prot · GT0958 · 2006-01-19 00:00:00 — 1 § Anmälan om fördröjt svar på interpellation Till hade inkommit följande skrivelse: Interpellation 2005/06:185 Till Interpellation 2005/06:185 av () Ökningen av barnaga i Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. 2 § Anmälan om inkommen faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen Tredje vice talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2005/06:FPM33 Direktivförslag om Betalningar på den inre marknaden KOM(2005)603 till finansutskottet 3 § Arbetet med att förverkliga i och andra barnfrågor Föredrogs socialutskottets betänkande 2005/06:SoU5 Arbetet med att förverkliga i och andra barnfrågor (framst. 2004/05:RRS19) 1 (): I detta ärende behandlas socialutskottets betänkande 5 om arbetet med att förverkliga i och andra barnfrågor. Betänkandet handlar om framställning angående arbetet med att förverkliga i . I betänkandet behandlas också elva motionsyrkanden som väckts med anledningen av framställningen samt ca 130 motionsyrkanden i olika barnfrågor från allmänna motionstiderna , 2004 och 2005. innehåller olika slag av rättigheter, dels medborgerliga och politiska rättigheter, dels ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. tar också hänsyn till barnets utsatthet och sårbarhet, vilket kommer till uttryck i de rättigheter som syftar till att ge barnet skydd mot övergrepp och utnyttjande. utgår från fyra grundläggande principer. Det är principerna om icke-diskriminering, barnets bästa, rätten till liv och utveckling samt rätten att få komma till tals och bli respekterad. De stater som har ratificerat är förpliktade att vidta alla lämpliga åtgärder för att genomföra konventionen. godkände en av regeringen föreslagen strategi för att förverkliga i . Utgångspunkten för strategin är att anda och intentioner ska beaktas i allt beslutsfattande som berör barn. ska i första hand nå beslutsfattare vilkas verksamhet påverkar barns vardag, vuxna som arbetar med barn och barn och ungdomar själva. Vidare ska statligt anställda få fortbildning om konventionen. Barnkonsekvensanalyser ska göras vid statliga beslut som rör barn. Barnperspektivet ska finnas med i statliga utredningsdirektiv. Barnstatistiken ska utvecklas, och inflytandet för barn och ungdomar i samhällsplaneringen ska öka. Kommuner och landsting ska också arbeta med att inrätta system för att ta hänsyn till , och arbete ska stärkas. Regeringen redovisade hur man avser att arbeta vidare med konventionsarbetet. Som underlag för det betänkande vi diskuterar ligger den granskning som gjort av regeringens och de statliga myndigheternas arbete med konventionen. I rapporten redovisar att regeringen vidtagit åtskilliga åtgärder för att förverkliga men att det återstår åtaganden att infria. Regeringen, myndigheterna och kommunerna inom de granskade områdena har inte helt följt kraven och infriat målen i den nationella strategin, och det finns brister i informationen till . Utskottets föreslår med anledning av styrelses framställning och tre motionsyrkanden ett tillkännagivande till regeringen med innebörd att regeringen ska dels återkomma till med förslag till mer precisa mål knutna till strategin för förverkligande av , dels förbättra sin redovisning av utfallet i förhållande till strategin. Övriga motionsyrkanden avstyrks. I samband med beredning av ärendet har information lämnats från och . Det finns 24 reservationer och fem särskilda yttranden i ärendet. Med denna inledning överlämnar jag ärendet till debattörerna. 