prot · GU0940 · 2006-12-14 00:00:00 — Jag ska inte tala så mycket om rekryteringsbidraget, kommer att ta upp det särskilt i sitt inlägg. Men jag kan inte låta bli att reagera på regeringens ordval då man talar om rättvisa och likvärdighet när man upphäver rekryteringsbidraget. Rättvisa och likvärdighet handlar inte om att var och en ska ha lika mycket, utan det handlar om att utjämna skillnader. För är principen om allas rätt till utbildning helig, därför att kunskap är en demokratisk rättighet. Utbildning ska vara tillgängligt för alla, därför är en viktig målsättning att bredda rekryteringen till högskolan. En av de viktigaste åtgärderna för att minska den sociala snedrekryteringen är att skapa ett studiestödssystem som ger social och ekonomisk trygghet. hade ett relativt generöst studiestöd, som dessutom genomgick kontinuerliga förbättringar. Detta hade positiva effekter och innebar att den sociala snedrekryteringen vid högskolan minskade. Denna utveckling har brutits eftersom studiemedlen har förlorat i värde och inte längre täcker studenternas levnadsomkostnader. I den ekonomiska vårpropositionen höjdes studiemedlen visserligen med per studiemånad vilket var positivt. Men höjningen var långt ifrån krav som var en höjning på per studiemånad. Frågan om studiemedlen blev en valfråga med en budgivning från samtliga partier utom . lovade , , slog till med , och det blev noll. Vi står fortfarande fast vid kravet om återställande av studiemedlen och har därför föreslagit att studiemedlen ska höjas med ytterligare per studiemånad . Genom förslag till höjning av studiemedlen kan en akut situation lösas. Men det finns en rad åtgärder som behövs för att förbättra studerandes ekonomiska och sociala situation. I den borgerliga budgeten finns ingenting som förbättrar studenternas redan utsatta ekonomiska och sociala situation. Man plockar fram höjt jobbavdrag. Det är någonting som förvisso kan gynna de studenter som kan arbeta extra vid sidan om sina heltidsstudier. Men kan inte acceptera att extraknäck ska vara en förutsättning för att ha råd att studera. Vill vi dessutom ha hög kvalitet på utbildningarna är det att börja se heltidsstudierna som en heltidssysselsättning. Regeringen tar nu också bort studenters rätt till a-kassa efter avslutade studier. Detta medför att studenter inte längre kommer att ha ett skyddsnät efter studierna. Övergången från studier till arbete blir ekonomiskt svårare för den som inte får arbete direkt efter examen, såvida man inte har en egen förmögenhet eller någon annan att leva på. Det främjar det som allianspartierna i valrörelsen kritiserade, nämligen att man fortsätter att studera medan man söker jobb. Man behöver inte dyka särskilt djupt i den borgerliga budgeten för att förstå att högre studier kommer att bli en fråga om ekonomiska möjligheter. studenter blir söner och döttrar till dem som redan har en ekonomiskt tryggad situation. Den borgerliga politiken leder till att alla inte längre kommer att ha samma förutsättningar att förkovra sig i den akademiska världen. Därmed lägger regeringen grunden för ett ojämlikt samhälle med stora klasskillnader. Med det till jag yrka bifall till Socialdemokraternas och reservation 1. 42 (): Vi diskuterar nu frågan om studenternas situation i framtidens . Man kan fråga sig vilken framtid det ska vara. Studenter och studerande är den framtid vi bygger landet på. Det är samma sak med förskolan och skolan, och så vidare. Ett kunskapssamhälle behöver ett studerandesamhälle. Det är en samhällsinvestering att satsa på möjligheten att utbilda sig för alla. När vi tittar tillbaka i historien kan vi utan vidare se hur ett samhälle som begränsar möjligheterna att studera förlorar totalt sett. Det är samma sak när man ser att arbetarklassen hittade vägen in i högskolorna. Kvinnorna hittade vägen in i högskolorna och tar över alltmer. Det är inte bara en fråga om rättigheter. Det är också en fråga om möjligheter för hela samhället att utnyttja alla de resurser som våra