prot · GU0938 · 2006-12-12 00:00:00 — I folkhögskolekurser och studiecirklar kommer många människor samman för gemensam reflexion och analys, och i sådana lärmiljöer har personer utvecklats under devisen Ingen växer utan möten. Folkbildningen är en viktig aktör också ur ett annat perspektiv. Få andra organisationer når så långt och brett ut i samhället. 1 ½ miljon människor deltar i studiecirklar, drygt 240 000 kulturprogram har anordnats och på folkhögskolekurser går ca 220 000 deltagare. Folkbildningen är alltså viktig i utövandet av demokrati, den är en del av det livslånga lärandet och den främjar personlig utveckling. Den socialdemokratiska regeringen markerade tydligt sin uppfattning om folkbildningens arbete genom propositionen och genom att föreslå ett ökat statligt anslag med . Inför denna höst och den nya regeringens budgetförslag var jag lite orolig för vad som kommer att hända. I regeringen är det dominerande partiet, och de säger tydligt att de vill ta bort 300 miljoner från studieförbunden. Det fanns alltså hos mig en oro för vad som skulle komma att hända. är jag glad över att den socialdemokratiska linjen ligger fast. Statsrådet har bekräftat att det blir ett ökat anslag till folkbildningen. Det är glädjande. Statsrådets svar stillar dock inte helt min oro, och därför vill jag precisera några ytterligare frågor just kring synen på folkbildning. Jag uppfattar att statsrådet och regeringen tydligt delar min beskrivning av folkbildningens viktiga roll och uppdrag. Betyder det att hot om bidragsminskning inte kvarstår? Kan statsrådet garantera att statsanslaget till folkbildningen inte kommer att försämras under den här valperioden? Statsrådet talar om 2007, men vad händer 2008, 2009 och 2010? 70 (): Som engagerad folkbildare och med en långvarig bakgrund tycker jag att svar på interpellationen är mycket tillfredsställande. För det första gäller det synen på folkbildningen och folkbildningsorganisationernas roll i samhället. Dels ska de stärka demokratin, höja bildningsnivån och öka samhällsengagemanget, dels vara kulturspridare, spridare av kultur och verksamhet ut över hela landet, långt utanför storstadens upphöjda scener. För det andra är jag mycket stolt över att tillhöra en regeringsallians, bestående av centerpartister, folkpartister, kristdemokrater och moderater, som så kraftfullt satsar på folkbildningen 100 miljoner mer än den förra regeringen hade för avsikt att satsa och därmed också skickar en tydlig signal om folkbildningens fortsatta vikt i samhällsutvecklingen. Jag är mycket nöjd, fru talman, med försvaret av det kommunala självstyret som kommer till uttryck i statsrådets svar där han tydligt avvisar tanken på att tillrättavisa kommuner och landsting, vilka enligt interpellantens sätt att se prioriterar fel. Jag tycker att det är ett riktigt förhållningssätt som statsrådet och regeringen ger uttryck för. 71 Statsrådet (): Det är glädjande när det råder sådan samstämmighet mellan regeringen och , och det känns därför överflödigt att göra några långa debattinlägg i denna fråga. Det verkar som om vi är överens om både grundvärderingarna och hur det hela ska operationaliseras. Regeringens budgetförslag, som just nu behandlas i , gäller i och för sig inte bara utan där finns även anvisningar . Den som läser det kan se att det inte finns några som helst avsikter att dra ned på dessa anslag. Vi har just höjt dem med ½ miljard, och någon tanke på att vi snabbt ska få tillbaka dem finns inte. Det kommer inte att ske några neddragningar. Jag kan lugna frågeställarna med att det inte finns några planer på det. Det är möjligt att några, inte här närvarande men andra ledamöter av kammaren, kanske hade hoppats att vi skulle dra ned på anslaget så att de kunde få skälla på oss. Jag tycker att det är glädjande att vi har en bred samstämmighet kring dessa frågor. Det ger trygga och stabila villkor för aktörerna på folkbildningens område, vilket också är viktigt. 