prot · GT0962 · 2006-01-26 00:00:00 — Resultatet är att vi har fått fler fängelsedömda och att de utdömda strafftiderna har ökat. Det har i sin tur lett till att man får köa för sin plats på fängelse och att vi har fått trängselproblem inom kriminalvården. Det här leder mig till slutsatsen att man måste ha fler platser inom kriminalvården, men regeringen har ju i stället nu bestämt sig för att man ska erbjuda dömda att få sitta av straffen hemma efter halva tiden. För den som har dömts för till exempel grov misshandel, där är ungefär , innebär det en kraftig minskning och ett ganska kort straff. Min fråga till justitieministern är: Hur många lediga fängelseplatser räknar man med att det här förslaget ska ge? Hur mycket tänker man frigöra genom att låta dömda gå ut i frihet ? Och hur motiverar man en halvering av strafftiderna gentemot brottsoffren? 37 Justitieminister (): Det är riktigt att det är fler personer som avtjänar fängelsestraff, därför att regeringen har gjort en av de största satsningarna någonsin, kanske den allra största, på polis- och rättsväsendet. Det ger resultat. Det innebär också att vi, som väl känner till, har sett till att det har blivit fler fängelseplatser. Även kommer det att öppnas ytterligare några hundra platser, bland annat i Sala, så att vi inte får en sådan situation som , där man inte får plats på fängelserna. Det förslag som nu talar om väljer hon att bara tala om ena delen av, nämligen att personer som på olika sätt sköter sig genom att klara av sin behandling också ska få en möjlighet att kunna fortsätta den behandlingen utanför anstalten. Du glömmer, fast du väl känner till det, att förslaget också innebär att den som missköter sig i stället , som det är , kommer att få sitta av väsentligt av straffet, och i vissa fall sitta av straffet helt och hållet. Det är alltså på det sättet att vissa kommer att sitta än och vissa längre, och detta har alltså ingenting att göra med antalet platser. 38 (m): Nej, jag glömmer inte att den som missköter sig föreslås få sitta av ett längre straff än vad man gör , och det är bra att det är så. Men den som har dömts till fängelse har ju begått ett mycket allvarligt brott. Förslaget innebär nu att om man bara sitter still och uppför sig så ska man få komma ut efter halva tiden. Min fråga var: Hur många platser av dem som vi borde få loss tror regeringen att det här ska ge, och hur ska man motivera det här för dem som har utsatts för brottsligheten? 39 Justitieminister (): Att vi nu individualiserar kriminalvården i likhet med andra europeiska länder innebär alltså att vissa kommer att sitta av av det utdömda straffet och vissa längre. Återigen vill jag då understryka att det inte handlar om antal platser. Men den bedömning som vi har gjort visar att det kommer att bli ungefär lika många som kan få sitta som längre. Vi kommer inte att införa halvtid, vilket i och för sig finns i de allra flesta europeiska länderna. Vi vill inte ha det så stelbent att alla ska få halvtid, två tredjedelar, tre fjärdedelar eller hela straffet. Vi vill fortsätta det arbete där människor som på olika sätt är beredda att återanpassa sig, genomgår vård och är beredda att återuppta behandling också ska få en fortsatt möjlighet till det utanför murarna. Jag vill påpeka att var kritiska mot att vi prövade elektronisk fotboja. Det resultatet har, till skillnad mot vad anfört, visat sig vara en väldigt viktig del av återanpassningen till samhället. Statsrådet har kommit in på något som inte fanns med i frågan, så jag kommer efter statsrådets anförande att ge möjlighet till ytterligare en replik. 