prot · GT09111 · 2006-04-26 00:00:00 — Om jag ska köra lite undervisning här är den socialdemokratiska partikongressen naturligtvis det högsta beslutande organet för såväl regeringspartiet på riksnivå som i många fall för de socialdemokratiska politikerna ute i kommuner och landsting. ska man vara medveten om den specifika frågan som lyfter om just barnbidraget som en del av försörjningsstödet. När man har genomfört höjningarna av bidraget har kommunerna oftast kommit överens genom som också gett rekommendationer som kommunerna har följt. Jag tror att vi är på väg åt det hållet att det kanske skulle hamna där vill med frågan. Jag tror inte att det är så enkelt som att man uppnår målet genom att här just nu yrka bifall till en reservation. Jag tror att det är en fråga som man behöver titta över ekonomiskt i ett större perspektiv. Jag hoppas att jag inte hör till dem som har refererat till några marginaleffekter. Det är ekonomiska beräkningar som jag inte tycker hör hemma i det här sammanhanget. Jag har förståelse för att man måste se över vad det kan betyda rent ekonomiskt i pengar. Det är en fråga som förmodligen återkommer på bord. Det gäller att vi fortsatt har en socialdemokratisk regering. 133 () replik: Jag hoppas också att det är ett samlat vänsteralternativ som regerar efter valet. Tyvärr har inte en socialdemokratisk regering lyckats lösa frågan med de generella barnbidragshöjningarna. Jag tror att det var 1998 som jag lyfte fram den här frågan första gången. Jag har gått tillbaka och sett hur jag har citerat mig själv . Jag har en annan fråga. Den handlar naturligtvis om uttalande att vi nu ska se till att det blir kvinnojourer i varje kommun. Som jag sade i mitt huvudanförande har vi möjlighet att lösa frågan och hjälpa på vägen genom att bifalla antingen reservation 19 eller reservation 23. Den utredning som hänvisade till kompletterades av socialutskottet när vi gav ett tilläggsdirektiv om handlingsplanerna. Det hittade jag när jag gick tillbaka i mina egna debatter. Det kommer att redovisas . Jag uppskattar verkligen att föregriper utredningen några månader och säger att vi ska göra detta och formulera lagförslaget . Det står bakom. Varför kan vi inte hjälpa till och ge det tillkännagivande som finns i reservationen som handlar om att ändra bör till ska eller i reservationen som säger just detta om handlingsplaner och understryker det hela och kompletterar med tillsynen av länsstyrelserna? Jag tror att det vore en god politisk signal att säga att vi som utgör någon form av majoritet i utskottet, , och Socialdemokraterna, stöder i hans ambitioner. 134 () replik: Det är glädjande att man här har lika mycket blick på som man har på den socialdemokratiska partikongressen. När det gäller den fråga som ställer har jag det berömda pressmeddelandet framför mig. Där säger att stödet till våldsutsatta kvinnor ser olika ut i olika delar av landet. Det visar den utredning som tillsatte . Den utredning som syftar till är väl utredning som ska vara klar om ungefär . har sagt att han har för avsikt att arbeta skyndsamt i den här frågan och presentera ett förslag . I så fall skulle ett lagförslag kunna träda i kraft . Låt oss invänta den utredningen och se vad den har att säga. Jag tror att det är viktigt att ta med aspekten att det ser olika ut i olika delar av landet. Jag är helt säker på att frågan återkommer till oss nu när har varit ute och talat så tydligt i frågan. och många med henne borde vara nöjda med det. Det är skarpt läge. Med det tycker jag att vi kan invänta vad utredningen har att presentera. 