prot · GT09131 · 2006-05-30 00:00:00 — Hon cyklar i allmänhet lite för långsamt, tycker jag. Men det är väldigt jämställt. Även mina döttrar och jag cyklar. Så vi har ett levande exempel på hur cykling kan vara jämställt. Men vid mer långväga transporter finns ofta behov av andra transportslag. Detta sagt med lite skämt men också med ett uns av allvar. Det finns också anledning att fundera lite grann över varför regeringen inte har kunnat presentera en utredning om det nationella ansvaret för luftfartens infrastruktur. Ett par talare har varit inne på detta. Jag sällar mig till dem som efterlyser detta. Alliansen efterlyser också mycket tydligt i en reservation att detta preciseras. Det är viktigt för olika aktörer, inte minst för kommuner och län, att veta vad som gäller framöver vem som ska äga, vem som finansiellt kan backa upp en flygplats. Man behöver ju inte äga detta för att det är ett nationellt ansvar. Det finns många olika dimensioner. Sammantaget har man ute i landet lärt sig att denna tillgänglighet, som är en förutsättning för att olika delar ska leva och växa, inte skapas utan flyget. Många kommunalmän och kommunalkvinnor har nogsamt fått argumentera för att de sista miljonerna ska satsas på en flygplats i stället för på, som många andra har tyckt, till exempel äldreomsorg, dagisplatser etcetera. Man har valt det därför att man vet hur viktig denna satsning är. Det tycker jag mycket tydligare skulle ha framgått av detta betänkande och de beslut som vi ska fatta . Ett annat transportslag som betyder kolossalt mycket för vår tillgänglighet, både ut ur landet och in i landet när det gäller varor, är självfallet sjöfarten. Även detta har flera berört här. Jag kan bara understryka att det finns få transportslag som kommer att betyda så mycket framöver, givet att man med större framgång kan hantera miljöproblemen, som sjöfarten. Jag är alldeles övertygad om att det där finns en potential som vi dessutom dåligt drar nytta av med den struktur som vi har när det gäller taxor och avgifter. Vi har brister. Vi har inte infört tonnageskatten etcetera. Här finns en stor potential, och det borde man ta fasta på. I just detta sammanhang har olika organisationer, till exempel Sjöfartsforum, varit en väldigt bra partner för ledamöter och näringen att föra en dialog med för att skapa större förståelse för branschens problem men framför allt för dess möjligheter. Jag tror också att det är angeläget att frågan om vilka hamnar som ska prioriteras och vilka hamnar som ska ingå i det nationella ansvaret preciseras. Det är viktigt bland annat av den anledningen att många aktörer runt i andra länder med stor skärpa efterlyser att och riksdag och regering uttrycker en uppfattning om vilka hamnar det är så man kan bygga förbindelser mellan viktiga system och bygga upp ett system. Det är också någonting som känns angeläget att understryka. Alla trafikslag har med andra ord, herr talman, en viktig roll att spela när det gäller att skapa tillgänglighet. Det är då viktigt att man fattar beslut inom ramen för en modern transportpolitik som inte försvårar utan framför allt underlättar detta. Då skulle vi med lite grann av den framtidstro som fanns i den andra kammare som vi ska göra ett kort gästspel i kunna få de människorna som var med då att känna en viss stolthet över den riksdag som 2006 tar beslutet om en ny trafikpolitik. Vi kommer till det avsnitt som nästan har varit obligatoriskt för alla talare, nämligen tackavsnittet. Jag konstaterar efter den 27-åriga riksdagsresan, som närmar sig sitt slut, att jag har haft förmånen att få sitta i många utskott, varit i olika funktioner och lärt känna många kolleger och kanslier av olika slag. Jag vänder mig till dessa utskottskanslier och till riksdagsförvaltningen med dess chef i spetsen. Jag satt i arbetsmarknadsutskottet och var med och anställde honom som lovande föredragande . Kanslichefen då hette , så det har i det utskottet funnits en tradition att utse prominenta personer inom riksdagsförvaltningen. Det är klart att det finns många minnen. Dessa ska jag inte tynga kammaren med . Men ett stort tack till alla er och till den fantastiska service som finns och har funnits här på ! Jag tror att det finns en och annan ledamot som framöver kommer att tänka: Vad skönt det var när man kunde ringa Helpdesk och få backup! Men those were the days. Tiden går vidare med nya resor och nya resmål förhoppningsvis. Ett stort tack till alla och envar! 