41 (m): Det är riktigt att det finns många alternativa påföljder som fungerar väl. Men min fråga gällde likväl något annat. Räknar man med att minska trycket på kriminalvården genom att låta folk sitta inne ? Då skulle jag vilja veta hur mycket man räknar med. Hur många är det som ska friges efter halva tiden? De är ju ändå dömda för mycket grova brott. Vad ministern säger är ju egentligen att våra straff är för höga , och det tror jag inte är en uppfattning allmänheten delar. Kvaliteten på tågen i 42 (): Jag vill ställa en fråga till . Det har väl inte undgått någon att det går väldigt bra i många kommuner i just . säger man att det går som tåget. Tyvärr är det just tåget som inte alls går bra i . Vi har stora problem med kvaliteten och standarden. Det kommer dagligdags rapporter om och kritik mot det. Det här är ett problem som jag har tagit upp . Ett stort problem är att Rikstrafiken, såvitt jag förstår, inte ställer krav på kvalitet och standard när man upphandlar tågtrafik. Jag tycker att det vore fullt rimligt att det kravet finns med och att det också finns ett krav på att vagnarna ska vara handikappanpassade. Jag undrar: När kan vi förvänta oss någon åtgärd för att förbättra det här? 43 Statsrådet (): Man kan förvänta sig det , , för det är rätt: I de upphandlingar som Rikstrafiken har gjort har man inte ställt särskilda krav där de som lägger bud ska leva upp till en viss standard på sovvagnar och sittvagnar. Man har i stället gjort en ganska schablonmässig genomgång kring vilket utbud en viss leverantör kan leverera när det gäller tågen. har vi skrivit in i uppdraget till Rikstrafiken att man också ska ställa krav på kvaliteten på vagnarna självklart. Vi vill att människor ska vilja åka mer tåg, och då är kvalitetskraven en viktig del. Man har avsatt pengar för det, och man har börjat restaurera och rusta upp sov- och liggvagnarna. När det är klart kommer man också att gå över till de vanliga sittvagnarna. 44 (): Tack för svaret. Det låter väldigt bra. Jag hoppas att det kommer att märkas snabbt, för precis som statsrådet säger är trafiken viktig, och vi vill gärna att folk åker tåg. Som det är nu övergår särskilt de som gör arbetsresor till att köra egen bil, vilket miljömässigt inte är speciellt bra. Det här är alltså en oerhört viktig åtgärd. Det handlar naturligtvis också om besöksnäringarna, som ju hör till våra viktiga tillväxtfaktorer. Därför hoppas jag att det kommer att märkas mycket snart. 45 Statsrådet (): Det hoppas jag också. KU:s granskning av regeringen 46 (): En av viktiga uppgifter är att granska regeringen och statsråden. Det sker som bekant i , . Därför vill jag ställa en fråga till . var föremål för granskning och blev också kritiserad av ett enigt KU. Även de åtta socialdemokraterna i utskottet riktade kritik mot statsrådet. Mina konkreta frågor är: Vilken effekt får en prickning i KU inom regeringen, för det enskilda departementet och för statsrådet? Vad gör man för att förebygga att detta inträffar igen? Jag tror att både lagstiftarna och allmänheten är intresserade av att få veta vilken effekt en prickning i KU ger. 47 Socialminister (): Liksom i alla andra fall är de uttalanden som görs och de beslut som fattas i denna riksdag naturligtvis något som vi som statsråd följer. Jag uppfattade kanske inte bedömningar på det sätt som nu ger uttryck för, men jag tar givetvis intryck av vad säger. Det gör jag i alla olika sammanhang. 48 (): Det är särskilt viktigt i och med den granskning som sker i KU att det vid eventuell kritik sker någon form av förebyggande arbete för att undvika att statsråden och regeringen gör fel igen. Om ett enhälligt konstitutionsutskott riktar kritik mot ett statsråd måste man väl ta åt sig av den kritiken och försöka förbättra saker och ting i arbetet. Jag uppfattar inte riktigt att statsrådet tagit till sig av kritiken när hon inte ens upplever att det var fråga om kritik. Därför skulle jag vilja ha svar på frågan: Anser statsrådet att det riktades kritik mot henne eller inte? 49 Socialminister (): Som jag sade i mitt tidigare inlägg tar jag naturligtvis till mig de uttalanden som gör och som riktar sig till regeringen. När det gäller den sakpolitiska fråga som det rörde sig om, nämligen huruvida vi som politiker, som ledamöter i regeringen, ska arbeta aktivt mot sexualiseringen av vårt offentliga rum kan jag tala om för att jag kommer att fortsätta med det arbetet mycket målmedvetet. 