samlade individer skapar. Att utestänga dessa resurser är att utestänga möjligheter till utveckling för hela . Det är egentligen det jag blir beklämd av när jag ser allianspartiernas budgetförslag. Det handlar om framtiden, livschanserna i där vi ser alltmer att varje individ blir alltmer individualiserad. Det är ett tema som jag har fascinerats av under säkert . Hela historien visar denna ökade individualisering. När människor blir mer och mer individualiserade måste vi också se till att de har möjlighet att utnyttja sina livschanser under hela livet, oberoende av när dessa chanser kommer. Det ska finnas möjlighet att gå in och ut ur studerandesystemet och utbildningssystemet . Vi märker hur det skapar möjligheter för folk som kommer från andra länder till . Jag märkte det själv när jag flyttade tillbaka till från . Jag upptäckte att man i kunde gå på yrkesutbildningar i stället för att gå i lära hos en mästare och hämta öl . De frågor som jag funderar på efter att ha sett allianspartiernas budget och som gör mig beklämd är: Var finns liberalismen? Var finns möjligheterna till livschanserna? Se på till exempel minskningen av bidraget till komvux. Se på studenternas speciella situation. Som mycket riktigt påpekade var det av fyra regeringspartier tre som i valrörelsen tyckte att man borde höja bidraget. Så var det också i regeringsunderlaget i den förra regeringen. Vi var flera partier där som tyckte att man måste höja bidraget. Det blev också höjningar. Varför har de nuvarande regeringspartierna, där det är tre mot ett, inte kunnat genomdriva ett öre i höjning av studiemedlen till studenterna när det behövs? De har själva sagt i valrörelsen att det behövs. Är det för att man inte kan leva upp till sina löften? För oss i är det väldigt viktigt att man när man som politiskt parti gått in i en valrörelse och krävt en sak också gör sitt bästa för att uppfylla det när man får möjlighet. När vi följde upp vårt valmanifest från förra mandatperioden såg vi att vi kan stoltsera med 70- till 80-procentig måluppfyllelse. Det var vi väldigt stolta över. Hur kommer allianspartierna att kunna göra det här när det gäller studiemedlet? Kommer de tre partier som faktiskt utlovade höjningar att kunna säga någonting? Varför ser vi ingenting av det i budgeten, när ekonomi går som på räls och staten faktiskt har en ganska god ekonomi? Varför prioriterar man inte dem som är framtiden? Vi har satsat på forskning. Vi har satsat på alla möjliga olika bitar inom högskolan. Men vi har inte gjort de stora satsningar på de studerande som hade behövts för att skapa dessa livschanser. Det är samma sak med nedskärningen i komvux. Varför skapar man inte den framtid som våra vuxna studerande behöver för att vi ska kunna vara väl rustade att tillvarata varje individs möjligheter och skapa livschanser för framtiden? I stället ser jag tyvärr en bild av att vi skapar olika återvändsgränder i . Man går in och så står det plötsligt: Stopp, inte ! Du ska inte kunna utnyttja dina livschanser! Det handlar om ekonomi. Det handlar om möjligheter. Vi i har alltid haft en liberal anstrykning i vår skol- och utbildningspolitik. Det är den jag saknar just hos partier som betecknar sig som liberala. Jag undrar varför den inte finns. Det är därför som har lagt fram ett budgetförslag där vi tydligt visar att vi vill höja studiemedlen och då menar vi bidragsdelen med . Vi vill skapa dessa livschanser genom att se över en hel del av studerandevillkoren för att så många som möjligt i landet ska få möjligheten att fullt ut utveckla sina livschanser för hela landets fromma. Det är det vi behöver: ett mer öppet , ett möjligheternas , där alla får chansen att utveckla sina liv. 43 (): ska kammaren debattera och också fatta beslut i frågor som rör utbildning och universitetsforskning. Men vi börjar som bekant med det som handlar om att avhandla studiehjälp och studiemedel. Det är ganska rimligt att vi tar det i precis den ordningen eftersom det för många människor är just