37 (-) replik: Jag tänkte inledningsvis att de nivåer som var på kanske var något under den debattnivå jag normalt brukar befinna mig på för att diskutera flyget och jämställdheten. Men när du berättade att vissa kommuner avstår från äldreomsorg och barnomsorg och minskar dessa konton för att kunna behålla sin kommunala flygplats kunde jag inte sitta kvar längre i min bänk. Försök leda i bevis att jämställdheten ökar om man drar ned på anslagen för äldreomsorgen och barnomsorgen för att behålla en flygplats! Hur ser orsakssambanden ut? Är det så att kvinnorna, särskilt från , helt dominerar i flygplanet? De få gånger som jag är tvungen att åka flyg har jag inte sett att vi är i majoritet, utan vi är i minoritet. Jag beklagade djupt den gången regeringen beordrade flygtrafikplikt till ett antal kommuner och Rikstrafiken sedan handlade upp detta flyg så att man hade mindre pengar över till kollektivtrafik där kvinnor bevisligen dominerar. Har helt andra uppgifter om vilka resenärer som befolkar kollektivtrafiken respektive flyget än vad jag har tillgång till? 38 (m) replik: Jag vet ju att brukar leva på intellektuellt så höga nivåer att få av ledamöterna i kammaren kan komma upp till dem. Men jag pekade på ett par tre exempel där flyget spelar en kolossalt viktig social roll. Jag kallar det för social roll. Man kanske kan ha någon annan beteckning på det. Det handlar till exempel om vårt utbildningsväsende. Det är ett mycket decentraliserat utbildningsväsende i som förutsätter att man kan ta sig till studieorten, kanske från en gammal hemort, på ett smidigt och bra sätt. Flyget är ett utomordentligt bra instrument för detta. Man kan skratta och småle, som gjorde, åt exemplet med att äldre människor kan ta sig över stora avstånd vid de stora helgerna. Man kan tycka att det är futtigt; sådant ska inte en kammare sitta med. Intellektuella människor som kanske inte bevärdigas att tala om sådana saker. Men jag vill säga och jag säger med stor skärpa att det är många tusen, både anhöriga och äldre människor, som är utomordentligt tacksamma för detta. Medan vi i denna kammare diskuterade att SJ borde investera mer i att underlätta för människor som har handikapp gjorde flyget detta utan någon form av debatt i kammaren. Man kände ett socialt ansvar på samma sätt som man känner det för att underlätta transporter över stora avstånd med kanske transfereringar över för små barn. Det är förklaringen. Det är kanske lite känslor i detta, men det är väl fotat i en social realistisk värld som kanske får med den intellektuella kapaciteten som min motdebattör har bevärdigats titta ned på. 39 (-) replik: Det är intressant vad som är socialt ansvar. Jag hävdar att det är viktigt att visa socialt ansvar genom att bedriva äldreomsorg och barnomsorg. Jag tror att i valet mellan att dra ned på dessa och att behålla någon flygplats där man har tämligen nära till snabba tågförbindelser är rätt så ensam om att prioritera flygplatserna. Det vi vänder oss emot i den här propositionen är att flyget tar marknadsandelar från andra transportslag. Om inget görs för att EU:s diskussion om handel med utsläppsrätter gäller framtid och inte det som sker nu kommer flyget att stå för så stor andel av växthusgaserna att vi måste dra ned på bilismen alternativt revidera klimatmålet. Jag har faktiskt inte hört någon moderat här stå och säga att vi ska revidera klimatmålet. Då måste vi vidta åtgärder så att man där man har järnvägstrafik som ett godtagbart alternativ använder det i stället. hänvisade till resor. Jag såg världen via järnväg i när jag lämnade gymnasiet. Jag tror att det är minst lika berikande som att flyga samma sträcka jag kan inte se att det på något sätt ger några andra insikter. Det är både miljömässigt och socialt acceptabelt. Jag förstår inte varför inte järnvägen har en större plats i visioner om effektiva transporter. 