prot · GT0988 · 2006-03-16 00:00:00 — Jag tycker att det är positivt att har en del insikt i själva problematiken, att man faktiskt måste ta ett tydligt ansvar för innehållet i gymnasieskolan. Tyvärr är det inte riktigt det beslut som regeringen tog när man nu fastställde innehållet i de nationella programmen. Men det kan ju finnas andra skäl till det jag vet inte. Jag tycker i alla fall att det är bra att socialdemokraterna här i utskottet har en del insikter i själva den här problematiken. Men lite orolig blir jag ändå när det gäller inställningen till språket. Väljer man ett program där det anses att moderna språk är en viktig del tycker jag att det också ska vara så att man läser det. Man kan välja en annan inriktning som inte har moderna språk. Men jag tycker verkligen att det är olyckligt att svenska elever i hög grad börjar få sämre språkkunskaper än sina föräldrar. Det är kanske bara de som har föräldrar som påtalar hur viktigt det är att ha språkkunskaper som väljer att läsa ytterligare ett språk utöver engelskan. Där hoppas jag att det kommer en förändring. 125 () replik: När det gäller detta att föräldrarna hade mer språkkunskaper tycker jag att ungdomar använder sitt språk mycket mer än gårdagens föräldrar. När det gäller språkutbildningen tror jag att de elever som är inriktade på att göra någonting som har med språk att göra läser och väljer det. Ungdomar är inte dumma. Det är oerhört viktigt att säga det. Sedan är det också en stor utmaning för de språklärare som håller i språkundervisningen att göra den intressant, inte rolig det vill jag inte säga. Den ska vara intressant, så att man känner att man kan använda språket och att man kan utvecklas i det. Man ska inte bara läsa glosor och översätta, utan språket ska bli ett redskap. 126 (): I ett epos kallat En halv böj blues lärde oss nationalskalden vad man får, eller i vart fall fick, för flaska på Systembolaget om man ber om en halv böj. Jag är måhända ingen nationalskald, fru talman, men jag skulle ändå vilja berätta för de ärade kammarkamraterna och möjliga läsare av protokollet vad man får på om man beställer ett fattigmans-meal. Ett fattigmans-meal på är en liten hamburgare à med en klick ketchup och en bit gurka, en liten pommes frites à och ett pappglas med vatten i valfri storlek sammanlagt . Fattigmans-meal på , fru talman, var min huvudsakliga lunch under gymnasieåren. Varför var det så? Jo, därför att min gymnasieskola hade förbarmande med oss vars föräldrar inte hade råd att betala kostnaden för skolmaten i gymnasiet. De hade så pass mycket förbarmande med oss att vi fick att själva inhandla mat för. Jag är fortfarande tacksam för det, men jag är något fundersam över att maten i skolan skulle kosta pengar. Jag är inte ensam om att stå utanför att få skolmaten därför att jag och mina föräldrar inte hade råd att betala den. En undersökning som kommuner och landsting precis har gjort visar att man i 43 svenska kommuner tar ut avgifter för skolmaten i gymnasiet. I kommunerna kostar skolmaten eller mer per termin. Det innebär att många elever utestängs från att få avgiftsfri mat i skolan. De utestängs från att få näringsriktig mat som gör att man blir peppad inför undervisningen och som gör att man kan ta in det som sägs och lära sig på ett bra sätt. Avgifterna sätter fingret på orättvisorna i samhället och på skillnaderna mellan människor. De särar på eleverna de som klarar sig och de som inte gör det. De sätter människor som kanske kommer från studieovana hem med föräldrar som har låg inkomst eller ingen inkomst och redan har kassa förutsättningar att klara av undervisningen i en situation där de har lite mer kassa förutsättningar att klara av undervisningen och ta sig igenom skolan med bra betyg. Dessutom, fru talman, är ett fattigmans-meal på inte något speciellt näringsriktigt alternativ. Vi kan se hur hälsoskillnaderna mellan samhällsklasserna ökar. Jag är övertygad om att det finns ett litet samband med det faktum att 43 kommuner tar ut