prot · GU0915 · 2006-10-26 00:00:00 — Men det är ju inte det var vi ju överens om medierna som ska avgöra vem som ska få möjlighet att stanna eller inte, utan det är om man riskerar förföljelse. , svara nu på den avgörande frågan i det här sammanhanget: Vilka åtgärder är du beredd att vidta för att beslut också ska få avsedd verkan? 120 Statsrådet (): Den ser mycket allvarligt på situationen i vad gäller mänskliga rättigheter. Det är ett mycket osäkert land när det gäller de här frågorna. , precis som den europeiska unionen, tar kontinuerligt upp frågor som rör dödsstraff och andra frågor rörande mänskliga rättigheter, såsom situationen för homosexuella, bisexuella och transpersoner, med olika företrädare för den iranska regeringen, och vi gör detta kraftfullt. Men när det gäller den fråga som tar upp som handlar om den individuella prövningen av asylfall måste jag än en gång repetera hur ordningen ser ut. och migrationsdomstolarna bedömer varje asylansökan individuellt. Varje asylansökan ska prövas individuellt och en samlad bedömning ska göras av de uppgifter som framkommer i ärendet, det vill säga sökandens egen berättelse tillsammans med vad som är allmänt känt om förhållandena i hemlandet. Då följer av detta automatiskt att en bedömning alltid måste göras utifrån omständigheterna i det enskilda ärendet och bland annat beakta den omfattande rapporteringen om förhållandet i de asylsökandes hemländer, det allmänna perspektivet när det gäller mänskliga rättigheter och till exempel, som i fallet med , beakta sharialagstiftningen. Men de rapporter som nämner här är ju bara en liten del av det underlag som myndigheterna kan använda sig av vid bedömningarna. om situationen för de mänskliga rättigheterna i bygger på utredningar som har gjorts på plats och som uppdateras år . Den generella informationen om situationen i detta land, i detta fall för homosexuella, utgör ju bara fonden för den centrala bedömningen i ett enskilt ärende. Det är fortfarande så att den aktuella personen måste göra sannolikt att just han eller hon faktiskt riskerar förföljelse mot bakgrund av de individuella omständigheterna i just hans eller hennes fall. Vi vet ju, just med utgångspunkt i det jag sade om osäkerheten i när det gäller mänskliga rättigheter, att myndigheterna ibland inte tvekar att väva in anklagelser om homosexualitet när man vill komma åt till exempel företrädare för oppositionen. Då är det kanske ett perspektiv som ska få större vikt och tas in i just den enskilda bedömningen. Men jag tycker fortfarande att den här debatten visar på att vi har lite olika uppfattningar i regeringen och i om den ordning som ska gälla inom ramen för den nya instans- och processordningen. När nu säger att jag som minister måste agera så ligger det implicit i det att jag som minister måste överträda mina befogenheter som konstitutionen har ställt upp, till exempel att jag då skulle göra som den nederländska ministern , det vill säga att gå in och börja fatta beslut med utgångspunkten att homosexuella iranier får uppehållstillstånd på, som i det nederländska fallet, humanitära grunder. Det kan jag inte göra, därför att så ser inte lagstiftningen ut. Det är också på mycket goda grunder vi inte har skapat en sådan lagstiftning. I så fall skulle vi nämligen stå kvar på den punkt där vi stod 1996, när arbetet med att revidera den dåvarande utlänningslagen drog i gång. Det fanns då ett djupt missnöje i med att det var politiker som satt och röstade och avgjorde hur saker skulle falla ut i de enskilda ärendena. Jag vill inte tillbaka till . Jag vill fortsätta med den nya instans- och processordningen, fortsätta med tvåpartsförfarandena och fortsätta med att det är domstolarna som genom praxisbildning avgör vad som är rätt och fel när det gäller asylrätten. Däremot ska jag avslutningsvis säga en sak: När vi kommer in på diskussionen om skyddsgrunds- eller asylprocedurdirektivet, som ju finns och bereds inom ramen för den europeiska unionen, är det möjligt att den här diskussionen kommer upp på nytt. Då får vi kanske möjlighet att träffas på nytt här i kammaren och diskutera de här frågorna. Jag vill dock väldigt noga poängtera att jag som statsråd inte tänker medverka till att rubba denna balans som vi har byggt upp inom processordningen för asylärenden. Det tycker jag är väldigt viktigt att slå fast. 121 (): Man kan vara politiker och minister på minst två sätt. Man kan inleda med att säga vad man inte får göra. Man kan tala om alla begränsningar som finns och vad som är att överträda sina befogenheter jag har inte rätt, jag har inte möjlighet, jag får inte göra det ena eller det andra. Det är ett sätt som har valt. Det finns ett annat sätt. Det är att säga vad man står för, vad man tycker och vad man tänker. Det betyder inte att man överträder ministers befogenheter, framför allt inte i de fall där det faktiskt föreligger klara och tydliga riksdagsbeslut som man har att verkställa. Det var lite oklart om ansåg att han som minister bör verkställa beslut eller om han är oförmögen att göra också detta. Jag beklagar att väljer den första vägen som minister. Det är byråkratens väg. Det är ministern som sitter för sin egen skull som talar på det sättet. Det jag skulle önska är en migrationsminister som agerar utifrån en politisk övertygelse. Och här är det ju ingen svår politisk övertygelse vi efterfrågar utan den politiska övertygelse som är fastslagen i beslut: att man inte ska behöva dölja sin sexuella läggning eller sin könsidentitet och att man inte ska avvisas till ett land där man med nödvändighet måste göra detta för att inte riskera förföljelse. Kunde