prot · GT0973 · 2006-02-15 00:00:00 — Men vi kan nog säga att den inte gör det i den norra hemisfären, även om man nog inte ska inbegripa i det fallet. Det tycker jag att Muhammedkarikatyrerna har visat. Våldet som har följt i deras spår måste med all kraft fördömas. Men bakom finns också frågan om identiteten i religionen. Profeten får inte avbildas. Att skända profeten blir att smutskasta alla muslimer, för profeten är en av dem. Han talade till och med samma språk. Man måste faktiskt visa respekt för människors innersta, för det som människor håller heligt. Till det hör religionen. Det är inte okej att sprida fördomar och främlingsfientlighet. Det måste bekämpas. Det är inte okej att trampa på en redan utsatt grupp. Hade det gällt angrepp på judendomen hade reaktionen blivit minst lika stark, om inte starkare. Vi måste se på alla religioner på samma sätt. Yttrandefriheten är demokratins livsnerv. Men det följer också ett ansvar med yttrandefriheten. Med rättigheter följer skyldigheter. Yttrandefriheten är inte oinskränkt. Ska den få användas på ett destruktivt sätt? Vad ger det? Det försvårar uppenbart i alla fall kulturmötet som globaliseringen kräver att vi kan hantera. Bakom den reaktion vi har sett finns naturligtvis mycket mer. Världens muslimer har varit utsatta och är utsatta för en mycket förödmjukande behandling. De betraktas på många ställen i världen, inte minst i den utvecklade världen, som andra klassens medborgare. Det blir ju så om man visar teckningar där muslimer ser ut som om de vore terrorister. Talar man om kriget mot terrorismen och vänder sig mot den muslimska världen är budskapet solklart. Det förstår ju muslimerna. Det är klart att det skapar förödmjukelse. Självklart skapar det mer terrorism. och behandlingen av palestinierna är en annan orsak till reaktionen. Den som har varit vid en checkpoint och sett hur israeler kan behandla både muslimer och kristna för den delen, men mest är det muslimer, eller som har stått vid den mur eller det stängsel som finns förstår vilken frustration ett fängelse skapar. Senast hade vi behandlingen av muslimer i . Var det i går eller i förrgår vi såg hur brittiska soldater har behandlat människor? Det är klart att det finns en uppdämd ilska och vrede bakom all denna västerlandets dominans som flödar in över den muslimska världen. Men där är också behandlingen av muslimerna i deras egna länder. De lever under förtryck och fattigdom. Många har inte jobb. Jag tror att nästan hälften av alla högskoleutbildade i inte får jobb hälften! Bristen på demokrati och mänskliga rättigheter har jag redan nämnt. Inför den här situationen och det som har hänt kan inte vi sitta med armarna i kors. Det finns risk för konfrontation som förstärker islamofobin, som skapar främlingsfientlighet och rasism. Om man visar en bild på med en bomb i huvudet är ju budskapet solklart muslimerna är terrorister hela bunten. Det handlar inte bara om en teckning av utan det handlar om hets mot folkgrupp. Ingen tvekan på den punkten. I har vi lagstiftning när det gäller hets mot folkgrupp som förmodligen inte skulle räcka till. Man kan diskutera om den borde vara starkare. Man kan inte hävda att en sådan teckning har något annat budskap. Då är man blind. Då förstår man inte hur det här tolkas i den muslimska världen. Viktigast av allt är att vi förändrar attityden, vårt sätt att se på varandra, att vi inser att vi måste skapa respekt för varandra och för varandras kulturkrets. För det behöver vi kunskap och vi behöver dialog. I den dialogen är det väldigt viktigt, vilket vi sekulära nordbor också har väldigt svårt att inse, att kunna någonting om kultur och religion, att sätta sig in i detta och att förstå. Det måste ingå i en sådan dialog. Regeringen har gjort en hel del. Förintelsekonferenserna med sitt MR-perspektiv är också oerhört viktiga. Vi har dialogcentrum. Det som är omnämnt här är , i , inom ramen för Barcelonaprocessen, där vi för övrigt har en parlamentarisk församling som