avgifter för skolmaten i gymnasiet. Myntet har ju, som så ofta, dessutom en annan sida. Det är inte bara den enskilde som drabbas. Ett land som har inte råd att mista de begåvningar och talanger som faller bort när lärarens ord eller de egna tankarna dränks i kurret från magen, som inte blivit mättad för att man inte fick någon avgiftsfri skollunch. kräver i reservation 42 en lagstiftning som garanterar avgiftsfri näringsriktig mat också i gymnasieskolan. Man kan fråga sig varför de andra partierna inte ställer upp bakom det här kravet. Och om man frågar sig det och vill ha ett svar på det kanske man tar till sig det här betänkandet och bläddrar fram till den sida där utskottsmajoriteten svarar på motionskravet. Det hamnar under övriga frågor, fru talman. Under övriga frågor har man fyra rader om de avgiftsfria skolluncherna. Det finns fyra rader om samhällsproblemet att 43 kommuner tar ut avgifter för sina elever i gymnasieskolan om de ska ha mat. Det står så här: När det gäller yrkandena om att avgiftsfria skolmåltider skall regleras i lag hänvisar utskottet till det arbete som pågår inom Utbildnings- och med en ny skollag där frågor om ansvarsfördelningen mellan stat och kommun övervägs. Jag gick tillbaka till betänkande. Hör och häpna, fru talman, där stod ingenting om avgiftsfria skolmåltider. Frågan har över huvud taget inte behandlats i betänkandet. Det finns ingen utredning som underlag. Jag tror knappast att det finns något beredningsarbete om avgiftsfria skolluncher i gymnasiet heller på departementet, trots att man hänvisar till det. Vill man få svar på frågan hur utskottsmajoriteten ställer sig till det får man väl fråga någon annan än utskottsmajoriteten. Man kan till exempel fråga den socialdemokratiska partikongressen. Såvitt jag förstår har den ställt sig bakom kravet på en lagstiftning som garanterar avgiftsfria skolluncher också i gymnasieskolan. Man kan bara hoppas att de socialdemokratiska ledamöterna lyssnar mer till sin kongress än till sina kamrater i utbildningsutskottet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 14 § Vissa frågor om regional utvecklingspolitik Föredrogs näringsutskottets betänkande 2005/06:NU12 Vissa frågor om regional utvecklingspolitik. 127 (): För att inte de borgerliga partierna ska upprepa varandras anföranden har vi valt att dela upp punkterna mellan oss. Det jag nu säger är någonting som hela den borgerliga alliansen står bakom, på samma sätt som vi står bakom de gemensamma reservationerna. Jag yrkar dock bara bifall till reservation 1. behöver en ny politik och en ny regering som har en vision. vill föra en aktiv förnyelsepolitik som skapar bättre förutsättningar för investeringar och innovationer och som förstärker den regionala konkurrenskraften i hela . tror på hela . En politik för fler företag och fler jobb kan inte handla om att motverka eller hålla tillbaka utvecklingen i någon region utan om att förbättra och förstärka tillväxtpotentialen i hela landet. För små och snabbväxande företag är företagsklimatet i inte tillräckligt bra för att sysselsättningen ska öka lika snabbt som i andra länder. Därför vill vi förbättra tillgången på riskkapital för dessa. Det gör vi genom att förmånsrätten återställs så att bankerna vågar låna ut. Vi gör det också genom statliga garantier för tillväxtlån och genom stimulanser för starta-eget-paket. Enligt vår uppfattning är kapitalförsörjningen ett särskilt stort problem i glesbygden där låga fastighetsvärden innebär en brist på realsäkerhet för den företagare som till exempel har behov av att låna pengar till en investering. Trots att problemen har varit uppenbara har inte regeringen vidtagit åtgärder som har gett resultat. måste kraftansträngningar göras så att tillgången på krediter och riskvilligt kapital förbättras. Det sker nu en uppbyggnad av kreditgarantiföreningar, och det är bra. Men vid sidan av att stimulera det vill vi pröva ett system med statliga kreditgarantier för små och medelstora företag. De tror vi