40 (m) replik: Jag har både tågluffat i och båtluffat i . Det är härliga transportmedel man kanske tvingas flyga mellan en och annan tråkig flygplats. När det gäller det sociala ansvaret anslår Moderata samlingspartiet mer till kommunerna för att just säkerställa basal service för äldre och social verksamhet. Det är det första. Det andra är att det centrala budskapet här är att vi ska ha en politik som sätter klimatmålet i fokus. Jag tror faktiskt att man kan säga att Moderata samlingspartiet var det parti som började diskutera klimatmålet, då utifrån resonemanget om kärnkraftens vara eller inte vara det är helt riktigt. Men vi var uppmärksamma tidigare än någon annan på just klimatpolitiken. Det tror jag är viktigt. Men det kom snabbt andra partier. Jag tog illustrationen att man ute i kommunerna diskuterar och är beredd att satsa ett antal för att backa upp sina regionala flygplatser, i , i , i vi kan fortsätta uppräkningen. De pengar som man satsar där kunde givetvis satsas någon annanstans. Det visar på något sätt hur viktiga man anser att de satsningarna är för att utveckla näringslivet. Ett näringsliv på dekis i , i eller i gagnar ju inte invånarna där, vare sig unga eller gamla. Med andra ord är det en progressiv satsning, en investering för framtiden. Tystnaden här om den sociala dimensionen var på något sätt ett sakta och senkommet erkännande av betydelsen för flyget att vara tillgänglighetsskapande. Utan de satsningarna, utan de investeringarna i tillgänglighet runtomkring i landet lär vi inte ha en chans att leva upp till det som det har talats så mycket om, att låta hela leva. Då tvingas människorna lämna de regionerna. Då lämnas kvinnor också att pendla ännu längre än vad de skulle ha gjort. Det är motivet till att det är viktigt för oss att i en transportpolitik som kallas modern satsa på de mindre flygplatserna. 41 (): behandlar nu den transportpolitiska propositionen, och och jag har väckt en motion om de försämringar som Socialdemokraterna och stödpartierna föreslår i stödet till flygplatserna i och . landade jag på efter en utflykt . Jag tittade mig omkring på planet och såg att det var fullt av vanligt folk unga, pensionärer, låg- och medelinkomsttagare en ganska bred bild av det svenska folket. Det är ganska symtomatiskt. För många som såg flyg som en lyx har det blivit möjligt på ett helt nytt sätt, näst intill vardag, att uppleva sådant man drömmer om, att möta nya människor och att få del av nya upplevelser. Flyget har blivit var kvinnas och var mans möjlighet. En väl utvecklad möjlighet för flyget att fungera och en väl utvecklad infrastruktur i övrigt är av både strategisk och vital betydelse för en regions och ett lands tillväxt och för utvecklingsmöjligheterna. Inte minst är flygförbindelserna då avgörande. I planeringen av infrastrukturens utveckling krävs hänsynstaganden till utvecklingspotentialen, till miljön och till arbetsmarknaden. För är därför och viktiga. Flygplatserna, med stora upptagningsområden, har snabba förbindelser med och där anslutande linjer till övriga och världen. Där finns också charter- och godstrafik. De båda flygplatserna hotas nu av två förslag från regeringen. Den nya flygskatt som föreslås införas kommer att leda till minskad trafik och därmed försämrad service för människor och företag i regionen. Den nya skatten är en absurd skatt en straffskatt som straffar ut jobb från våra städer och vårt land och tar inte heller hänsyn till miljöaspekterna hos olika flygplan. Flygskatten lär ändå röstas igenom av majoriteten här , trots att regeringen själv i den propositionen bedömer att miljövinsterna är små. Vi som tycker att flyget ska