jag själv deltar i som kan betyda mycket. Någon har också nämnt, jag tror det var , att vi har en arbetsgrupp i utrikesutskottet som arbetar med de här frågorna. FN kan säkert spela en viss roll. Det tillkommer en omformning av . Jag är inte alls främmande för att detta MR-råd också kan diskutera religionsfrågor. Varför skulle de inte kunna göra det? är jag inne på FN-reformen. Jag ska bara rubrikmässigt, för tiden rinner i väg så fort, nämna hur viktigt det är att vi får ett effektivt MR-råd, att den fredsbyggande kommissionen sätts i sjön, att vi får konventionen mot terrorism det är illa att den inte redan är där att vi får ett reformerat säkerhetsråd, där världen blir mer representativ och inga mer veton finns, att utvecklingsagendan tas på allvar så att vi lever upp till de millenniemål vi har och att i linje med det också Ecosoc i FN reformeras. Vi ska gärna också få det nya fackorganet som diskuteras på miljösidan. I det här sammanhanget har spelat en stor roll. spelar en stor roll. Men vi parlamentariker kan också spela en roll i diplomatin och i att diskutera FN-reformerna i världen. Riksdagsledamöterna utnyttjas i mycket ringa grad i diplomatin. Det lämnar vi över till regeringen och regeringens myndigheter. Här finns en enorm resurs. Utskottens resor ska självklart inte bara användas för studier, utan de ska användas för uppdrag i världen. Vi ska ha ett budskap med oss, precis som de amerikanska senatorerna eller kongressmännen. Det finns mängder med delegationer. I Interparlamentariska unionen, som jag själv jobbar i, möter vi två gånger länders parlamentariker. Vilken arena att föra överläggningar i och föra ut ett svenskt budskap i om demokrati, mänskliga rättigheter och andra frågor! Det finns också en parlamentarisk delegation runt där vi kan ta upp de nu aktuella frågorna. Vi är 349 enskilda ledamöter. Det är en enorm resurs. Parlamentarikernas friare roll bör naturligtvis utnyttjas. Vi har ett enormt parlamentariskt kontaktnät, och många av oss har ett delvis större kontaktnät än vad regeringen kan erbjuda. Det bör vi ta vara på. Just det här ämnesområdet kommer upp på Utrikespolitiska klubbens möte i under temat internationella ambitioner. 51 () replik: Det är bra att talar om tolerans och betydelsen av kultur och religion. Men jag tycker att förlorar lite fokus. En viktig del i händelserna efter karikatyrteckningarna som man kan ha många olika uppfattningar om är att stater, diktatorer, har använt sig av dem för sina egna syften. Det är inte bara islamister utan även regeringar, till exempel och , använder sig av dem. Människorna där det vet säkert också lever i ett fear society, som Sharansky skriver i sina böcker. Ett fear society innebär att det finns tre kategorier av människor. Det är en kategori som stöder regimen. Det är en kategori som är dubbeltänkare, double thinkers, som tycker något men inte vågar. Sedan finns det en tredje kategori som är dissidenter. De åker naturligtvis i fängelse. Är det inte viktigt, , att vi vrider fokus så att vi säger att mänskliga rättigheter och demokrati är viktigt för dessa människor? 52 () replik: Svaret är ja. Självklart ska vi göra det. Men när vi kommunicerar med de olika kulturkretsarna, i det här fallet , måste vi ha förmågan att sätta oss in i hur de tänker och hur vi ska närma oss dem. Hur ska vi diskutera? har försökt med det som kallas greater Middle East initiative. Jag har förstått på mina resor att det är uppenbart att man har försökt att pådyvla sina värderingar. Det är dömt att misslyckas. Det måste bli ett erbjudande: Så här fungerar vi i vår värld. Så här arbetar vi med demokrati och mänskliga rättigheter. Man måste skapa ett intresse så att det hela sedan kommer inifrån. Det går inte att diktera att de ska göra som vi gör och tro att det ska bli någon framgång med det. Då skapar man inte den förståelse och ödmjukhet som krävs i en relation. Men ingen tvivlar på budskapet om demokrati och mänskliga rättigheter från något parti i . 