prot · GT0956 · 2006-01-17 00:00:00 — Jag tycker att det är det viktigaste just . 32 (): Jag vill mycket gärna understryka min vilja att se till att den här frågan kommer till en lösning. Men då måste regeringen och framför allt, tror jag, vår nuvarande miljöminister, komma ned till varglandet och släppa ned frågorna till både sina egna väljare och andra partiers väljare. Ett av rovdjurspolitikens största problem är nämligen ovanifrånperspektivet. Jag tror att folkets känsla av att själv inte ha någon makt över rovdjuren är det som ställer oss politiker inför kravet att driva frågan vidare, för det är ju bara vi elva från som har möjlighet att ställa interpellationer. Man känner att vargen har makten över människan i stället för att människan har makten över vargen. Därför tror jag att det är viktigt för regeringen att tänka på att rovdjurspolitiken, och kanske framför allt vargpolitiken, flyttas till en lägre nivå ned på länsstyrelsenivå och därifrån kanske ut på viltvårdsområdesnivå. När det gäller stammen av djur, både rovdjur och andra djur i vår fauna, har de svenska jägarna och folket i svensk glesbygd ju bevisat att de kan sköta om den. Men så länge det kommer in rovdjur som man inte har någon makt över och de får härja fritt, och det i sin tur innebär att de som bor i glesbygden och skyddar sina tamdjur får sex månaders fängelse, är rovdjurspolitiken en katastrof. 33 Statsrådet (): Jag hörde två signaler, först en som andades en vilja att vara konstruktiv och samarbeta och därefter en sågning av rovdjurspolitiken som katastrofal. Jag menar att vi har en rovdjurspolitik som är en mycket bra utgångspunkt för fortsatt arbete. Det finns på många områden skäl att se över till exempel förvaltningsfrågorna. Det kommer vi också att göra. tror jag att vi måste ha ett närmande från andra hållet, att ha respekt för och insikt om att det här är ett uppdrag som vi har i . Vargen är ett av våra rovdjur. I andra delar av världen har man andra rovdjur som man måste värna om. är det bekymmersamt och ställer till stora problem. Vi har ett ansvar för att tillsammans lösa dem. Det är viktigt att det här inte blir en uppifrån styrd fråga. I en mening är det ett resultat av att vargen varit så fåtalig som den faktiskt varit. Vi har ju en linje i svensk förvaltning som innebär att vi ofta har det på regional nivå, så långt ned som möjligt. Det gäller också för andra rovdjur. Problemet med vargen är att vi lite grann så att säga sitter i en rävsax. Vi måste komma lite längre och få större förståelse för vikten av att värna vargen. Vi måste motarbeta och förebygga den illegala jakten. Vi måste få en trygghet i att det finns ett gemensamt uppdrag, att vi vill värna vargen. Det förtroendet ska vi börja bygga upp. Då tror jag att vi också kan gå vidare och hantera vargfrågorna såsom vi hanterar andra rovdjursfrågor och andra viltförvaltningsfrågor. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2005/06:167 om ammunitionsindustrin och bly i ammunition 34 Statsrådet (): har frågat näringsminister vilka åtgärder han avser att vidta, som leder till ett nytt förslag i regering och riksdag innebärande att ammunitionsindustrin i får mer tid att forska, samt tillverka blykulor, tills ett jämbördigt alternativ till bly i jaktammunition har hittats. Arbetet i regeringen är fördelat så att det är jag som svarar på interpellationen. Låt mig börja med att säga att bly är en metall som är skadlig för miljön. På grund av detta och att bly fortfarande sprids i miljön, behöver ett arbete bedrivas för att begränsa användning och spridning av bly. Regeringen och har därför inom ramen för miljökvalitetsmålet Giftfri miljö beslutat att nyproducerade varor ska så långt det är möjligt vara fria från bly . Beslutet att avveckla bly i ammunition till 2008 är ett led i detta arbete. Frågan om ammunition som innehåller bly innefattar många olika aspekter. Jag tycker att det är viktigt att frågeställningen blir ordentligt belyst, och regeringen beslutade