prot · GT0991 · 2006-03-21 00:00:00 — Det beror huvudsakligen på de stora omstruktureringar som Posten har genomfört. I stället för postkontoren har ett partnernät etablerats med olika ombud för Posten. Även om antalet serviceställen där man hanterar brev och paket är många fler än tidigare, har förändringarna inneburit att det har varit svårt att orientera sig i tjänsteutbudet. Slutligen vill jag ta upp frågan om pristaket, som också nämns i interpellationen och som gäller för inrikes befordran av enstaka försändelser som väger högst . Regeringens inställning är att vi ska ha kvar nuvarande pristak. Vi har ingen fungerande konkurrens på marknaden för den här typen av brev. För flera kundkategorier är därför Posten fortfarande det enda alternativet. Det är viktigt att behålla pristaket som skydd mot alltför kraftiga portohöjningar så länge det råder brist på konkurrens på den delen av marknaden. 20 SKÅNBERG (kd): Jag vill tacka statsrådet för svaret. Det är naturligtvis musik i en interpellants öron att få höra: Jag tycker precis som Skånberg. Jag ska göra mitt bästa för att, när det här färdigt, kunna säga: Jag tycker precis som . Vi ska se om det ändå finns några motstående åsikter under ytan. Till att börja med måste jag säga att jag är glad att statsrådet säger att det är en marginell minskning och att det inte handlar om några speciellt iögonenfallande sjunkande brevvolymer. Det gör att vi har en gemensam verklighetsbild, och det är viktigt när man sedan gör en utvärdering och funderar över glesbygdsproblematiken. Om det är en marginell minskning och om vi är överens om att Posten gick med vinst, ja, till och med 1,1 miljarder i vinst , skapar det en annan bakgrund för det här samtalet än om det faktiskt hade varit en stor minskning, vilket det då inte är. Om det finns en samsyn där skulle jag vilja pejla lite grann hur statsrådet ser på den här utvärderingen när det gäller avstånden till postlådor på landsbygden. Det får inte vara så att glesbygdsservicen försämras när Posten går med stor vinst och det är en mycket marginell minskning av brevvolymerna. Det finns faktiskt ett orostecken på att statsrådet kanske ändå inte riktigt har den här samsynen. Jag tänker på en artikel i där statsrådet tillsammans med skriver om de borgerliga partierna: Inte heller har man i sina budgetalternativ avsatt några ytterligare medel till postservice på landsbygden. Det är förvisso sant, men det har ju inte heller Socialdemokraterna eller regeringen gjort. Det är ingen som avsätter detta, utan det sker ju inom den budget som Posten redan hanterar. Jag vill ge statsrådet möjlighet att precisera att den här översynen av reglerna inte kommer att vara en fråga om att skära ned på glesbygdsservicen för dess egen skull. 21 (): Den postala servicen i glesbygden är naturligtvis en fråga som inte är helt lätt att lösa. I de allra flesta fall är det lantbrevbäreriet som bär upp denna fråga. Det har framför allt handlat om att man har löst detta via lantbrevbäreriet. Men i några fall har man också fått använda hämtalämna-service. Jag tycker att det är lite intressant att man tar upp den i de här sammanhangen. Där har också trafikutskott gemensamt uttalat sig och sagt att det inte överensstämmer med vår syn på en god postservice över hela landet. Det intressanta i den här debatten är att framför allt borgerliga ledamöter talar om att man har en mycket bättre politik. Men redovisa den då, Skånberg! Jag har nämligen inte sett det i konkreta förslag. Man säger att alla ska ha rätt till en god postservice. Jag är beredd att ta Skånberg, och i handen och säga: Men hallå, det är precis detta som vi är rörande överens om! Det har visat sig att detta inte har fungerat på några håll. I detta sammanhang har tillsatt en utredning där PTS ska se över hur det här fungerar. Det här är regler som har gällt ända . Då bodde man kanske lite tätare. När man bor så glest som man gör finns det kanske anledning att hitta något annat. Sedan kan jag i vissa