kommer att ha stor betydelse för regional utveckling. Erfarenheten visar dessutom att kreditgarantier har stor betydelse för att öka kvinnors företagande, vilket inte är minst viktigt. Möjligheterna till tillväxt i hela landet ska tas till vara med satsningar på infrastruktur och lokalt självbestämmande. Vi vill dessutom öppna nya marknader för företagsamhet genom att införa skattereduktion för hushållstjänster, möjliggöra ökad valfrihet i barnomsorgen och sjukvården och ta bort onödiga regleringar. Detta är också väldigt viktigt för kvinnors företagande och kommer att ge kvinnor bättre möjligheter att delta i det regionala utvecklingsarbetet tillsammans med männen. Självklart tycker vi också att mål och resultat inom den regionala utvecklingspolitiken ska redovisas uppdelade på kvinnor och män så att det ordentligt går att följa upp utvecklingen. Vi vill öka det lokala och stärka det regionala inflytandet. Vi vill förbättra möjligheterna för landsbygds- och skärgårdsbefolkningen att utveckla egna lösningar och ta vara på unika förutsättningar. Men om det kommer mina kolleger att tala. Därför finns det ingen anledning för mig att använda mer av kammarens tid, varför jag ber att få tacka för mig. 128 (): Vi i allianspartierna är, precis som har sagt, ense på de allra flesta punkterna i betänkandet. Vi har därför bestämt oss för att koncentrera oss på varsitt avsnitt. Jag ska framföra våra synpunkter när det gäller punkt 1 om regionala tillväxtprogram, strukturfondsprogram och en del annat. Det är inte helt lätt att ta ställning i de här frågorna , eftersom det pågår arbete på många olika håll och vi inte vet säkert vilka förutsättningar som kommer att gälla. Preliminära beslut har fattats om storleken på tilldelning av EU-medel till , men alla detaljer är ännu inte kända. Vidare arbetar man inom med en nationell strategi för regional utveckling som har föregåtts av en mängd kontakter ute i regionerna och som enligt uppgift kommer att vara klar . Trots att samtliga partier i utskottet varit involverade i diskussioner med departementet på ett väldigt bra sätt det vill jag säga liksom med företrädare för kommuner och landsting vet vi ännu inte hur förslaget kommer att se ut. Majoriteten hänvisar när man avstyrker våra motioner till pågående arbete. Vi får väl återkomma om det behövs. I utskottsbetänkandets text framhålls till exempel att någon samlad utvärdering av den nya regionala tillväxtpolitiken inte har genomförts. Statskontoret har anfört att de viktigaste hindren för politikens genomförande ligger i den bristande samordningen mellan politikens olika sektorer. ITPS har fått i uppdrag att skapa en databas som grund för regionala analyser. ITPS har också fått i uppdrag att genomföra en genomgripande halvtidsutvärdering av de regionala tillväxtprogrammen som ska vara klar . Ytterligare utredningar och utvärderingar pågår. Det är, som jag sade tidigare, svårt att skapa sig en helhetsbild av hur den regionala utvecklingspolitiken egentligen fungerar. Såväl som ITPS har i ganska skarpa ordalag kritiserat de regionala stöden, arbetet i projekt, och så vidare, och ansett att det inte har gett påtagliga resultat. Deras granskningar visar tvärtom att de statliga resurserna plottras ut utan ordenligt fokus på tillväxt. Vi i allianspartierna är kritiska till den regionala utvecklingspolitik som har förts. Vi ifrågasätter det gammalmodiga omfördelningsperspektivet. Vi tror inte att selektiva stöd som delas ut så länge pengarna räcker och sedan upphör gör någon nytta. Vi hävdar bestämt att tillväxtpolitiken måste anpassas till regionala förutsättningar. Det lokala och regionala inflytandet på användningen av statliga medel måste öka, precis som sade. Vi vill bryta ned ineffektiva strukturer, få bort centralstyrning och förenkla de regionala finansieringsprogrammen. Vi tycker också att regionala företrädare i större utsträckning än ska svara för regionala utvecklingsmedel som i stor utsträckning styrs från till exempel . Det gäller givetvis också EU-medlen. Vi framhåller också i vår reservation nr 1, som jag yrkar bifall till, att statens roll måste bli tydligare än och att samarbetet med och mellan statliga myndigheter och lokala och regionala företrädare måste förbättras. Vi vill också ge länsstyrelserna en förstärkt roll i relation till andra statliga myndigheter, allt för att förhindra ineffektivt och onödigt dubbelarbete. 