prot · GU0940 · 2006-12-14 00:00:00 — När regeringen klokt nog har valt att minska antalet mottagarländer för bilateralt bistånd bör vi prioritera ur effektivitetsaspekt, premiera värderingsmässigt och verbalt piska förtryckarregimer världen över. Vi i liberalerna har länge krävt att biståndet till de mest odemokratiska länderna ska fasas ut. Det är länder som konsekvent vägrar genomföra politiska reformer när det gäller demokrati och frihet. När bistånd ska bedrivas i diktaturstater bör det i normalfallet kanaliseras via enskilda organisationer, FN eller EU. Självklart ska vi fortsätta ge akut humanitärt bistånd i krissituationer, exempelvis efter jordbävningar, även till människor som lever i diktaturer, men det måste finnas en uppstyrning. Det är omoraliskt om svenskt bistånd kan utnyttjas av förtryckarregimer världen över. En annan aspekt är att vi utmanar svenska folkets biståndsvilja. Inget skadar stödet för bistånd mer än om svenska folket får klart för sig att svenska skattepengar finansierar korrupta förtryckarregimer. Endast 4 av de 30 största mottagarna av svenskt bistånd är att betrakta som fullgoda demokratier, enligt den oberoende tankesmedjan . har av det svenska biståndet gått till att just främja mänskliga rättigheter, demokrati, rättsstat, marknadsekonomi och good governance. Denna summa borde öka radikalt. Det andra perspektivet är geografi. Det är rätt och riktigt med regeringens Afrikafokus, eftersom problemen vad gäller fattigdom och lidande är störst där. Vi liberaler har länge krävt en Marshallplan för , där inför julen ett storkrig hotar i , mellan islamister och en svag interimsregering, ledd av . Detta riskerar att dra in hela hornet i konflikten. Och så har vi förstås det grymma folkmordet i . Jag besökte senast och , och jag har också besökt flyktinglägren i . Det är en skandal att vi inte satsar mer och prioriterar mer i denna del. Vi får absolut inte glömma och . Här lever en halv miljard individer i diktaturstater och i vissa länder med ideal hämtade från medeltiden vad gäller kvinnosyn, avrättningar och tortyr. Utvecklingen kan upplevas som deprimerande i denna del av världen. Men här finns det en stark frihetspotential och åtskilliga ljusglimtar som vi verkligen bör stödja. Det första är att många människor i och är unga. Exempelvis är två tredjedelar av befolkning på 70 miljoner under . De har samma frihetstörst och krav på mänskliga rättigheter som vi har i västvärlden. Det andra är att alltfler kvinnor utbildar sig i denna del av världen. Kvinnors frihet är nyckeln till framgång. Minns det gamla kinesiska talesättet: När man utbildar en man utbildas en individ. Utbildar man en kvinna utbildas en hel familj. Enligt , som har inriktat sig på kvinnors rättigheter, stämmer denna goda utveckling. Det tredje är att vi kan se enstaka tendenser på smärre folkliga uppror i form av manifestationer. Människor kämpar mycket för frihet och demokrati. var det studentuppror i då unga modiga studenter protesterade mot president människofientliga politik med livet som insats, och många fängslades därefter. I tidigare budgetar har det bara varit ungefär 200 miljoner av svenskt bistånd som går till denna region bilateralt. Det är skandalöst lite och måste ökas radikalt. En svensk Greater Middle East-strategi med ett brett parlamentariskt stöd där vi kan stödja studentaktivister i , fria fackföreningar i eller feministiska grupper i vore önskvärd. Här har västvärlden en skuld. Vi har alltför länge misslyckats i att identifiera och stödja demokratiska krafter i regionen. Den föreslagna biståndsramen för uppgår till , vilket motsvarar av beräknad bruttonationalinkomst, bni. Som liberal skulle jag vilja använda den gamla socialdemokratiska valklyschan: Jag är stolt, men inte nöjd. Jag är stolt över att vi i budgetförhandlingarna nådde vårt huvudmål om att biståndet ska uppgå till av bni. Jämfört med förslag när vi gick in i förhandlingarna på av bni var utfallet i förhandlingarna en stor seger för , och . En konsekvens är att vi nu har lyckats etablera enprocentsmålet i svensk politik. Om vi ser till biståndsbudgeten i beräkningar ökar den totalt med under regeringens tre första år. Det jag är mycket mindre nöjd med är att skuldavskrivningar inkluderats i biståndsramen . Jag vill betona att det i budgetförhandlingarna slogs fast att det inte finns något principiellt beslut om framtida avräkningar. Inget sådant principbeslut har fattats. Vi ser därför från perspektiv avräkningar på 1,5 miljarder budgetproposition som en engångsföreteelse. Syftet är att en gång för alla etablera enprocentsmålet i den svenska biståndspolitiken. Det är något som borgerliga regeringar faktiskt har varit väldigt framgångsrika med. Det gäller inte minst , som var biståndsminister under den förra borgerliga regeringen. Han hade till och under vissa perioder som minister. De skuldavskrivningar som gör nu sker inom ramen för den så kallade . De kommer fattiga länder till godo genom att dessa länder slipper betala tillbaka skulder som de dragit på sig historiskt. Vår första utgångspunkt är att de skulderna bör finansieras via statsbudgeten, eftersom det faktiskt är den som har skrivit av skulderna. Vår andra utgångspunkt är att finansieringen av skuldavskrivningarna inte får ge upphov till subventionering av svenska exportföretag via , . Jag får återkomma till detta i några repliker som jag antar att det blir på Socialdemokraternas koppling till detta, eftersom min talartid snart börjar ta slut. Den förra regeringen gjorde avräkningar på biståndsbudgeten på . Det stämmer att den summan har ökat något budget. Men det betyder inte att regeringen har gjort avkall på enprocentsmålet ur ett principiellt perspektiv. Något som vi alla dock ska komma ihåg är att under alla förhållanden kommer det svenska biståndet under den nuvarande regeringen att öka . Det kommer att ligga på en högre nivå än det gjorde under den socialdemokratiska regeringen. Detta om något är ett gott resultat. 186 HANS () replik: Det ser ut att bli en lång natt i kammaren. Det beror framför allt på att den borgerliga alliansen vägrar att ge svar på de frågor vi har från oppositionen. Det här är lite historiskt komiskt, måste jag säga. och har vi samarbetade med Socialdemokraterna stått här i kammaren i budgetdebatt efter budgetdebatt och kritiserat för att vi inte har uppnått enprocentsmålet. Det är helt sant att det tog att släpa Socialdemokraterna med sig mot enprocentsmålet. Det känns lite komiskt nu när är med och beslutar om svensk biståndspolitik att man betecknar det som en stor seger att man är med och urholkar biståndet. I biståndet ingår skulderna som vi gång på gång återkommer till. Skulderna har sedan de uppstod successivt skrivits ned av EKN från deras ursprungliga värden ned till de reella värden vi ser . Men när ni nu skriver av skulder utgår ni inte från de reella värdena. Ni utgår inte från de budgeterade värdena hos EKN. Ni utgår från helt fiktiva siffror. Ni skriver av skulder som inte finns. Min fråga till är: Varför utgår ni från skuldernas fiktiva belopp och inte de reella beloppen? 187 () replik: Denna kammare beslutade att man skulle ha ett mål i bistånd av bruttonationalprodukten. Året efter beslutades i efter ett förslag från den liberala kanadensiske utrikesministern att FN skulle ha som utgångspunkt för de rika länderna. Jag tror inte att det är någon hemlighet i denna riksdag att sex av sju partier en del har tillkommit under resans gång har stått bakom just enprocentsmålet. Ett parti har inte gjort det, och det är ett av regeringspartierna. Jag måste med en viss stolthet i ryggen säga att vi fick en framgång genom att gå från ett föreslaget , strax över FN:s rekommendation, . Jag tycker inte att det är en optimal lösning. Det är inte en ultimat lösning. Jag kommer personligen att kämpa med näbbar och klor för att detta inte upprepas igen. När frågar vad exakt dessa kommer att gå till vad gäller skuldavskrivningarna kan jag inte svara på det exakt