studiemedel, studiebidrag och studielån som möjliggör att man kan hoppa på den utbildning som man har sökt till. Jag behöver förmodligen inte övertyga någon i den här kammaren om att det är viktigt att ha ett bra studiemedelssystem som är generöst och rättvist. Alla som håller med om att utbildning och kunskap är nycklarna till att ska kunna hävda sig internationellt håller förmodligen också med om att vi ska ha ett system där alla som har nått upp till förkunskaperna också ska kunna genomgå en högre utbildning. Det är en utgångspunkt som förpliktar. Det betyder nämligen, herr talman, att vi måste ha ett system och ett regelverk som låter alla som vill och kan studera göra det, även de gånger då det står hinder i vägen. Det betyder att studiestödssystemet måste vara ekonomiskt hållbart för dem som studerar. Det innebär att social snedrekrytering måste motverkas så att alla som har de förkunskaper som krävs också får möjligheten att studera alldeles oavsett storleken på föräldrarnas plånbok så klart. Men det betyder också att studiestödssystemet ska kunna finansieras och att det ska vara överblickbart för dem som sitter i den här kammaren och beslutar om det och för resten av samhället också, för den delen. När man begraver sig i budgethandlingar, anslagstabeller och anslagsnivåer riskerar man ibland att glömma bort vad det här faktiskt handlar om. Det är någonting som är bland det absolut viktigaste som finns i ett samhälle, tror jag. Det handlar om människors drömmar om sin framtid. Det är precis så jag tycker att vi ska se det, herr talman, när vi fattar beslut om studiehjälp och studiemedel; vi ger människor de verktyg som behövs för att de ska kunna förverkliga sina drömmar. Förhoppningsvis är det alltid drivkraften bakom politiska beslut, men just när det gäller de här frågorna blir det så oerhört tydligt. Det är ju nästan bokstavligt talat på det sättet. De flesta som väljer att vidareutbilda sig ser naturligtvis det som en investering en investering i sin egen framtid. Det är ofta dubbelbottnat. Man investerar för sin egen karriärs skull och man investerar för sin egen skull, för att man ska utvecklas som människa. Det ska både vara självförverkligande och ge goda förutsättningar att få det där jobbet som man vill ha, och kanske också den där lönen som man vill ha. Som i alla investeringar önskar man sig att spelreglerna ska vara sjysta, att man ska kunna förutse hur systemet fungerar och att man också ska kunna ta hem den där investeringen och då menar jag inte bara den del som handlar om att förverkliga sig själv. Mot den bakgrunden känns det extra tillfredsställande att vi har fått en ny regering i som har börjat ta de steg som krävs för att förbättra regelverket och som också på andra sätt vidtar åtgärder som gör att det blir lite lättare för människor att nå sina mål. har, som har nämnts här tidigare, ett av världens mest generösa studiestödssystem. Vi konkurrerar i toppen med våra grannländer, med och , och med på andra sidan jorden. Men i övrigt finns det inga länder som avsätter så mycket offentliga medel som vi gör för studielån och studiebidrag. Faktum är att den siffra som är mest aktuell är att av hela vår bruttonationalprodukt går till studiemedel och till andra subventioner för studenter. Det är en bra bakgrund att ha med sig när man diskuterar de här frågorna. Men generöst betyder inte per definition att allting är bra. Vi har också riktat kritik mot systemet vid olika tillfällen. Vi har sagt att det måste bli mer överblickbart för studenterna. Vi har kritiserat att systemet har motarbetat dem som också vill jobba lite extra vid sidan av sina studier. Vi har konstaterat att några av de regler som finns har uppfattats som orättvisa. Här sker nu flera förbättringar. Ta bara frågan om att systemet har motarbetat dem som vill jobba extra vid sidan av! Med det jobbavdrag som införs kommer många av dem som har avstått från att jobba att se att bara några timmars extraarbete vid sidan av studierna ger betydligt