72 (): Jag vill återkomma till frågan om landstingens och kommunernas stöd till folkbildningen. I den folkbildningsproposition som jag nämnde i mitt förra inlägg konstateras att folkbildningen är en angelägenhet för hela samhället och behöver alltså stöd på alla nivåer. Den statliga utvärderingen Sufo 2 konstaterar att samhällets ekonomiska stöd de senaste tio femton åren minskat väsentligt. Det gäller särskilt när man analyserar kommun- och landstingsbidragen. Kommunernas stöd till folkbildningen har minskat med . På landstingssidan har stödet till studieförbunden minskat med om man tar 1996 som utgångspunkt och räknar om det enligt konsumentprisindex. presenterade Kommuner och Landsting glädjande siffror. De visar att de allra flesta kommuner hade ett positivt ekonomiskt resultat. Totalt var det ett plusresultat på . Pengar saknas alltså inte, skulle man kunna säga. Då är frågan hur kommunpolitikerna värderar studieförbundens insatser i kommunerna. och folkhögskolor skulle ju mycket av en utvecklande och stimulerande lokal studie- och kulturverksamhet försvinna och föreningsliv och folkrörelse bli lämnade utan den infrastruktur som folkbildning erbjuder. Den socialdemokratiska regeringen angav i samband med folkbildningspropositionen att den hade för avsikt att ta initiativ till överläggningar med Kommuner och Landsting om bidragsnivåer. säger statsrådet att han inte har för avsikt att fullfölja den ambitionen. Det är beklagligt. Jag är fullt medveten om att det råder stort självbestämmande för landsting och kommuner, men om statsrådet verkligen delar min uppfattning tycker jag att ett överläggningssamtal inte vore fel; tvärtom kunde det vara på sin plats. Vidare säger statsrådet att regeringen avser att följa utvecklingen på detta område, men då säger jag att det har Sufo 2 redan gjort. Det har gjorts analyser från som visar att det finns ett stort problem. Jag tycker att det är en för passiv hållning, så jag skulle vilja uppmana statsrådet och regeringen att tänka om i den frågan utan att inkräkta på landstingens och kommunernas självbestämmande. Sedan kan jag konstatera att det faktiskt är en stor skillnad om en kommun styrs av en borgerlig majoritet eller en socialdemokratisk majoritet. har visat att en socialdemokratiskt styrd kommun ger i snitt ca mer per invånare i stöd än en borgerligt styrd kommun generellt sett. Det leder fram till att man funderar på vad det beror på att borgerligt styrda kommuner generellt sett ger mindre i anslag än socialdemokratiskt styrda kommuner. Man skulle också kunna ställa frågan: Varför är borgerliga politiker mer njugga? Vad anser statsrådet att denna skillnad beror på och hur tror statsrådet att man kan få en förändring till stånd? 73 Statsrådet (): Det ligger ju i sakens natur att om man säger att kommuner och landsting själva får avgöra kommer det att variera något. Om man inte vill att det ska få variera något ska man ju inte överlåta makten till landsting och kommuner. I den förra frågan, om elevstyrda gymnasier, var Socialdemokraterna, och även frågeställaren själv, inne på att kommunerna själva måste få avgöra. Det kan man naturligtvis tycka. Det här är en fråga där kommunerna själva avgör, men frågeställaren gillar inte de besluten. Därför vill han att jag ska gå in och ta kommunerna i örat. Jag tänker inte göra det. Det är en del i det kommunala självstyret att man får avgöra detta lokalt. Jag tror att det var frågeställaren själv, eller möjligen den tredje talaren, som tidigare tog upp att det finns geografiska skillnader, att det finns ett väldigt utbud av kultur i storstadsregioner och annat. Inte minst på landsbygd och i glesbygd fyller dock folkbildningsförbunden upp ett tomrum. Jag tror att det finns sådana delförklaringar. I borgerligt styrda storstadskommuner finns det andra prioriteringar gällande andra behov som görs. Jag ska låta det vara osagt, men ska man spekulera om orsaker tror jag i och för sig att det finns en sådan variabel i detta. Det avgörande är dock att tycker vi att det ska vara kommunalt ansvar för detta nyttar