i detalj. På samma sätt kan jag heller inte svara på vad exakt de i det resterande biståndet kommer att gå till. Det är fortfarande inte klarlagt i alla aspekter. Det vi vet är att två länder kommer att gynnas av denna skuldavskrivning. Det är först , där man fick resultatet från sina färska val där vann över . Det kan bli en bra start för detta land genom att det gynnas. Det samma gäller för , som har fått första folkvalda kvinnliga president som har satt kvinnors rättigheter på agendan. Det är en bra start för dessa länder. Men jag kan inte heller där ge detaljer. Därför uppmanar jag dig att återkomma när biståndsministern talar . Hon kanske har fått mer exakta detaljer i budgeten. 188 HANS () replik: Jag kan nog garantera kammaren att jag kommer att återkomma när det är tid här i talarstolen. Det behöver det inte vara någon tvekan om. talar här om att befolkningen i och kommer att gynnas av skuldavskrivningarna. Det skulle vara väldigt intressant och spännande att höra förklara hur det konkret bidrar till en positiv utveckling i och . Anledningen till att EKN har skrivit ned skulderna och beloppet är att man inte har förväntat sig att få tillbaka pengarna. De skulderna är klassiska exempel på illegitima skulder anser vi i . Det är skulder som uppstod när vi som långivare inte tog vårt ansvar. Vi lånade ut till projekt som inte uppfyllde internationella normer. Vi samarbetade med regimer som var genomkorrumperade och odemokratiska. Vad anser om de skulderna? Är de att betrakta som illegitima? Eller är det som regeringen anser legitima skulder som vi ska belasta befolkningen i och med genom att vi undandrar bistånd och använder pengar till att skriva av skulder, skulder som inte finns? 189 () replik: Såväl som är länder som jag tror att den borgerliga regeringen kommer att satsa på finansiellt. Det är länder som är bräckliga demokratier men där man historiskt sett har genomfört val. De kommer nog inte att missgynnas över lag. Över lag tycker jag till skillnad från hållning, till skillnad från socialdemokratin och till skillnad från att man ska ställa ganska stora krav på skuldavskrivningar när det handlar exempelvis om att främja demokrati, mänskliga rättigheter, marknadsekonomi och annat. Där har vi nog olika hållning. Jag kan hålla med om att skulder i många fall är illegitima, och då är det bra att man skriver ned dem och kompenserar på annat sätt. Jag tycker också att det är ganska intressant att såväl som , som har samarbetat finansiellt med socialdemokratin , när vi förde biståndsdebatten inte alls tog upp att de själva hade gått med på exempelvis att stora summor mycket större än dem vi använder som gäller avräkningar för kostnadsökningar, kostnader för asylsökande och annat var med. Man kan utgå från det regeringsmöte som ägde rum , då socialdemokratin gjorde en kostnadsfördelningsmodell som vi har följt upp här. Man undrar vad protesterna från och då gällde. Jag såg inga moraliska, indignerade artiklar i pressen och hörde inte heller något sådant i denna kammare. Jag kan erkänna att det här inte är en optimal lösning. Jag är den första att säga det; jag är stolt men inte nöjd med det här. Det kan jag erkänna, men jag hörde aldrig minsta form av självreflexion från den andra sidan när det gällde. 190 (): Jag är glad över att här i få resonera om och debattera just de frågor som vi nu har aktualiserade. Den största utmaning som man kan lyfta fram här i och över huvud taget i alla sammanhang, menar jag, är just det faktum att människovärdet kränks, förtrampas och berövas människor på ett brutalt sätt eller berövas människor på grund av fattigdom och förnedring. Vi vet att många miljoner medmänniskor upplever sig vara bortsorterade från allt vad värde och värdighet heter. Vi talar gärna med all rätt och det bör vi fortsätta att göra om jämlikhet och jämställdhet. Men vi vet att jämlikheten och jämställdheten är totalt ur balans i ett globalt perspektiv. Verkligheten på vår gemensamma jord är, om vi försöker