2 (): Arbetet med att förverkliga är ett viktigt arbete. Det handlar, precis som sade, om att ge barnen medborgerliga, politiska, ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Det handlar om att ge barnen skydd mot övergrepp och utnyttjande. Det handlar om rätten till icke-diskriminering, barnets bästa, rätten till liv och utveckling, och rätten att få komma till tals och bli respekterad. Visst har vi i kommit relativt långt när det gäller att förverkliga delar av . Tittar vi i ett internationellt perspektiv har vi kommit en bit på väg. måste vi konstatera att vi har långt kvar innan alla barn i har de rättigheter som kommer till uttryck i . Vi har kommit en bit på väg har en bit kvar att gå. antog en strategi för att förverkliga konventionen. Det var en strategi som vi i står bakom. har granskat hur vi i lyckats med arbetet att förverkliga den. Man pekar på att det finns brister. Det är sällsynt med barnkonsekvensanalyser, få kommuner och myndigheter har en strategi för sitt arbete med mera. Arbetet har inte varit framgångsrikt på alla punkter. Utskottet föreslår därför ett tillkännagivande utifrån riksrevisorns påpekande och några motioner bland annat från . Där säger vi att regeringen bör återkomma med mer precisa mål som är knutna till strategin för att kunna förverkliga den konvention vi alla står bakom. Vi säger också att man bör förbättra sin redovisning av utfallet i förhållande till strategin. Det handlar alltså om att finslipa och förbättra metoderna för arbetet. Betänkandet behandlar också en rad andra motioner. Jag ska lyfta upp några som har väckt. Vi har motionerat om att det saknas ett genusperspektiv i arbetet med . Vi vet att pojkars och flickors verklighet ser olika ut. Det är också väl beforskat. Vi vet hur mycket tid och utrymme flickor får i skolan och hur mycket tid pojkar får. Vi vet hur flickors fritid ser hur, och vi vet var kommunerna lägger ned pengar när det gäller fritiden för pojkar och så vidare. Vi har väldigt mycket på fötterna när vi talar om att det kan behövas ett könsperspektiv. Vi menar att bemötandet och de insatser man använder för att förverkliga måste utvecklas utifrån detta att verkligheterna ser olika ut och att det krävs ett genusperspektiv. Tyvärr avstyrker majoriteten detta något självklara förslag. Man är könsblind. Vi har motionerat om att man ska lämna en barnbilaga till budgeten . Det innebär att varje budgetförslag ska analyseras ur ett barnperspektiv. Hur påverkas barn när det sparas inom vissa områden? Vad händer då? Hur påverkas barn av satsningar inom till exempel trafikområdet? Vad blir det för konsekvenser av detta? Tyvärr avstyrker majoriteten även detta, tycker vi, ganska självklara förslag. Andra partier har också väckt motioner. Jag ska kommentera en. Det är den om en barnbalk och lokala barnombudsmän. När det gäller barnbalk avser vi att återkomma till frågan inom ramen för lagutskottet. Där har vi en liknande motion. Vi menar att det kanske är där dessa lagstiftningsfrågor egentligen hör hemma. Jag vill ändå säga att vi delar uppfattningen att en barnbalk kan vara ett sätt att synliggöra och stärka barns rättigheter. Vi menar också att det nu är dags att inkorporera i svensk lagstiftning. Det är ett krav som vi har drivit , ända fram till barnskrivelsen som vi stod bakom. Då var vi överens med regeringen om att vi i stället gå den vägen att vi skulle anpassa de befintliga lagarna till . Vi menar att det kan vara en framkomlig väg, och vi ville pröva den. Men tänk efter själva, alla ni som lyssnar på den här debatten! Vad har hänt i lagstiftningsärenden ? Det har inte hänt någonting. Något har hänt men inte i den utsträckning som är nödvändig. Vi menar att det är dags igen att lyfta fram diskussionen om att inkorporera i sin helhet. Argumenten mot är välkända. Det är samma argument som drevs länge och försenade och försvårade inkorporationen av . Det är en konvention som har varit inkorporerad i sin helhet , och där har inga särskilda problem uppkommit vid rättstillämpningen. Det är det man pekar på, att det inte skulle vara möjligt. Men vi har erfarenhet, och vi vet att detta inte har försvårats. Jag yrkar bifall till reservation nr 8. Jag vill också yrka bifall till reservation nr 23 som handlar om de utsatta barnen. Det handlar om barn som lever som hemlösa i . Det gäller fall där inte alltid ibland endast i undantagsfall är närvarande vid en vräkning eller där det inte ens noteras att det finns barn