det inte till något att jag som minister på detta område springer och tar i örat stup i ett. Det är naturligtvis så att vart och ett av de 22 statsråden skulle kunna springa och säga: satsar ni inte tillräckligt mycket på just de områden som jag har ansvar för, och så tar man kommunen i örat. Men då kan vi ju avskaffa kommunerna . Det är ju innebörden av kommunalt självstyre att kommuner och landsting måste få göra dessa prioriteringar. Där får vi påverka som medlemmar i partier, som medborgare i våra hemkommuner. Inte via denna talarstol och denna kammare utan på en annan arena får vi påverka. Det är det som är innebörden i kommunalt självstyre. 74 (): Jag är väl medveten om att inte statsrådet kan styra kommuner och landsting eller ta dem i örat. Det var inte det jag menade heller. Min tanke gällde mer den ambition som fanns i den tidigare regeringen att ha överläggningar och samtal om en viktig fråga. För vi är överens om att folkbildningen behöver ett brett stöd. Den behöver dels ett anslag, dels att landsting och kommuner plus huvudmän går in och stöder. Det är en helhetssyn på folkbildningens roll i samhället för att det är en så viktig kraft, som vi har sagt tidigare, som befrämjar och utvecklar demokratin, det livslånga lärandet, och stärker den personliga utvecklingen. Därför behövs det ett klart stöd, och Sufo 2 har ju visat att det har blivit en oerhörd press på folkbildningens aktörer i och med att just kommunanslagen har sviktat så betänkligt. Jag säger inte att statsrådet ska ta kommunerna i örat. Men att ha ett samtal tycker jag kunde vara en lite mer aktiv roll jämfört med att bara passivt följa lite på avstånd. Så jag upprepar min uppmaning om att sådana här samtal gärna kommer till stånd. Det tror jag är viktigt för samhället och folkbildningen. Jag vill tacka statsrådet för debatten. Jag hoppas att några av mina synpunkter har gått in och leder till vidare funderingar kring folkbildningens viktiga roll i samhället. 75 Statsrådet (): Jag vill också tacka för interpellationen och debatten. Vi är ju, möjligen med undantag för hur många möten vi ska ha med kommuner och landsting, väldigt överens om folkbildningens roll i vårt samhälle. När det röstas om den anslagsökning som sker, om det nu sker i här i kammaren, kommer vi sannolikt att ha en mycket bred enighet om detta. Det är glädjande. Det ger stabila och långsiktiga villkor. Folkbildningen fyller en mycket viktig funktion både för de individer som finns där och för vårt samhälle. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Anmälan om inkomna uppteckningar från EU-nämndssammanträde Tredje vice talmannen anmälde att uppteckningar från sammanträde inkommit. 14 § Hänvisning av ärende till utskott och beslut om förlängd motionstid Föredrogs och hänvisades Proposition 2006/07:27 till civilutskottet Kammaren biföll talmannens förslag att motionstiden för ovanstående proposition skulle förlängas till . 15 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkande 2006/07:JuU1 betänkande 2006/07:KrU1 betänkanden /07:SkU2, SkU3, SkU5 och SkU6 16 § Ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) m.m. Föredrogs skatteutskottets betänkande 2006/07:SkU8 Ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) m.m. 76 (): Det här ärendet har ju kommit väldigt raskt till kammaren, och som framgår var det en behandling i skatteutskottet som föranledde att den borgerliga majoriteten ansåg att det fanns skäl för en särskild lagstiftning. Man ansåg att det pågick en kampanj bland fackliga medlemmar och fackliga organisationer som syftade till att man skulle betala sina fackföreningsavgifter och a-kasseavgifter under innevarande år. Man bygger upp en argumentation som jag kan läsa innantill ur i det utskottsbetänkande som föreligger. Det står så här: Av medier och av vissa av arbetslöshetskassornas hemsidor framgår att det pågår förberedelser som syftar till att organisera sådana förhandsbetalningar. Det är endast den lilla meningen som ligger till grund för att