prot · GT0977 · 2006-02-22 00:00:00 — Vad är det för skillnad att sälja vin, öl och sprit på Systembolaget i jämförelse med licensierade privata butiker? Den frågan ställs av , som för mindre än skrev på ett alkoholpolitiskt betänkande i socialutskottet som just påpekade att privata handlare misskötte kontrollen av folkölsförsäljningen. vill hon låta samma privata handlare försälja sprit och vin. Det är den moderata politiken i ett nötskal. Jag skulle inte ha kunnat uttrycka den bättre. Jag tror att jag stannar där, för jag tror att själv har beskrivit den moderata alkoholpolitiken på ett alldeles utomordentligt sätt. Tack så mycket! 28 () replik: Det är dubbelmoral så att det skriker om det, ! Jag var i . Jag gick in i en affär som hette Kjær & Sommerfeldt, en detaljhandelskedja som finns över hela och där affärerna ägs av regering. regering och ministern här äger en privat detaljhandelskedja i som heter Kjær & Sommerfeldt, som gör reklam för sig i Vin & och där man kan köpa sprit till rabatterade priser om man handlar tillräckligt mycket. Vad säger om det? 29 () replik: Jag tycker att det är bra om det finns fler ansvarstagande vin- och spritproducenter på alkoholmarknaden. Jag är glad att det finns etiska marknadsföringsregler för vin och sprit, till skillnad från vad många andra privata tillverkare har. Jag tycker att det är viktigt. Det intressanta här är dock dels att inte svarar när det gäller det som uppenbarligen var synsättet på hur alkohol ska säljas, dels att inte har så mycket mer synpunkter när det gäller vad den borgerliga alkoholpolitiken skulle innebära. Jag tror tyvärr andra debattörer får väl senare motbevisa det att kommer att ha ett väldigt stort inflytande över en kommande borgerlig alkoholpolitik. Det gör mig lite orolig, just mot bakgrund av det perspektiv och det synsätt som visat i det här replikskiftet. 30 () replik: Tvärtemot vad Vänstern tidigare redovisade angående de norska erfarenheterna av tvångsvård av gravida kan norrmännen berätta att de som blivit utsatta för detta är tacksamma och lättade över att någon tog beslutet när de själva inte förmådde. De kan inte heller se att hotet om tvång gjort att gravida avstått från mödrahälsovården; snarare redovisar de att hotet om tvång medverkat positivt till att fler sökt frivillig vård för sitt alkoholberoende. De kan inte heller se att fler valt abort för att undvika detta tvång. Norrmännen kallar det helt enkelt för en solidaritetshandling att det offentliga stöttar den gravida i den akuta krisen med missbruk under graviditeten. väljer utskottsmajoriteten igen, precis som , att blankt avvisa detta. Man säger bara: Nej, det här gör vi inte. När det nu är så måste jag upprepa frågorna: Har majoriteten tagit del av de norska erfarenheterna? Har majoriteten i så fall dragit några slutsatser av den informationen som ni fortfarande inte vill redovisa, eller vad beror förseningen på? När får vi samma möjligheter som att göra något av det viktigaste, nämligen skydda våra barn från alkoholskador? När nu majoriteten blankt avvisar detta nej, vi ska inte ha något tvångsmoment här i borde ni ju vara desto angelägnare att redovisa att ni kör stenhårt med frivilligvården. Tvångsvård är ju ingen trollstav i det här sammanhanget det är också min övertygelse utan huvudsaken är att vi når fram på frivillig väg till den som är i denna situation. Det har visat sig i undersökningar att där man så gör når man det stora flertalet av de gravida och lyckas också bryta deras alkoholbruk innan skador uppträder på fostret. 