135 (): Jag är imponerad av socialutskottets uthållighet. De har hållit i gång i kammaren . De har slitit ut två talmän och jag vet inte hur många stenografer som har passerat revy. Det är bra jobbat. Jag ska uppta er tid till. Kvinnojourerna runtom i landet gör ett fantastiskt arbete för att hjälpa kvinnor och barn som utsätts för hot och våld i sina hem och i nära relationer. Här i har frågan om våld i nära relationer och kvinnofrid länge funnits på dagordningen och det finns, som jag ser det, en bred politisk enighet om att ge ett gott stöd till kvinnojourernas arbete. Tyvärr ser det inte likadant ut i alla kommuner. Mer än hälften av landets kommuner saknar en kvinnojour, och det stöd som betalas ut för att hjälpa utsatta kvinnor varierar stort. Enligt en rapport från Nationellt råd för kvinnofrid struntade 68 av landets kommuner helt och hållet i att ge stöd till någon kvinnojour . ställde Amnesty frågor till landets 290 kommuner om stödet för kvinnor som utsätts för hot och våld. 215 av de kommunerna svarade på enkäten. I en femtedel av kommuner har man över huvud taget inte diskuterat problemet med mäns våld mot kvinnor. Endast 44 kommuner hade behandlat frågan i kommunfullmäktige. Enligt Amnestys rapport är det fortfarande av landets kommuner som inte stöder någon kvinnojoursverksamhet. Bland de kommuner som ger stöd varierar stödet mellan per invånare och per invånare. I genomsnitt betalar kommuner per invånare i stöd till kvinnojourerna. Så här kan vi givetvis inte ha det. ökar antalet fall av kvinnomisshandel. Det är en oroväckande utveckling. Därför behöver kommunernas stöd till verksamhet riktad till utsatta kvinnor och barn förbättras. Vi har stor samstämmighet om detta. sade socialministern att han var angelägen om att göra något åt situationen. Det tror jag att alla i denna kammare är. har föreslagit att 5 kap. 11 § i socialtjänstlagen skärps från att vara vad som kallas ett bör-krav till att bli ett ska-krav för kommunerna. Detta har även föreslagits av Utredningen om kvinnofridsuppdragen. En sådan här skärpning ställer krav på alla kommuner att stödja kvinnojourer och den kommer även att underlätta för länsstyrelserna i deras tillsynsverksamhet. Olyckligtvis föll detta yrkande lite mellan stolarna i utskottets arbete och trots att vårt motionsyrkande har behandlats så har frågan om en lagändring egentligen inte beretts. Utskottets betänkande bör därför återförvisas till utskottet. Det skulle ge en möjlighet att faktiskt förändra kommunernas ansvar redan före valet. Frågan är färdigutredd och det är nu dags för att fatta beslut i denna viktiga fråga om lag. Minst två olika utredningar har redan utrett frågan. föreslog en skärpning av socialtjänstlagen i sitt betänkande Kvinnofrid som kom . Det gjorde också Utredningen om kvinnofridsuppdragen i sitt slutbetänkande Slag i luften som kom 2004. De här utredningarna är remissbehandlade och förslaget har tillstyrkts av de allra flesta remissinstanser. Att kommunerna ges ett tydligare ansvar för stöd till våldsutsatta kvinnor innebär inte att kommunen ska överta ansvar och drift av landets kvinnojourer. Tvärtom är det viktigt att den idealitet som finns i dagens organisering lever kvar, men med ett ökat stöd. Kommunernas uppgift blir att inventera vilka behoven är och vilken form av stöd de ska ge. Men i själva stödarbetet bör kommunerna självklart samarbeta med ideella organisationer. Det här arbetet kan naturligtvis också ske i samverkan mellan kommunerna. Med detta yrkar jag att socialutskottets betänkande nr 19 om socialtjänst återförvisas till utskottet så att frågan om en förändring av socialtjänstlagens 5 kap. 11 § kan beredas och motion 2005/06:Ju306 yrkande 1 kan bifallas i sin helhet. Utskottet behöver som sagt var inte bereda hela betänkandet igen utan bara göra det i denna del. Jag tycker att det skulle vara en god avslutning på riksdagsåret att faktiskt ge våldsutsatta kvinnor och barn förbättrade villkor. Ett färdigt lagförslag som har remissbehandlats finns. Vi är inne i en budgetprocess och så vidare. Låt mig slutligen säga att det är nödvändigt att ha en väl fungerande kvinnojoursverksamhet i den akuta situationen. Men det är ingen långvarig lösning på problemet med mäns våld mot kvinnor. För det krävs mycket arbete med attityder i skolan men också kraftfulla insatser för att rehabilitera männen. Men det ska vi ta upp i en annan debatt. 