vara en integrerad del i ett regelverk som låter alla transportslag ta sitt ansvar för miljön har sedan bara att fortsätta arbetet för en ny regering efter valet så att skatten avskaffas innan skadorna av den blivit alltför bestående. Därtill vill regeringen, herr talman, tillsammans med och , i den transportpolitiska proposition som debatteras ta bort driftsstödet till flera flygplatser, bland annat i . I propositionen finns ett antal, faktiskt irrelevanta, motiv till indragningen av driftsstödet. Det hävdas bland annat de ligger så nära att det är möjligt med endagsförrättning där utan att behöva flyga. En lite förstulen fråga är: Vet regeringen ens var ligger? Det är knappast aktuellt att flyga mellan , eller , och . Däremot är det angeläget att det går att resa från och till övriga . När vi ska till använder vi oss av andra transportslag. Regeringen påstår också i propositionen att driftsstödet primärt bör fokuseras på interregionala transporter. Även på denna punkt menar vi att regeringen gör en felaktig bedömning. Det intressanta ur ett mälardalsperspektiv, och även nationellt sett, är transporterna till övriga och världen. Det är tillgängligheten till mötesplatser och marknader utanför vårt land som avgör våra företags möjligheter att internationellt fortsätta att utvecklas med fortsatt bibehållen bas i . I propositionen föreslås i stället, i motsats till detta, sämre förutsättningar för utveckling i . Det är allvarligt eftersom det leder till sämre utveckling för hela landet. Det är fel väg att gå. I stället borde naturligtvis driftsstödet till och flygplatser bevaras och flygskatten avvärjas, så att människor kan fortsätta att färdas tryggt och säkert, möta nya människor, få del av nya upplevelser och på så sätt bli lite rikare som människor, men också så att kan fortsätta att utvecklas för nya jobb och nya företag, som är till gagn för hela vårt land. Med detta yrkar jag bifall till motion 2005/06:T15. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) 8 § Nya vårdnadsregler Föredrogs lagutskottets betänkande 2005/06:LU27 Nya vårdnadsregler (prop. 2005/06:99). 42 (): fick vi en ny lag om gemensam vårdnad. Den har sedan utvärderats. En utredning har tittat på lagen, och sedan har man behandlat den i vanlig ordning. Sedan kom det en proposition som vi ska behandla. Till den propositionen väcktes 3 motioner, och från allmänna motionstiden finns det 40 motioner som rör samma fråga. Det är detta vi nu ska behandla i kammaren. Regeringens förslag innebär ändringar i om vårdnad, boende och umgänge. Barnperspektivet i lagen är huvudsyftet. Barnens bästa ska vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge. Risken att barn far illa ska framhållas i lagen. Detta ska man ha med sig i alla instanser. Propositionen innehåller förslag om ändringar som rör barnens rätt att komma till tals, gemensam vårdnad och umgänge. Till betänkandet finns 13 reservationer och 3 särskilda yttranden. Jag överlämnar ärendet till debattörerna. 43 (): Den civilrättsliga lagstiftningen, som vi i lagutskottet har att hantera, omfattar ett mycket brett område sett ur medborgarnas perspektiv, alltifrån det största av företag och aktiebolag till den minsta enheten familjen. Inget kan sägas vara viktigare än det andra, men en sanning som de flesta brukar bejaka är att familjen är och förblir samhällets viktigaste byggsten. Genom en trygg uppväxt läggs grunden för ett liv där personlig frihet och gemensamt ansvar kan kombineras. I ett samhälle av , präglat av föränderlighet, är familjen och den lilla världen kärnan i de flesta människors trygghet. slutar hälften av alla äktenskap och än fler samboförhållanden och partnerskap med skilsmässa och separation. I genomsnitt varar äktenskapet mina siffror är inte längre än . En majoritet av barnen föds inte längre av gifta mammor. Trots det är kärnfamiljen ett ideal för många, även om den till dels har genomgått förändringar. Vi talar om bonusbarn och bonusföräldrar. Det är begrepp som markerar