53 () replik: Syftet är gott och rätt. Jag kan instämma i mycket av det som säger. Men för att man ska få kraften inifrån i ett sådant samhälle, där människor är livrädda för att uttala sig, inte ens vågar uttrycka sig för sina närmaste eftersom de är rädda för att bli angivna, behövs det en viss inre storlek på massan innan revolten kommer. Det inträffade i . Det håller på att hända i . Vi ska naturligtvis hjälpa till så att det händer även i diktaturerna i . Det är inte av givet att araber och muslimer ska leva i diktaturer. De människorna har samma önskemål, känslor och längtan som vi. Men det räcker inte riktigt med att säga att det måste komma inifrån. Vi måste också hjälpa till. 54 () replik: Vår främsta väg är att med dialogen som instrument, med en ömsesidighet i samtalet, vinna varandra för förståelse för varandras sidor. Kanske kan lära oss något om hur vi hanterar droger, hur vi skändar kvinnor och hur vi ser på pornografi. Kanske i det mötet de kan lära sig något om vad demokrati är, vilka vinster det är med demokrati, vilka vinster det är med yttrandefrihet och så vidare. Det är den ömsesidigheten som är jätteviktig. Vi måste ha ett litet mått av självinsikt, det vill säga att vårt samhälle inte är något paradis. Det kan man säga oavsett vilken regering vi har. Vi måste ha en liten beredskap för att också lyssna på vad de har att säga oss. Då kan vi nå fram med vårt budskap. 55 (): Att be om ursäkt är en signal om att man ångrar något som man har gjort eller något som man har underlåtit att göra. När statsminister inför kammaren bad om ursäkt för regeringens hantering av tsunamikrisen var det en signal om att han ångrar något. Vad han ångrar kanske kommer att visa sig vid utfrågning . Den danska statsministern eller regeringen kan inte be om ursäkt för publiceringen av karikatyrer i en dansk tidning. Regeringen har inte ansvar för publiceringen. Statsministern kan kritisera teckningarna eller beklaga deras innehåll, men om han ber om ursäkt betyder det att han ångrar att har tryckfrihet, att han inte har inskränkt tryckfriheten. Det är anledningen till att den danska regeringen, och danska politiker över huvud taget, inte ber om ursäkt i det här sammanhanget. Därför är det också omöjligt för oss i , i regering och riksdag, att be om ursäkt om den svenska tryckfriheten utnyttjas på ett sätt som väcker protester. Det betyder naturligtvis inte att tryckfriheten är obegränsad i heller. Man får inte förtala enskilda och man får inte bedriva hets mot folkgrupp. Bestämmelserna kom till mot bakgrund av erfarenheterna under om var det kan sluta om man tillåter hets mot människor med ett visst etniskt ursprung eller med en viss religion. Vi har sedan lagt till med en viss sexuell läggning. Naturligtvis ska bestämmelsen skydda även andra religiösa grupper, till exempel muslimer, som inte fanns i i någon större omfattning under , eller personer med viss sexuell läggning. Men om något som publiceras i uppfattas som rasistiskt eller religiöst motiverad hets mot folkgrupp ska det prövas på rättslig väg. Det ska inte föranleda politiska ingripanden av regeringen. Med anledning av vad sade vill jag påminna om att Justitiekanslern, som är den som ska pröva detta, har prövat frågan om karikatyrerna. Han har funnit att de inte är hets mot folkgrupp i den svenska lagens mening. Detta har naturligtvis varit motiveringen när den danska regeringen har avstått från att be om ursäkt. Det hade varit klädsamt om den hade markerat solidaritet med den danska regeringen i det avseendet, i stället för en, som jag tycker, ganska snål kritik mot den danska statsministern för att han inte vid ett visst tillfälle träffade ambassadörerna från de muslimska länderna för att förklara detta. Det har han för övrigt senare gjort. När det gäller yttrandefrihet är sak vår, som uttryckte i kammaren för sedan. Som redan har sagts har förbittringen över karikatyrerna blåst sönder och utnyttjats av odemokratiska regimer för att leda bort