med i bilden när en vräkning genomförs. Det handlar om de barn som lever med försörjningsstöd och som inte får del av de generella barnbidragshöjningarna, när de sker, eller av höjningar av underhållsstödet, eftersom försörjningsstödet räknas ned och sänks i motsvarande omfattning. Det vill säga: När vi gör satsningar i den generella välfärden, till exempel genom höjda barnbidrag, undantas de ekonomiskt sämst ställda barnen, de som lever i familjer med ekonomiskt försörjningsstöd. Regeringen brukar ibland i efterhand lappa genom att räkna upp riksnormen. Det har man gjort den här gången också. Det är bra, men det finns ingen automatik i detta. Det är ingen generell regel. Men vi försöker diskutera det här, och det gör vi med regeringspartiet och ibland också med högeralliansens partier. Då brukar argumenten vara att man ju inte kan öka marginaleffekterna, det vill säga det här med trappan när man går från försörjningsstöd till arbete. Eller så säger man, som skriver i sitt särskilda yttrande, att man i stället vill sänka skatten. Man talar och argumenterar alltså utifrån ett vuxenperspektiv som de barn som framlever hela sin barndom i relativ fattigdom inte blir hjälpta. För vad hjälper det om sänker skatten om mamma eller pappa inte har en beskattningsbar inkomst? Och vad hjälper det att vi alla menar att rätten och möjligheten till jobb är det allra viktigaste när över hundratusentals barn hinner framleva stora delar av sin barndom under knapphetens stjärna? Det finns alltså ett vuxenperspektiv och en vuxendebatt. Det finns också ett barnperspektiv, och det säger att generella höjningar i välfärdssystemet också borde komma de allra fattigaste barnen till del. Tyvärr avslår en majoritet även detta förslag. I betänkandet har även andra motioner, reservationer och särskilda yttranden. Vi står naturligtvis bakom också dessa. Men jag nöjer mig med att yrka bifall till reservationerna nr 8 och 23. 3 (): Vi moderater står bakom alla våra reservationer i det här betänkandet, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservation nr 3. I brukar vi vara väldigt stolta över vårt arbete med barn, med stor rätt. Men någonting som oroar när man får insikt i är att ett stort antal av regeringens myndigheter inte följer fattade beslut och det är antogs. Det är mycket som återstår. Ett ambitiöst mål om att barnperspektivet ska genomsyra verksamheterna har i många fall stannat vid vackra ord på papper, och ibland finns det inte ens ord. är den som ska följa upp myndigheternas arbete med konventionen. Man rapporterar att det, i en undersökning av hur 88 myndigheter arbetar med , bara var en som hade fullgod dokumentation. Då kan man näppeligen vara varken stolt eller nöjd. Därför är det bra att det kommer att bli en enig riksdag som ger regeringen till känna att det krävs mer precisa mål och en förbättrad redovisning på många plan. Omläxa, kan man säga. Men det här betänkandet handlar inte bara om . Det är också andra frågor som är viktiga för barn som behandlas, och jag tänkte beröra några av dem. Det handlar om barn som har föräldrar med psykisk sjukdom eller missbruk och om barn till intagna inom kriminalvården. De blir inte tillräckligt uppmärksammade. De här barnen mår ofta illa eller far illa på olika sätt. Vi menar att det är ytterst viktigt att tidigt får kontakt med de barn det gäller och att man också kan erbjuda dem hjälp. När det rör sig om vård av vuxna personer med psykisk sjukdom glöms deras barn ofta bort. Detta påpekades i ett annat betänkande som har behandlats här om stöd och vård till barn och ungdomar med psykiska problem. Där föreslog man då en bestämmelse i hälso- och sjukvårdslagen om att sjukvården ska uppmärksamma barns behov av både information och stöd när mamma eller pappa har ett allvarligt sjukdomstillstånd. Vi menar då att vuxenpsykiatrimottagningarna faktiskt får ta lite ansvar för de barn som inte finns i vuxenpsykiatrin utan utanför, barn till dem som vårdas där. Vi menar att de