prot · GT0987 · 2006-03-15 00:00:00 — Precis som trafikutskottet vill ha nollvision för trafikolyckor borde vi naturligtvis också ha en nollvision i fråga om olyckan att inte ha ett hem. Jag tycker också om ordet hem. Det handlar inte om bostadslösa, utan det handlar om hemlösa människor. Man föreslår fyra punkter. Tre av de punkterna kan jag i alla fall ställa upp på: Tilldela alla varsin bostad med eget kontrakt! Omformulera och frivilligorganisationernas uppdrag utifrån nollvisionen! Sätt in eventuellt stöd där det behövs! Lite uppgivet säger man: Kan man inte enas om dessa är det ingen idé i alla fall. Nog skulle vi kunna göra det, . Ta med det när du springer till regeringen nollvision för hemlöshet. 93 () replik: Det är faktiskt jättebra förslag. Jag önskar att vi allihop i bostadsutskottet kunde enas om det. Vi får jobba vidare med den frågan. Sedan ska jag återgå till det här med att förhandla. Om vi satt i regeringen skulle vi ju inte behöva förhandla, så jag vet inte riktigt vad ni menar. För att regeringen ska kunna lägga fram en proposition måste de förmodligen ha oss med, om man inte räknar med stöd från er. Man har ju samarbetat med tidigare, så det är ju möjligt. Men självklart försöker vi göra så mycket avtryck vi kan på bostadspolitiken. Just när det gäller de konkreta propositionerna, som har efterfrågats tidigare, har jag dock inget svar. Det har jag redan talat om. 94 () replik: Jag tycker också att var lite positiv när hon erkände satsningar på att sprida utbildningsplatserna. Det har då gett ungdomar möjlighet till studier på olika håll i landet och också till bostäder. Det tycker jag är bra. Det vill jag också skicka med. Fortsätt på den linjen! 95 () replik: Tack för den klappen! 96 (): Jag ber om ursäkt för att jag förlänger debatten, men jag kan inte låta bli efter att ha hört replikskifte med . Vi är ett parti som heter , som har motionerat om att man i socialtjänstlagen ska skriva in allas rätt till bostad, det som de hemlösas förening efterfrågar. Det har och röstat emot. Vi har en utgångspunkt att alla ska ha rätt till eget kontrakt. Det har och röstat emot, och man står inte bakom just det kravet ens i detta betänkande. måste man, när man läser mejlen, fundera på: Hur har jag själv agerat? Hur har mitt parti agerat i de här frågorna? Man kan inte läsa ett mejl utan att fundera på vad det här innebär. Varför har vi har motionerat om att föra in rätten till bostad som ett bistånd i socialtjänstlagen varit emot när det är precis det som de hemlösas förening efterlyser och som man nu tycker att man i alla fall ska kunna vara överens om? Någon hyfs i debatten måste det vara. 97 () replik: Jag kommer inte ihåg om var med på den interpellationsdebatt som vi hade med en fredagsmorgon. Jag tror inte han var det. Då resonerade vi också om hemlösheten. Då hade jag också varit i kontakt med hemlösa människor och kände en liten spark på foten att jag måste skärpa mig, att jag måste gå till mitt parti och säga att vi måste bevaka de här frågorna noggrannare. Jag erkänner fullt och helhjärtat att jag tycker att vi i alla partier nu måste börja jobba med större ansvar för de här frågorna. För det blir bara värre och värre. Jag står fast vid att jag tycker att det skulle vara bra om vi kunde ha en nollvision. Jag tror att kd har motionerat om det tidigare. Jag ställer gärna upp på det. 98 () replik: Nollvisioner kommer med ganska jämna mellanrum. I praktisk politik kan man visa på hur man uppnår allas rätt till en bostad. Därför har vi under alla år jag har suttit i och antagligen innan också kallat den motion som framför allt handlar om hemlöshet för Allas rätt till bostad. Det är i allra högsta grad en nollvision. Man behöver inte formulera en nollvision. Det behövs praktisk handling. Det är väl okej om , herr talman, har vaknat till sans och förstått att vi måste skriva in i socialtjänstlagen allas rätt till egen bostad. Det är väl okej då. Det kommer tillfällen, för vi har motionerat om det den här gången