sammanhang, så där mellan skål och vägg, tycka att Posten och de detta berör inte har kunnat diskutera med varandra. Jag kan se sådana tendenser också där jag kan tycka att Posten kanske skulle kunna ha haft en lite mer ödmjuk attityd. Visst kan jag se sådana exempel. Men i huvudsak handlar det om att vi ska ha ett regelverk, och regelverket, Skånberg, är vi ju faktiskt rörande överens om. har vi tillämpningsregler som uppenbarligen har sina brister. Man har tillsatt någon som ska se över detta. Låt oss avvakta det. Det här är ingen statlig offentlig utredning som ska ta , utan detta är faktiskt någonting som ska göras relativt snabbt. Jag ser med tillförsikt fram emot att vi ska kunna säga att vi har en postlag som vi är stolta över. Jag tycker inte att problemen är så stora som man vill måla upp i det här sammanhanget. Jag tycker snarare att det är så att och andra borgerliga partier observerar en sak, och vill man suga ytterligare på den här karamellen, men den är snart slut. Ni har snart sugit färdigt på karamellen. Det finns inte mycket mer att suga ut i det här ärendet. 22 Statsrådet (): Först kan jag konstatera att det är spännande och svårt att sia om framtiden. När man tittar på brevvolymerna är det roligt att se att vi var många som kanske spådde fel utveckling där. Vi var lite pessimistiska där. I stället ser vi att den nya teknikutveckling som till exempel Internet innebär också genererar större volymer av brev och paket. Man använder den nya tekniken för att hämta hem varor och tjänster på ett helt annat sätt. Då ska ju någon också bära ut dem. Det är roligt att se detta. Det är bra. Det påminner oss om att också teknikutveckling ibland leder till nya möjligheter och nya lösningar. Jag tycker att det uppdrag vi nu har gett till PTS är oerhört viktigt. Det känns modernt. var i sitt inlägg inne på att man drog upp huvudlinjerna för den förordning som vi lutar oss mot . Det är klart att det har hänt väldigt mycket inte bara med modern teknik utan också med befolkningsutvecklingen. Vi bor, lever och agerar på ett annat sätt än vad vi gjorde då. Det finns all anledning för oss att ställa frågan: Vad är egentligen ett rimligt avstånd? Vi har inte tagit ställning till det. Jag vill kunna göra det och säga att vi gemensamt har bestämt oss för att ungefär så här långt kan vi ha till brevlådan. Då är vi också gemensamt beredda att betala för det. Sedan inser alla att det inte blir samma service om man bor på landsbygden som om man bor i storstaden, men man får andra fördelar av att bo på landsbygden. Men det gäller att hitta just den här avvägningen mellan hur mycket det får kosta och vad som är rimligt. Jag tror dessutom att vi ibland har krånglat till det när vi dessutom ska prata om huvudväg och sidoväg. Det är min egen uppfattning, och där får PTS tala om om jag har rätt eller fel. är ju också huvudvägen en smal grusväg. Det kan vara svårt för vem som helst att förstå att det är en huvudväg. Jag tror att vi mer generellt ska prata om avstånden till postlådan eller till närmaste servicekontor oavsett sidoväg eller huvudväg för att reda ut en del saker. Jag utgår ifrån att PTS kan ge oss bra underlag och bra och konkreta förslag som jag hoppas att vi också sedan kan få ett brett stöd för i och som vi gemensamt är beredda att försvara när det gäller hur mycket vi ska betala för den regionala utvecklingspolitiken när det handlar om avståndet till postlådorna. 