31 () replik: Låt mig först och främst säga att jag delar den uppfattning som här på slutet ger uttryck för. Det viktigaste är förstås att jobba aktivt med frivilliginsatser för att se till att komma till rätta med problemen i samband med graviditet och alkoholmissbruk. Därför är det också glädjande med de aktiviteter som enligt handlingsplanen är på gång och att det finns ett arbete på grund av detta. gick tidigare i debatten väldigt aktivt in på det internationella samarbetet. går han också in på graviditeter. Jag är lite oroad över att inte riktigt har läst propositionen. Det finns väldigt mycket redovisat av vad som är på gång och vad som sker. Jag tycker att det är viktigt att säga. När det gäller frågan om man ska följa en utredning och om man ska utvärdera har jag förstått det som att det fortfarande inte är tillräckligt utvärderat och att det finns mycket kvar att titta på när det gäller det norska exemplet. Det är väl gott och väl. Det är bra. Jag är övertygad om att senare i debatten kommer att diskutera det också. Lite oroad är jag kanske över hur lättvindigt man ändå från kristdemokratiskt håll tar på de invändningar som finns. Vad får det för effekter om kvinnor i det här läget känner en stark oro för att faktiskt bli tvångsvårdade och inte uppsöker mödravårdsverksamheten? Vad får det för konsekvenser för kvinnor som eventuellt funderar på att göra abort i stället för att riskera att komma in i tvångsvården? Jag tycker ändå att de frågeställningarna förtjänar en seriös fundering och kanske inte, som gör lite för lätt, tycker jag, ska skyfflas under mattan. Låt mig ägna mina sista åt att be säga något om det konvent som är på väg . Vad tänker ni kristdemokrater göra för att tydliggöra den borgerliga alliansens gemensamma alkoholpolitik? Kommer det något initiativ? Kommer ni att göra någonting för att tydliggöra det som är ett stort mörker för väljare och allmänhet ? 32 () replik: De norska erfarenheterna redovisas ju inte, vare sig i handlingsplanen eller i betänkandet. Därför efterfrågar jag igen i debatten, eftersom vänstersidan tidigare i form av självaste ministern har utlovat och sagt: Jodå, vi kommer tillbaka med en redovisning av de norska erfarenheterna. Även om somliga inte är socialdemokrater tar man självklart seriöst på frågan. Det är ingen lätt fråga, tvång eller inte. Den förtjänar att man rådbråkar sin hjärna angående de rädslor som är redovisade om vad tvånget skulle kunna ha för effekter. Men jag redovisar det som har kommit fram på ett seminarium som vi har hållit här i , att de norska erfarenheterna är positiva. De rädslor som uttrycks i den svenska debatten finns det inte fog för, enligt de norska erfarenheterna. Därför borde vi rimligen ta till vara de norska erfarenheterna. Beträffande frivilligvården och om man enbart vill ägna sig åt den sträcker sig betänkandet inte framåt och säger: Jo, vi ska genomdriva en situation i där mödravården faktiskt når de gravida . Det är det jag efterlyser. Varför skriver man inte det och sträcker sig mot det, om man nu avvisar tvånget? Allianspolitik finns det mycket att säga om. är ingen moderat, möjligen är han förklädd. Men det är han som har genomfört det som förenar socialdemokrater och moderater, det vill säga bort med införselkvoterna och in med skattesänkarpolitiken. Där finner ni också varandra. Vilka man samarbetar med innebär naturligtvis teoretiskt sett problem. Det vi kan känna till är de erfarenheter vi har från 19911994. Då bedrevs en restriktiv alkoholpolitik i , trots eller tack vare att också var med i regeringen. Det finns en bred politisk enighet även på allianssidan för att vi ska fortsätta bedriva en restriktiv alkoholpolitik. 33 () replik: Tänk, det brukar vara vi socialdemokrater som anklagas för att ta upp 19911994. blev det helt plötsligt tvärtom. Det känns ju framtidsinriktat och bra, tycker jag. Jag hoppas innerligt att någon senare kanske kan ge ett tydligare svar på vad alliansens gemensamma alkoholpolitik innebär. Jag tycker att det är bra med tydliga alternativ. Och jag tycker att den politik som har förts förstås förtjänar ett bemärkande, men det gör också de inriktningar som finns för framtiden. Där är det ett problem, tycker jag, att man kanske redovisar resultat på områden där man i huvudsak är överens men inte på områden där man har väldigt olika uppfattning. Alkoholpolitiken är ju ett sådant. Det blir ett problem, demokratiskt och inte minst för sakfrågan, om