regelbundet ska ta reda på om en patient har barn som är och om patienten har det ska de också ta kontakt med så att de här barnen inte faller mellan stolarna, som så ofta sker i vårt land. Det finns över 200 000 barn som växer upp i familjer där en förälder eller båda föräldrarna missbrukar alkohol. I genomsnitt är det tre barn i varje klass som känner oro på grund av missbruk i familjen, för vad som väntar dem när de kommer hem. De här barnen är en försummad och utsatt grupp. Det finns en annan grupp, barn som har föräldrar som omhändertas inom rättspsykiatrin som man nog nästan kan betrakta som bortglömda. Svårigheterna för dem är dubbla. För det första är mamma eller pappa borta. För det andra gör bara det faktum att föräldern har en psykisk störning att barnet blir särskilt sårbart. Och för det tredje har dessutom mamma eller pappa gjort något kriminellt. Vi menar att rättspsykiatrin måste förbättra sina kunskaper om bemötandet av just de här barnen. Det handlar om att kunna bedöma om och på vilket sätt kontakt mellan barn och förälder ska ske och också om att se till att barnen kanske kan få kontakt med andra barn som är i samma situation, så att man inte tror att man är alldeles ensam i världen om man har det på det här sättet. Vi tycker att barn med en psykiskt sjuk förälder ska ha rätt till ett eget stöd. Alla de beslut som fattas om och för de här barnen ska utgå från , men finns det inget helhetsgrepp om omfattningen och behovet av stöd till barn med psykiskt sjuka föräldrar och hur det ska gå till. Vi menar att regeringen måste vidta åtgärder för att öka barnkompetensen inom rättspsykiatrin och också att borde få ett uppdrag att analysera situationen för barn till psykiskt sjuka föräldrar. Det finns föräldrar som inte tar eller som inte förmår att ta ansvar för att säkerställa familjens behov av bostad. Det händer att det bostadsbidrag man fått inte används till att betala en del av hyran. Det händer också att en del av det ekonomiska bidraget, socialbidraget, som man fått som ska räcka till den andra hyresdelen inte används till det. Resultatet blir trist för alla men framför allt för barnen, som får vara med om en vräkning. Alldeles för många familjer blir vräkta för att de inte har betalt hyran. Socialtjänstlagen är inte bra i det här avseendet. Den bygger väldigt mycket på frivillighet, vilket är bra, men den ger inte möjlighet att agera. Vi menar att det vore rimligt att se till att hela familjens, alltså inklusive barnens, behov av bostad är viktigare och också ge möjlighet att agera efter det. Vi tycker att ska få möjlighet att betala ett ekonomiskt bistånd för hyran, alltså bostadsbidraget direkt. Bostadsbidraget ska kunna gå till som sedan förmedlar det vidare. Den del av socialbidraget som gäller hyra ska också kunna gå direkt till hyresvärden för att underlätta för en skör och utsatt familj att bo kvar. Det finns många barn i som mår utmärkt. De går till förskolan och till skolan utan att fundera på vad som ska hända . De har en mamma och en pappa som visar dem att de är älskade. De har kamrater och lärare som ser och hör dem. Och de har en bra skolväg. Men det finns andra som inte har det så. Det finns alldeles för många unga människor som ringer till och mår dåligt, unga flickor och pojkar som sitter på sängkanten och täljer i sina armar och ben. De mår inte bra, fru talman. Det är ett misslyckande att det finns så många barn och unga som går till skolan med en klump i magen, att det finns andra som tror att de inte räcker till hur bra de än presterar på löparbanan eller hur bra betyg de än har och som är övertygade om att ingen i hela världen älskar dem. Trygga föräldrar är den bästa förutsättningen för att få trygga barn. Ett samhälle som ger alla människor möjlighet att växa och kunna påverka sin framtid är den främsta förutsättningen för ett liv med framtidstro, hopp och livsglädje. Den förälder som är trygg kan också förmedla trygghet och glädje vidare till sina barn. Men vi