också. Det finns tillfällen till bot och bättring och att rösta med. Men hitintills har ni valt att inte göra det. Ni har till och med kallat det en omöjlig idé vid någon debatt. Sent ska syndarn vakna. Så det är helt okej. 99 (): Jag tycker att det finns en bit som man redan kan göra . Vi kan kalla honom som jag mötte på . Jag berättade om honom när vi hade debatten. Han stod och sålde tidningen som de hemlösa gör. Jag köpte den av honom och hade en diskussion. Då berättade han sitt livs historia. I en ganska kort variant gick det ut på att han var helt utslagen. Han hamnade på sjukhus, och han hade inget arbete. Då kom han underfund med att han var ingen, för man tänkte inte ens ta emot honom på sjukhuset på grund av att han inte hade någon adress. Det skakade mig faktiskt. Sedan berättade han att han i sin hemkommun hade fått ett försökskontrakt på en bostad. Det räddade honom. Det finns alltså möjligheter att få försökskontrakt. Jag ställer gärna upp på den här biten: nollvision, eget kontrakt. 100 () replik: har möjlighet att i eftermiddagens votering visa det. Vår reservation 4 handlar precis om det, möjligheten att omvandla andrahandskontrakt till förstahandskontrakt. Rösta för den ! Det finns också en möjlighet att rösta och se till att människor inte blir hemlösa. Rösta för vår reservation 7 som handlar om vräkningar! Eller om du hellre vill: Rösta för och kd:s motion nr 8 som inte går lika långt! Den handlar trots allt om samma sak. Det finns en del andra motioner att rösta för också. Läs betänkandet en gång till! Tänk på nollvisionen när du läser våra förslag! Se till att nu rösta enligt nollvisionen och inte bara prata om den! Det är en sak att man i interpellationsdebatter kan tycka till, men den politik som är verklig bevisar vi varje gång vi trycker på knappen, om vi trycker ja eller nej. Det är då vi bevisar vad vi vill i verkligheten. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) 11 § Allmänna motioner om inkomstskatter m.m. Föredrogs skatteutskottets betänkande 2005/06:SkU16 Allmänna motioner om inkomstskatter m.m. 101 (): betänkande nr 16 är ett motionsbetänkande. Det är inte alldeles givet att den som lyssnar eller läser protokollet efter debatten vet vad ett motionsbetänkande är. Man kan ju associera till både det ena och det andra möjligen. Enkelt uttryckt är en motion ett förslag från en riksdagsledamot, en grupp ledamöter eller kanske en hel riksdagsgrupp. Motionen behandlas i ett utskott, och resultatet av den hanteringen redovisas i ett betänkande. Betänkande nr 16 behandlar inte mindre än 120 olika motioner som alla rör fysiska personers skatteförhållanden. Jag tar några exempel ur den långa innehållsförteckningen: personalvårdsförmåner, trängselskatt, hushållsnära tjänster, reseavdrag, frilansande konstnärer, och grundavdrag. Detta är som sagt bara en liten del av innehållet i betänkandet. Debattörerna kommer av tidsskäl att tvingas prioritera och kommer bara att hinna ta upp det som de finner allra mest angeläget. Det största oppositionspartiet börjar. Därefter följer de övriga borgerliga partierna. Sist får vi lyssna på utskottsmajoritetens representanter. 102 (): har en långsiktig vision vad gäller skattetrycket i . Vi vill sänka skattetrycket rejält. Vi vill sänka skattetrycket med förnuft och med ansvarstagande. En förutsättning för en sådan utveckling är att vi har i grunden starka statsfinanser. Vårt stora problem i är att den enskildes vinst av att arbeta är liten. Nyttan av att arbeta i stället för att leva på bidrag är försumbar för många människor. Skatte- och bidragssystemen skapar fattigdomsfällor, ofrihet och berör människors trygghet i vardagen på ett påtagligt negativt sätt. En viktig orsak till att många i betydligt över en miljon människor i arbetsför ålder inte går till arbetet är den höga skattebelastningen, inte minst för låg- och medelinkomsttagare. har lagt förslag som minskar de marginaleffekter som skatte- och bidragssystemen ger upphov till. Våra förslag om skattesänkningar