prot · GT09132 · 2006-05-31 00:00:00 — Exakta former och avgränsningar för arbetet måste naturligtvis beredas närmare. Men vi menar att det finns liknande institutioner i andra länder, och dem kan man titta på för att få idéer som kan bli något bra här i . Vi skulle få en bättre och stärkt parlamentarisk kontroll där får ett ansvar för att hantera de mycket känsliga verktyg som vi har och också kommer att få fler av. För det tredje: Den socialdemokratiska regeringen, inte minst justitieministern, har gjort ett stort nummer av presentationen av propositionen. Det är ett stort steg att införa ett nytt hemligt tvångsmedel. Vi moderater tycker att det är på plats att påpeka att möjligheterna att använda hemlig rumsavlyssning inte räcker för att bekämpa terroristbrott och grov organiserad brottslighet. Vi behöver i vid mening ett mycket starkare rättsväsende. De rättsvårdande myndigheterna har stora ekonomiska bekymmer. Många driver sin verksamhet under kraftiga sparbeting. Detta sker medan våldsbrotten ökar och blir grövre. Regeringen och majoriteten i kammaren berömmer sig ofta över att ha gjort stora satsningar , men i praktiken har det gett ganska få konkreta resultat. Vi moderater avsätter bra mycket mer pengar till rättsväsendet än regeringen. Vi bedömer inte att det är tillräckligt, men det är i alla fall en början. Vi kombinerar det med krav på organisatoriska förändringar och mycket annat. Kort sagt: Vad jag vill säga, också i den här debatten, är att vi inte ska tro att ett enstaka verktyg för polisen löser hela bekymret. Brottsbekämpningen måste ses i sin helhet. Traditionellt polisarbete, traditionellt utredningsarbete och traditionell hantering av verksamheterna är det mest effektiva och är alldeles nödvändigt om vi ska nå resultat. Buggningsverktyget är ett komplement som i vissa ärenden kan hjälpa oss att nå lite bättre resultat än , men det är inte avgörande för om vi ska få ett starkt rättsväsende eller om vi ska klara av den mycket stora utmaning vi står inför när det gäller att bekämpa den grova brottsligheten. Det är viktigt att nyansera storheten på den här debatten. 3 (): företrädare i det här ärendet har fått hastigt förhinder . Därför har jag fått talmannens tillstånd att framföra vårt yrkande om avslag på propositionen. Jag är övertygad om att , om han hade kunnat vara här, hade hälsat justitieminister välkommen till kammardebatten. Jag har historisk grund för att våga utgå från det. Jag ska säga några korta ord ur reservation som förklaring. Propositionen innehåller inga förslag om regler om underrättelse i efterhand till den mot vilken hemlig rumsavlyssning har använts. Också frågan om skadestånd till oskyldiga personer som avlyssnas bör vara löst innan lagstiftningen antas. kan heller inte acceptera att det införs en reglering som möjliggör hemlig rumsavlyssning av medieredaktioner. anser vidare att frågan om den parlamentariska kontrollen är så viktig att den bör vara löst innan ytterligare möjligheter att använda hemliga tvångsmedel införs i lag. Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till reservation nr 1. 4 (): debatterar vi ett väldigt viktigt ärende. Det är inte första gången den här debatten förs. Frågan om polisens möjligheter att använda sig av buggning har debatterats , som tidigare talare har sagt. Det har varit frågan om polisen klarar av sitt arbete mot den organiserade brottsligheten utan att få mer effektiva verktyg. Det är en fråga som är alldeles riktig att ställa sig. Är det möjligt att föra kampen mot den organiserade brottsligheten utan fler och effektiva verktyg? Det är ganska anmärkningsvärt att regeringen, när man lägger fram ett förslag om buggning, inte har kunnat beskriva effektiviteten i de verktyg man föreslår. Man har inte kunnat beskriva hur behoven ser ut och hur effektiviteten på det föreslagna verktyget kommer att vara. Den här debatten var likadan när regeringen försökte lägga fram ett förslag. Kritiken var mycket stark från Lagrådet i denna