man går in i en allians. Jag kan inte låta bli att säga det igen. Min huvudpoäng genom denna diskussion och denna debatt har varit att jag är oroad. Jag är genuint oroad för den restriktiva, ansvarsfulla alkoholpolitiken. Jag blir inte mindre oroad när jag hör försonliga tongångar från dem som borde vara den restriktiva alkoholpolitikens försvarare. Jag blir inte mindre oroad när jag ser dem undvika debatten som borde stå upp och tydligt markera, när jag ser dem skriva gemensamma reservationer för att markera att nu finns det en gemensam allianspolitik på alkoholpolitikens område. Det gör mig inte mindre oroad. Även om inte riktigt kunde ge svar eller kanske det finns någon annan som kan ge svar. Vi ser ändå fram mot de svaren. 34 () replik: Jag begärde ordet för att ge en komplimang för att han inte skulle vara grälsjuk utan slå vakt om den breda enighet som vi har om alkoholpolitiken. I varje fall sex av sju partier i står för en politik som alltid riskerar att angripas populistiskt ute i samhället. Tyvärr får jag hålla inne med den komplimangen eftersom återföll i grälsjukan på slutet av sitt anförande. Men jag vill nog fortfarande säga att det är ett stort värde att det är en sådan bred enighet. Om det nu är så att det sjunde partiet börjar närma sig oss andra ska man väl se på det som positivt och inte bara bli misstänksam och grälsjuk. Som sade bedrevs det ändå en restriktiv alkoholpolitik när vi hade den senaste borgerliga regeringen, med samma partier som har en allians. Det parti som hade en avvikande uppfattning fick ge sig. Så blir det väl den här gången också, särskilt som man nu drar sig åt rätt håll. Varför inte vara lite ärligt positiv i stället för att bara vara så att säga hycklande positiv till denna moderata förändring, som jag inte alls vill bagatellisera. Vi behöver bara gå till för att se vad som händer när man får ett populistiskt, stort parti som exploaterar många människors irritation över alkoholpolitiken. Jag tycker att det är en välsignelse att vi inte har det i . Vi hade en tendens med Ny demokrati. Men var lite ärligt positiv till den förändring som jag inte tycker att man behöver överdriva, men man behöver inte heller bagatellisera den. Det kan inte vara så att har den uppfattningen att vi ska ha ett enpartisystem i , där bara Socialdemokraterna är legitimt regeringsparti. Det finns fyra oppositionspartier som pratar sig samman. På en punkt har vi ingen gemensam politik ännu, verkligen inte, utan där är det skillnader. Men de är inte större än att de har kunnat överbryggas, och så kan det bli . Om man på den grunden skulle underkänna möjligheten till ett regeringsskifte är det detsamma som att säga att Socialdemokraterna är det enda parti som kan regera . Jag tycker inte att ni riktigt har meriterat er för det . Ni är inte det enda regeringsdugliga partiet. Jag behöver bara säga . 35 () replik: är det inte en debatt om . Den kanske vi ska ta separat. Det blir lite komplext att å ena sidan hävda att närmar sig, å andra sidan kan ni inte komma överens. Den politiken kanske är 36 TREDJE VICE TALMANNEN: Jag vill påminna båda replikanterna om att det här replikskiftet handlar om den politik står för och den politik står för. Det är det replikskiftet ska handla om. Ett tredje parti får vi lämna utanför i replikskiftet. 37 () replik: Det kanske är lite svårt att då hävda att alliansen, som är en väsentlig del av, har en och samma gemensamma politik i alla dess beståndsdelar. Å ena sidan hävdar man att man närmar sig inom den allians som tillhör, å andra sidan kan man inte komma överens om en politik. Den policyn kanske inte är helt konsekvent. säger att det finns mer än ett alternativ som är regeringsdugligt och som skulle kunna föra en politik. Det är faktiskt själva essensen i det jag försöker hävda. Jag tror nämligen att det finns en alternativ politik till det som är den socialdemokratiska politiken. Och jag tror tyvärr inte att den är så restriktiv som vill ge sken av när han håller