har flyttat fokus och riktar sig i hög grad till människor med låga inkomster och medelinkomster. För att stimulera utbildning vill vi avskaffa värnskatten. Vi vill också se att marginalskatten inte överstiger . Men i det korta perspektivet är det mest prioriterat att genomföra de skattesänkningar som har störst effekter på arbetsutbudet och den tillväxt som så innerligt väl behöver . Behöver man då inte mer resurser för att behålla standarden i välfärden? Nej, vi tror inte att det är nödvändigt. I stället för att höja skatterna borde man fundera på hur dagens skatteintäkter kan användas mer effektivt. För att göra det mer lönsamt att arbeta och att gå från bidragsförsörjning till försörjning anser vi inom att ett särskilt jobbavdrag ska införas. Alla som har en förvärvsinkomst ska ha rätt till avdraget, och avdraget ska medges vid den kommunala inkomstbeskattningen. Att världens högsta skatter blir ännu högre är ingen hållbar lösning. Det finns andra vägar att gå. Den skatt som tas ut måste användas effektivare, och möjligheten att öka skatteintäkterna måste stimuleras. Vänsterkartellens automatiska försök till lösning genom att höja synliga och osynliga skatter har tydligt nått vägs ände. Vilka skatter tänker ni höja i fortsättningen, synliga eller osynliga? Det vore intressant om skatteutskottets socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister gav ett besked om vilka skatter som föreligger för höjning , i den nära och i den mer avlägsna framtiden, om ni nu får vara med och höja några skatter . Den moderata skattepolitiken är en politik för rättvisa, makt över den egna vardagen och ökad sysselsättning. Vår politik kommer att ge fler jobb, högre välfärd och trygghet inför vardagen. Vår skattepolitik kommer att vara ett instrument för att rehabilitera välfärden som så starkt har krackelerat under det långa socialdemokratiska maktinnehavet. Det höga skattetrycket i har många negativa konsekvenser. I är vi helt övertygade om att nya varaktiga arbeten i tjänsteföretag som erbjuder tjänster som hushållen normalt utför själva kan skapas genom att man inför skattereduktion för hushållstjänster. En osäker, ibland svart, oredovisad och i många fall kontraproduktiv sektor skulle kunna leda till en snabbt växande reguljär arbetsmarknad. Det skulle bidra till att lösa mest allvarliga problem , arbetslöshet och utanförskap. Vad kan det finnas för rimlig anledning, herr talman, att säga nej till ett sådant förslag? Jag utgår från att representanterna för Socialdemokraterna, och utvecklar bakgrunden till sina ställningstaganden senare i den här debatten. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till reservation nr 1 i betänkandet. 103 (): Är det så att det svenska skattesystemet fungerar väl? Ser man till uppskattning, som är gammal, av det som kallas skattefel i sätt att beskriva saken och skattefusk av oss andra som möjligen tycker så, kan vi notera att det inte finns någon säker beräkning av hur stort detta skattefel är. Men man kan räkna med att det är 100 miljarder eller mer, någonting i den storleksordningen. Ett skattesystem, herr talman, som har ett så oändligt stort skattefel och som är omöjligt att beräkna kan inte vara det optimala skattesystemet. Det kan det inte vara. Det är mot den bakgrunden vi måste se behovet av reformer i det här systemet. Vi ska ha ett bra skattesystem, ett legitimt skattesystem. Tyvärr är det så att många saker i det nuvarande skattesystemet inte uppfattas som legitima. Folk avstår från att betala de skatter som vi i har beslutat om. Det är ett av de allvarligaste bekymren att etiken, för att använda ett ord som jag vet att Per kommer att använda , inte är tillräckligt god i det svenska samhället. Men vi kan inte stå här i talarstol och bara skaka på huvudet och säga att vi inte kan göra någonting åt detta. behandlar vi de kvarblivna motionerna från allmänna motionstiden. Budgeten är fastlagd . Det har inte funnits något utrymme för att diskutera olika sänkningar eller höjningar