnas. Svenska Afghanistankommittén nämndes. Jag har varit mycket i kontakt med deras verksamhet, och jag har mycket stor respekt för vad de gör. Det finns många från svensk sida som har varit aktiva i , självfallet nu i de militära operationerna men också olika humanitära och andra organisationer som har en betydande kunskapsbas. Även om det kan finnas nyanser mellan dem det finns det alltid i en svår situation råder det en grundläggande enighet om att vi inte ska överge . Vi har gett oss in i ett engagemang som må vara svårt, krävande, kostsamt och tidskrävande och där vi ska diskutera hur det ska utformas, men att överge det vore att svika både och principer som vi står för i alla andra sammanhang. 8 (): Jag uppfattar utrikesministerns senaste inlägg som något slags öppning och en beredskap att vilja ompröva den strategi som tillämpas. Jag kan då bara med hänvisning till vad som sades i regeringsförklaringen om en uppgradering av betydelsen av den transatlantiska länken uppmana utrikesministern att utnyttja den förbindelse som han har med till exempel företrädare för att ge en insikt om att man måste ha en annan typ av strategi än att försöka lösa det här endast med vapen och besegra fienden. Man kanske måste ha kanaler för att lösa upp den här konflikten på ett annat sätt. Jag avslutar med att tacka utrikesministern för svaret, och jag hoppas att vi kan få en förändrad politik, som leder till en bättre situation för . 9 Utrikesminister (): Förändrad, nej jag skulle kalla den utvecklad. Så är det alltid. Som jag sade i svaret, står vi inför en ny situation i och med att ISAF:s mandat nu har utsträckts till de södra och östra delarna av landet och successivt kommer att utvidgas till hela . Det ställer annorlunda krav, för det är mycket mer besvärliga områden. Där konfronteras ISAF med en synnerligen våldsam opposition. Den är inte riktad i första hand mot ISAF-styrkorna, utan den spränger skolor, demokratiskt valda borgmästare, barn och vad som kommer i dess väg. Det är klart att vi i en sådan situation också måste vara beredda att använda vapenmakt för att säkra den demokratiska regim som försöker kämpa i med att kontrollera den här situationen. Den vapenmakten måste vi vara beredda att använda. Det ligger i det mandat som har gett. Men sedan måste statsbyggandet utvecklas. Jag säger mycket tydligt att man inte löser detta enbart med militära medel nej, de politiska, sociala och ekonomiska medlen är avgörande för att detta ska fungera . Men utan de militära medlen för att hålla tillbaka dem som vill förstöra och spränga allt i luften kommer ingenting att gå. Då överlämnar vi allt till talibanerna igen, och det är det ingen som vill. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2006/07:25 om hotet mot den demokratiskt valda regeringen i 10 Utrikesminister (): i har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att dels försvara den folkvalda regeringen i , dels förhindra att framträdande politiker inom Europeiska unionen och Europabaserade transnationella företag deltar i kampanjer mot den demokratiskt valda regeringen i samt vilka initiativ jag avser att ta för att understödja en uppbyggnad av den bolivianska demokratin. president är landets förste demokratiskt valda president som tillhör urbefolkningen. Det är en viktig utveckling i ett land som länge präglats av politisk instabilitet. Landet lider dock av fortsatta problem med fattigdom, social oro och kokaproduktion. Frågan om ökat regionalt självstyre för nio av landets delstater är en annan mycket stor utmaning. och den europeiska unionen ser med oro på de underliggande konflikter som kommer till uttryck i vilda strejker, i väpnade konfrontationer och i kraftig polarisering mellan olika grupper i samhället. Processen med en konstituerande församling för att reformera landets konstitution som just tagit sin början kan leda landet i en positiv riktning. En förutsättning är att processen är transparent och att konstitutionen blir en gemensam grund för det politiska livet. Icke-demokratiska influenser utifrån skulle kunna verka negativt på den bolivianska demokratin. har ett långsiktigt utvecklingssamarbete med och bidrar med ca . Målet är att minska fattigdomen och att öka integrationen i samhället. Ett demokratiskt samhälle måste inkludera alla delar av landet och dess befolkning. Genom Europeiska kommissionen stöder vi ytterligare insatser i med totalt ca . är såväl som största mottagarland i . är berett att fortsätta att ge bistånd till för att bidra till att minska fattigdomen och stärka demokratin i landet. Privata företag verkar utifrån sina affärsmässiga intressen. Det är inte en fråga för den att kommentera.