större utdelning i plånboken. När de studenter som jobbar extra får sitt första kontoutdrag kommer de som en lite försenad julklapp att få se att också jobbpolitiken i stort och jobbavdraget förstärker många studenters ekonomi på ett tydligt sätt. Det är bara tråkigt att konstatera att oppositionen är emot det. ska vi så klart gå ännu längre. När det så kallade fribeloppet är helt avskaffat har vi helt avskaffat de hinder som står i vägen för de studenter som känner att de både vill och kan jobba vid sidan av sina studier. Det blir ett steg i rätt riktning på flera olika sätt , dels genom att det sänder en tydlig signal om att arbete ska löna sig, dels genom att det motarbetar att människor jobbar svart. Det tjänar studenterna på, och det tjänar hela samhället på. Inom ramen för dagens beslut finns också förslaget om att avskaffa rekryteringsbidraget. Det har blivit tydligt redan i debatten. Vi riktade kritik mot detta redan när det infördes och menade att det är ett uppenbart orättvist system för alla som väljer att börja studera . Ett grundläggande krav som man bör ha på ett studiefinansieringssystem är naturligtvis att det måste uppfattas som rättvist. Vi vill dessutom att det ska vara enhetligt, samordnat och sammanhållet, inte minst för att göra det så tydligt som möjligt för de människor som är beroende av det. När det gäller rekryteringsbidraget blev ju faktiskt resultatet det rakt motsatta. I stället för enhetlighet fick vi specialregler. I stället för tydlighet och enkelhet fick vi godtyckliga bedömningar. I stället för sjysta spelregler blev det ett system som av väldigt många uppfattades som djupt orättvist. När man går på en utbildning och kan se att andra personer på samma utbildning har en helt annan form av studiestöd, beroende på vilken bedömning som har gjorts i hemkommunen, är det klart att många med rätta upplever det som både orättvist och orimligt. Förutom de här mer principiella invändningarna har det inte i den här debatten tagits upp den faktiskt ganska allvarliga kritik som riktat mot hur systemet har fungerat. Det handlar om brister och otydligheter i regelverket, handläggningen och kontrollen av hela systemet. Och som om det inte vore nog, har vi det som kanske är mest allvarligt, nämligen att man till och med ifrågasätter om systemet ens har nått upp till sitt syfte. Har det ens fungerat rekryterande? Det vet man inte. Mot den bakgrunden känns det både riktigt och efterlängtat att rekryteringsbidraget nu avskaffas. Vi får nu i stället ett studiestödssystem som är just sammanhållet, men det är ändå ett system där man ger möjligheter också för dem som står en bit ifrån arbetsmarknaden. Jag vill avslutningsvis yrka bifall till utbildningsutskottets förslag i betänkandet. Det känns bra att göra det, för då vet jag att jag har yrkat bifall till ett av världens mest generösa studiestödssystem. 44 () replik: Det kommer många fina ord här. säger att han vill motverka den sociala snedrekryteringen. Jag har tre frågor. Hur motverkar man då den sociala snedrekryteringen genom att avskaffa rekryteringsbidraget? Sedan pratar om detta med personliga investeringar. Då tycker jag att det skulle vara lite intressant att veta varför ni vill att det ska bli ännu svårare att få livet att gå ihop för unga forskare som redan har avstått från chanser på arbetsmarknaden och levt på små tillgångar . Tror du verkligen att det kommer att leda till att man lockar flera av våra mest skärpta studenter att våga satsning på forskning? Slutligen är det min övertygelse att det är när man har en grundtrygghet som man vågar kasta sig ut i det okända och göra de investeringar som du pratar om. Därför undrar jag varför den alliansstyrda utbildningspolitiken slår undan fötterna på de 38 000 studerande som mister sin försörjning i och med att studerandevillkoret försvinner. 