50 (): Jag vill ställa en fråga till justitieminister . har vi kunnat läsa och höra att Säkerhetspolisen har för avsikt att börja arbeta på ett lite nytt sätt enligt brittisk modell. Det handlar om att söka informatörer eller uppgiftslämnare i skolor, inom och i föreningslivet. Jag vill vara tydlig och säga att det givetvis är viktigt att människor som vet om eller misstänker att någon planerar grova brott ska meddela detta till polisen. Det är oerhört viktigt. Men det är något helt annat om Säkerhetspolisen börjar bygga upp ett system av informatörer i skolorna, inom och i föreningslivet. Jag skulle vilja fråga dels om han tycker att det är ett lämpligt arbetssätt, dels om han liksom jag tror att ifall man bygger in nya motsättningar i samhället kan de grupper som finns i närheten av extremismen faktiskt också hamna där. 51 Justitieminister (): Det är riktigt att det beskrivits på det sättet som säger, och om det vore så skulle jag vara den förste att kritisera det. Säkerhetspolisen själv talar om att ha bättre kontakt med närpolisen. Det har jag inga synpunkter på, och säkert inte heller . Däremot har det i andra sammanhang, bland annat i ett parti som liksom ingår i högeralliansen, diskuterats att lärare skulle agera som något slags angivare. Det är ett system som vi inte ska ha, och därför säger vi nej till det. 52 (): Det låter bra att justitieministern och vi inom är överens om att lärare inte ska vara angivare, men det måste ändå ligga något bakom detta. Reaktionen från de båda lärarförbunden och från var kraftig när nyheten kom i går. Det är inte heller så som justitieministern nu säger att det enbart handlar om att Säkerhetspolisen ska ha kontakt med närpolisen utan det handlar också om att Säkerhetspolisen ska ha utökade kontakter med samhället i övrigt. Jag hoppas att justitieministern tar detta till sig. Han har ett ansvar också för hur Säkerhetspolisen arbetar. Även om Säkerhetspolisen inte kommer att jobba på detta sätt riskerar diskussionen att leda till att motsättningarna mellan olika grupper i samhället ökar och därmed kanske också antalet extremister. 53 Justitieminister (): Ja, diskussionen riskerar naturligtvis att skada om den inte återges på det sätt som är tänkt. Om betvivlar det som jag säger föreslår jag att han själv tar kontakt med Säkerhetspolisen. Han kommer då att få samma svar. Vi är helt överens om att inte lärare eller annan personal i skolorna ska vara något slags angivare. Förutom att det inte är lärarnas uppgift vore det dessutom kontraproduktivt eftersom relationen mellan lärare och elever skulle skadas och man skulle inte få någon information. Därför är detta så viktigt. Eftersom säger att allianspartierna ska samarbeta i dessa viktiga frågor föreslår jag att han vänder sig till som ju har den åsikten. Kollektivtrafiken i de nordligaste länen 54 (): Jag ställer, liksom , min fråga till . Inom ramen för budgetsamarbetet mellan regeringen, och finns en överenskommelse om att via Rikstrafiken ge bidrag på till de fyra nordligaste länen för att klara kollektivtrafiken i glesbygden. Det gäller , , och . fick Länstrafiken besked om att dessa pengar inte ska utbetalas . Det skapar problem eftersom konsekvensen blir att finansieringen för glesbygdstrafiken försvinner. För del handlar det om . Vad jag förstår var tanken att dessa pengar skulle betalas ut tills den nya trafikpropositionen kommer. Min fråga är: Kan inte agera så att dessa 10 miljoner utbetalas åtminstone tills den nya trafikpropositionen börjar gälla? 55 Statsrådet (): Den beskrivning som ger är korrekt, men den är också ganska gammal. Utbetalningen byggde redan då på att pengarna skulle fasas ut . I dialogen mellan Rikstrafiken och de fyra berörda länen var man överens om att det kommer nya förutsättningar i och med den transportpolitiska propositionen. Såsom överenskommelsen såg ut är det alltså ingen överraskning att pengarna därmed också betalats ut. Regeringen har anmält att den transportpolitiska propositionen läggs fram för , och vi samarbetar just nu med och om innehållet i den. Jag är därför inte beredd att säga att jag nu kan göra något annat. Vi arbetar utifrån den överenskommelse som var, propositionen kommer under detta år och därmed tycker jag att vi hållit vår del av överenskommelsen. 