därför att uppdra åt och Kemikalieinspektionen att utreda konsekvenserna av bland annat de kommande förbuden mot ammunition som innehåller bly. I uppdraget ingår att myndigheterna ska titta på relevanta aspekter av förbuden som till exempel faktisk miljöpåverkan av blyammunition och på i relation till övriga spridningskällor av bly, samt tillgänglighet av godtagbara alternativ till blyammunition som är acceptabla ur etiskt, ekonomiskt, säkerhetstekniskt och miljömässigt perspektiv, och på . Det gläder mig att, som skriver, , och andra intresserade, forskar med full kraft för att hitta fungerande alternativ. Förhoppningsvis finns det en lösning på detta problem inom en inte alltför avlägsen framtid. Den del av myndigheternas uppdrag som gäller bly i ammunition ska redovisas till regeringen . När myndigheterna har överlämnat utredningen kommer regeringen att ta ställning till vilka åtgärder som eventuellt behöver vidtas avseende förbudet mot bly i ammunition. 35 (): Tack för svaret, ministern. Den här gången är jag nog ännu mer kritisk till frågan som sådan än i den förra interpellationsdebatten eftersom den berör så mycket. Det gäller två viktiga saker. Dels handlar det om industriell verksamhet i svensk skogs- och glesbygd, och det var därför jag ställde frågan till näringsministern. Dels handlar det om blyets medverkan i jakten. När det gäller dödandet under jakten, den etiska jakten, ligger detta naturligtvis hos miljöministern. är det miljöministern som svarar och vi tar diskussionen, men jag tycker nog att det svar jag fått är fyllt av intetsägande ställningstaganden utan framtidsvisioner för vare sig industrin i eller för etisk jakt i . I stället är svaret att man inte bryr sig om vad som sker med industrin i svensk glesbygd, att man tillsatt en utredning och sedan får det bli som det blir. Men en sak kan vi väl vara överens om, miljöministern, nämligen att vi ska ha jakt i , eller hur? Vad jag förstår är det allas strävan att vi ska hitta någon form av alternativ till blyet. Om jag går tillbaka i mitt liv, på samma sätt som i den förra interpellationsdebatten, minns jag för egen del uppväxten i en sportaffär på glesbygden . Där var det oerhört viktigt med jakt, och ammunition och gevär var en stor försäljningsvara. Jag är alltså uppväxt med att det var viktigt för folket. Det jag under den tiden upplevde var utvecklingen av ammunitionens anslagsenergi. Så fort det kom fram något nytt på ammunitionssidan, något som dödade effektivare och säkrare, blev det en succé. Redan då var en stor fabrik i vårt område, och den betydde mycket för utvecklingen av jaktammunitionen. Det har också visat sig att de satsat mycket pengar på utveckling av denna på många sätt viktiga produkt för . diskuterar vi dock just jaktammunitionen. Jag har forskat runt i de nordiska länderna; jag sitter ju i näringsutskott. Jag har också försökt se på övriga , och jag hittar inget land där man ställer samma fråga. Det skulle vara intressant att höra från miljöministern om man vid de nordiska ministermötena eller i Europasamtalen tar upp denna fråga och om det finns något mer land som har dispens . Kom ihåg att det snart inte är kvar tills fabriken med 120 anställda måste ha ställt om, lagt ned eller på något annat sätt förändrats på grund av att vi tagit ett politiskt beslut som vi egentligen har dålig grund för. När det gäller miljösidan vid jakt med blyammunition har jag vid många träffar med miljöfolket i inte kunnat komma fram till annat än att den blyspridning som sker i naturen vid jakt med blyspets har försumbar miljöpåverkan. Min fråga är: Har inte regeringen och miljöministern några tankar på att ge ett besked om ändring av tiden när det gäller dispens för blyammunition? 