136 () replik: Det är intressant att höra på engagemang i denna fråga. Och jag tvivlar inte ett dugg på att det är starkt. Men ibland när begär ordet och kör in på en linje låter det nästan som att det bara är de som står för trygghet för våldsutsatta kvinnor och barn. Om man läser detta betänkande vittnar det om att det pågår ett gediget arbete inom detta område. Framför allt har det lagts fram en stor jämställdhetsproposition på bord, och många av dessa frågor behandlas väldigt grundligt där. Det står också i betänkandet att vi omvandlar Rikskvinnocentrum till ett nationellt . Det pågår alltså många saker inom detta område i landet. Det handlar också om att få ihop alla dessa trådar, så att vi får en knut som också håller. Därför blir jag lite skrämd när man vill skynda på och stressa fram någonting här före valet. Jag kan inte se det på något annat sätt än att försöker profilera sig inför den kommande valrörelsen. Och det får väl stå för . Men jag har ingenting att skämmas för när det gäller den socialdemokratiska regeringen i fråga om detta område om insatser för våldsutsatta kvinnor. har varit väldigt tydlig i fråga om detta. Man har talat om kvinnojourer i alla kommuner och en ny lag. Och man talar också om en kvinnolag i detta sammanhang. Jag undrar därför, , varför ni inte kan låta den här utredningen få jobba färdigt . kommer att presentera ett förslag, och lagen ska gälla . Det som vi bollar med här är kanske . Det är det som skiljer mellan vad har sagt och det som har sagt. Varför kan vi då inte vänta in det som ligger och som kommer att komma som ett skarpt förslag till ? 137 () replik: Jag tror också att alla har en god vilja i denna fråga. Jag sade också i mitt anförande, men det hörde kanske inte , att jag tror att det finns en god vilja att göra någonting åt detta. För oss kristdemokrater är denna typ av frågor väldigt viktig. Vi har alla människors lika värde som en tråd som går genom hela vårt principprogram. Då blir frågor som gäller att någon utövar makt mot någon annan oerhört viktiga att jobba med och göra någonting åt. Det kanske är därför som jag är så otålig. Jag ser nämligen att utredningar har lagt fram förslag om att förändra lagen två gånger. Första gången som det kom ett förslag var 1995. Och ändå har vi inte fått till stånd denna lag. är det valrörelse, och då går ut och säger att man efter valet ska fatta beslut om en sådan lag. Jag menar att det är fullt möjligt före valet. Ja, det kanske borde ha skett eller 2004. Eftersom förslaget finns utrett, eftersom det är remissbehandlat och eftersom flertalet remissinstanser är positiva, så låt oss gå till beslut. Det är uppgift att besluta om lagar. Och det är fullt möjligt att göra det. Lagförslaget ligger klart. Varför, , kan han inte fatta politiskt mod och faktiskt gå till beslut på en gång? Det är den fråga som jag vill skicka tillbaka. Det finns inget att vänta på. 138 () replik: Att missar att göra yrkanden i utskottet må väl vara hänt. Sedan kommer man hit och säger att ett helt betänkande ska bordläggas och återförvisas till utskottet därför att man vill lyfta fram en enskild fråga därför att socialtjänstministern nu har varit ute och visat på en viktig färdriktning. Skillnaden mellan och majoriteten handlar . Att hantera lagstiftningen på ett sådant sätt som man vill göra genom att i denna debatt begära att det ska skickas tillbaka till utskottet för att pressa igenom en lagstiftning utan att det egentligen finns ett förslag på bordet så att man kan få ett helhetsgrepp om detta, tycker jag är lite magstarkt av . Jag tycker att jag har framfört mina argument i mitt anförande och i tidigare repliker. Jag har därför inte för avsikt att gå in på det . Men detta är mer en formsak, herr talman. Om jag i mitt replikskifte kan yrka avslag på denna återremiss är det detta som jag skulle vilja göra. 139 () replik: Vi i oppositionen