del. Lagrådet, som även har riktat allvarlig kritik och avstyrkt att lagstiftningen införs med den utformning som hade föreslagits i lagrådsremissen, har sagt att behovet av en lag om hemlig rumsavlyssning med ett så vidsträckt tillämpningsområde inte kunde anses framgå av de upplysningar av behovet som lämnats i remissen. När det gäller så viktiga frågor som att skydda den personliga integriteten och vidta åtgärder mot enskilda medborgare som vår grundlag egentligen skyddar, måste behovet, proportionaliteten och effektiviteten vara noga utredda och avvägda. Även om regeringen har haft på sig har man inte heller kunnat presentera ett sådant underlag. Många har i debatten också sagt att det är viktigt att skydda den personliga integriteten för brottsoffer. Man pratar om unga kvinnor som utsätts för trafficking, dras in i bordeller, blir våldtagna och far illa, om människor som dör av narkotikabrottslingarnas framfart. Det är självklart att det då skulle kunna vara väl magstarkt att diskutera den personliga integriteten för att skydda brottslingar. Det handlar om den personliga integriteten för hela samhället, den personliga integriteten för varje enskild individ i . Därför kan man inte med sådan lätthet hävda att vi bara ska ge oss på brottslingarna. Även om oskyldiga blir avlyssnade är det värt det. Deras integritet blir ändå kränkt av brottslingarna. Regeringen säger själv i propositionen, när det gäller frågan om hemlig rumsavlyssning, att det här är ett stort integritetsintrång. Hemlig rumsavlyssning, i varje fall där avlyssningen pågår någon tid, måste anses innebära en mer total kontroll än hemlig teleavlyssning. Det hänger samman med att polisen kan lyssna på allt som sägs, även på annat än samtal i den avlyssnade lokalen, vid alla tider och oavsett vilka som vistas där. Som bland andra JO har påpekat kan mängden överskottsinformation bli omfattande. Det finns dessutom anledning att anta att människor i allmänhet är något mer återhållsamma med vad de säger i telefon än vad de säger till varandra på tu man hand. I sin bostad torde de allra flesta människor utgå ifrån att ingen annan kan lyssna på det som sägs. Till detta kommer att den hemliga rumsavlyssningen ibland måste förenas med den ytterligare kränkning som det innebär att polisen får rätt att bereda sig tillträde till bostäderna för att placera ut de tekniska hjälpmedlen. Därför måste man vara särskilt noga med lagstiftningen, och hålla extra hårt på rättssäkerheten. Det är förvånande att regeringen väljer att lägga fram ett lagförslag trots att rättssäkerhetsgarantierna inte har kunnat uppfyllas. från sade i sitt anförande att här har vi kunnat få mycket starkare rättssäkerhetsgarantier. Vi kommer att få en nämnd som får möjlighet att granska detta. Det kommer en utredning som tar upp upplysningsplikten. Man kommer att använda sig av de offentliga ombuden, men där tar man inte upp den kritik och de brister som har riktats mot detta. De här förslagen finns ju inte i dagens proposition. De är aviserade och ska komma sedan. De kommer inte att ha trätt i kraft innan det här betänkandet och lagförslaget skulle ha trätt i kraft. Det här lagförslaget kommer att bli vilande, förhoppningsvis , tack vare att vi kan använda oss av en minoritetsbordläggning just för att skydda den personliga integriteten. I kampen mot den organiserade brottsligheten är det viktigt att vi använder oss av effektiva tvångsmedel. Det är viktigt att vi också skapar ett samhälle där den enskilda individens trygghet och rättssäkerhet är stark. Det är också viktigt att man inte tar till vilka metoder som helst för att bekämpa brottsligheten. På vägen förlorar man viktiga värden. I debatten har flera av partierna varit kritiska både till förslagen om buggning och till det sätt som de har utformats på och till bristen på rättssäkerhet. är man beredd att gå regeringen till mötes i frågan. Men ett av de viktigaste krav som bland annat , och tillsammans drev var att vi behövde få ett samlat grepp över