uppmärksamheten från förtrycket i deras egna länder och deras egna misslyckanden. Till bilden hör naturligtvis också att de som mest högljutt kräver respekt för sin egen religion i det här fallet inte precis låter sin egen agitation präglas av respekt för andra religioner. Det minskar naturligtvis också förståelsen för de våldsamma protesterna. Bristen på uttalad nordisk solidaritet i den här frågan har tyvärr givit argument för dem som vill dödförklara det nordiska samarbetet. Vi återkommer ju senare här i kammaren till en diskussion om det nordiska samarbetet. Det finns de som anser att det nordiska samarbetet har spelat ut sin roll nu när vi är med i EU. Den uppfattningen delas förvisso inte av den gäst som vi hade i utrikesutskottet i går, nämligen utrikesminister som också är ledare för det konservativa partiet i , Självständighetspartiet, och inte heller av statsministrarna i vare sig eller . De ser det nordiska samarbetet som ett sätt för och att få en kanal in i EU:s beslutsmaskineri vid sidan av det värde som det nordiska samarbetet har i sig självt. Personligen ser jag fram mot den dag då alla de nordiska länderna är med både i EU och i Nato och har anslutit sig till eurosamarbetet. Oavsett hur det går med den saken behövs det ett starkt i EU. Det behövs för att göra EU mindre råbarkat kapitalistiskt och mer socialliberalt, som jag vill uttrycka det. Man kan också uttrycka det som att det, om man vill försvara den nordiska välfärdsmodellen i vid mening, behövs ett starkt inom Europasamarbetet. Självklart har det nordiska samarbetet också ett starkt värde när det gäller det som man kan kalla för det traditionella inomnordiska samarbetet för att skapa ett gränslöst och för att stärka vår kulturella, ideologiska och idémässiga gemenskap. Det här ska ju vara ett meningsutbyte. Därför vill jag något kommentera fråga, även om han har lämnat kammaren. Han frågade: Är militär styrka verkligen lösningen på världens problem? Mitt svar är: Låt oss inte vara naiva. Det behövs naturligtvis både militär styrka hos demokratierna och bistånd och en demokratisk dialog. Militär styrka behövs till exempel för att stoppa folkmordet i . Där räcker det uppenbarligen inte att vi säger att vi för en dialog, något som tog upp väldigt effektfullt tidigare. Självklart ska man pröva dialog och bistånd innan man ingriper militärt, men här behövs militär styrka. Den behövdes för att stoppa mördandet i Bosnien och Kosovo. Det inser naturligtvis också. Spela därför inte upp en falsk motsättning. Demokratierna måste ha militär styrka. Det är inte lösningen, men det är en nödvändig del av lösningen på samma sätt som polisen inte ensam är lösningen på brottsligheten, men vi behöver polis för att förebygga och beivra brott. 56 () replik: Det finns mycket man kan replikera på, men jag hinner inte allt. Jag börjar med frågan om karikatyrerna. Vi är överens om hur lagen har tillämpats. Jag menar att det tål att fundera på vad som är rimligt. Om man avbildar profeten med en bomb i huvudet eller tänker sig en liknande parallell till judendomen exempelvis är det enligt min mening hets mot folkgrupp. Jag tycker att vi behöver fundera över var gränserna ska gå innan vi sårar människor så djupt. När det gäller regeringens ingripande har utrikesministern varit väldigt tydlig med att detta inte är något politiskt ingripande. Det är inte regeringen som har stängt sidan. kan försöka driva det i en annan riktning, men jag tror inte att det kommer att ha någon framgång. När det gäller frågan om den danska regeringen vill jag säga att om den hade varit klok hade den naturligtvis visat respekt för att dessa ambassadörer ville tala med regeringen, vilket de inte fick. Jag har av de svenska muslimerna i förstått att de är väldigt glada för att vår regering har visat sådan öppenhet mot muslimerna och fört så många samtal med dem att de fått chans att komma fram i en dialog. Jag tror att det är oerhört viktigt att vi har den dialogen. 