sina tal. Jag ska säga att jag tycker att höll ett lysande föredrag. Han gjorde en intellektuell massaker på den alkoholpolitik som vill vara mer liberal. Det uppskattar jag. Jag tycker att det är jättebra. Jag är glad över den breda enighet som finns. Men jag är oroad. Ingenting som , eller har sagt övertygar mig om att denna oro inte är befogad. Man kan inte å ena sidan hävda att det är stora skillnader, å andra sidan att man närmar sig men inte kan komma överens. Det finns en substantiell skillnad. Den substantiella skillnaden behöver diskuteras och debatteras. Om den inte hade funnits hade man kunnat redovisa det för väljarna och säga att på den punkten är båda regeringsalternativen överens. Man har inte gjort det, och då finns det en substantiell skillnad. Den substantiella skillnaden behöver vi debattera och diskutera. 38 () replik: Jag har sagt att det finns skillnader mellan de fyra partierna, bland annat inom alkoholpolitikens område. Annars skulle vi inte vara fyra partier. Annars skulle vi gå ihop till ett parti. Det är legitimt. Men jag tycker också att det vore rimligt om erkände att de fyra partierna har regerat ihop utan att föra en dålig alkoholpolitik. Man kan säga mycket om regeringsperioden 19911994 som inte hör hemma i den här debatten, men just på den punkten kan väl erkänna att den inte var sämre än den socialdemokratiska politiken. Vi har en del reservationer för att driva politiken hårdare, lite mer effektivt, inte för att luckra upp den. Det borde också se som något positivt. När jag beskriver att rör sig åt rätt håll hoppas jag att, eftersom det här är en fri debatt där man kan begära ordet, om någon tycker att det är en felaktig beskrivning replikerar på mig. Jag vidhåller att det är ett stort värde att det ändå är en bred enighet i riksdag. Man behöver inte misstänkliggöra det genom att hota med något som vi alla ändå vet inte är en realitet. Ett parti kan inte styra över sex partier, oavsett vem som sitter i regering. Det har vi erfarenhet av. Det är på något sätt som om den breda enigheten inte är tillräckligt viktig och värdefull. Man måste mucka gräl även i det här fallet. Det har jag lite svårt att förstå, om inte har uppfattningen att det finns bara ett parti som kan regera landet, Socialdemokraterna, allt annat kommer att bringa landet i så stor olycka att det bör omöjliggöras. 39 () replik: Jag tror att det finns olika regeringsalternativ, och jag tycker att det är viktigt att de redovisar sin politik. Det är vad den här debatten försöker sträva till. Jag kan hålla med om att jag tycker att i den politik som fördes gjorde ett bra arbete att värna en social alkoholpolitik. Jag är inte säker på att jag är lika övertygad om dagens styrka i den debatten. Det är dels därför att styrkepositionerna inom alliansen har förändrats, dels därför att tonläget har förändrats både här i men också på andra håll. sade att det är fyra partier. Jag noterar att partiledare tycker att man borde utgöra något slags valallians. Då kanske man skulle kunna göra ett program även på de områden och de punkter där man är lite oenig. Det hade varit en bra sak för väljarna att få veta om det finns ett alternativ, om det finns en annan alkoholpolitik. Jag känner mig inte övertygad. Jag är säker på att är en bra representant för en restriktiv alkoholpolitik och kommer att kämpa för den. Men innan han har kämpat färdigt och vi har sett ett resultat vet vi faktiskt inte om han kommer att lyckas eller inte. Det är ett problem. 