har fått vänja oss vid detta ständiga utredande. Saker och ting utreds. Och självklart måste det finnas ett utredningsförfarande. Men det som vi också har sett är att när en utredning är klar blir den ofta liggande i en byrålåda. Jag vill inte riskera det med denna fråga. tror jag kanske inte att det finns en socialdemokratisk regering . Jag hoppas verkligen att det finns en annan regering som är betydligt mer handlingskraftig. Men jag tycker att det är viktigt att , när det finns ett lagförslag, får visa att det också är möjligt att stifta lag och att göra det med hänvisning till att förslaget är väl berett . Jag tycker att det snarare vittnar om lite politisk feghet att ständigt och åter en gång skjuta frågan framför sig. 140 () replik: Det har förekommit en rad latinska citat i debatterna . Jag har ett helt annat uttryck i huvudet, och det är inte latinskt, nämligen: Sent ska syndaren vakna. Det är faktiskt så att den motion som nu vill lyfta fram igen, lyfte inte fram i utskottet. Det är inte länge sedan. Det kanske var vi hade utskottsbehandlingen. Och det var inte så att det inte fanns en diskussion om kvinnojourer. Jag har ett lika brinnande engagemang i denna fråga i utskottsrummet som utanför. Men det är bra att nu lyfter fram detta och sällar sig till dem som tycker att vi faktiskt ska göra någonting åt det hela. Då vill jag säga till att om återremissyrkandet inte går igenom, så finns faktiskt reservation 19. I den reservationen står det att man ska byta ordet bör mot ska. Och det är med stöd av som står bakom den. säger att det är skarpt läge. Och han tycker att jag är väldigt intresserad av , och jag är intresserad av den mannen. Men jag är inte säker på att det är skarpt läge. Men när det gäller detta tillkännagivande föreslår vi i reservation 19 att man ska byta ut bör mot ska. Om parti liksom alla andra här tycker att detta är en viktig fråga och att man ska gör detta tillkännagivande, då är det nog skarpt läge oavsett vem vi tror sitter vid regeringsmakten efter valet. Min fråga till är: Tänker ni nu följa upp detta engagemang genom att också rösta på reservation 19 om återremissyrkandet faller? 141 () replik: Det är inget nyvaknat intresse som vi har för de här frågorna. Vi har funnits i den här talarstolen och diskuterat mäns våld mot kvinnor ett flertal gånger. Det här är en viktig fråga för vårt parti, för den handlar ytterst om människovärdet. Alla frågor som inbegriper en diskussion om människovärdesfrågor är frågor som vi kristdemokrater sätter högt på prioriteringsordningen, och den här hör definitivt till dem. vet hur det är; i utskottsarbete är det mycket att hålla reda på. ramlar saker lite mellan stolarna. vill göra det här till en formsak, tycker jag. Jag tror att vi båda är angelägna om att göra det till ett möjligt beslut. Vi brinner av ett engagemang i att förbättra för våldsutsatta kvinnor. Vilket är då det bästa sättet att göra det på? Är det att bifalla reservation och skicka detta med ett tillkännagivande. Då lägger vi det återigen i händerna på en regering som har visat sig vara senfärdig vid ett flertal tillfällen. Det känns inte tillfredsställande för mig. Är vi angelägna om att våldsutsatta kvinnor så fort som möjligt ska få möjlighet till hjälp och stöd på nära håll i form av en kvinnojoursorganisering så är det klart att vi ska bifalla lagförslaget. Jag vill skicka detta med om vi nu får till stånd en återremiss, vilket jag tror och innerligt hoppas: Ta en ny omgång i utskottet och se vad det är som är snabbast möjliga lösning som vi kan genomföra på bästa sätt före valet! Jag tycker att det är synd att göra en valfråga av det här när förslaget ligger färdigt. Det har tidsfördröjts. Jag tycker nästan att det är lite fult att gå ut nu och säga att vi lovar det här i valrörelsen. Jag tycker att vi ska besluta . Förslaget finns tillgängligt. Det ligger på bordet. Vi, både och jag, har chans att göra något för våldsutsatta kvinnor. Vi