129 (): Jag börjar med att yrka bifall till alliansens reservation nr 6. I det här betänkandet är alliansen överens om de stora tagen. Det är bara på punkt 5 och 7 som och behöver lite mer tid för att få med sig de andra. Bland de många politiska områden där svenska folket kommer att få se en dramatisk förbättring av svensk politik när får en alliansregering kommer politikområdet Regional utvecklingspolitik helt säkert att finnas med. granskar och betygsätter regeringens politik. När det gäller granskningen av regionalpolitiken är det en förödande kritik som levererar. På regionalpolitik satsar den socialdemokratiska regeringen 3 333 miljoner, alltså per dag. har studerat om detta är en klok satsning. Man frågar sig om alla dessa miljoner gör någon nytta. Revisionen är en dyster läsning, som jag sade. Målen har inte fått en tydlig tillväxtorientering, konstaterar , de är otydligt formulerade och det saknas mätbara mål. Då kan inte heller en uppföljning genomföras på ett meningsfullt sätt. Regeringens återrapportering till är också bristfällig, skriver man. Det är, sammanfattningsvis, alldeles för mycket utsäde som hamnar på hälleberget där snart det mesta torkar och dör. Vår landsbygd, glesbygd och skärgård är värda en bättre politik. Dessa delar av landet har ett stort behov av att det börjar bedrivas en politik som ger dem framtidshoppet tillbaka. Med skulle det gå att skapa en hållbar utveckling i dessa stora områden av yta. Men då kan vi inte fortsätta att sprida dessa regionalpengar med en så dålig pricksäkerhet som nuvarande regering tyvärr gör. Alliansen anser att bland annat generellt bättre företagsvillkor för alla småföretag i skulle ge mycket värdefullare regionalpolitiska resultat för lands- och glesbygden än vad nuvarande politik ger. Vi anser också att beslut som påverkar tillväxt och nya jobb bör styras av lokala och regionala förutsättningar och inte av centralt utformade direktiv. Däremot borde staten satsa mer av dagens regionalpolitiska medel på bra vägar och järnvägar i glesbygden, en säker investering för att skapa de grundläggande förutsättningarna för att hela landet ska kunna leva. Alliansen vill sänka arbetsgivaravgifterna för företag som ökar antalet anställda, vilket framför allt skulle stärka svaga regioner. Arbetsgivaravgiften avskaffas för lika som de nyanställda personerna stått utanför arbetsmarknaden. För personer ska arbetsgivaravgiften avskaffas helt. Alliansen föreslår också att arbetsgivaravgiften avskaffas för tjänstejobb i stödområde A. Den socialdemokratiska regeringen är förvånad över att små och medelstora företag i inte vill växa och anställa fler. Vi i alliansen förstår detta mycket väl. Orsaken är ett dåligt företagsklimat och negativa attityder mot småföretagare från regeringens och många s-kommuners sida. Vänsterkartellen har 4 riksdagsledamöter med företagarerfarenhet. Alliansen har 24. Bland statsråden finns det ingen med företagarerfarenhet, om man undantar , som provade några månader. Sedan fick hon ta ner skylten, om hon ens hann sätta upp den. Det är inte förvånande att vänsterkartellens okunnighet på det här området resulterat i en dåligt fungerande näringslivspolitik. Det är därför det finns 24 000 färre företagare i jämfört med när Socialdemokraterna tog över 1994. Det är därför det inte vuxit fram nästan något storföretag i , men många har flyttat härifrån. Det är därför som över 1,4 miljoner svenskar i arbetsför ålder inte gick till jobbet . Det är därför som livet är så tufft för många svenskar som bor i lands- och glesbygd samt skärgårdsområden i vårt land. Med