integritetsfrågorna. Vi behövde få ett samlat grepp över hur den enskilda individen utsätts för ingrepp i den personliga integriteten. Vi förde en kamp för att få igenom en utredning som skulle ta det här övergripande uppdraget, och det blev ett tillkännagivande till regeringen. Regeringen dröjde länge innan man tillsatte utredningen. Men sitter utredningen och arbetar och försöker ta ett samlat grepp över alla de ingrepp som görs i dagens samhälle. Utskottet säger i sitt betänkande att utredningen inte har fått till uppgift att granska nya lagstiftningar eller eventuell lagstiftning som ska läggas fram. Men det som vi alla var överens om, när tillkännagivandet gavs till regeringen, var att man skulle undvika att införa ytterligare integritetsingripande lagstiftning som utredningen samlade all information, just för att få möjligheten att göra en heltäckande bedömning. Utredningen kommer att vara klar . I detta läge anser partier som har stött detta och som också har ansett att det här har varit viktigt att det nu är så bråttom att vi måste lägga fram ett lagförslag som ska träda i kraft denna sommar. har varit tydliga motståndare till buggning av tre skäl. Det ena är att det är ett stort ingrepp i den personliga integriteten. Det andra är att det inte har kunnat bevisas att detta har särskilt hög effektivitet. En undersökning i visar att man egentligen bara hade kunnat lösa av fallen. Man hade fått indicier i en del fall, och i vissa fall hade man fått nya uppslag, men det är en väldigt låg effektivitet. Vi vet att det är låg effektivitet också när det gäller hemlig teleavlyssning, om man ska titta på hur många ärenden som egentligen upp. Det tredje är att det här inte skapar en mer effektiv polisorganisation. Det här skapar inte en mer effektiv brottsbekämpning. Flera talare har talat om att terrorismen kommer närmare. Mer och mer allvarlig brottslighet sker närmare och närmare våra gränser och skulle kunna drabba . Det man glömmer att säga är ju att man i de länder där terroristbrott har skett använder hemliga mikrofoner och buggning. I flera av våra grannländer använder man buggning. Men man har inte kunnat bekämpa den organiserade brottsligheten mer effektivt. Man har inte kunnat förändra verkligheten. För är det här ett lagförslag som är illa underbyggt, som inte skyddar den enskilda individen, som faktiskt bryter mot olika konventioner och som sätter vår egen grundlag ur spel. Och rättssäkerhetsgarantierna är någonting som man säger ska komma . Det är oacceptabelt. Därför yrkar jag bifall till reservation 2. I detta anförande instämde och (båda v). 5 () replik: kan väl börja med att på ett mycket ärligt sätt svara på frågan om det inte är så att och är principiella motståndare till buggning, så att vi klarar ut detta. kommer aldrig någonsin att ta till sig något från rikskriminalen, kriminalvården, underrättelser från eller från åklagare eller från narkotikasamordnare som påstår att vi har problem med grov organiserad brottslighet. Ni kommer aldrig att acceptera buggning, på principiella grunder. Då vet vi var vi har i den här debatten. Framför allt vet svenska folket var står när det gäller åtgärder mot grov organiserad brottslighet. Sedan delar jag uppfattningen att integritetsfrågorna är väldigt viktiga. Det är en enorm teknikutveckling och globalisering och ett prisfall på den här teknikutvecklingen. Det gör ju att det finns väldigt många anledningar att oroa sig över människors integritet. Det gäller hur näringsliv och organisationer håller på och kartlägger människor. Det finns hemsidor man kan besöka de kanske är tillfälligt stängda där man kan få otroligt mycket information. Vi har diskussioner om hur massmedierna kränker människors integritet genom att publicera bilder på utsatta människor å det grövsta. Det kan man tänka sig. Det finns andra länder som har hårdare lagstiftning när det gäller sådant för att man vill skydda människors integritet. Vi har myndigheterna i största allmänhet. Vi lever i ett land där vi måste uppge hur mycket kakel vi har i badrummet . Det är tydligen en viktig sak för att veta. I ett sådant land tycker jag man kan ställa sig frågan om det är nödvändigt. Hur det ser ut i skolan, i sjukvården och när det gäller sjukförsäkringar utreds just . Men det har aldrig någonsin varit sagt att man, för att man har en integritetsutredning på bred front, ska säga stopp och inte reformera svenskt rättsväsende och inte ge de verktyg som finns i andra europeiska länder. Vi hittar ju inte på någonting här, att det här ska vi bara ha i . 