beslutar om lag, helt enkelt, i den här kammaren. Det är det vi är till för. 142 () replik: Jag fick inget svar på min fråga, så jag ska återupprepa den. har ju möjlighet att svara på den. Om det inte blir återremiss kommer då att säkra att lagstiftningen kommer genom att rösta på reservation nr 19? Jag vill också peka på den andra reservationen, som inte heller stöds av . Det gäller reservationen om stöd till kvinnor som utsätts för våld. Där bygger vi ut vad vi behöver göra mer än att byta bör till ska. Jag skulle gärna vilja ha en reflexion om detta. Man ska inte misstänkliggöra varandra. Det var absolut inte min mening att misstänkliggöra kd eller kd:s engagemang i frågan. Men alla partier i socialutskottet har jobbat ganska målmedvetet i de här frågorna. Vi har flyttat fram positioner, men absolut inte i den utsträckning som jag är nöjd med och absolut inte i den utsträckning som verkligheten kräver. Därför har vi de här reservationerna som vi faktiskt kan få igenom i kammaren när vi röstar om med flera bestämmer sig för det. blir jag lite frustrerad. Vi har antagit tillkännagivanden och utredningsuppdrag, och så fort vi har gjort det så kommer partier och reserverar sig för samma sak som utredningsuppdragen innebär. Det är lite frustrerande. föreligger det förslag som har refererat till, också med en kommunikation med Kommuner och Landsting om finansiering av detta det förutsätter jag. När vi röstar vill jag vara säker på att det blir ett tillkännagivande om att bör ska ändras till ska. Det är den miniminivå som jag vill uppnå. För att verkligen fortsätta det arbete som socialutskottet har gjort är min fråga: Kommer att stödja den reservationen i det fall ert återremissyrkande faller? Det krävs bara ett ja eller nej. 143 () replik: Jag är inte så mycket för andrahandsalternativ. Jag är väldigt mycket för förstahandsalternativ. Mitt förstahandsalternativ är en återremiss, för jag märker att här finns en öppenhet för att kanske diskutera ett varv till efter det att gjorde det utspel som han gjorde efter det att utskottet hade behandlat frågan men innan debatten ägde rum här i kammare. Det är anledningen till att jag lyfter upp frågan här . Det är ett lite nytt läge och här finns ett stort intresse från många parters sida. Då tycker jag att det är ett utmärkt tillfälle att föra tillbaka frågan till utskottet för att se om det är möjligt att direkt besluta om lagförslag och få en majoritet för det. Jag går aldrig på några andrahandsalternativ innan förstahandsalternativet är prövat. Därför kommer jag att tillstyrka en återremiss. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 16 § Den övergripande strategiska inriktningen av kommande landsbygdsprogrammet m.m. Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2005/06:MJU13 Den övergripande strategiska inriktningen av kommande landsbygdsprogrammet m.m. (skr. 2005/06:87). 144 (): sitter förväntansfulla debattörer framför mig och väntar på att få börja debatten om regeringens skrivelse Den övergripande strategiska inriktningen av kommande landsbygdsprogrammet. Detta ska vara klart och börja gälla . Underlag till skrivelsen är bland annat regeringens parlamentariska landbygdskommittés arbete, På väg mot en hållbar landsbygdsutveckling, men även betänkande Skog till nytta för alla är underlag. I skrivelsens inledning beskrivs landsbygdens utveckling. Därefter följer en analys av landsbygdens svaga och starka sidor och erfarenheter från de insatser som har genomförts . Därefter presenteras förslag till strategi för att skapa utveckling på landsbygden. Det handlar om att främja företagande, tillväxt och sysselsättning med ett helhetsperspektiv på landsbygden och dess förutsättningar. Det övergripande målet är en ekonomiskt, ekologiskt och socialt hållbar utveckling av landsbygden. Det kan sammanfattas i fyra punkter. Fokus på åtgärder som stöder företagande, tillväxt och sysselsättning och som stärker landsbygdens