förändringar i sättet att forma våra liv. Det är bra att människor formaliserar sin ambition att ta livslångt ansvar för varandra. Det är synd att det inte alltid lyckas. Antalet uppbrott har jag redan nämnt. I de allra flesta fall lyckas man lösa frågor som har med barns vårdnad och tillhörighet att göra utan större problem. Men ett litet antal prövas och avgörs i domstol. har det varit ungefär 2 700 fall där man inte lyckats hantera de här frågorna på egen hand. I det läget är det viktigt med en ändamålsenlig och rättssäker lagstiftning. Vi moderater tycker att det mesta i regeringens proposition är bra och angeläget. Denna proposition har som utgångspunkt det som är bäst för det enskilda barnet, medan det lagstiftning till exempel ansågs viktigare att barn hade kontakt med båda sina föräldrar än att man fokuserade på det som var det bästa för barnet. Vi moderater var emot lag i denna del och välkomnar dagens förändring. Vi tycker också att det är positivt att det i propositionen talas om ökande möjligheter till samförståndslösning i vårdnadsmål och att medling blir ett verkligt alternativ till formell prövning i domstol. Men detta ställer stora och nya krav på kunskaper och barnkompetens hos såväl domare som medlare och också krav på familjerättsliga kunskaper. Då kan man bli lite betänksam när, av besparingsskäl, ingen utbildning har skett av domare i vårdnadsmål vare sig eller . upprättade , sägs det i propositionen, en utbildningsplan för att förstärka domarnas kompetens på olika områden. Men av besparingsskäl har denna kompetensutveckling inte kunnat genomföras. Det glömmer man tyvärr att skriva i propositionen. kom en undersökning gjord av , Inga barn på schemat blivande socionomer om att möta barn som far illa. Av den undersökningen framgår att tre av fyra studenter menar att de saknar tillräcklig utbildning för att kunna arbeta med barn i utsatta situationer och erbjuda dem tillräckligt med hjälp och stöd. En tredjedel av de studenter som studerar till att bli socionomer säger att de inte har fått någon kunskap över huvud taget när det gäller våld mot barn. Detta måste man betrakta som illavarslande eftersom det faktiskt är som spelar en avgörande roll för barn som far illa. Därför är det mycket viktigt att personer som möter de här barnen har kunskaper om barn i utsatta situationer och har möjlighet att se signaler om ett barn inte mår bra. Det kan vara livsavgörande, säger en våldssamordnare hos . Jag menar att utbildning och kompetens är nyckelfaktorer om dagens lagstiftning ska få den effekt som vi alla eftersträvar. Endast med gedigen utbildning kan domare, socionomer, medlare och kanske andra möta, stödja och hjälpa barn och vuxna i deras problematiska och utsatta situation till att fatta för alla så bra beslut som möjligt. Alla vi som har privilegiet att få umgås med barn, små eller lite äldre, vet att barn inte är miniatyrer av vuxna, utan barn är på något sätt en särskild sorts människor. Inte många har fångat det så fint som i visan om det gåtfulla folket som bor i ett främmande land dit vuxna inte har tillträde, detta land där en pojke kan finna ett nytt Samarkand. En pojke blir kungen av träd som sitter stilla bland grenar i trädkungens tron. Där skriver finns det riken som ingen av oss tar ifrån dem. Jag nämner detta därför att barns tankeverksamhet och barns sätt att vara är, som vi alla vet, helt annorlunda jämfört med vuxnas. Det är ju därför som det är så roligt och spännande att umgås med små barn. De får också våra vuxna tankar att flyga åt alla håll och kanter. Den utbildning som är nödvändig gör att reformen måste tillåtas kosta pengar. Det ställs nya krav såväl på dem som har att besluta och döma i vårdnadsmål som på dem som ska medverka i medlingsprocessen. Därför begär vi att regeringen återkommer med besked om hur medlarnas kunskapsutveckling kan utformas och också att man gör en utvärdering av hur i praktiken fungerar. Sammantaget menar jag att de åtgärder som krävs för att betänkandets regelverk ska få genomslag dels tar tid att genomföra, dels inte kan ske utan ekonomiskt tillskott. Därför bör ikraftträdandet skjutas framåt till i stället för att ske nu . Naturligtvis står jag bakom alla våra reservationer. Men för tids vinnande väljer jag att yrka bifall endast till reservation 2. 