ett för dåligt företagsklimat slås i första hand de små företagen i glesbygden ut. Alliansen anser att många offentliga verksamheter i glesbygd, som skola, vård, omsorg, med mera i högre grad bör läggas ut på entreprenad. Detta skulle dessutom öppna för mer kvinnligt företagande. När dessutom vänsterkartellen inte förstår att stimulera den näring som ökar mest i världen, turistnäringen, känns det extra tungt och jobbigt för många små samhällen i glesbygden. Vi i alliansen menar att denna näring, turistnäringen, som ger heltidsarbete åt 127 000 människor, utan större insatser skulle kunna växa till det dubbla. Då skulle vi nå upp till medel i EU vad gäller turism. Många turistexperter menar att vi skulle kunna växa ännu mer, till topp-fem-gruppen inom EU. möjligheter inom turismen är unika, enligt dessa experter. Ökad turism skulle vara det bästa som kunde hända svensk landsbygd, glesbygd och skärgård. Ja, hela skulle naturligtvis ha glädje av detta. Exportvärdet av turismen är i ca 55 miljarder . Det är alltså vad utländska turister spenderar när de besöker vårt land. Hälften av detta exportvärde hamnar i statskassan i form av moms, löneskatter med mera. Denna näring är nog den mest lönsamma för statens ekonomi. Ändå satsar regeringen bara en bråkdel per capita för att stötta denna näring jämfört med vad de flesta andra EU-länder gör. Jag vill påstå att det är okunnigt och obegripligt. Regeringen tackar nej till 100 000 nya arbetstillfällen av ren okunnighet, eller är det dogmatisk kramp på något vis? Bara detta borde få svenska folket att byta regering. En fördubbling av turistnäringen skulle ge staten ökade intäkter på bara från de utländska turisterna. En ökning med enbart skulle ge staten ökade inkomster på 2 ½ miljarder. Trots denna oerhörda lönsamhet tvekar regeringen om man ska satsa några hundra miljoner extra på att få fart på den här näringen. I stället tillsätter man en enmansutredning för att utröna hur denna satsning ska finansieras, eller snarare, hur man ska få alla tusentals småföretagare i denna bransch, med små vinstmarginaler, att själva betala denna satsning. Det är väl det man förväntar sig att utredaren ska komma fram till. Att det saknas entreprenörer i vänsterkartellen är helt uppenbart. Med en alliansregering som tänker rätt när det gäller turismen skulle bara dessa insatser ge mångdubbelt större, positiva effekter för glesbygd, landsbygd och skärgård än vad nuvarande regering lyckas åstadkomma med hela sin nuvarande regionalpolitik. Det finns som synes starka skäl, fru talman, för svenska folket att rösta fram en ny regering. 130 (): Med rätta kallas detta betänkande Vissa frågor om regional utvecklingspolitik. Det omfattar inte hela regionala utveckling och de grundstenar som behövs för att åstadkomma väl fungerande och hållbara arbetsmarknadsregioner. I första hand måste den stora regionalpolitiken med vägar, järnvägar, båttrafik och fungerande kollektivtrafik ta ett stort ansvar. Men lika viktiga är andra områden, såsom närings- och arbetsmarknadspolitik, utbildnings-, forsknings-, kultur- och bostadspolitik. I denna helhet ingår även jämställdhet, integration, miljö och decentralisering för att skapa en hållbar regional balans. Jag tänker tala om några speciella delar av betänkandet, om kreditgarantier, återförande av vattenkraftsmedel och omlokaliseringar. Men först vill jag ta upp genusperspektivet. uppfylls inte de regler som föreskriver en viss könsfördelning inom exempelvis det regionala företagsstödet. Andelen kvinnliga företagare som får regionalt företagsstöd kan vid vissa länsstyrelser vara , en helt oacceptabel snedfördelning som, om den fortgår, riskerar att permanenta den könssegregerade arbetsmarknaden. I en övervägande del av fallen är det manliga företagare som uppbär olika former av statliga företagsstöd. Enligt föreliggande statistik i de fall där det faktiskt finns statistik uppdelat på kön tillfaller generellt sett av stöden män och tillfaller kvinnor. tycker inte att