konkurrenskraft, en hög miljöambition med hänsyn till uppfyllelse av miljökvalitetsmålen, programmet ska stödja en god utveckling av landsbygden och en helhetssyn på landsbygden ska eftersträvas i planering och genomförande. Programmets åtgärder ska alltså stödja ett hållbart nyttjande av naturresurser, företagande, tillväxt och sysselsättning både inom de areella näringarna och inom annat landsbygdsbaserat företagande och attraktiva miljöer för boende. Viktigt är också det lokala engagemanget och ett brett deltagande från många grupper i arbetet. Till denna skrivelse har fyra följdmotioner med 57 motionsyrkanden lämnats. Dessutom behandlas 103 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden 20042005 som har anknytning till skrivelsen. behandlas även 99 motionsyrkanden som handlar om EU:s gemensamma jordbrukspolitik, den nationella jordbrukspolitiken med mera. Till betänkandet finns 66 reservationer fogade, så det finns en hel del att diskutera. Med denna inledning, herr talman, lämnar jag över till mina kolleger att börja debattera. 145 (): Behöver vi ha en landsbygdsutveckling? Behöver vi ha en levande landsbygd över huvud taget? Vore inte begreppet en levande landsbygd bara en klyscha om det inte vore så att det fanns förutsättningar för ett mänskligt liv på landsbygden? Självfallet vill vi ha ett mänskligt liv på landsbygden. Självfallet vill alla vi som är här inne ha och se en utveckling på vår landsbygd. Men varför ska man ha ett landsbygdsutvecklingsprogram? Vi kan ha hur många program som helst egentligen, men vi får aldrig glömma att det någonstans börjar med den enskilda människan. Det är människor som är beredda och som vill och kan ta för sig och företa sig något. Det här måste vi naturligtvis uppmuntra. Det är i den enskilda människan och i det lilla lokala som drivkraften finns för att det ska vara hållbart. Vi måste också vara medvetna om att som land är ett avlångt land. Det har olika klimatförhållanden, vilket gör att lokala behov också kommer att behöva olika lokala lösningar. Vi ska också vara medvetna om att om vi ska se till att alla de människor som lever runtom i hela landet ska få följa sin drivkraft och om vi ska visa att vi har insikt om de lokala behoven och lösningarna, behöver vi också förmedla ett nytt ledarskap och ett synsätt som mer utgår från att det ska vara möjligt och att vi ska pröva oss fram. Det ska inte vara det omvända, att det är omöjligt. Det landsbygdsutvecklingsprogram som vi diskuterar är egentligen en del av EU:s gemensamma jordbrukspolitik som har till syfte att just stödja landsbygdsutveckling. Det står egentligen på tre ben, vilken inledde med, nämligen företagsutveckling, miljö- och regionalpolitik. Man skulle kunna sammanfatta det med att det ska ersätta de kollektiva tjänster som jordbruket faktiskt utför, ta till vara den regionalpolitiska delen inom den gemensamma jordbrukspolitiken och också stimulera till lägre miljöbelastning från jordbruket. Jag skulle vilja backa tillbaka lite grann. Ska vi över huvud taget få någon nytta av ett landsbygdsprogram måste vi, som jag sade, ha tron på människor och drivkraften. Men vi vet också att mycket av den bas som finns runtomkring i landet utanför tätorterna bygger på ett aktivt jordbruksföretagande där vi har människor som aktivt har djur och människor som aktivt ser till att producera livsmedel. Det handlar alltså om människor som med själ och hjärta driver och brinner för att hålla sitt företagande i gång, som brinner och har ett engagemang för sin mark och som också vill fungera som människor. I den skrivelse som vi nu har motionerat en del i anslutning till är mycket av underlaget kommet från betänkande. Där ingår faktiskt jag själv, liksom några andra. Vi var eniga i mångt och mycket i det betänkandet. Det var också lite roligt, om jag ska vara ironisk, att läsa regeringens skrivelse. Den tar just upp många av de problem som finns för att få en aktiv landsbygdsutveckling.