40 () replik: Jag tycker också att inledning på debatten var alldeles utmärkt. Jag vill gärna sälla mig till gruppen glada, positiva och samarbetsinriktade. Sedan kom, som har sagts, en avslutning som snarare var grinig, negativ och grälsjuk. Det är synd. Jag kan bara upprepa att om vi ska få det jag eftersträvar, och som jag ska komma till i min fråga, nämligen folkligt engagemang, engagemanget i djupet bland föräldrar, bland föreningsledare, i , måste vi samverka för att få ned alkoholkonsumtionen och se till att vi värnar det som jag är övertygad om våra ungdomar, de som är i riskzonen och de som har fallit i alkoholträsket vill komma upp ur. Då är det viktigaste att se vad det är som förenar. En restriktiv alkoholpolitik är vad står för. Det är inget som behöver tveka över. Min fråga är oerhört viktig och handlar om engagemanget bland medborgarna och i . Jag tycker att mycket av politiken handlar om . Det handlar om administration och byråkrati. Det handlar om statssekreterargrupper, ministerträffar, folkhälsoinstitut och socialstyrelse. Men var finns det ideella, alla rörelser som kan göra så mycket som inte kan göra? Jag är representant för ett folkrörelseparti. Jag värnar långt ute i fingerspetsarna att detta är lösningen på mycket av problemet. Vad är syn, inte allmänt utan konkret, när det gäller hur vi engagerar ? 41 () replik: Utan att låta alltför grälsjuk ska jag ändå innan jag svarar på fråga ställa en fråga till , som berör det som har varit ett tema i diskussionen, det vill säga alliansens politik. Jag är övertygad om det som säger, nämligen att står för en restriktiv alkoholpolitik. Jag är glad och tycker att det är viktigt. har suttit i den socialpolitiska arbetsgrupp som alliansen har haft, och jag tycker att det kunde vara intressant för väljarna att få veta om eller någon annan i gruppen har väckt frågan om alkoholpolitiken och om det har funnits försök att skriva ihop sig om en gemensam politik. Det kunde vara intressant. Även om vi inte får se en färdig politik hade det varit intressant att få veta ambitionen. Jag håller med i den delen som handlar om folkrörelserna och frivilligorganisationernas ansvar och viktiga roll i alkoholpolitiken utan tvekan. Det finns även här ett antal redovisade förslag. Men det finns en komplikation. Det vet vi som i olika roller har varit aktiva i folkrörelser. Vad är relationen mellan det offentliga och folkrörelserna? Det ska inte vara så att staten via politiska verktyg kommenderar fram folkrörelseaktiviteter. Däremot är det förstås viktigt att politiken ger rätt verktyg som stöder folkrörelseverksamheterna lokalt. Det kan handla om allt från direkta resurser till frivilligorganisationer, bredare folkrörelser, men också hur välfärdssamhället fungerar, hur kommuner, regioner och landsting har resurser att jobba gentemot folkrörelser och på olika sätt väva in dem i verksamheter som gör att de får en roll även när det gäller alkoholpolitiken. Det finns mycket att göra. Jag delar uppfattningen som har att det är viktiga frågor att jobba vidare med. Men det är en svår balansgång. Det statliga, offentliga, politiska systemet ska förstås inte kommendera fram folkrörelseverksamheten men ge rätt verktyg. Därom kan vi ha mycket fortsatt samverkan. 42 () replik: Ja, det är så. Det vi ser vill jag påstå, är en njugghet från samhällets sida när det gäller stödet till , till det ideella engagemanget, till idéburen verksamhet och hur vi kan lägga ut vissa verksamheter på både frivilligorganisationer och andra som gör kompletterande fantastiska insatser. Jag ska ge ett personligt exempel. Jag är själv engagerad i RIA-verksamheten hemma i , och jag är ordförande i för . Vi går ut bland folk och frågar dem om de vill göra en arbetsinsats eller ge pengastöd. Det finns ett enormt engagemang. Det är det jag efterlyser. Vi ska inte tro att myndigheter och socialtjänst själva kan lösa alla problem. Vi måste få i gång ett bredare engagemang. Då kan vi tillsammans nå lösningarna. Det är viktigt. Och här finns en rad olika förslag, som finns i alliansrapporten, om avdrag för frivilliginsatser, att ge organisationsstöd i större utsträckning och att se vilka fantastiska insatser som görs från kvinnojourer och andra delar. Svaret när det gäller alliansen har vi i det dokument som som intresserad säkert har tagit del av. Vi har ett helt avsnitt som handlar om att investera i hälsa, om folkhälsoarbete, om att jobba förebyggande, om att ta i problemen innan de hinner bli problem och om att just satsa på det ideella arbetet. Det är ett av de prioriterade områdena i allianspolitiken och i det dokument som bland annat ska presenteras nu vid konventet. Jag har förtröstan om att vi kommer att gå i bräschen även på detta område. 