vi åtminstone få en klar och tydlig åsikt om hur denna fråga bör hanteras vore det välkommet. Jag har inte begärt att man ska gå in i några enskilda ärenden. Jag har inte begärt att man ska säga hur domstolar ska pröva eller avgöra ärenden. Jag har efterfrågat migrationsministerns hjärta när det gäller frågor om hur homosexuella ska behandlas i migrationslagstiftningen och i praxis, och det hjärtat efterfrågar jag fortfarande. Finns det ett, eller kommer byråkraten att fortsätta att svara? Jag är övertygad om att det finns möjligheter för den som så önskar. Att som jag nämnde för att bara ge ett exempel sammankalla till en översyn av utlänningslagstiftningen för att ytterligare tydliggöra hur den här frågan ska hanteras är en väg att gå. Ministern har säkert fantasi nog att hitta på fler vägar om han nu inte vill välja byråkratens väg. 122 Statsrådet (): Det tycks råda en viss begreppsförvirring så här här i kammare i denna interpellationsdebatt mellan mig och kring frågan om vad egentligen har beslutat och vad som är regeringens uppgift. Låt oss gå tillbaka till den proposition som nu vid ett flertal tillfällen har hänvisat till, det vill säga 2005/06:6 som är den proposition som låg till grund för beslut på de här punkterna, så ska jag citera ur den för kammarens protokoll och alla som lyssnar. Här står nämligen klart och tydligt att om en person i hemlandet har levt på ett sätt som minimerat risken för förföljelse, t.ex. genom att dölja sin sexuella läggning, kan denna omständighet ha betydelse vid riskbedömningen. Det hindrar dock inte att den enskilde, på grund av sin sexuella läggning, skall anses tillhöra en viss samhällsgrupp och det får aldrig krävas notera detta: får aldrig krävas att personen i fråga skall göra avkall på en sådan grundläggande egenskap vid ett återvändande. Riskbedömningen måste göras med utgångspunkt i omständigheterna i det enskilda fallet och de närmare gränsdragningarna för prövningen i detta avseende av asylskäl som rör förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning får överlämnas åt rättstillämpningen att göra klart som korvspad! Här är begränsningarna för den politiska makten. Det handlar inte om byråkrati, ; det handlar om grundläggande principer för hur vi vill att asylrätten ska tillämpas. Vill vi att det ska vara politiker som sitter bakom stängda dörrar i slutna rum och fattar beslut om människors rätt att få stanna eller inte? Eller vill vi ha en ordning där det är våra rättsliga instanser som på grundval av lagar och förordningar, och i slutändan också en utvecklad praxis, fattar beslut i dessa ärenden? Jag och regeringen anser att det är den senare vägen vi ska välja. Jag måste dock säga, efter att ha lyssnat lite på , att jag ibland undrar om han inte lutar åt att det ändå vore bra om vi gick tillbaka till den förra ordningen där man hade möjlighet att påverka saker och ting i de enskilda fallen. Jag tycker att det vore olyckligt om vi såg en sådan utveckling. Överläggningen var härmed avslutad. Anmäldes och bordlades Proposition 2006/07:3 Ändringar i luftfartslagen 19 § Anmälan om interpellationer Anmäldes att följande interpellationer framställts 2006/07:30 Trygghet vid ålderdom av () till statsrådet () 2006/07:31 Regeringens strypning av mångfalden i medierna av () till statsrådet () 2006/07:32 Pandemiberedskap och vaccinförsörjning av () till statsrådet () Interpellationerna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 20 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2006/07:56 Dödsdömda kvinnor i av () till utrikesminister () 2006/07:57 Mandéernas situation i av () till utrikesminister () 2006/07:58 Biståndet till och förtryck av HBT-personer där av () till statsrådet () 2006/07:59 Situationen för den iranske aktivisten av () till utrikesminister () 2006/07:60 Etnisk rensning i av () till utrikesminister () 2006/07:61 av () till finansminister () Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 21 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Anmäldes att skriftliga svar på följande frågor inkommit 2006/07:9 Arbetskraftsinvandring och asylpolitik av () till statsrådet () 2006/07:20 Tonnageskatt för sjöfarten av () till finansminister () 2006/07:26 Visumtvång för medborgare från av () till utrikesminister () 2006/07:29 Synen på skatter och avgifter av () till finansminister () 2006/07:30 Utbyggnad av av () till statsrådet () 2006/07:31 Grekiskt Kulturcentrum av () till utbildningsminister () 2006/07:32 A-kassans regler av () till statsrådet () 2006/07:33 Kontroll av sjukskrivningar av () till statsminister () 2006/07:34 Vindkraftscentrum på av () till näringsminister () 2006/07:36 Neddragningarna i vuxenutbildningen av () till statsrådet () 2006/07:38 Påföljdssystemet av () till justitieminister () 2006/07:41 Respekt för ämbetsutövningen av () till statsrådet () 2006/07:42 Munkavle på arbetsplatsen av () till statsrådet () 2006/07:43 kompetens av () till statsrådet () 2006/07:45 Trovärdigheten i utrikespolitik av () till statsminister () 2006/07:47 Medel till kommun för rivning av bostadshus av () till statsrådet () 2006/07:48 Kommunministerns aktieinnehav av () till statsminister () 2006/07:49 Framtiden för Visingsöfärjan av () till statsrådet () 2006/07:53 Försvarsberedningens framtid av () till försvarsminister () Svaren redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 22 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av talmannen från sammanträdets början till och med 12 § anf. 22 (delvis), av förste vice talmannen därefter till ajourneringen och av tredje vice talmannen därefter till sammanträdets slut.