6 () replik: Ja, är principiella motståndare till buggning. Men drar det så långt som att vi aldrig någonsin, oavsett vad som händer, kan tänka oss någonting sådant här. Vi är principiella motståndare för att vi tar rättssäkerheten och framför allt vår egen grundlag på största allvar. Vi vill titta på behovet, proportionaliteten, hur många människor det här kan röra för att man ska komma åt en, och effektiviteten. Det här har man över huvud taget inte lyckats klarlägga. För är det inte tillräckligt att eller polisen eller åklagarväsendet säger: Jo, men vi har ett väldigt stort behov av det här, och det skulle underlätta väldigt mycket. Vi vill se ordentliga studier som faktiskt kan påvisa effektiviteten, hur många brott man kan klara upp i förhållande till hur mycket man använder det här och vilket behov som finns. Det här borde regeringen ha klarat av. Man hade faktiskt kunnat titta på andra länder och samlat på sig det här. Än så länge tar man faktiskt så lätt på vår grundlag, och man tar så lätt på den personliga integriteten, och man tar så lätt på de här ytterst svåra avvägningarna. Jag tycker att uttrycker det mycket bra i sitt yttrande till justitieutskottet. Det är mycket svåra avvägningar; det är en grannlaga uppgift som man måste ta på ett stort allvar. När man inte gör det, utan bara kör på, är vi klart och tydligt principiella motståndare. 7 () replik: Det är bra. Ni är principiella motståndare, och det verkar ni vara under en ganska överskådlig tid. Eller så är det så att man kan ta fram lite avhandlingar som redovisar detta för . Sanningen är ju den att det här tydligt framgår i den här propositionen, när det gäller de länder som lyfts fram som exempel. I , och använder man sig av detta för att man tycker att det är nödvändigt för att bekämpa mycket grova brott. När jag senast var på en ordförandekonferens för justitieutskottsordföranden inom EU talade jag med min finländska kollega från de gröna. Hon undrade hur vi tänker i . De förstår inte hur man ska kunna bekämpa grova brott utan dessa tvångsmedel. Det är inte för att man på något sätt vill, utan därför att man måste. Man har ett ansvar att skydda medborgarna i . På samma sätt har du ett ansvar att ställa upp för att skydda medborgarna i . Man talar om effektivitet. vet rimligen hur det är i till exempel , trots att det har hänt tragiska bombningar av bussar. Människor har lemlästats, fått sina liv släckta och livsdrömmar upplösta. Ett antal attentat har stoppats där människoliv har räddats. Det vore på sin plats att man visade en viss tacksamhet mot de demokratiska krafterna för att rädda liv mot de odemokratiska krafter som vill släcka liv. Det är tack vare dessa metoder som man har kunnat göra detta. Det här är en svår fråga. Den har debatterats . och tycker inte om den. De kommer med en mängd argument om vad som kan bli bättre och vad man också kan göra. Allting kan alltid bli bättre. Du nämnde offentliga ombud. Det finns också med att utredningen ska ta ett bättre grepp om det. Jag vill också förbättra när det gäller de offentliga ombuden. Jag lyssnar också på och dess synpunkter. Vi gör saker för att försöka förbättra. Vi är i en situation där det inte blir lättare . Du kommer att ha några kriminologer, som du kanske är kompis med, som säger: Det finns ingen grov organiserad brottslighet i , det är bara påhittat. Jag lyssnar på någon annan. 