detta är rimligt. Att statliga bidrag fördelas jämnt mellan könen borde vara en självklarhet. Nationellt Resurscentrum för kvinnor, NRC, och motsvarande Regionalt Resurscentrum, RRC, har över hela landet bidragit till antalet kvinnor som startat eget företag har ökat. De har bidragit till jämställdhet inom företagande men även till ökad regional tillväxt eftersom resurscentrum finns representerade i samtliga län. avsattes 36 miljoner till NRC. ska avsätta 15 miljoner till basfinansiering av lokala och regionala resurscentrum för kvinnor samt lägst 36 miljoner till bidrag till projekt vid lokala och regionala resurscentrum. anser att verksamheten bör utvecklas med en långsiktigt permanent finansiering för att de ska kunna planera och genomföra sina projekt med såväl kortsiktiga som långsiktiga mål. Landets resurscentrum ska samarbeta med såväl länen, kommunerna, som . De har även utvecklat ett fungerande nätverk med andra kvinnliga företagare i EU-länder. finns det ett 150-tal regionala och lokala resurscentrum och nätverk för kvinnor, och över 9 000 personer är aktiva i verksamheten. I enlighet med sina stadgar ska resurscentrum arbeta för att kvinnor tar sin del av samhällets resurser i anspråk, att kvinnors kompetens tas till vara i samhället och att mäns och kvinnors insatser värderas lika. Resurscentrum ska även vara en aktör i det fortsatta interregionala samarbetet i ett utvidgat . Centrumens arbete kan komplettera det jämställdhetsarbete som länsstyrelsernas jämställdhetssakkunniga bedriver. Kreditgarantiföreningarnas verksamhet bygger i grunden på privat engagemang för att underlätta finansiering av lokala företag. har stöttat utvecklingen och bildandet av kreditgarantiföreningar i hela landet. För treårsperioden 20052007 finns 15 miljoner avsatta för att utveckla kreditgarantiföreningar som ett instrument som ska underlätta små och medelstora företags kapitalförsörjning. Tillkomsten av nya kreditgarantiföreningar och volymmässig utveckling av redan existerande kreditgarantiföreningar kommer att prioriteras. För att öka möjligheten till riskkapital och lånemöjligheter för entreprenörer på regional nivå som har svårigheter att låna på den reguljära marknaden finns regionala Almibolag, Norrlandsfonden och många andra fonder. Men det behövs olika samarbetsformer mellan såväl nationell som regional nivå och det lokala näringslivet för att förbättra situationen inom detta område. Att i högre utsträckning kunna använda strukturfondsmedel är ett exempel på en positiv utveckling. Frågan om återförande av vattenkraftsmedel har under en lång rad år återkommit i denna kammare i samband med debatter om regionalpolitik. Tyvärr har frågan inte kommit närmare sin lösning, och jag yrkar därför bifall till reservation 5. Som ni vet är denna fråga angelägen för flera partier. Inte minst har frågan fått stort stöd även från berörda regioner. Efter anförande får jag förhoppningar om att det med tiden kommer att finnas en samsyn inom alla partier inom blocken att det här är nödvändigt för att underlätta för entreprenörskap i regionerna. Föreningen , som bildades , har 39 medlemskommuner från de sju skogslänen. Kommunerna ska tillförsäkra stabila och förutsägbara intäkter. Dessutom ska återbäringen till kommunerna vara kompensation för de intrång och skador i naturen som kommunerna åsamkas, vilka försvårar eller hindrar utvecklingen av turism, skogsbruk, jakt, fiske med mera. Återbäringen ska även vara ett bevis på det värdeskapande som sker i vattenkraftskommunerna. sker en återföring av så kallat regionalpolitiskt stöd, vilket endast bidrar till synen att vattenkraftskommunerna är bidragsmottagare. Att det är möjligt att göra något inom detta område visar inte minst utvecklingen i . Där finns det ett visst återbäringssystem med ett beräknat nettotillskott på ca till kommuner och regioner. Omlokalisering av statlig verksamhet kan vara ett verktyg såväl för att främja myndigheters utveckling som för den regionala utvecklingen i .