36 (): En ganska vanlig fråga som jag får hemma i när jag är ute är frågan om hur det kommer att gå med blyet i jaktammunitionen. Jag får också ofta höra synpunkter om att man har tillsatt en utredning efter det att beslutet har fattats. Det är liksom en felvänd ordning. Det borde naturligtvis först göras en konsekvensanalys och sedan fattas ett beslut om hur man gör . Jag ville delta i debatten därför att jag har fått den här frågan från många håll. Jag har också motionerat i ämnet . Det finns några saker som jag vill kommentera i miljöministens svar i interpellationen. Precis som ministern anger i sitt svar så är det ur miljösynpunkt önskvärt att minska användningen av bly i samhället. Självfallet ska ett målmedvetet arbete bedrivas för att både begränsa användningen av bly och spridningen av detsamma i naturen. Men just beslutet att helt förbjuda blyhaltig ammunition var illa underbyggt, vad jag kan förstå av resonemanget här. På annat sätt kan jag inte heller tolka det hela när regeringen beslutade att uppdra åt och Kemikalieinspektionen att utreda konsekvenserna av förbuden mot ammunition som innehåller bly. Vad jag kan förstå finns det andra, större miljöproblem när det gäller bly, till exempel nedfallet och även avfallet i naturen. Är det inte bättre att fokusera mer på de problemen jämfört med det som vi nu pratar om när det gäller ammunitionen? Det skulle vara intressant att få höra en kommentar om det alltså problemet på det här området i förhållande till de andra problem som finns. Frågan om ammunition som innehåller bly innefattar många aspekter, som miljöministern också skriver i svaret. Jag tänker förstås på miljöaspekten, som har berörts, kontra den säkerhetsmässiga och den jaktetiska aspekten, som också var inne på. Den borde lyftas fram mycket mer. Det finns ju en anledning till att just bly används i ammunition. Metallen är mjuk och den har hög densitet. Det gör att kulan får en hög anslagsenergi mot djurkroppen. Mjukheten gör att kulan fläks upp och orsakar maximalt dödande verkan. Vad jag kan förstå innebär alla andra typer av spetsar sämre möjlighet att avliva ett djur snabbt och effektivt. Min slutsats blir att miljövinsten av att förbjuda blyammunition på fast mark är liten och inte väger upp intresset av att minimera bytesdjurets lidande. Av den anledningen ska ingen tidsgräns sättas för jakt med blyammunition förrän i alla avseenden fullgoda alternativ finns. Låt oss bara blicka framåt . var också inne på det här. Vi tänker oss att den konsekvensutredning som pågår visar att det inte finns något bra alternativ till blyammunition. går vi mot tiden för ett totalförbud för ammunitionen. Vad gör miljöministern då? 37 Statsrådet (): Låt mig först säga att jag tycker att vi ska ha jakt i ; där är vi eniga. Jag tycker också att det är viktigt att vi som vi främjar jakt har ett starkt natur- och miljöintresse som vi ska värna. Det gläder mig att frågan om miljöaspekten också kom upp här i slutvändan. Vi har två intressen som har stått emot varandra. Det handlar både om miljövård och om jaktetik. Det kan vara viktigt att vi kommer ihåg bakgrunden till att beslutet fattades. Det fanns en bred majoritet i för beslutet. Sättet är inte alls märkligt. Så här arbetar vi mycket ofta, inte minst inom kemikaliepolitiken. Med en ganska rejäl tidsrymd pekar vi ut ämnen som bör fasas ut därför att de är skadliga för miljö och hälsa, därför att de har vissa inneboende egenskaper och därför att de är ämnen som vi inte vill ha spridning av i naturen. Ett sådant beslut är nödvändigt för att vi ska få i gång ett arbete med alternativ. På det här sättet fattades också beslutet om att fasa ut bly i ammunition. Vi kan i efterhand se att det fanns en kanske alltför optimistisk syn på detta. Efter hand har bland annat de jaktetiska problemen blivit uppenbara när det gäller blyammunition. För mig är det viktigt att vi nu utreder frågan ordentligt innan vi fattar ett nytt beslut. Framför allt ska vi samla ihop den kunskap som vi har på ett systematiskt sätt och lägger den till grund för beslut. Det är det som vi nu gör. Jag tycker till skillnad från att det är viktigt att ha en förutsättningslös ingång i utredningen. Vi har bett utredningen att titta på frågorna. Vad är möjligt? Vad