56 (): Jag hoppas naturligtvis att vi slipper göra om samma misstag som vi gjorde med transportbidraget. Problemet är att detta är akut. Trafikplaneringarna i de nordliga länen gjordes 2005, och vad jag förstår räknade man med att dessa pengar skulle komma även 2006. Den aviserade transportpolitiska propositionen kommer , men jag räknar med att den kanske börjar gälla först . Jag tycker därför att det vore bra om tittade på detta en gång till så att dessa pengar kunde gå till de berörda länen åtminstone under innevarande år. De behövs framför allt för de äldres skull, för dem som har långa avstånd och är beroende av kollektiven i glesbygden. Jag tycker inte att vi ska lämna dessa människor vind för våg. 57 Statsrådet (): De upphandlingar som Rikstrafiken gör eller de överenskommelser som man har med ett antal län om kollektivtrafiken behövs. Jag delar den uppfattningen. De är lika viktiga i som de är i norra . har regeringen tillsammans med och ökat anslagen till Rikstrafiken . Därmed utgår jag också från att det finns förutsättningar att föra en konstruktiv diskussion med Rikstrafiken om hur man lever upp till alla de mål och ambitioner vi har haft. Men då får man ju börja utifrån att vi båda har levt upp till den överenskommelse som har varit , och då kan vi båda också ta ett ansvar för vad som ska hända efter den. Vi tar ett ansvar via den transpolitiska propositionen som vi lämnar till . Men om det finns en oro i länen om vad som ska hända däremellan föreslår jag att man vänder sig till Rikstrafiken och för den dialogen. 58 (): Jag vill ställa en fråga till socialminister angående och arbetsförmedlingen. Det finns ett uppdrag om samverkan för att få tillbaka människor från deltids- och heltidssjukskrivningar, och det finns ganska goda siffror som visar på att folk faktiskt förflyttas från den här kategorin till arbete. Min fråga är: Vad är det för typ av arbeten som människor hamnar i? Är det enbart bidragsuppgifter som de får där staten går in och subventionerar? Hur länge varar de här uppdragen, som man då erhåller bidrag för? Är det riktiga arbeten, eller är det konstruerad verksamhet som levereras? 59 Socialminister (): Det samarbete som har funnits tidigare, och som intensifieras, mellan och ser jag mycket positivt på. Och vi har, precis som säger, mycket goda erfarenheter. Det är också min förhoppning att man kommer att utvidga samarbetet så till vida att man dessutom skapar de finansiella samordningsförbund som man har möjlighet att göra. Där är fokus just på att se till den enskilda människans arbetsförmåga och att vidta de olika typer av insatser som krävs för att människor ska kunna komma tillbaka till arbete. Vilken typ av arbete det är och vilken typ av rehabiliteringsinsatser som är nödvändiga att göra är naturligtvis beroende på den enskilda personens situation. Det handlar också om möjligheter och förutsättningar när det gäller att ta ett arbete. Jag vänder mig mot den mycket negativa ton jag tycker mig höra i värdering kring hur de subventionerade anställningarna ser ut. Det är arbeten som är viktiga och värdefulla för oss i hela samhället men framför allt för den enskilde personen. 60 (): Det är nog så att vi inte har exakt samma uppfattning. Jag tycker att det är angeläget att människor får ett erkännande för den kompetens och den yrkeskunskap som de har. Därför är det inte tillfredsställande att de får ett bidragsjobb som upphör . Det finns exempel på människor som har drabbats av en tillfällig anställning, och sedan har de efter bidragsförmånens slut fått lämna arbetsmarknaden. Det är inte acceptabelt. Då skulle jag vilja fråga socialministern: ministern och regeringen göra någon utvärdering av det här projektet, som ändå kostar ganska mycket pengar? Vad är det för effekt som ni från regeringen upplever att ni får ut av det här? Annars tycker jag att det är bättre att följa alliansens förslag med en tydligare satsning på reala arbetsplatser och en konkret investering i lägre arbetsgivaravgifter, till exempel. 