se den i ett samlat perspektiv, helt absurd trots allt det positiva som har nämnts och naturligtvis bör nämnas. Medan vi här debatterar utrikesutskottets betänkande dör medmänniskor av svält trots att det finns mat som räcker till för alla. slocknar tusentals barns liv för att det saknas rent vatten trots att tekniken finns för att rena vatten. Vi behöver egentligen inte upplysas med statistik och dokumentation; vi vet att ordet eller begreppet rättvisa är det mest malplacerade ord och uttryck som man kan hitta när eller om man jämför förhållandena mellan oss i och världen i övrigt. Det måste vara klart att ingen fråga kan ha djupare moralisk dimension eller kvalitet än det faktum att medmänniskor saknar möjligheter till liv. Vi har fått ett globaliseringsråd i vårt land. Det är säkert bra. Jag hade gärna sett att karaktären eller sammansättningen hade varit mer inriktad också på framtidens stora frågor. De världsvida miljöproblemen och de självklara kultur- och religionsmötena borde ha haft sin representation i rådet men lycka till! Akta er bara om jag får uttrycka det så för att tro att det enda angelägna är att utröna vad omvärlden kan göra för . Jag tycker att det finns vissa sådana tendenser i en del resonemang. Vi ska satsa när, eller rentav om, det gagnar oss själva, tycks det. Jovisst vi ska naturligtvis måna om oss själva. Men faktum i vår alltmer globaliserade värld är att när vår omvärld har det bra har det bra. Jag tror att vi nära nog som regel är för dåliga på att se sammanhangen mellan vad som sker ute i världen och den påverkan som dessa skeenden har på vårt eget lilla land och på vår vardag. Vi lever i en gränslös värld i ordets egentliga betydelse. Vi är gränslöst beroende av vad som händer eller inte händer i vår omvärld. Vi i den rika världen bedrar oss själva, menar jag, om vi inte inser att vi har ansvar för att jordens lungor, regnskogarna i , inte skövlas för att nämna något exempel. Vi i den rika världen har ansvar för att fattigdomen trängs tillbaka i och ansvar för att hoppet om en ljusare morgondag kan gry i hela , i , i etcetera. Våra tillkortakommanden och låt oss säga misslyckanden ute i vida världen påverkar vår situation och kommer helt visst att göra det ännu mer. Så gott som dagligdags får vi besked om att den globala miljöförstöringen och förändringen av vårt klimat utgör det största hotet för vår framtid. Just det uttrycket används det största hotet för vår framtid! Därmed har vi sagt utifrån ytterligare ett perspektiv hur viktig fattigdomsbekämpningen är och hur angeläget det är att ansvaret för våra livsbetingelser tas både nationellt och internationellt. Det största hotet så uttrycker vi oss. Kanske kunde det vara rimligt att fundera över om det inte är dags för utrikesförvaltningen att mönstra miljöattachéer, precis som vi har hållit oss med militärattachéer, för att verkligen visa att vi bryr oss om det största hotet. Det räcker inte med megakonferenser; det vet vi. Det fordras att miljöfrågorna får en rejäl och resolut uppgradering inom all utrikesförvaltning. Vi är alla överens om att MR-frågorna ska vara prioriterade i vår verksamhet, och fattas bara annat! Med all rätt känner vi ett mått av rädsla för terrorismem, som har visat sin vidrighet i , i , i , på etcetera. Men vi vet också att miljontals människor tvingas uppleva en terroriserande tillvaro, berövade sina mänskliga fri- och rättigheter och år ut och år in. Jag tror att vi i en alltmer globaliserad framtid, då information och relationer når vida världen över behöver en mer aktiv diplomati. Vi behöver få större resurser och vi ska inte, vilket har varit fallet i vårt land, till dels nedmontera våra diplomatiska resurser. Om en nation vill hålla sig ajour med situationen på MR-området och dra nytta av tillgänglig information för att främja respekten för fri- och rättigheter så stänger man inte sin ambassad i . borde ha haft sin ambassad kvar i ; det kan det väl inte råda några delade meningar om här . För att rädda