23 SKÅNBERG (kd): Jag får återigen tacka för svaret. Det är alldeles utomordentligt. Det var nämligen så att innan du kom instormande här, , var vi på god väg att komma överens. Jag hade nog tänkt att vi skulle kunna fortsätta med det om inte vapendragaren till statsrådet här lägger fingrarna emellan. Det handlar alltså om att göra det möjligt för små företag, för äldre människor, för handikappade och över huvud taget för den som inte tycker att det är lätt att ta sig till affären att också kunna bo hemma och driva sitt lilla företag, få posten och så vidare. Jag tror, efter det jag har hört statsrådet säga, att det inte ska vara omöjligt att komma överens. Jag välkomnar också att statsrådet så tydligt säger det. Det jag var lite orolig för var alltså en artikel som bar bådas namn i UNT , men jag utgår från att det säkert är någon politisk sekreterare som har snickrat ihop den, och jag behöver då inte ha den som en karamell som jag suger två varv extra på. Vi kan i stället komma fram till en gemensam hållning som håller, också i händelse av en ny regering eller omständigheter som vi inte kan överblicka. De som bor i glesbygd kan känna sig trygga. Vi kommer inte att behöva ha tre till brevlådan och till posten utan ett rimligt avstånd. Med det välkomnar jag det besked som jag uppfattade att statsrådet gav. 24 (): Jag blev alldeles för frestad när Skånberg apostroferade mig i debatten. Det var därför jag anmälde mig till debatten. Men det är sant: Vi är väldigt eniga i sakfrågan. Sedan är det också väldigt bra att vi från tid till annan kan se på regelverk som vi trodde var stabila och fungerade. I varje fall jag har över huvud taget inte funderat på att det här skulle ha varit ett jättestort problem. Från tid till annan har vi kunnat se någon artikel någonstans om någon enstaka människas brevlåda, men då har det handlat om någon som verkligen har bott avsides. Det här handlar ju om en hel by, och det är ju det som har upprört och gjort att det här har blivit en mycket större fråga än normalt. Jag tror att vi i grunden är väldigt eniga om de här frågorna. Jag delar också Skånbergs uppfattning: Det vore väl sjutton om vi skulle ha ett land där det avgörande för vilken postservice man får är vilken regering som sitter vid makten. Det är väl sådant som faktiskt ska fungera i ett samhälle, oaktat vem som sitter vid makten. När det gäller att kunna få brev och paket till vilken adress som helst ska vi vara väldigt tydliga med att vi måste vara överens. Jag vill också säga en annan sak i det här sammanhanget. Vi kommer ju naturligtvis att få stora diskussioner om Posten. Nästa diskussion kommer att handla om de fastighetsnära postboxarna, som jag vet att fastighetsägarna just nu har en stor diskussion om hur man ska göra med. Det kommer säkert att bli en debatt om detta. Där handlar det egentligen om frågan om man ska få posten i brevinkastet eller nere i trappuppgången. Då får vi se hur långt man är beredd att gå i det sammanhanget. Det ska bli mycket intressant att följa den debatten. 25 Statsrådet (): Låt oss komma tillbaka efter oktober , då PTS har gett oss ett underlag om hur läget ser ut och också sina förslag till riktlinjer och lösningar. var i sitt förra inlägg inne på en sak som naturligtvis är en viktig fråga att diskutera när man tittar på Posten och den service som Posten står för som helhet, inte bara när det gäller avståndet till våra brevlådor utan också när man tittar på andra delar av verksamheten, till exempel kassaservicekontor. Jag tror att det är oerhört viktigt att vi är positivt inställda till ny teknik och att vi också tror att vi kan hitta nya lösningar via den. Jag tror att de frågor och debatter som var och en av oss som folkvalda kommer att möta kring den service som man förväntar sig av Posten naturligtvis bottnar i att det här är viktig offentlig service för enskilda personer och för många företag. Jag besökte själv ett söder om för någon vecka sedan, där det fanns en oro för att man stänger det närmaste kassaservicekontoret. Det är klart att i ett av världens modernaste länder, där vi vet att åldersstrukturen är sådan att vi lever allt längre, där Posten också står för viktig service och där kassaservicen också är en viktig del, skulle vi också kunna använda ny teknik för att hitta mobila tjänster för den här typen av åtgärder. Allt det vi förväntar oss av offentlig service kopplat till det stora paraply som Postens tjänster ännu motsvarar finns det all anledning att bevaka och också återkomma till. Jag hoppas vi kan bli överens mellan partierna om hur långt vi tycker det ska vara till postlådorna på landsbygden. 