8 () replik: Jag blir lite förundrad här. talar om att jag kan leta upp några kriminologer som skulle kunna hålla med om den organiserade brottsligheten inte skulle bekämpas på det här sättet. Har inte läst Lagrådets yttrande? Det är den högsta juridiska instansen som har att bedöma avvägningarna i vår lagstiftning. Det har riktat oerhört stark kritik. Det finns kritik från JO, JK och . Det är inget påfund av för att vi är kritiska och inte vill ha buggning. Det finns en mycket stark kritik från många håll. Det finns det uppenbarligen också från partikamraterna till i . De är också väldigt tydliga med den svåra problematik som finns. De säger att det föreslagna tvångsmedlet utgör ett mycket starkt ingrepp i den privata sfär som medborgarna normalt ska vara tillförsäkrade. De håller med Lagrådet att vid en bedömning av behovet och effektiviteten är skälen inte tillräcklig starka. De säger att man har stärkt förslaget lite grann ytterligare efter Lagrådets kritik, men de säger att det inte är tillräckligt. De kritiserar rättssäkerheten, de frågor som har tagit upp. De frågorna kommer inte att vara lösta då lagstiftningen föreslås träda i kraft. ser detta som en besvärande brist. De säger avslutningsvis: De bedömningar som behöver göras av det framlagda förslaget om hemlig rumsavlyssning är synnerligen grannlaga och innefattar ömtåliga avvägningar med hänsyn till ändamåls-, behovs- och proportionalitetsprincipen. 9 (): Dagens två debatter om hemlig rumsavlyssning, det vill säga buggning, och åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott, det vill säga tvångsmedelsanvändning i förebyggande syfte som vi sedan ska debattera har stora likheter. Många av argumenten kommer att vara desamma. Men det är ändå viktigt att vi håller isär de två debatterna, eftersom de i sak handlar om ganska olika förslag. Först av allt i denna debatt vill jag ha sagt att anser att buggning behövs i . Alla andra påståenden är felaktiga. måste vi som lagstiftare klara av att hålla två olika tankar i huvudet . Tyvärr har det varit lite si och så med den saken i den buggningsdebatt som har varit inför det beslut som ska fattas i . Vi måste både kunna se behovet av buggning och klara av att göra en bedömning av rättssäkerheten och skyddet av den personliga integriteten. Jag tänker börja den här debatten och mitt anförande med behovet av buggning. Buggning har diskuterats väldigt . Det är tillsattes. , på , har brottsligheten ökat och blivit värre. Det dödliga våldet har ökat med , antalet anmälda misshandelsfall har ökat med , antalet rån har ökat , narkotikabrotten har fördubblats och antalet våldtäkter har mer än fördubblats. Den socialdemokratiska rättspolitiken har misslyckats. Brottsutvecklingen i kombination med att de kriminella använder all tänkbar teknisk utrustning gör att vi från samhällets sida också måste kunna använda modern teknik för att bekämpa brottsligheten. Därför har tagit ställning för att buggning behövs i , liksom den används i många andra länder i vår närhet. Att det finns ett behov tycker jag är klarlagt, och då kommer vi till nästa fråga. Är det möjligt att införa buggning på ett rättssäkert sätt och med ett tillräckligt skydd av den personliga integriteten? Även på denna fråga har vi från svarat ja. Vi anser att buggning ska gå att införa med tillräckligt hög rättssäkerhet och skydd av personlig integritet. Då kommer vi till den tredje, och i det här fallet avgörande, frågan. Hur ska vi införa buggning med tillräckligt hög rättssäkerhet och skydd av personlig integritet? Denna så viktiga fråga har regeringen tagit väldigt lätt på, och därför har förslaget också kritiserats av bland annat Lagrådet, som vi har hört tidigare. När propositionen hamnade på bord var den lite bättre än det förslag som tidigare skickats ut på remiss. Jag är övertygad om att det är tack vare krav på regeringen. Men är det förslag som vi har att ta ställning till inte färdigt. Jag önskar att vi i hade så stora resurser att vi hade kunnat ta fram ett färdigt förslag till denna debatt och