45 () replik: Det var många frågor på en gång. Vi får väl ta dem en i taget. Vi har på oss i alla fall. Många människor uppfattar systemet med rekryteringsbidraget som djupt orättvist, precis som vi var inne på. Vi säger att vi vill ha ett sammanhållet system. Det betyder inte att man inte ser de problem som finns. Det betyder att vi tror att det system som finns kommer att ge möjligheter även för dessa personer. Vi vet att totalbeloppet i studiemedlen, inklusive lånen, efter höjningen är högre än det generella rekryteringsbidraget. Man ska inte säga att det blir en fullständigt orimlig situation. Så är det inte. Vi får återkomma till allt annat. Men jag saknar den kritik som har framförts. Det är inte bara handläggningen, regelverket och kontrollen man kritiserar, utan man kritiserar själva syftet med bidraget. Hur kan man brinna så mycket för ett system som man inte ens vet om det fungerar? 46 () replik: Jag har träffat en del av dem som har det här rekryteringsbidraget, och jag kan se att det har fungerat för dem i alla fall. Man kan ju diskutera vad som är djupt orättvist i det här läget. Jag tycker att det är djupt orättvist att inte ta sitt ansvar och försöka utjämna skillnader och lyfta fram dem som har halkat efter. Sedan tycker jag inte att man kan jämföra med CSN. Det handlar ju om lån när man talar om dessa summor. Det är ett ganska stort steg att våga låna pengar för att göra något som man i hela sitt tidigare liv har fått veta att man inte är duktig på. Jag tror att man måste få pröva på detta och se att vingarna bär för att man ska våga satsa. 47 () replik: Jag tror att utgångspunkten för att man ska våga låna pengar och våga investera inte bara i sig själv utan också i sin egen utbildning naturligtvis är att man vet att det finns en arbetsmarknad som gör att man kan få ett jobb därefter så att man får en utdelning på den investeringen. Sedan kan jag bara, tråkigt nog, konstatera att den kritik som förs fram över huvud taget inte bemöts av socialdemokratin. Man kan naturligtvis tycka att systemet i sig är bra och att man vill ha ett system som är specialinriktat med specialregler och egna bedömningar. Men även om man vill ha det bör man ju vara säker på att det fungerar, och det vet man inte . Och där fick vi uppenbarligen inget svar nu heller. 48 () replik: Precis som påpekade kommer det väldigt många vackra ord. Det är precis som i valrörelsen, man verkar ha stor insikt och inblick i hur det ser ut, men när det gäller handling ser man föga. pratar om att fribeloppet ska tas bort helt. Det finns inte ett tecken på det i den här budgeten. Det finns inte ett spår av att man har tänkt ta bort fribeloppet. Det var en av de saker som bland annat lovade. Det ger inga bättre förutsättningar för studenterna. Jag sade i mitt anförande att vi har haft ett generöst studiemedelssystem. har FN och EU lagt fattigdomsgränsen på . Studenterna ligger ganska mycket under det. Jag funderar också på vilka studenter man ser. Det finns också studenter som har barn. Hur ska de kunna gå en heltidsutbildning och ha ett extrajobb för att klara av sina studier och försörjningen av sina barn? På vilket sätt motarbetar ni den sociala snedrekryteringen till högskolan? 49 () replik: Man kan inte låta bli att förvånas lite grann. Här beskrivs ett system i och en situation inte bara för landets studenter utan över huvud taget för den högre utbildningen som nästan känns katastrofal, och det ungefär efter att partikamrater utgjorde regeringsunderlaget. Det är väl möjligtvis en kritik som man riktar mot sig själv. Det kan ju tas på det sättet. Fribeloppet är inte helt i hamn . Det är på väg. Det är en tydlig ambition för regeringen och inte minst för mitt eget parti. tar saker tid, på samma sätt som de stora justeringar och stora höjningar som vill ha av studiebidrag och studielån. Ni höll på i ungefär och lyckades uppenbarligen inte med speciellt många av de reglerna. Däremot är det fortfarande så att den övriga politiken innebär att alla människor som feriejobbar extra vid sidan av sina studier, alla som har ett sommarjobb och alla som har någon form av extrajobb kommer att få ett kännbart ekonomiskt tillskott i den egna plånboken . Jag har svårt att förstå att man kan vara emot detta om man vill att studenterna ska få mer pengar. 