26 SKÅNBERG (kd): Jag vill tacka både och statsrådet för en konstruktiv och bra inställning. Även om det är valår så ska vi inte leta efter skillnader där de faktiskt inte finns. Där det finns en samsyn tjänar ju alla mest på att det blir på bästa tänkbara sätt. Jag tänker att de besked som har getts i den här interpellationsdebatten kommer att lugna många som är oroliga hemma. Jag vill också passa på det gjorde jag inte tidigare att tacka för beskedet som gavs i det första svaret av statsrådet, att regeringens inställning är att ha kvar nuvarande pristak när det handlar om enstaka försändelser som väger högst . Det är välkommet! 27 Statsrådet (): Tack för det, Skånberg! Det tror jag också är välkommet hos många privatpersoner som sänder brev och kort och som naturligtvis är oerhört medvetna om att det inte är just deras brev som är skälet till att Posten nu går mycket bättre. Men pristaket är oerhört viktigt för deras möjligheter att fortsätta sända brev, så det här är ett viktigt ställningstagande från regeringen. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2005/06:278 om kollektivtrafik i glesbygd 28 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att länstrafikbolagen i de fyra nordligaste länen ska kunna upprätthålla kollektivtrafiken i glesbygd. Jag vill först understryka att jag delar uppfattning om betydelsen av en god regional kollektivtrafik både i glesbygd och i övriga delar av landet. God kollektivtrafik är viktig för kvinnor och män i hela vårt land. För att utveckla kollektivtrafiken krävs olika insatser och fortsatt samarbete mellan staten och de lokala trafikhuvudmännen. Rikstrafiken har administrerat ett tillfälligt stöd till trafiken i glesbygden i de fyra skogslänen om . Syftet med stödet har varit att , tills förslag behandlats, stödja trafiken för att gynna resandet med kollektivtrafik i norra . Regeringen har på detta sätt velat förbättra möjligheterna för trafikhuvudmännen att framöver driva en trafik i de fyra länen, en trafik av hög kvalitet och bra standard. Regeringen avser också att vid behandlingen av den ekonomiska vårpropositionen föreslå att beviljar regeringen att betala ut stöd även . Det är min avsikt att även framöver arbeta med andra insatser som kan utveckla den lokala och den regionala kollektivtrafiken. Det handlar exempelvis om insatser för ökad samordning mellan olika kollektivtrafikoperatörer och ett tydligare gemensamt ansvarstagande mellan staten och trafikhuvudmännen där ansvaret för kostnaden och verksamheten också följs åt. 29 (): Jag vill tacka så väldigt mycket för svaret på interpellationen. Den här gången är jag faktiskt riktigt nöjd med svaret. Vi är överens om att det krävs ett samhällsstöd för att det ska vara möjligt att bedriva en väl fungerande kollektivtrafik i glesbygden, särskilt i norra , där glesheten är särskilt stor och avstånden särskilt långa. blev det oro i länen i norr, när man fick besked till länstrafikbolagen att man inte skulle få de extraresurser man har haft 2004 och 2005. Som sade skulle ju det här vara tillfälligt tills det kom ett förslag i den trafikpolitiska propositionen och den har ju inte kommit . säger statsrådet i svaret: Regeringen avser också att vid behandlingen av den ekonomiska vårpropositionen föreslå att beviljar regeringen att betala ut stöd även . Det är ju ett välkommet och klart besked. Det jag skulle vilja veta är: Är det samma summa som gäller, eller är det kanske till och med mer pengar i vårpropositionen? Det vore intressant om vi kunde få en liten hint om det i varje fall! Jag vill också fråga dig, , vad du menar lite mer konkret med de något kryptiska formuleringarna i svaret om att regeringen kommer att arbeta för insatser för ökad samordning mellan olika kollektivtrafikoperatörer och ett tydligare gemensamt ansvarstagande mellan staten och trafikhuvudmännen där ansvaret för kostnaden och verksamheten också följs åt. Vad kan det innebära i praktiken? 