av skattesatser. Men när man tittar på utskottets ställningstagande måste man notera att med avstyrkande av de förslag som kom menar ändå majoriteten, och det är inte bara Socialdemokraterna, det är också och , väldigt tydligt och det står på s. 11 i betänkandet att det inte ska löna sig att arbeta mer. Det är innebörden av att man avstyrkt en lång rad saker, särskilt förvärvsavdraget för arbetsinkomsten. Det ska inte löna sig att arbeta mer. Det finns många andra saker som man kan diskutera, men när utskottsmajoriteten beskriver sin egen politik som att den har ytterligare stärkt fördelningsprofilen är detta, herr talman, vilseledande. Var det någonting som vi var överens om 1990 var det att högst av skattebetalarna skulle betala statlig inkomstskatt. Trots att man nu skjuter upp brytpunkter och allt möjligt är det på det sättet att det är en större andel som betalar högre skatt . Detta är det stora, allvarliga brottet mot hela den skattereform som och Socialdemokraterna var med om 1990. Dessutom gränsar det till löjet, för att använda ett hårt uttryck, när man beskriver den egna politiken och den gröna skatteväxlingen som så framgångsrik. Här handlar det om att man har sänkt den allmänna löneavgiften . Man har höjt grundavdraget och sänkt den allmänna löneavgiften inom ramen för årets gröna skatteväxling. Då menas förra årets skatteväxling. Sedan kommer den fantastiska meningen på slutet av s. 11: Den inriktning av inkomstbeskattningen som utskottet tillstyrkt vid höstens budgetbehandling bör kvarstå. Hur länge, herr talman? Det här betänkandet justerades . Därefter har vi fått höra att i en stor del av ska man ha ett nytt grundavdrag för att kompensera för effekterna av de som tydligen ska komma. Den bör kvarstå ända tills man beslutar att nu har försvunnit när den skulle kvarstå. Men ska en stor del av kompenseras för höjda energiskatter som beror på den gröna skatteväxlingen. i höjt grundavdrag ska det tydligen bli. Det är väl en framgång det också, så att säga. Jag har frågat finansminister om inte alla borde ha kompensation för den gröna skatteväxlingen. Men det tyckte han att statskassan inte hade råd med. Han avvisade däremot inte en fördelningsprofil där det skulle kunna vara tänkbart att det skulle vara på det sättet. Låt mig gå vidare, herr talman, i majoritetsbeskrivningen av det här betänkandet. På s. 12 kan man läsa mycket intressanta saker. Man kan erinra sig att det åtminstone i den tidigare grundlagen stod: Svenska folkets urgamla rätt att sig beskatta utövas av allena. Här kommer frågan om över huvud taget ska lägga sig i skattepolitiken. Det finns förslag på att man kanske skulle göra uttalanden i vilken riktning skattepolitiken borde reformeras. Men si, då skriver majoriteten, Socialdemokraterna, , exakt så här: bör dock inte föregripa detta arbete det är ett utredningsarbete i regeringen med något uttalande om hur skatteskalan lämpligast bör utformas. Så var det med detta skatteutskotts och denna riksdags rätt att beskatta svenska folket. Man kapitulerar totalt. Man väntar bara på förslag från regeringen och avvisar alla förändringsförslag över huvud taget från ledamöter. Jag tycker att den här formuleringen är uppseendeväckande, att inte ska uttala någonting om hur skatteskalorna ska utformas, utan man ska bara lita på att den regering som sitter ska komma med alla sina goda förslag. Jag tycker att det är häpnadsväckande, särskilt att och , som åtminstone formellt inte sitter i regeringen även om de reellt kanske gör det också ställer upp på det här. Jag har uppfattat att och är väldigt stolta, säkert på goda grunder, över att kunna påverka skattepolitiken. Men det är ju utifrån sin position som balanserande på gränsen som de kan påverka. bör, enligt mitt förmenande, alltid se till att det är den som har greppet över hela skattepolitiken och icke överlämna detta till regeringen. Fortsätter man läsa i detta aktstycke kommer man till sänkt skatt för utlandsstationerade militärer. Detta har jag ingen