utskottsmajoriteten har tagit ett utskottsinitiativ som innebär att man förvägrar oppositionen att lägga fram motioner. På det viset förhindrar man möjligheten för en grundlig beredning av ett lagförslag i . Vi ser oerhört allvarligt på detta initiativ eftersom vår uppfattning är att ett utskottsinitiativ ska man ta när det är viktiga frågor som har stor betydelse. Det här har såvitt vi kan bedöma ytterst liten betydelse. Anklagelsen som görs i utskottsmajoritetens ställningstagande om att det pågår en organiserad verksamhet för förhandsbetalningar är såvitt jag kan se taget ur luften. Mig veterligt pågår det inget sådant organiserat arbete. Det som de fackliga organisationerna håller på med just nu är ju att organisera arbetet med att informera sina fackliga medlemmar om den stora förändring som pågår , som behandlar i ett annat sammanhang och som man ska rösta om . Det gäller alla de förändringar som sker när det gäller a-kassans ersättningsnivå. Den sänks från till . Det gäller också att ersättningen blir och därefter , att det blir en bortre gräns då man inte kommer att ha någon a-kassa längre, att arbetsvillkoren skärps från dagens kvalificeringskrav och att det blir en förhöjd avgift på för icke arbetslösa. Sedan gäller det också att möjligheterna att få a-kassa efter studier försvinner liksom att a-kasseavgiften inte längre blir avdragsgill i deklarationen. Det är de frågorna som de fackliga organisationerna informerar sina medlemmar om just . Det leder också till att de fackliga organisationerna har extrakongresser, som till exempel , för att fastställa nya medlemsavgifter. Det är vad de fackliga organisationerna håller på med just nu och är fullt upptagna med att informera sina medlemmar om. Att de skulle syssla med en kampanj för att man ska betala en facklig avgift är någonting som är taget ur luften. Därför är utskottsinitiativet mycket märkligt. Jag vill gärna gå vidare och peka på att man med ett utskottsinitiativ i allmänhet det brukar vara här i ska vara politiskt överens om att det är viktigt att ha ett utskottsinitiativ i frågan. Det ska finnas särskilda skäl till det. Jag kan gärna för kammaren erinra om en motion som skrevs av dåvarande förste vice talmannen och för . Där påtalade man att man tyckte att det var väldigt viktigt att ge också utskottsminoriteterna möjlighet att pröva frågorna och ge dem möjlighet att motionera i olika frågor. Därför ville de att man till och med skulle ha ett väldigt starkt minoritetsskydd. De talade om att en utskottsmajoritet använder initiativrätten till att väcka politiskt kontroversiella förslag utan normalt beredningsunderlag och omfattande debatt, som är en möjlighet när förslag väcks genom proposition. Det är den stora frågan. De föreslog faktiskt att man till och med skulle ha fem sjättedels majoritet för ett utskottsinitiativ. sitter som vi vet i regeringen, och han är dessutom statsminister. Trots vad man tyckte här i kammaren har man uppmanat sina borgerliga ledamöter i skatteutskottet att ta detta särskilda initiativ. Vi socialdemokrater tycker att det är anmärkningsvärt. Vi har mot den bakgrunden yrkat avslag på utskottsinitiativet, vilket jag naturligtvis också gör här i kammaren. Jag yrkar avslag på utskottets förslag i första hand. I andra hand vill jag också yrka att ärendet återförvisas till utskottet för ytterligare beredning. Det är därför att frågan inte är tillräckligt beredd. Frågan är egentligen vad som händer till exempel med dem som betalar in sin medlemsavgift för januari månad. Kommer de inte heller att kunna få avdragsrätt enligt det förslag som här föreligger? När man till exempel betalar sin hyra för januari betalar man in den . I många andra sammanhang betalar man in en kostnad månaden före den ska gälla. Det är bara ett exempel på frågor som inte är belysta i skatteutskottets betänkande. Mot den bakgrunden yrkar jag att förslaget återförvisas till skatteutskottet. I detta anförande instämde och (båda s). 