44 (): Herr talman, kära åhörare och riksdagskolleger! behandlar vi lagutskottets betänkande om nya vårdnadsregler. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 4, men även övriga våra reservationer står jag givetvis bakom. Enligt reservation 4 ska barnen få rätt till juridiskt biträde i alla mål i domstol som rör vårdnad, boende och umgänge. har föräldrarna rätt till juridiskt biträde i dessa mål. Men fortfarande saknas ett biträde för barnen. Det finns alltså inget juridiskt biträde, fristående från föräldrarna, för barnen. Ett sådant juridiskt biträde tror jag skulle kunna verka lugnande i en väldigt konfliktfylld och känslolåst situation, som de flesta skilsmässor där man tvistar om barnen innebär. Det juridiska biträdet skulle alltså bevaka barnets rätt i förhållande till bägge dess föräldrar. Detta är oerhört viktigt. När den egna livskrisen drabbar en förälder kan det vara svårt att hålla isär å ena sidan sin egen ilska och sorg och å andra sidan vad som är bra för barnet. Jag skulle vilja passa på att här från talarstolen påminna om det otroligt viktiga att inte tala illa om den andra föräldern. Det gäller både i och utanför domstol, och det gäller såväl bakom stängda dörrar som offentligt. Barnet är ju av den ena föräldern och av den andra föräldern. Om man talar ned varandra, vad blir då minus ? Jo, det blir 0. Barnets självförtroende går i botten. Detta är jätteviktigt, och detta borde man tänka på mycket mera vid alla domstolsförhandlingar och i alla olika sammanhang. Jag tycker att vi ska börja med att tillämpa den fantastiskt fina portalparagrafen i den nya lagstiftningen: Barnets bästa ska vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge. Vi borde tillämpa den paragrafen här . Jag erbjuder er socialdemokrater som våndas i denna del att vara med och stötta reservation 4 vid omröstningen . Ett annat viktigt område handlar om det växelvisa boendet. Det växelvisa boendet är inte den absolut bästa världen för något barn. Nej, det bästa vore om föräldrar träffade rätt, respekterade varandra och levde lyckliga i alla sina dagar. Men ibland tar sagan tragiskt slut. Då är det viktigt att vi har lagar som skyddar barnen i en situation där föräldrarna, som det ibland kan vara, har svårt att se vad som är bäst för barnet. Det här kan liknas vid att ha en krisberedskap. En bra krisberedskap betyder inte att man går och önskar att en kris ska inträffa utan innebär bara en ökad trygghet. Man kan få för sig att de flesta föräldrar är dåliga för sina barn. Så ser det ju ut när man sitter och tittar på tv. Det verkar som att de flesta föräldrar misshandlar eller begår övergrepp mot barn. Rapporter om misshandel och övergrepp mot barn griper så fantastiskt starkt tag i vårt inre liv, i själen. Fysiskt gör det riktigt ont att se ett barn fara illa. Vi får dock inte börja tro att alla föräldrar är onda, att män är djur eller att kvinnor bakom stängda dörrar blir bestar. Nej, de allra flesta föräldrar är trots allt fortfarande bra för sina barn. De är värdefulla, och de är oersättliga. Barnen behöver få en nära och fin relation till båda föräldrarna. Det är viktigt eftersom barnet, som sagt, är hälften av den ena föräldern och hälften av den andra föräldern. Om risken finns att barn far mer illa av det växelvisa boendet än av att mista en god kontakt med den ena föräldern ska det växelvisa boendet givetvis inte vara aktuellt. Det är dock viktigt att alla alternativ är öppna för domstolen och att inte stänga dörren mot en särlösning eller en speciell lösning som passar ett visst barn. Man måste titta på om barnets bästa ska vara avgörande; det hela får inte lämnas till den ena förälderns godtycke genom ett nej.