synpunkt på. Det är säkert rätt. Men argumentationen är helt fantastisk. På det här området ska man absolut inte ha någon synpunkt över huvud taget. Inga särregler ska det finnas. Men, herr talman, denna riksdag har på förslag av regeringen infört någonting som heter expertskatt. Argumentationen anpassas alltså precis till det man vill uppnå. Ena gången ska man inte göra någonting; ska det vara särregler för då passar det de egna syftena. Det är diametralt olika åsikter på denna enkla punkt. Det finns många andra saker att säga om detta utskottsbetänkande. Trots att tiden rinner i väg ska jag ta upp en sak som är väldigt viktig, och det gäller ROT-avdrag för vissa ombyggnadsåtgärder respektive RUT-avdrag för hushållstjänster. Också här argumenterar denna riksdagsmajoritet på diametralt olika sätt. När det gäller hushållstjänster, för att uppehålla sig vid det, är ju inte syftet i första hand en skattereform på detta område utan att skapa en marknad för dessa hushållstjänster. Det är det viktiga. I den situation vi befinner oss i med dessa höga marginalskatter jag har sagt det tidigare, och jag säger det gärna igen är det en nödåtgärd att tvinga fram denna reform för att skapa denna marknad för hushållstjänster som uppenbarligen finns om priset är det rätta. Det är exakt så man argumenterar från majoritetens sida när det gäller ROT-avdrag. Det är ganska fräckt att säga det, men den stora skillnaden är att på det ena området är det i huvudsak manliga arbeten och på det andra området är det kvinnliga arbeten. Argumentationen går bara inte ihop. Jag har en avslutande fråga till Socialdemokraterna, : Hur många kronor till statskassan ger den svartmarknad som vi nu har för hushållstjänster? 104 PER (): är det på flera sätt en smått historisk dag för denna kammare och, om vi tonar ned det lite grann, för vårt utskott. Det betänkande som har att ta ställning till och de reservationer det innehåller är på flera sätt unika. , herr talman, har fyra partier som tillhör en reservation om en gemensam inkomstbeskattning väl värt att fira. Om gränssnitten och skattesänkningarnas storlek man läsa i våra motioner och i någon mån i det betänkande vi har framför oss. Jag ska inte upprepa våra förslag här, men de är viktiga. De är framförhandlade av fyra politiska partier i gemenskap. Vi har förhandlat som jämbördiga parter, vilket verkar vara långt mer än vad man kan säga om de förhandlingar som sker inför till exempel budgetpropositionens färdigställande. fick Socialdemokraterna kämpa hårt för sista steget i kompensationen för egenavgifterna, kantänka. Vad fick man ge sina icke regeringsdugliga stödpartier för detta? Jag vågar säga att vad gäller just inkomstskatteförslaget har alliansens förhandlingar gått väldigt lätt. Det har inte varit svårt att enas kring principer eller tekniker. Det ska löna sig att arbeta. Tyvärr är detta inte en självklarhet i vårt land eftersom det långt ifrån lönar sig för alla att arbeta. Det sägs ibland att arbete är en mänsklig rättighet. Vi kristdemokrater menar att rätten till en skälig del av den lön som arbetet ger går tillbaka på frihet som ett grundläggande värde. Friheten i sig korresponderar mot en grundläggande rätt att fritt få ta del av frukterna av eget arbete. Det är gammalt klassiskt tänkande från, låt oss säga, en borgerlighet. Rätten att tjäna sitt uppehälle för sig själv och sina närmaste är mycket central och måste egentligen vara central i vårt samhälle, i alla fall i ett borgerligt samhälle, för att välfärd och välstånd ska kunna uppstå och fortgå. Frihet är alltså ett grundläggande värde. För att nu säga något om etik, som förutskickade att jag skulle göra jag får avvika lite grann från mitt manuskript kan man i majoritetstexten läsa att utgångspunkten för utskottets ställningstagande till skattepolitikens inriktning var skatternas grundläggande uppgift att finansiera den gemensamma välfärden. Sedan är det svårt att egentligen vaska fram några fler utgångspunkter. Oavsett om ni är trötta eller