behandlingen i , ett förslag som hade klarat kraven på rättssäkerhet och skyddet av personlig integritet. Tyvärr har vi inte de resurserna. Jag är övertygad om att man inte heller har de resurserna i , . Vi har inte ens de resurser som justitieutskottet har med sitt lilla kansli. Ska vi få en tillräckligt förberedd lagstiftning med alla förarbeten, som är unikt viktiga i , måste det komma ett förslag från efter utredning och remiss. Det är på det sättet vi stiftar lagar. Det har tyvärr inte varit möjligt att komma fram på något annat sätt och ändå bibehålla kravet på en kvalitetsmässigt tillräckligt god lagstiftningsprodukt. Från sida har vi framför allt pekat på fyra olika brister i den proposition som vi nu behandlar. Det handlar om informationsplikten eller underrättelseskyldigheten, vilket man vill kalla det, skydd av redaktioner, förbättrad parlamentarisk kontroll och arbete. Vi börjar med underrättelseskyldigheten. Den innebär att den som har avlyssnats ska få veta det i efterhand, när det kan vara till men för brottsutredningen. Detta tyckte justitieministern inte alls var speciellt lämpligt . Men efter hård kritik från Lagrådet och en rad remissinstanser har det kommit med i propositionen att underrättelseskyldighet behövs men att det först ska utredas. Det vill säga att regeringen först vill införa ett hemligt tvångsmedel som på olika sätt inkräktar på människors integritet, och sedan ska man utreda hur man ska klara av det på ett rättssäkert sätt. Detta anser vi i är fel ordning. Jag förväntar mig att denna fråga är färdigutredd och att vi har ett lagförslag om underrättelseskyldighet att besluta om när frågan om buggning åter kommer upp och att detta lagförslag också innehåller möjligheten till rättslig prövning och rätt till skadestånd om buggningen skett på ett olagligt eller på annat sätt felaktigt sätt. Skyddet av redaktioner, eller rättare sagt skyddet av det i tryckfrihetsförordningen grundlagsskyddade meddelarskyddet, har varit uppe till diskussion efter det att propositionen har lagts fram. Det ska sägas att regeringen har förbättrat sig på den här punkten. Man har skapat ett skydd för massmedieredaktioner, men man lyckas inte komma ända fram. Självfallet ska inte kriminella organisationer kunna skapa en liten tidning för att slippa undan avlyssning med hänvisning till att deras lokal är en redaktion. Propositionen uppnår det kravet, men öppnas en möjlighet för avlyssning av redaktioner som skulle kunna drabba seriösa massmedier och därmed den grundlagsskyddade meddelarfriheten. Även på den punken måste rättssäkerheten av. Vi har diskuterat den förbättrade parlamentariska kontrollen i den här kammaren. Jag kan upprepa vad jag har sagt: Den årliga skrivelse som vi har , som kommer till från regeringen, ger oss inte någon som helst reell möjlighet att bedöma om tvångsmedlen har använts på ett riktigt sätt. Vi tycks nu vara överens om att det behövs en förbättrad parlamentarisk kontroll, men ändå finns det inget konkret förslag att ta ställning till . Regeringen skriver i propositionen att det ska presenteras hur den förstärkta granskningen ska utformas. Vi väntar på det. Även detta är fel ordning. Den förstärkta parlamentariska kontrollen måste finnas på plats senast som vi antar en lag om buggning. Den fjärde punkten är arbete. Kommittén tillsattes 2004 och , det vill säga , ska den redovisa sitt arbete. Det har funnits olika uppfattningar om huruvida bör yttra sig om lagförslaget eller inte, men jag kan konstatera att Lagrådet i sitt svar säger: I dess uppdrag ingår otvetydigt att kontrollera om tvångsmedel av den typ som föreslås lever upp till det integritetsskydd som kan krävas. Från sida menar vi att det skulle vara klart olämpligt att införa ny, historiskt integritetskränkande lagstiftning som arbete pågår. Vi anser att måste lyssna på innan vi fattar beslut om buggning. Det är inte heller enbart vi i och kristdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister som tycker att vi bör avvakta.