50 () replik: Vi såg redan tidigare att det fanns brister i studiemedelssystemet. Det var också därför vi drev frågan om att återställa studiemedlen. Det insåg ju också allianskompisar, men ni lyckades tydligen övertyga dem om att man måste ha extraknäck för att klara av studierna. Därmed utestänger ni många från möjligheten till högre utbildning. Den blåa tråden i hela alliansens politik är att utestänga så många som möjligt från en högre utbildning. 51 () replik: Jag är ledsen om jag upprepar mig, men jag tycker att vi ska ha klart för oss att vi har ett av de absolut mest generösa studiestödssystemen i världen. Förlåt mig om jag inte tycker att det blir riktigt trovärdigt när man beskriver situationen som att man befinner sig i ett fullständigt ekonomisk kaos och moras om man väljer att studera i . Det blir inte riktigt trovärdigt när man säger det. Sedan var det också så att den del av politik som man gick tydligast fram med och fick igenom, det vill säga höjningen av studiebidraget, var inte heller vi emot. Där är vi uppenbarligen också överens. Avslutningsvis får jag väl konstatera när det gäller rekryteringsbidraget att inte heller bemöter något av den allvarliga kritik som fördes fram av . Inte med ett ord har oppositionen bemött detta , trots att man tycker att systemet allenagörande skulle rädda svensk högre utbildning. 52 PER LODENIUS (c): Vuxenutbildningen är en viktig del av det livslånga lärandet och en fråga som länge arbetat för. Vuxenutbildningen är ett viktigt verktyg för dem som vill lägga till något som fattas i deras utbildning eller ändra inriktning på sin jobbkarriär. En kvalitativ vuxenutbildning med ett hållbart och rättvist studiemedelssystem är en av nycklarna till det livslånga lärandet. Ett system för finansiering av studier för vuxna med behov av grundläggande och gymnasial utbildning måste vara enkelt och uppfattas som rättvist. Det måste dessutom vara konstruerat på ett sätt som är likvärdigt med systemet för finansiering av studier på högre nivå. Alla vuxenstuderande bör därför omfattas av det reguljära studiemedelssystemet. Studerande på samma och liknande utbildningar ska därför inte heller sinsemellan särbehandlas, och därför ska vi inte heller ha olika former av studiefinansiering. Som vi hörde här tidigare pratade bland andra om att 2005 riktade hård kritik mot det av Socialdemokraterna införda rekryteringsstödet. konstaterade i sin granskningsrapport att de brister och otydligheter som påträffats i hanteringen av rekryteringsbidraget är av den omfattning och karaktär att det finns en tydlig risk för att det sker felaktiga utbetalningar av rekryteringsbidrag. Det här är alltså ganska godtyckligt. Ett av de grundläggande syftena med stödet har varit att rekrytera personer till studier. Enligt saknas det kunskap om i vilken utsträckning detta syfte har uppnåtts. Därför menar också i sin rapport att det är oklart huruvida rekryteringsbidraget verkligen uppnått sitt grundläggande syfte. Vi har tagit kritiken på allvar och väljer nu att slopa rekryteringsbidraget, dels på grund av kritik, dels för att göra studiebidragssystemen rättvisa. CSN har påpekat att vissa studerande som har fått rekryteringsbidrag inte kommer att ha rätt till studiemedel. Det gäller till exempel studerande som redan har utnyttjat maximalt antal veckor med rätt till studiemedel, som har misskött återbetalningen av tidigare studielån eller som har obetalda återkrav. Man skulle kunna anföra mot detta att en studerande som redan har utnyttjat samtliga veckor med rätt till studiemedel i normalfallet inte kan anses ha en kort tidigare utbildning och därmed inte tillhör den målgrupp som rekryteringsbidraget är avsett för. Rekryteringsbidraget har, som sagt, varit tänkt för personer med kort tidigare utbildning som har behov av kompletterande utbildning på grundläggande och gymnasial nivå.