inte på att jag talar om etik hoppas jag att ni i alla fall kan försöka lyssna eftersom det inte är jag som har hittat på det jag tänker säga, nämligen att det där haltar lite grann. Det kan inte bara handla om att samla in till och finansiera den gemensamma välfärd som vi alla egentligen är överens om, utan man måste också se till hur det går till, alltså medlet. Detta kan lätt bli en ändamåls- eller konsekvensetik, en typ av utilitarism där man bara ser till statskassan och inte till medlet, hur pengarna faktiskt kommer in. Detta måste värnas, oavsett vilken regering vi har. Det är därför stimulerande att konstatera att inte bara i alliansen gör en sådan här bedömning och den tolkning av rätten till arbete och arbetets lön som jag nämnde tidigare. Vi är fyra partier som delar den bedömningen. I vår inkomstskattemodell har vi syftet att göra det mer lönsamt att gå från bidragsinkomster till arbetsinkomster eller näringsinkomster. Det ska kännas och märkas ekonomiskt för ett helt hushåll när en tidigare arbetslös person går till ett jobb och får den bekräftelsen eller när en deltidssjukskriven person lyckas bli frisk och kanske kan jobba på heltid. Även om Socialdemokraterna gärna påstår att alliansens partier gör drakoniska nedskärningar i socialförsäkringarna är det faktiskt inte så. De är förhållandevis blygsamma och sker över tiden så att till exempel arbetslösa får ordentlig tid på sig att söka nya arbeten. Det är snarare så att alliansen skulle kunna beskyllas för att ensidigt satsa på arbete. av andra typer av välfärdssatsningar vill alliansen nu att riksdag satsar på arbete och inkomster från eget företagande. I förlängningen kommer detta att leda till nya utrymmen för ökad välfärd då vi förenar medel med mål, det vill säga skatters legitimitet med en gemensam solidarisk finansiering av välfärden. Det finns många viktiga skattefrågor i det här betänkandet. Jag har uppehållit mig vid den kanske viktigaste och största. En annan som också är viktig och som jag vill välja ut är den som rör avdragsrätten för gåvor till ideella organisationer. Man kan förstå att Socialdemokraterna inte kan bifalla en inkomstskattesänkning på som jag nu har talat om. Man är inte beredd att göra de nödvändiga besparingarna. Det är tråkigt men begripligt utifrån deras ideologi. Däremot handlar införandet av en avdragsrätt för gåvor till ideella organisationer, som alliansen föreslår i alla fall en utredning av vi har haft ett skarpare förslag inte om så mycket pengar som man riskerar. Effekterna kan dock bli väldigt stora. Det har varit svårt för att beräkna detta, men det rör sig om för att införa en avdragsrätt på en fjärdedels prisbaslopp, det vill säga ca , för alla svenskar. Det visar sig att är ett av få länder, om inte det enda landet, i EU som saknar någon typ av avdragsrätt för privatpersoners gåvor till ideella organisationer. Som svensk skattepolitiker tycker jag att det kan vara lite pinsamt, även om jag inte tar på mig ansvaret för den nuvarande tingens ordning. Desto viktigare är att denna avsaknad av en motsvarande avdragsrätt i gör vår så viktiga ideella sektor svagare än vad den behöver eller borde vara. Den borde ju stimuleras i stället. Det offentliga är inte allt. Varför säger då Socialdemokraterna nej till detta? Ja, i utskottsmajoritetens text finns det en text som lyder: En demokratisk process bakom det stöd som samhället ger till frivilligarbete. Det vill man ha. Vad döljer sig då bakom denna formulering? Det är det sista jag hinner säga nu i detta inlägg. Det känns som en likriktning på något sätt och en kontroll. Jag uppfattar det som att det är en politisk agenda som ligger bakom det. Demokrati är positivt, men en demokratisk process bakom frivilliga gåvor det börjar lukta kontrollsamhälle. 105 (): Jag ska först kommentera det någon av alliansens företrädare sade om historiska reservationer. Vid en snabb genomräkning hittade jag 3 historiska och 17 icke-historiska reservationer i det här betänkandet från alliansens sida.