vet vi? Hur kan vi hantera detta? Jag kommer att vänta till oktober innan vi går vidare med ytterligare beslut. När det gäller den industriella verksamheten i glesbygden är det självklart att vi vill se en sådan verksamhet och ett aktivt näringsliv. Som jag förstår det kan bolaget i till och med gynnas av den utveckling som vi ser. Det här är ju en möjlighet som man uppenbarligen redan har tagit till vara när det gäller att utveckla innovationer på området. Det finns intresse för detta även i andra länder. har ett liknande förbud som har. Andra länder har det inte. Det är inte heller särskilt märkligt, för ligger tidigt i i stort sett alla frågor som gäller utfasning av giftiga ämnen, kemikalier och tungmetaller. Där är vi vana att ligga i fronten. Det innebär också att vi kan få anledning till omprövning och självrannsakan . Det ägnar vi oss åt . Jag inväntar därför den rapport som kommer . Därefter kommer vi att gå vidare. Vi kommer självfallet att fatta de beslut som krävs för att svensk jakt ska fungera i fortsättningen som vi tar de hänsyn som vi måste ta till naturvården och miljön. 38 (): Detta öppnar för en del positiva saker i miljöministerns svar just . Det som jag tror att vi nu måste ta på allvar är just dispensdatumet. Några av oss lever i svensk glesbygd och råkar ha en industri där, som vi nu värnar både med arbetstillfällen och annat. Det är ju ingen fara att göra det med miljöministern i den här frågan eftersom vi är överens om att jakt ska bedrivas på ett jaktetiskt riktigt sätt. har vi inte något alternativ till blyet. Det innebär att så länge som vi inte hittar ett etiskt bättre alternativ för jakt än blyspets så måste det få användas. Det finns tydligen ett land, , som är på väg mot samma mål men inte något mer land i hela . Jag tycker att det borde vara en liten sak för regeringen och miljöministern att gå fram i talarstolen och ge ett positivt besked till , till och till jägarna i och säga att det är självklart att vi ska fatta ett nytt beslut om dispenstiden . Vi kan till exempel säga . Vi vet vi som till exempel sitter i och jobbar med företagsamheten i våra län att det pågår forskning och att det finns medel för forskning i länen och Åmotsforsfabriken och andra fabriker i . Jag var och besökte en annan fabrik för inte så länge sedan som jobbar med samma problematik. Alla sliter med samma fråga och väntar på att bli den som löser problemet. Men detta får med all säkerhet ingen lösning . Då kommer , och så är det . Här sitter någon och är chef för ett företag. 120 personer jobbar med det här. De ska göra sina maskiner i ordning och investera. Men de har inget beslut eller besked om vad som gäller. Jag är helt övertygad om att både jägarna, ammunitionsindustrin och alla vi politiker är överens om att vi ska jobba för att skapa alternativet. handlar det om det här: När vi ingen annan lösning finner och när vi nu är överens om etisk jakt så ska vi ge ett besked till en industri, även om den råkar ligga i svensk glesbygd, om att det här inte får ske. 120 arbetstillfällen i motsvarar 12 000 i . , närmare bestämt , träffade vi statsminister i Bankhallen. Vi var ett tiotal människor från . Vi passade på att få ett kort samtal med statsministern, och jag vill säga att han är mycket duktig på att ställa upp och prata med gäster här. Vi tog kort upp den här frågan, och även han tyckte att det inte är tillfredsställande att en sådan fråga inte får sin lösning. Det vore kanske lämpligt att påtala det vid nästa regeringsmöte, fru miljöminister. 