30 Statsrådet (): I vårpropositionen kommer vi att föreslå att lika mycket pengar, alltså , betalas ut även . Det känns rimligt att göra det. Det känns också ärligt att göra det eftersom uppgörelsen från början var att de pengarna skulle betalas ut tills den transportpolitiska propositionen kom. har den dröjt längre än vad någon av oss hade planerat och önskat, och därför gör vi utbetalningen även under det här året. Sedan vill jag, både i den transportpolitiska propositionen och generellt, arbeta mer konstruktivt med frågan hur vi kan samordna trafiken. och jag har ju tidigare diskuterat hur viktigt det är att människor kan pendla över ett större område och hur oerhört värdefullt det är, inte minst ur ett landsbygds- eller glesbygdsperspektiv, att trafiken och den övriga infrastrukturen fungerar. Det är klart att vi inte längre pendlar enbart inom ett län, utan vi pendlar också över länsgränser. kan man till och med ha närmare till en stor arbetsmarknadsregion genom att pendla över en länsgräns än att bara hålla sig inom det egna länet. Jag tycker inte att planeringen av trafiken tar hänsyn till detta. Ansvaret för att den hänsynen inte tas vilar naturligtvis på många aktörer. När det gäller trafikhuvudmännens möjligheter på länsnivå har vi genom lagstiftningen ibland försvårat den typen av samarbete. Det vill jag motverka. Jag tycker att vi ska underlätta samordning och samplanering. Jag tycker också att de statliga myndigheterna, och naturligtvis även vårt statliga bolag , ska spela en roll vad gäller att knyta ihop trafiken för att göra det lättare för människor att bo och leva överallt och se till att det finns möjligheter att driva en fungerande kollektivtrafik i hela vårt land. Där tror jag att samarbetet över länsgränserna är en av flera oerhört angelägna saker. Med tanke på vår stora geografi är det givetvis dyrt med infrastruktur, bland annat vad gäller just kollektivtrafiken. Ingen av oss kan hantera dessa frågor helt ensam, och därför vill jag att vi tydligare ska samordna kollektivtrafikens olika aktörer samt förbättra möjligheterna till samarbete över länsgränserna. 31 (): Jag vill tacka för klargörandena. Jag tror att vi är helt överens om vikten av samordning och att man utnyttjar resurserna så effektivt som möjligt. Då kan säkert samarbetet mellan länstrafikbolagen och till exempel SJ förbättras och samordnas för att så att säga få ut mer trafik för pengarna. I exempelvis har länstrafikbolaget tvingats skära ned ganska mycket på busstrafiken i glesbygden. Man beräknar att det är fråga om ungefär en fjärdedel. För att kunna stärka glesbygdstrafiken tror jag därför att det kommer att behövas mer resurser än de extraresurser som funnits . Det är ju, som också sade, viktigt att människor kan bo kvar i sina hembygder och pendla till arbetsplatserna. Då gäller det att det finns bra kommunikationer så att man även kan pendla över länsgränser och på det sättet göra arbetsmarknadsområdena större och mer mångsidiga. Det tjänar alla på. Jag vill tacka så mycket för svaret och hoppas att vi framöver kan stärka kollektivtrafiken i glesbygden. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2005/06:289 om slakt i skärgården 32 Jordbruksminister (): de har frågat mig vad jag ämnar göra för att ge utrymme för flexibilitet vad gäller särlösningar för gårdsnära slakt, för att ge möjligheter till individuell utformning av enskilda livsmedelsverksamheter, göra det möjligt för gårdsslakt eller mobila slakterier för friska djur och vilket arbete jag ämnar ta initiativ till för att identifiera de lösningar som behövs för del när det gäller gårdsslakt. Den nya EG-lagstiftningen om livsmedelshygien, som trädde i kraft , ger oss mycket bra förutsättningar för ett gott konsumentskydd och tillgång till säkra livsmedel. Lagstiftningen bygger på huvudregler med avsevärda möjligheter till individuell utformning av enskilda livsmedelsverksamheter. Det är tillåtet att genomföra slakt i