77 (): Jag vill först meddela att även jag instämmer i att återförvisa ärendet till utskottet för ytterligare beredning. Det gäller precis det som tog upp i sitt anförande. Alliansen gick till val på att det ska löna sig att arbeta. Den utgår tydligen därmed från att det lönar sig att vara arbetslös. Det visar på en tvivelaktig människosyn och tyder på stor okunskap om och ett ointresse för olika människors livsvillkor. Arbetslösheten beror inte på att människor är lata eller kalkylerar med fördelarna med a-kassa mot fördelarna av att arbeta. Arbetslösheten beror på att det saknas arbetstillfällen för alla som kan och vill arbeta. Det är viktigt att befästa det här i kammaren eftersom majoriteten i kammaren uppenbarligen är av en helt annan uppfattning. Alliansmajoriteten har lyckats med att röra upp känslorna rejält den här hösten i dessa frågor. Försämringarna av a-kassan har varit skälet till att det är så mycket upprörda känslor. En del av försämringen är den slopade avdragsrätten för avgift till fackförening och arbetslöshetskassa som vi debatterar här . Som jag sagt har detta ett ursprung i ett utskottsinitiativ, där var motståndare till att ett sådant förslag lades fram. Det hänger samman med att vi är motståndare till frågan som sådan. Det har vi tagit upp i tidigare sammanhang i vårt budgetalternativ och så vidare. I betänkandet skriver majoriteten om ett organiserat kringgående av beslut om att slopa skattereduktionerna. Det måste man verkligen fundera kring. Man skriver att det skulle medföra påtaglig minskning av årets skatteinkomster. Sedan hänvisar man till medieuppgifter och att vissa arbetslöshetskassor på sina hemsidor skulle organisera förhandsinbetalningar. Det fick i varje fall mig att strax efter det att vi hade justerat betänkandet i utskottet verkligen kontrollera vad som fanns att läsa på de olika a-kassornas hemsidor. Det finns 36 olika a-kassor. Åtta av de kassorna tar upp någonting som över huvud taget har med frågan att göra på sina webbsidor. Andra berör inte frågan över huvud taget. Av de åtta kassorna är det fem som redogör sakligt för läget men inte på något sätt uppmuntrar till att göra någon förskottsinbetalning. En kassa säger klart nej till förskottsinbetalning. Två kassor informerar om att det är möjligt att förskottsinbetala men med reservation för vad kommer att besluta. Det visste man inte i det läget. Jag kan inte hitta något fog för det som man från majoritetens sida kallar ett organiserat kringgående av de regler för skatteavdrag som finns. Jag kan inte se detta. Det skulle vara intressant att höra majoritetens företrädare utveckla precis det påståendet. Det är också en ganska grov kränkning av många människor att säga på det sättet. står bakom den reservation som finns i betänkandet där vi gemensamt med Socialdemokraterna kritiserar den dåliga beredningen av regeringens skatteförslag i allmänhet och det här betänkandet i synnerhet. Vi ifrågasätter också hur majoriteten använder möjligheten att lägga fram utskottsinitiativ. Vi menar att detta agerande inte inger något förtroende för hur vi stiftar lagar här i kammaren. Jag står naturligtvis också bakom den reservation som finns i betänkandet. 78 (): Detta är ett utskottsinitiativ som vi har lagt fram och som tar sin utgångspunkt i att vi har uppmärksammat att de förslag som regeringen lade fram i budgeten om att slopa skattereduktionen för fackföreningsavgifter och också om höjningen av egenavgiften i a-kassan är utformade på ett sätt som möjliggör för människor att förhandsbetala samma avgifter med en skatteeffekt, vilket inte riktigt har varit tanken. Om man ska gå tillbaka till vad som var syftet med de två reformerna har det primära målet varit att inbringa intäkter som uppgår till ungefär 4 miljarder för att därmed kunna finansiera en skattesänkning som är riktad till låg- och medelinkomsttagare med syfte att öka effekten av arbete och göra det mer lönsamt att arbeta. Vi ser att det kan finnas en risk för att det blir mindre intäkter till staten och därmed också mindre möjligheter