människor som ofrivilligt drabbas av krig, fattigdom och ångest hade den ambassaden naturligtvis behövt vara öppen. Och vem inbillar sig att det har varit klokt att stänga ambassader i och om man verkligen vill vara med och bygga broar av förståelse kulturer och länder emellan? På så sätt främjar man respekten för mänskliga fri- och rättigheter. Att främja respekten för mänskliga fri- och rättigheter kräver närvaro, menar jag. Det har ju också sagts här tidigare. Det kräver också det förtroendeskapande som närvaro i sig möjliggör. dras med ett strukturellt budgetunderskott på 100 miljoner som man räknar med att genom diverse besparingar kunna få ned till 60 miljoner. Men är det ett strukturellt underskott på 60 miljoner. Jag anser att det vore rimligt att fundera över om inte den diplomati som specifikt är inriktad på att skapa early warning system, på att bygga broar och bryggor av förståelse och som är inriktad på att bygga nätverk och skapa respekt för fri- och rättigheter borde kunna ses som bistånd. Utrikespolitik blir så ofta insatser när konflikter och bekymmer av skrämmande art blir akuta. Utrikespolitiken, diplomatin, kontaktskapandet, lyssnandet och lärandet måste komma tidigare än vad som alltför ofta är fallet. Och krävs resurser. Bistånd och utveckling är sådana resurser som i varje fall är förutsättningar för detta. Det finns ingen anledning att hymla med innehållet i biståndsbudgeten. Socialdemokraterna har tidigare använt sig av metoden att kalla skuldavskrivningar för bistånd eller biståndssatsningar. gör alliansregeringen detta, och man gör det genom att lägga beloppet utanför budgeten. Jag gillar inte det. Men det går faktiskt, om man till äventyrs skulle vilja se något positivt i detta, att förfäkta att en skuldavskrivning är bättre än ingenting och att biståndet under alla omständigheter de facto har ökat. När biståndet debatteras och när vi relativt kortfattat ska orda om fattigdomsbekämpningen och om situationen för medmänniskor, blir det som sagt ofta mycken dysterhet som lyfts fram. Därför vill jag än en gång erinra om det som tog upp. Vi har fått höra och läsa om de beundransvärda insatser fredspristagaren och har åstadkommit, inte minst i , där man främjar entreprenörskap med små medel och lyckas. När man talar om möjligheten att förpassa fattigdomen i världen till museer, som har gjort, känner vi alla en särskild glädje. Avslutningsvis vill jag i detta sammanhang också stryka under de mer än imponerande insatser som många frivilligorganisationer gör för biståndet. Det är inte bara de beslut som fattas här som kommer fattiga människor till del. Om inte deras insatser fanns skulle vår odelbara jord vara ännu mer fylld av hopplöshet. Vare sig man har en tro eller inte tror jag att man kan säga att det är saligare att ge än att ta. Jag är säker på att både i och vid andra tillfällen mår vi mentalt bra av att få finnas med i biståndsverksamheten. Jag ber att få yrka bifall till utskottsmajoritetens förslag. 191 () replik: Jag tycker att det du tog upp var bra, . Du pratade om vårt allra största hot mot världen, miljöfrågorna och klimatet. Du föreslog till exempel att vi ska ha miljöattachéer. Vi har ju kulturattachéer, handelsattachéer och väldigt mycket annat. är ni ju i den situationen att ni har möjlighet att påverka, och då undrar jag om det är något du tänker föra fram till regeringen för att utveckla den här frågan. För oss är det väldigt viktigt att bistånd till stor del utgår ifrån det som du har pratat om, nämligen miljön, men det ska också vara förebyggande. Om vi inte förebygger konflikter utan kommer in när katastrofen redan är ett faktum, som du också pratade om, har vi inte nått särskilt långt. Sedan verkar det som om du tror, precis som jag trodde från början, att man lyfter upp den skuldavskrivning som förut gömdes i biståndsramen, och som fortfarande finns kvar där, och sätter den under avräkningar. När vi först tittade på detta tyckte vi att det var rätt sjyst att man lägger det under avräkningar. Då ser man hur mycket det är. Det är gömt någon annanstans. Men sedan kom jag underfund med att skuldavskrivningarna ligger kvar inom biståndsramen och att det här är en ytterligare skuldavskrivning. Jag vet inte om du missuppfattade saken på samma sätt som jag, men så var det. Låt mig ta upp en annan sak. Under de år som vi har samarbetat regeringen har vi också blivit kritiserade för att vi har låtit skuldavskrivningarna finnas inom biståndsramen. ser jag att tiden är slut, så jag får återkomma. 