61 Socialminister (): Vi genomför nu två stora projekt i och i som kommer att gå i bräschen för ett mer intensifierat och genomgripande arbete där just fokus är att få människor tillbaka i arbete. Utgångspunkten är den enskilda personens förutsättningar och behov av rehabiliterande insatser, som kan vara nödvändiga. Det är, tror jag, en mycket bra väg att gå. Och den vägen vill vi socialdemokrater satsa vidare på. Alliansens alternativ till detta är någonting helt annat. Det är nämligen att mycket tydligt och aggressivt sänka ersättningsnivåer, försämra i fråga om trygghet för personer som hamnar i en situation där de är mycket utsatta och behöver samhällets stöd för att komma tillbaka i arbete. Jag tycker att det är bättre att satsa på rehabilitering och återgång i arbete än att sänka ersättningsnivåer och riskera människors trygghet på det sätt som högeralliansen förespråkar i sitt alternativ. 62 (): Jag skulle vilja ställa en fråga till migrationsminister . Antalet flyktingar som är på flykt undan förtryck och förföljelse har minskat , men fortfarande lever miljontals människor i flyktingläger runtom i världen. De lever ofta under mycket svåra, för att inte säga förfärliga, förhållanden. Dessa fattiga människor har ingen möjlighet att söka asyl. Jag vill fråga migrationsministern vad regeringen gör för att hjälpa dessa människor. 63 Statsrådet (): Det stämmer att situationen i världen har förbättrats något, men är det ungefär 10 miljoner människor i världen som är flyktingar och som lever i flyktingläger runtom i världen. Vad gör är att vi för det första är en av de största bidragsgivarna till som faktiskt håller dessa människor vid liv så ser situationen ut. För det andra är ett av de få länder i världen som tar ut kvotflyktingar. Vi tar ut människor från dessa flyktingläger, alltså människor som inte har möjlighet att komma till och söka asyl. 64 (): är ett av de få länder i som tar emot kvotflyktingar. Det är väl bra. Och många av dessa hamnar i min hemkommun och i . Men även om vi har en förhållandevis hög kvot är det bara en droppe i havet. Vad gör migrationsministern och den för att få andra länder att också ta emot kvotflyktingar? 65 Statsrådet (): Ja, är alltså ett av sex länder i EU som tar emot kvotflyktingar. Vad jag vill se är att vi ska få en gemensam EU-kvot, det vill säga att alla 25 länder i EU ska ha en kvotuttagning av flyktingar. Det skulle göra att vi får en större volym och kan använda kvoten på ett väldigt strategiskt sätt så att vi faktiskt kan göra skillnad och lösa flyktingsituationer i världen. Det är det som driver i EU-arbetet. Trafficking vid i fotboll 2006 66 (-): Jag vill ställa en fråga till justitieministern om fotboll fast inte för att jag vet att han är intresserad av fotboll. Det gäller det som händer runtomkring, och det gäller i fotboll som ju är nu . Jag tror att justitieministern är medveten om den debatt som finns omkring det som kommer att ske utanför arenorna. Det handlar om den förberedelse som finns i fråga om brott, nämligen brottet trafficking. Vi vet att det pågår förberedelser för stora megabordeller och särskilda samlagsbås för snabbköp. Och det är en stor opinion omkring de här frågorna som håller på att växa fram bland många kvinnoorganisationer och andra engagerade. Jag har ställt frågor om det här både till idrottsministern och till jämställdhetsministern och fått svaret att de naturligtvis tar avstånd från detta. Det är väl rimligt. Det vore konstigt om de skulle stå här och säga att det är en bra utveckling. Men det här räcker inte. Och det som har förvånat mig är att det inte sker någonting på EU-nivå när det gäller detta. Jag har förstått att det kanske är justitieministern som ska svara för tystnaden. 