och marginaler att sänka skatterna med, vilket vi tycker skulle vara väldigt negativt. Det kan också om inte annat utgöra problem för statsbudgeten. Därför tror vi att det kan finnas en klar poäng i att ta bort den möjligheten. Det är också en fråga om att bringa klarhet i vad det är för regler som faktiskt gäller eftersom det finns vissa tveksamheter kring det. Men vi har också sett att det finns vissa andra, rättvisemässiga, anledningar till att genomföra förslaget. Det har framför allt handlat om att reformen ska betalas av alla alla skattebetalare. Det ska inte vara en reform som betalas av dem som har okunskap om att möjligheten att förhandsbetala faktiskt finns. Vi tycker att alla ska vara delaktiga i att betala den slopade skattereduktionen för fackföreningsavgiften och höjningen av a-kassans egenavgift. Det ska inte vara något undantag för dem som har kunskap om det här. Socialdemokraterna och har motsatt sig detta, vilket vi tycker är märkligt. Utgångspunkten ska vara detta rättviseargument; alla ska vara med och betala reformen, och det ska inte finnas något undantag för dem som har kunskap om det här. Man får nästan en känsla av att en bild av de nya Socialdemokraterna börjar växa fram. Vi har kunnat konstatera att under de tre senaste mandatperioderna har de skattesänkningar som Socialdemokraterna har stått för nästan uteslutande riktat sig till höginkomsttagare. har konstaterat att den budgetmotion som Socialdemokraterna har lagt fram i huvudsak har som konsekvens att höginkomsttagare får mer pengar i plånboken. motsätter man sig utskottsinitiativet och öppnar på så sätt en möjlighet till skatteplanering. Jag undrar om det här är de nya Socialdemokraterna ett parti som konsekvent gynnar höginkomsttagare och som förordar skatteplanering för dem som har kunskap om att de möjligheterna finns. Man försöker spela ned frågan och hävda att det inte finns något problem och att ingen kommer att förhandsbetala. Det kan man ju diskutera. Det har förekommit på vissa fackföreningsrörelsers hemsidor att möjligheten finns. fick vi höra från att det inte har varit så omfattande, men likväl har det förekommit. Vi tycker att det är ett problem. Vi är emot den typen av skatteplanering. Det har också framkommit synpunkter på formalian. Vissa delar av den kritiken kan man självfallet instämma i. Men då ska man komma ihåg att möjligheten att göra sådana här utskottsinitiativ bygger på att man ska kunna agera i brådskande frågor. Det är då som verktyget att ta ett initiativ i utskottet ska finnas. gör vi det en gång första gången . Om det skulle vara så att majoriteten använde verktyget vid upprepade tillfällen kanske det kunde finnas anledning att föra en diskussion om att man missbrukar verktyget. Men gör vi det en gång, och jag tycker att det är lite löjligt att skriva i sin reservation att vi vid upprepade tillfällen skulle vilja använda oss av möjligheten till utskottsinitiativ. Det är fel. Vi har gjort det en gång. Återkom om vi gör det fyra fem gånger! Då kan vi ta den diskussionen. Sammanfattningsvis tycker vi att det är tråkigt att Socialdemokraterna och Vänstern tar ställning för skatteplanering. Men det kanske är just bilden av de nya Socialdemokraterna som vi ser här . Det är ett parti som under valrörelsen kämpade för att höginkomsttagare som inte arbetar ska få ökade bidrag och som i sina budgetmotioner lägger fram förslag som gynnar höginkomsttagare och ger dem större skattesänkningar. Mot den politiken kommer vi i alliansen, inte minst i , att stå för en linje som innebär att det lönar sig att arbeta. Vi sänker skatten för låg- och medelinkomsttagare. Vi står för arbetslinjen. Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 79 () replik: , , har vi vid åtskilliga tillfällen påtalat att den borgerliga regeringen lagt fram flera skatteförslag som inte varit ordentligt beredda. Det är inte bara Socialdemokraterna som har framfört de synpunkterna. Andra ledamöter i skatteutskottet har gjort detsamma. har pekat på det.