192 () replik: Det är självklart att jag inte står här och bara talar ut i tomma luften. När jag talar om miljöattachéer sitter ju ministern här och lyssnar. Jag utgår ifrån att flera än vi som är här tar till sig det som sägs, annars vore det inte mycket mening med att vi höll på här i sen timma. Jag tror alltså att det här är någonting som vi kommer att acceptera väldigt brett inom partierna. Vi måste finnas där med diplomati i en alltmer globaliserad värld, och då förstås bry oss om de hot som är reella och påtagliga och som vi vardagligt talar om. När jag talar om skuldavskrivningar handlar det alltså om den 1 ½ miljard som vi har debatterat och tvistat om. Jag har absolut inget mandat att tala om några andra skuldavskrivningar än dem. Där har jag sagt, och det är inget att hymla om, att jag inte gillar det sätt på vilket det här är budgetmässigt arrangerat. Men precis som ni en gång i världen, för inte så länge sedan, fick finna er i ett och annat får vi också finna oss i ett och annat. Det tillhör liksom spelreglerna. 193 () replik: Jag är väldigt medveten om att det tillhör spelreglerna. Men vi är ett antal partier som svarat på en enkät från och där sagt att vi kommer att verka för att skuldavskrivningarna inte ska finnas inom biståndsramen. Då menar vi de skuldavskrivningar som redan nu är gömda inom biståndsramen. , har ju lovat det, och vi också. Därför undrar jag om det är avsikt att arbeta vidare för att få bort de här avskrivningarna från biståndsramen. Det gäller den här tillfälliga skuldavskrivningen att den aldrig uppstår igen och även de andra skuldavskrivningarna. Vi har fått väldigt mycket kritik för att vi har gått med på detta, men det är spelets regler, precis som sade. Man får ge och ta. 194 () replik: Ingen behöver föreställa sig något annat än att jag ska göra vad som står i min lilla makt för att verka för att biståndet blir så omfattande och så effektivt som bara är möjligt. Det är väldigt lätt att stå här och lova både det ena och det andra. Vi kunde ju fortsätta med det som ryms inom ramen för flyktingmottagandet, som jag minns det väldigt väl var det stora debattämnet här i kammaren. Men låt oss koncentrera oss på att göra så mycket som möjligt tillsammans. Det vi nu har varit mest tvistande om är trots allt denna 1 ½ miljard. Jag hoppas att det sätt som vi har rett ut det på budgetmässigt ska vara en engångsföreteelse. 195 HANS () replik: Låt mig börja med att säga att jag känner en stor respekt för att faktiskt erkänner att han inte är nöjd med den här modellen. Jag tycker att det kräver lite politiskt mod att erkänna att man har gått med på en uppgörelse som man egentligen inte står bakom. Jag tycker att det är ett bättre förhållningssätt till den här situationen än vad andra har haft här i kammaren. Jag tycker också att pratade väldigt förtjänstfullt om att biståndet inte har till syfte att gynna oss själva i och att biståndet inte får vara ett medel att till exempel gynna svenskt näringsliv. Jag håller verkligen helt med . Problemet med den här budgeten är att det är just det som sker. Genom de här skuldavskrivningarna som vi har diskuterat så ger man ett direkt stöd till EKN. Det är för övrigt ett stöd som EKN inte alls vill ha. EKN har helt finansierat sin verksamhet med från de företag som gör exportaffärer. EKN fungerar således som ett försäkringsbolag för de företag som driver exportaffärer och har tidigare, fram , inte mottagit några anslag ur statsbudgeten.