39 (): Låt mig först säga några ord om forskningen och utvecklingen. Jag vet att industrin forskar och utvecklar för att hitta fungerande alternativ. Ministerns svar andas ju en optimism när det gäller en lösning på det området. Det är bra att vara optimistisk, men efter att ha frågat industrin om detta är jag faktiskt inte lika optimistisk på det här området. Risken finns, precis som nämner i sin interpellation, att den svenska ammunitionsindustrin slås ut, för att inte tala om jaktens möjligheter. Sedan kan jag inte låta bli att komma tillbaka till att det är klart att det hade varit bäst om vi hade fått en konsekvensanalys innan beslutet fattades och inte efter, när beslutet är fattat med datum och allt. Sedan skulle jag vilja höra lite mer om vad ministern säger om de andra blyhoten. Det låter som om detta är en enormt stor fråga. Jag tycker inte att det är det i förhållande till andra stora miljöfrågor när det gäller bly. Jakten är ett viktigt inslag i skogslänens livsmönster, precis som har sagts här. Den är också ett viktigt näringsinslag. Men det är också viktigt att jakten bedrivs på det etiskt bästa sättet. Därför delar jag uppfattningen att det är oansvarigt av regeringen, både ur ett jaktetiskt perspektiv och ur ett näringslivsperspektiv, att förbjuda jaktammunition med bly till dess att det finns ett bättre alternativ. Slutsatsen blir, precis som jag sade förut, att miljövinsten av att förbjuda blyammunition på fast mark är liten och inte väger upp intresset att minimera bytesdjurets lidande. Därför ska det inte finnas någon tidsgräns. Jag vill också avsluta med att be om ett besked om att det här förbudet ska skjutas fram till dess att vi har en ordentlig konsekvensanalys och till dess att det finns ett alternativ. Det vore bra om miljöministern kunde säga här att är aktuellt. 40 Statsrådet (): Låt mig först säga att tillsatte jag den utredning som bland annat ska utreda den frågeställning som togs upp. En av de frågor som utredningen ska ta upp är om miljövinsten inte är så stor att den uppväger de jaktetiska problemen. Vi lät slutdatumet ligga kvar. Utredningen kommer att arbeta snabbt. Den har betydligt mer kunskap och erfarenhet att utgå ifrån än vad man skulle ha haft om man hade inlett en sådan här utredning tidigare. , när vi har utredningens svar, kommer vi att gå vidare med beslut. tänker jag inte lämna några ytterligare besked när det gäller tidsgränsen. Tills vidare ligger vi kvar på den tidsgräns som vi har haft . Låt mig säga att frågan om andra blyhot är viktig. Det är också en av de frågor som utredningen ska titta på. Är det rimligt att satsa så mycket på att just fasa ut blyhagel? Hur ser det ut i relation till andra blykällor? Vi vet att spridningen av organiskt bly tveklöst är allra farligast. Vi vet att det också finns annan blyanvändning. Det finns skäl att se över hela blyanvändningen när vi nu fattar det här beslutet om bly. Det ingår i utredningen, så det kommer vi att se närmare på. Jag sade att det är självklart att vi vill värna om näringsliv, precis som vi vill värna om näringslivet i alla delar av . I den fråga jag har fått står det också att har export till hela världen. Jag tror knappast att står och faller med ett besked . är inte den enda marknaden. Om vi bestämmer oss för att fasa ut bly är det därför att det finns alternativ som kommer att kunna producera. Låt mig också poängtera, eftersom glesbygden har varit ett genomgående tema i min debatt med här , att olika delar av möter olika utmaningar när det gäller miljöpolitiken. Blyammunition har varit en stor fråga i glesbygderna. Det har jag stor respekt för. Det är en fråga som det har funnits anledning att diskutera. Väldigt mycket ny kunskap har kommit fram under hand. Den har vi lyssnat till och tagit till oss. Det är därför vi nu har en utredning och är beredda att se över detta ytterligare en gång. Jag törs säga att miljökraven och miljöpolitiken kan vara betydligt tuffare att handskas med i andra delar av . Här i har man till exempel problemet att man inte alltid kan bygga där man vill därför att luften är så förorenad och våra krav på luftkvalitet är sådana att det kan vara problem att till och med göra en sådan sak. Jag tror inte att glesbygden är särskilt utsatt för den tuffa miljöpolitik som vi har i . Jag är väldigt stolt över den därför att den också är till glädje för oss alla, och det hoppas jag att också vår kemikaliepolitik ska bli i fortsättningen. 