57 () replik: Jag känner inget behov av att kritisera den danska regeringens hantering av det här. Jag tycker att det hade varit klädsamt om den och alla partierna hade gjort ett klart uttalande av solidaritet med . När det gäller yttrandefrihet är sak vår, som sade. Det hade varit klädsamt om det hade framgått i stället för en ganska snål kritik mot den danska statsministern. Vi kan självklart fundera över om vår lagstiftning är helt adekvat. Vi har ju fått lära oss att man kan säga att en viss sexuell läggning är en cancersvulst i . Det kan man säga utan att det anses vara hets. Vi har anledning att fundera över det, men vi har inte, som riksdagsledamöter, anledning att ifrågasätta JK:s bedömning i det här fallet. Det tycker jag. Det viktiga i det här sammanhanget är att vi försvarar tryckfriheten som vi är beredda till en dialog och absolut understryker att de flesta, oavsett religion, särskilt nu när det också gäller muslimer, naturligtvis vill ha ett fredligt demokratiskt samhälle. 58 (): Svensk biståndspolitik är en viktig del i arbetet för att tränga undan fattigdom och hiv/aids. För att lyckas med det måste utvecklingsmålen genomsyra hela den svenska utrikespolitiken, inklusive handelspolitiken som biståndsnivåerna höjs, fokuseringen ökar och kvaliteten på biståndet bibehålls eller höjs. Regeringen bygger nu ett modernt utvecklingssamarbete, sade utrikesministern . Det kanske kan tyckas vara en lek med ord. Världens stater har lovat att de så kallade millenniemålen ska vara uppnådda . Huvudmålet är att halvera antalet fattiga i världen. Jag och tycker att det är bra att det äntligen finns konkreta internationella mål. Konkreta mål gör att man kan ställa upp mätbara mål och sedan utvärdera om det svenska biståndet verkligen går till de mest behövande. Att tre miljarder människor lever på är en moralisk katastrof. Cirka en miljard människor saknar tillgång till rent vatten. I 25 länder lider fler av hungersnöd än . Antalet undernärda barn är fördubblat i . Torkan gör att boskapen dör och människorna står maktlösa inför det faktum att deras viktigaste resurs för överlevnad nu försvinner. Barn, gravida och ammande kvinnor är de mest utsatta. Regeringen har utlyst katastroftillstånd och vädjar om hjälp med mat och andra förnödenheter. Ropet kommer från . Listan över länder där barn lider och svälter kan göras lång, också över orättvisor i vår värld. Vi måste kraftfullt öka ansträngningarna. Den rika delen av världen har misslyckats. Den politiska viljan har saknats. Den finns inte trots det mål som världen har satt upp. Människor som lever i svält, fattigdom och krig löper också större risk att drabbas av sjukdomar. smittas någon av hiv. uppskattar att uppemot 18 miljoner barn som lever i länder söder om kan mista en eller bägge sina föräldrar på grund av aids fram . Spridningen av hiv/aids kan bara stoppas genom nätverk, av stater och organisationer som är helt inriktade på att förebygga och bekämpa epidemin. Krossa den stigmatisering som smittade människor lider under och se till att även fattiga har tillgång till bromsmediciner. Det bör också sägas att kampen mot aids inte enbart handlar om kondomer och bromsmediciner. Det handlar om information, förändrade sexualvanor och inte minst om värderingar, att kvinnor måste få bestämma över sina kroppar och sin sexualitet, att våldtäkter bekämpas och att trohet och färre partner uppvärderas. Det som måste genomsyra svensk och internationell biståndspolitik är fokus och långsiktighet. ligger fokus på den extrema fattigdomen och på hiv/aids, och det är bra. Men detta mål måste också ligga fast till dess att såväl den extrema fattigdomen som hiv/aids har utrotats. Och det duger inte att vi politiker helt plötsligt byter fokus. Ryckighet underminerar både kvalitet och effektivitet i biståndsarbetet. Jag är fullt medveten om att det finns många viktiga och behjärtansvärda biståndsinsatser som fokuserar på annat än extrem fattigdom och kampen mot hiv/aids. Själv brinner jag för många av de