43 () replik: Om det sista: Det finns ju en bred uppslutning kring folkhälsopolitiken, och det tycker jag är jättebra. Det finns säkert i ett sådant dokument även kloka idéer om vad man kan göra mer än det som görs. Det tycker jag är bra. Tyvärr undviker man där, som också gör, svaret på frågan kring alkoholpolitiken, som är en del av det. Vi får vänta på svaret och hoppas att det kanske kommer före valet. När det sedan gäller organisationsstöd håller jag med om att det är en viktig del. Jag tycker att det är bra om också det finns i alliansens rapport. Min erfarenhet är att väldigt mycket av organisationsstöd till frivilligorganisationer och den kanske viktigaste delen är det som sker lokalt och regionalt från kommuner och landsting. Där är min bild den kan vara fel eller rätt att det ofta i lokala sammanhang finns en tydlig motsättning mellan dem som sätter stora skattesänkningar främst och dem som exempelvis vill ge stöd till organisationer. Jag tycker inte att det har varit vårt problem. Det är jättebra om man från alliansens sida nu har en tydlig linje: hellre rejält stöd till frivilligorganisationer, hellre rejält stöd till folkhälsoarbete och insatser mot ohälsa, än stora skattesänkningar även lokalt och regionalt. Det tror jag hade varit en bra policy. Om man tydliggör den är det jättebra det blir ett tydligt besked till väldigt många lokala och regionala politiker som jag tror att folkhälsan skulle tjäna väldigt mycket på. 44 (): Ärade ledamöter i kammaren, åhörare, protokollsläsare! Låt mig inleda med att säga att jag alltid har stött en restriktiv alkoholpolitik, både prisinstrumentet, som vi tidigare hade, och tillgänglighetsinstrumentet, i form av ett bevarat monopol, som vi fortfarande har. Med det sagt vill jag argumentera lite för motion So692, som heter Gårdsförsäljning av destillat. Vi har sett en väldigt positiv utveckling i med en ny generation destillatörer som har tagit fram produkter som skattas mycket högt av kännare runtom i landet. Vi har till exempel Träkumla på , Mackmyra utanför , Långviks Krydderi ute på och ytterligare ett tiotal producenter som gör drycker som uppskattas mycket av sådana som njuter dessa till olika former av måltider. Gemensamt för dessa producenter är att de utgår från lokala råvaror. Träkumla på använder sig av sockerbetor som inte längre används för sockerbitsproduktion. Långviks krydderi ute på använder sig av spansk körvel, som växer på öarna ute i . Gemensamt är också att det är ett hantverk, ett arbetsintensivt hantverk. Man sätter konsekvent kvalitet före kvantitet. De stora producenterna tillverkar hundratals miljoner liter sprit, kontra de här producenterna, som kanske har en tillverkningsvolym på 3 0004 000 eller . De allra flesta av dessa producenter finns i glesbygd. Jag menar, fru talman, att dessa med sina produkter bidrar till en bättre dryckeskultur. Detta är inte någonting man köper för att supa sig råfull på, som tidigare sades i debatten, utan de har ett sådant pris att man njuter dem i väldigt liten mängd till företrädesvis måltider. Många i men också utomlands är intresserade av att besöka dessa producenter och se hur tillverkningen går till, och de vill vid besöken också kunna köpa med sig ett minne därifrån, köpa med sig en flaska hem för att kunna bjuda goda vänner på i olika sammanhang. Men det går inte. Man är fullt tillåten att vid besöket i restaurangen köpa en flaska och hälla i sig allt innehåll på en gång det tillåter lagstiftningen. Men att i stället välja att ta med sig flaskan hem är inte tillåtet. Detta måste, fru talman, vara en galen konsekvens av en lagstiftning som inte anpassats till nya förhållanden och som skrevs långt innan vi hade små destillatörer som sysslade med det här hantverket.