67 Justitieminister (): Vi kan naturligtvis beklaga oss över det här. Jag håller med om att det inte räcker. Jag kommer att ta upp den frågan antingen bilateralt med min kollega eller på de möten som kommer att äga rum . Det första tillfället ges , när vi samlas nästa gång. Jag tänker verka för att även framhåller sin mening och att vi framför vår åsikt att detta är djupt beklagligt. Det är på alla sätt fel att agera så som vi i alla fall har fått information om ska ske i . 68 (-): Tack så mycket för svaret! Jag hade också väntat mig att justitieministern skulle säga att det här inte är bra. Men vad jag, och många med mig, efterlyser är att det ska hända någonting. Det handlar inte bara om att justitieministern åker och träffar sina kolleger och talar om att vi i inte tycker om det här, utan det handlar om ett toppmöte för att diskutera åtgärder. Vad gör vi? Hur kan vi nu samarbeta omkring åtgärder för att förhindra det som uppenbarligen är på gång? Man räknar med att mellan 40 000 och 60 000 kvinnor kommer att traffickas in i dessa områden för att stå till tjänst, så att säga. Prostitutionen är tillåten i , det vet vi, men trafficking är förbjudet. Alltså är det brottsförberedelser som pågår, och det måste väl en samlad justitieministerkår på EU-nivå kunna sätta stopp för genom gemensamma ansträngningar. Är justitieministern beredd att ta ett sådant initiativ, att samla samtliga justitieministrar till ett möte för att diskutera: Hur får vi stopp på detta nu? 69 Justitieminister (): Även om vi skulle vilja kan vi nog inte bestämma dagordningen även under de ordförandeskap som vi själva inte äger. Däremot tror jag att vet att vi under det svenska ordförandeskapet drev just denna fråga hårdast av alla. Det är heller ingen hemlighet att är det land som driver dessa frågor på det allra mest offensiva sättet och också kopplar ihop dem med sexköpslagen. har ordförandeskapet, och som jag sade kommer jag också att ta upp detta under det österrikiska ordförandeskapet. Vi träffas alltså , och det blir ett bra tillfälle att ta upp dessa saker. Det är precis på det sättet det fungerar: kan ta ett initiativ vid ett sådant möte, till exempel under övriga frågor. Vi kan inte bestämma dagordningen när det gäller de ordinarie frågorna, men vi har ändå ett utmärkt tillfälle att ta initiativ till de här diskussionerna. Senast vi gjorde detta var faktiskt på det möte som ägde rum i . Också där var det land som visade vägen för kampen mot trafficking. 70 (): Jag har en fråga. Jag vet inte riktigt om den är till socialministern eller finansministern. Jag blev uppringd av en ung familj som precis hade fått barn. Pappan i familjen önskade stanna hemma ett tag hos barnet och utnyttja sin rätt till föräldraledighet. Men döm om hans förvåning när han tog kontakt med och fick höra att han inte kunde få ersättning förrän efter minst ! finns ju många som tycker att papporna ska ta ett större ansvar och stanna hemma lite mer hos sina barn. Men min enkla fråga är: Hur i hela fridens namn ska en ung familj klara utan inkomst? 71 Socialminister (): Det gläder mig att delar regeringens uppfattning att det är viktigt att båda föräldrarna tar ett gemensamt ansvar för sina barn. När det gäller föräldrapenningen är det ju så att man kan dela den. Den är från början delad mellan föräldrarna, och man har möjlighet att överlåta. Det gör att det finns stora möjligheter för föräldrarna att kombinera arbete med familj och barn på det sätt som stämmer överens med de olika förhållanden som man har i familjen. När det gäller utbetalningen av den tillfälliga föräldrapenningen har det beklagligtvis på vissa håll i landet varit problem med tidpunkten för utbetalningarna. Det är ett övergående problem, och jag har förvissat mig om att nu kommer att hantera situationen. Anledningen till detta var ett byte av ett administrativt hanteringssystem. Detta har man nu kommit till rätta med inom , enligt den uppgift jag har fått från kassans ledning.