frågor som inte är direkt relaterade till just fattigdomen. Men här gör många frivilligorganisationer, kyrkor och församlingar stora insatser. Och för att göra dessa engagerade människors viktiga arbete ännu mer verkningsfullt vill vi kristdemokrater införa avdragsrätt för gåvor. Om svenskt bistånd ska göra nytta måste färre länder få mer. Större fokus måste läggas på de extremt fattiga länderna. Jag delar åsikt att måste koncentrera biståndet till färre länder. Det är bara då som vi kan göra betydelsefulla insatser. Men som vanligt lyssnar Socialdemokraterna inte på kritik utifrån. Regeringen vet ju alltid bäst. hade verksamhet i 112 länder. har verksamhet i 111 länder trots kritik. Slutligen vill jag nämna lite grann om biståndet till . När jag var på besök i sade en kvinnlig parlamentariker till mig: Visst är det märkligt att människor i vårt land svälter och att det är ett sådant elände trots att vårt land är så grönt? Regeringen har fått skarp kritik för att den var så senfärdig att frysa budgetstödet till . Och det finns verkligen fog för den kritiken. är nämligen ett av världens mest korrumperade länder, ett land där civila torteras och förtrycks. Enligt de senaste rapporterna som kom utsätts av de unga flickorna i norra flyktingläger för ständigt sexuellt våld. Rebellerna rövar bort flickorna och gör dem till sexslavar. Men övergrepp begås även av egna regeringssoldater. Det är avskyvärt att svenska biståndspengar har gått direkt in i det korrupta statskassa trots att vetskapen om övergreppen har funnits . , alltså , riktade jag i en interpellationsdebatt med utrikesminister kritik mot att Socialdemokraterna i ena stunden kritiserar våld och övergrepp och i andra stunden öser biståndsmedel över president. Då var det ingen reaktion. har biståndet frysts till en del. Jag vill också säga att budgetstöd, trots den kritik som jag har mot , i grunden är bra men att budgetstöd ställer mycket höga krav när det gäller utvärdering och uppföljning. Och där har ett ansvar att följa upp de biståndsmedel som man ger till den fattiga världen. 59 (): Jag vill redan inledningsvis understryka att jag välkomnar utrikesminister inledning i utrikesdeklarationen. Jag skulle kunna peka på många andra områden som är särskilt viktiga och som berör mig särskilt. Men mot bakgrund av världshändelserna vill jag ändå säga att jag välkomnar utrikesministerns ställningstagande när det gäller hanteringen av och frågan om de provocerande teckningarna som vi alla har kunnat följa. Jag hoppas att vi alla var och en där vi befinner oss tar möjligheterna till dialog men även . nordiska, europeiska och globala engagemang i en föränderlig värld hette den broschyr som den borgerliga oppositionen har kämpat med så länge men ändå presenterade så hastigt i . För dem som har haft för vana att följa kammarens debatter och hört storstilade utfästelser om biståndets nivå så visade sig sanningen här. har segrat, och och är glada över att få ha sina partisymboler med på rapportens framsida. Men när ska biståndets vänner inom oppositionen träda fram och ha en mening gentemot den politiska linje som har segrat? Nej, tysta sitter ni här i kammaren hukande under partidisciplinen och undviker den här debatten er emellan. För dem som har för vana att följa kammarens debatter och har hört storstilade utfästelser om SRHR-frågorna om kvinnors rättigheter så visar sig sanningen också här. De högerkristna inom borgerligheten har segrat, och resten är glada över att få ha sina partisymboler på framsidan av den här broschyren. När ska feministerna inom oppositionen träda fram och ha en mening gentemot den politiska linje som har segrat? Nej, tysta sitter ni här i kammaren hukande under partilinjen och undviker att ta debatten med varandra. Regeringen har tagit fram en policy internationella politik för sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Läs den, och granska och jämför med oppositionens politik som manifesterades i den broschyr som jag nämnde.