är inte där. Alla har det inte så. De barn och unga som inte mår bra kan vi inte bara lämna där på sängkanten, skärande i armar och ben. Politiken kan inte ensam förändra så är det ju men det går att ge förutsättningar. Det är ett misslyckande när det finns barn och unga som får vänta för att komma till barn- och ungdomspsykiatrin. Det borde finnas en nollvision för självskadebeteende. Vi borde alla arbeta för att vända dessa ungas hopplöshet till hopp. 4 (): får vi äntligen diskutera barnfrågor. Det tycker jag att vi gör alldeles för lite i denna kammare. Mycket som vi diskuterar är viktigt, men jag tycker nog att barn är något av det allra viktigaste vi har. Därför gläder jag mig när vi får sådana här barndagar att starta med. Betänkandet, som vi ska diskutera, utgår från styrelses skrivelse om och om den efterföljs på rätt sätt. Regeringen får i skrivelsen skarp kritik för sitt sätt att förverkliga . Det finns få konkreta precisa mål, ingen strategi för hur ska genomföras i kommuner och vid myndigheter, barnets perspektiv vägs inte in i beslut som rör barn, informationen om har varit oplanerad, regeringen ger begränsad resultatåterföring och information tillbaka till och så vidare. Detta har också redan sagts i kammaren. Revisionen ger även tydliga rekommendationer till regeringen, bland annat att formulera precisa mål knutna till strategin och att regeringen bör utvärdera genomförandet på statlig och nivå samt anpassa och precisera kraven på myndigheterna. Det ges alltså en mängd goda råd, som så ofta sagts i denna kammare, men de har inte blivit utförda. Det har från regeringens och Socialdemokraternas sida sagts många ord om att nu ska det bli bättre och ska vi satsa, men som i så mycket annat har det stannat vid ord och inte lett till någon konkret handling. Handlingsförlamning är kanske den diagnos som jag skulle vilja sätta på regeringen när det gäller barnfrågor. Det som vi nu är eniga om i detta betänkande är ett tillkännagivande om att regeringen ska återkomma med mer precisa mål om att förverkliga och förbättra redovisningen. Vi hoppas att det ska ske . har föreslagit att man ska inrätta kommunala barnombud och att det skulle behövas ett stimulansbidrag för att få i gång en sådan verksamhet ute i kommunerna. Det fick vi avslag på, men vi tycker att det är viktigt att barnfrågorna, som ofta är uppdelade på flera verksamheter, lyfts fram. Därför tror vi att det skulle vara en bra lösning. Några kommuner har redan prövat det. har mindre kommuner slagit sig samman om ett gemensamt barnombud. Trots allt tal om , barns bästa och barnperspektivet ord som vi så ofta säger saknas enligt en samlad lagstiftning där barns rätt står ordentligt i fokus. Vi skulle vilja pröva att införa en barnbalk för att tydliggöra att den lagstiftning som rör barn ska utgå från på ett riktigt sätt. Den skulle kunna innehålla delar av , , socialtjänstlagen och lagen om särskilda bestämmelser för vård av unga. När jag hör att också nu verkar vilja vara med på detta tåg tycker jag att det vore jättebra om vi kunde enas om att det behövs en tydlig och samlad lagstiftning. Betänkandet handlar också om andra barnfrågor, bland annat barns hälsa. Här vill jag lyfta fram en särskild grupp barn, nämligen de alkoholfosterskadade barnen, vilket jag gjort tidigare. finns det mycket spridd kunskap om dessa barn. För att samla kunskapen behövs ett nationellt , vilket vi motionerat om. Det är ett behov som särskilt lyfts fram av föräldraföreningen för dessa barn, . De har önskat detta. Kunskapsnivån är mycket ojämn ute i landet, och vi hörde , när var hos oss i socialutskottet, att de adopterade barn som kommer från de östeuropeiska staterna ofta har fosterskador av alkohol och droger. Jag har träffat 35 adopterade barn i vilka har just dessa bekymmer. Det är förstås jättejobbigt för föräldrarna, och de vet inte vart de ska vända sig. En del motioner i detta betänkande handlar om andra utsatta barn. I flera motioner tar upp vikten av det