41 (): Vi ska inte hålla på så mycket längre, men jag har ändå en sista vädjan. Det är klart att det är svårt att få en minister att ge ett besked i en interpellationsdebatt, men jag tycker att det är någonting som man borde börja tänka på. Vi som sitter här i är också valda ombud för folk. Vi tar inte upp interpellationsfrågor bara för egen del för att få en statistik på hur många interpellationsdebatter vi har, utan det är angelägna ärenden. Det var bra att miljöministern sade att det känns som om vår debatt lite grann har handlat om glesbygden gentemot storstaden. Det är klart att vargens inträde och jaktens förutsättningar är viktiga frågor i svensk glesbygd, och det gäller inte minst arbetstillfällen. De vi har värnar vi om, och då får inte politiker fatta dumma beslut som innebär att man inte vågar investera eller rädda de arbetstillfällen som finns. Därför vädjar jag i mitt slutliga inlägg till miljöministern: ett nytt dispensbeslut för att öka möjligheten att påskynda ytterligare investeringar för att hitta alternativ till blyet! Jag tror att det är detta vi pratar om. Har industrin förutsättning att utvecklas vill de hitta alternativ. Men känner man hur det blåser i nacken genom politiska beslut, och det tycker jag att vi ska undanröja. 42 Statsrådet (): Jag tycker att vi har haft en bra debatt. Jag tycker också att det arbete som har skett på det här området har varit positivt. Det har inte nämnts här att vi är eniga om vissa saker på det här området. har vi stålhagel, och vi är eniga om hur vi ska hantera jakt över våtmark till exempel. Det föranleder mig att säga att när jag säger att jag vill vänta på utredningen, gör jag det inte därför att jag inte vill ge positiva besked eller vara tydlig utan därför att jag tycker att det är viktigt att vi har den här kunskapen på bordet när vi går vidare. Om vi skaffar oss en gemensam bild av hur problemen ser ut både i vargpolitiken och när det gäller blyammunition och andra frågor kommer vi också att kunna lösa dem på ett bättre sätt. Vi närmar oss en betydligt mer samstämd bild när det gäller frågan om blyammunition. Det ska vi arbeta vidare med. Jag hoppas att jägare i och på andra håll har uppfattat den signal som vi skickade . Vi tar de här frågorna på allvar. Vi tar de jaktetiska frågorna på allvar. Vi tar frågorna om miljöeffekterna av bly i skogsmark på allvar. Vi tittar på detta och återkommer. Vi har ett öppet sinne för vilket resultat vi kommer att få. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2005/06:177 om trängelskatten 43 Finansminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag tänker vidta för att garantera att trängselskatten kommer tillbaka i form av ny infrastruktur till som utlovats, samt huruvida det är jag med regeringen som krävt att skatten ska vara inbetald . Målsättningen att intäkterna från Stockholmsförsöket ska komma till del i form av kollektivtrafiksatsningar har varit en självklar del i arbetet med Stockholmsförsöket ända från början. Redan i det första uppdraget till regeringens förhandlingsman för försöket, , står omnämnt att en del i uppdraget är att ta fram ett förslag till utformning av en överenskommelse mellan regeringen och berörda parter för återföring av intäkterna till länet i form av till exempel ökad turtäthet för busstrafiken eller utbyggda infartsparkeringar. En politisk överenskommelse har därefter gjorts mellan regeringen och den politiska ledningen i om att intäkterna från försöket med avdrag för avskrivningskostnader för investeringarna, ska återföras till i form av satsningar på kollektivtrafiken. Det jag framhöll i den artikel refererar till var att vi rent tekniskt inte har några specialdestinerade skatter i , men självklart ligger den politiska överenskommelsen som riktlinje för arbetet i med att bereda frågan om återföringen. Att trängselskatten ska vara betald senast den femte vardagen, den så kallade femdagarsregeln, framgår av lagen om trängselskatt. Lagen är behandlad och beslutad av .