gårdsslakterier och i mobila slakterier. Dessa verksamheter ska godkännas av den behöriga myndigheten. Samma struktur- och hygienkrav gäller för dem som för alla slakterianläggningar enligt EG-förordningen om särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung. Slakteriet finns dock i det här fallet i anslutning till produktionsplatsen, vilket gör att djurtransporter till slakteriet undviks. Genom den inbyggda flexibiliteten i lagstiftningen finns möjlighet till individuell utformning av enskilda livsmedelslokaler och verksamheter. Dessutom kan så kallad husbehovsslakt genomföras utan att verksamheten behöver godkännas. Detta kött kan dock inte avsättas utanför det egna hushållet. För gårdsnära slakterier genomför på regeringens uppdrag särskilda ekonomiska och rådgivande insatser som gynnar gårdsnära slakt. Några exempel är sänkning av avgifter för godkännande av gårdsnära slakterier och för köttbesiktning vid dessa. Dessutom ges rådgivning i samband med nyetablering av verksamhet via en särskild inrättad konsulenttjänst. Syftet med insatserna är att underlätta och förbättra förutsättningarna för de gårdsnära producerande livsmedelsföretagen. Inom EU pågår en diskussion om tillskapandet av nya punkter i förordningarna som undantagsvis tillåter att djur avlivas på uppfödningsgården för transport till ett slakteri för vidare hantering. finns sådana möjligheter endast för djur som skadats akut. 33 (): Jag vill ha en levande och livskraftig skärgård året runt, och då behövs en bofast befolkning. Jag vill också ha ett bra djurskydd. Den nya EG-lagstiftning som trädde i kraft får konsekvenser både för de boende och för djuren skulle jag vilja säga. kan nämligen endast sjuka djur slaktas på plats, till exempel ute i skärgården, men däremot inte friska djur. Därför ställde jag en fråga till jordbruksministern om detta. I det svar som jag fick då sägs att det finns en huvudregel men regelverket ger också utrymme för stor flexibilitet vad gäller särlösningar som till exempel gårdsnära slakt. Det finns också, som det står, avsevärda möjligheter till individuell utformning av enskilda livsmedelsverksamheter. När jag fick det svaret började jag kolla upp saken, och det stämmer inte med verkligheten. Låt mig ge ett exempel med en skärgårdsbo. Skärgårdsbor är ofta mångsysslare. De får göra lite av varje. De kan vara jordbrukare, och de kan försörja sig på en del annat också. Den skärgårdsbo som jag har som exempel har fått bidrag från för att hålla landskapet öppet. Han får sätta upp ett stängsel för sina djur och har därför skaffat ett antal djur, highland cattle. kan han emellertid inte slakta dem på plats längre, vilket medför väldiga problem. Han måste åka bil, båt och bil igen med djuren. Han bor i och får säkert transportera djuren till för att få dem slaktade. Det betyder att djuren blir stressade, kvaliteten på köttet blir dålig, djuren får lida, och det blir dessutom dyrt. Det som sägs i svaret på dagens interpellation låter i förstone jättebra, alltså att det även i fortsättningen ska finnas olika särlösningar och flexibilitet. När man sedan konfronterar det med verkligheten och ringer till eller vet de ärligt sagt inte vad jordbruksministern talar om. Man kan inte för någon enskild bonde som ringer tala om vad detta innebär och vad han skulle kunna göra för att slakta djuret på sin egen gård. Nästan alla frågor som jag ställt till jordbruksministern återstår därför. Vad konkret menar jordbruksministern ska ske? Jag har en fråga. Skulle man kunna tänka sig en lösning där man får slakta hemma och sedan forsla köttet någon annanstans för all den kontroll som man behöver göra? Skulle det kunna vara en lösning? Jag skulle väldigt gärna vilja få ett svar. Det är inte bara jag som vill det, utan det är många som har djur ute i skärgården som skulle vilja ha svar på det. Jordbruksministern hänvisar till att det diskuteras inom EU. Jag skulle vilja veta lite mer konkret: Vad är det för frågor som diskuteras inom EU?