förebyggande arbetet för att stödja och hjälpa föräldrarna i deras roll. Jag tror att staten tillsammans med kommuner och landsting borde göra en översyn av hur det förebyggande arbetet bedrivs . Jag tror nämligen att det är mycket spretigt. Enligt min mening har vi alldeles för lite förebyggande verksamhet i kommunerna. När ekonomin blev sämre i kommunerna lades mycket sådan verksamhet ned. Dagis, skola och fritidsaktiviteter av olika slag är förstås bra, och MVC, BVC och gör stora insatser, men mer borde göras. Vi har bland annat föreslagit vad vi kallar för Familjestödet. Det är en mellannivå dit föräldrar kan vända sig med sina bekymmer innan det gått så långt att behöver träda in. Vi ställer oss också bakom flera av de förslag som föreslagit i rapporten verktyg för föräldrar med till exempel telefonstödlinje för föräldrar, dvd och video om gott föräldraskap till nyblivna föräldrar samt Internetsida med råd och diskussionsgrupper. Det finns alltså en flora av verksamheter som skulle kunna vara bra i förebyggande syfte. polisanmäldes över 8 000 fall av barnmisshandel. var först i världen med att förbjuda aga. Hur kan det då se ut som det gör i det svenska samhället ? Jag vet att kommer att ta upp detta i sitt anförande. I andra motioner har vi tagit upp barn till missbrukare, kriminella och psykiskt sjuka. Detta var även inne på. Det är fråga om stora grupper av barn. Till exempel finns ca 250 000 barn till missbrukare, och många av dem får inte adekvat hjälp. I endast 70 av landets kommuner finns någon form av verksamhet som vänder sig till denna barngrupp. De barnen behöver få tala med och träffa andra som befinner sig i samma situation. Jag tror att alla partier är överens om att det måste tas krafttag när det gäller denna grupp av barn, det vill säga barn till missbrukare, kriminella och psykiskt sjuka. Varför händer det då så lite? Jag tror att vi egentligen vill att det ska hända något, men det görs väldigt lite. Självklart ska vi ta krafttag mot barns och ungdomars alkohol- och drogkonsumtion, men vi bör också titta på de vuxnas konsumtion av alkohol och droger. Andra utsatta barn är de som blivit hemlösa genom att föräldrarna blivit vräkta. Om dessa barn inte ska fara illa och bli offer för sina föräldrars och samhällets tillkortakommanden bör få befogenheter att betala in beviljat ekonomiskt bistånd avseende hyra direkt till hyresvärden när det finns barn i familjen samt förvalta den enskildes inkomster av annat slag om erfarenheter visar att hyran inte betalas trots betalningsförmåga. Utredning har skett, men sedan har inte mycket hänt. Jag har egna erfarenheter av detta. Jag har inte blivit vräkt men varit hyresvärd för hyresfastigheter med familjer där föräldrarna haft mycket svårt att betala hyran eftersom de använt sina bostadsstödspengar till annat. Det har barnen fått lida för. Ekonomiskt utsatta barn, barn som under hela sin uppväxt varit utsatta, är också en grupp som har det jobbigt. En annan utsatt grupp är barn som har utsatts för sexuella övergrepp. Där har en del gjorts, men mycket återstår. På ett seminarium som vi hade med den tvärpolitiska barngruppen och så konstaterades också att brott mot barn sällan utreds på ett professionellt sätt. I genomsnitt leder av de polisanmälda fallen till åtal. Vi hoppas att försöken med barnahus med samverkan under gemensamt tak i likhet med det i kommer till i flera andra delar av landet. Vad som slår en när man läser det här är att det görs nya utredningar och att åtgärder föreslås, men sedan händer väldigt lite. Och det som händer sker med en snigels hastighet. Men barn kan inte vänta. De går inte i repris. Jag yrkar bifall till reservation 5 under punkt 6 och reservation 17 under punkt 16. I övrigt står jag förstås bakom alla våra andra reservationer. 5 (): Alla vill barnen väl och att samhället på alla områden ska försöka flytta fram barnets rätt och ta till vara den. betänkande och arbetet med att förverkliga i är förstås ändå angeläget.