prot · GT0997 · 2006-03-29 00:00:00 — måste vi se till att människor inte utnyttjas, vilket många har tagit upp i sina inlägg. Det handlar framför allt om kvinnor som kan råka illa ut i dessa helt nya förhållanden där parterna kanske inte har levt tillsammans. De känner kanske inte varandra så väl. I förslaget ingår också att i den registerkontroll av misstanke- och belastningsregister som görs av den person som bor här i ska också ingå kontroll av barnpornografibrott. Dessutom ska det vara möjligt att utöka kontrollen till att omfatta flera personer. När det gäller återförening med barn känner vi alla tyvärr till att det finns barn som har kommit till tillsammans med vuxna som har påstått sig vara barnets föräldrar men som inte har varit det. En del av dessa barn har farit illa. Det finns exempel på barn som har utnyttjats, misshandlats eller utsatts för olika typer av övergrepp. Det har hänt att barnen har övergivits av de vuxna. har fått ta hand om övergivna barn. Det har också hänt att barn som har vuxit upp i och är svenska medborgare har skickats tillbaka till det ursprungliga hemlandet. Det är ett hemland som de knappt känner, ett hemland där de kanske inte kan göra sig förstådda och där de kanske inte heller hittar sina riktiga föräldrar eller sin släkt. Att detta har kunnat ske beror på att inte har kunnat få fram tillräckligt bra dokumentation som styrker släktskap. kommer alltså att kunna erbjuda jag betonar erbjuda DNA-test i sådana fall där det inte finns tillförlitliga handlingar. På så vis menar jag att vi stärker skyddet för barnen. Vi minskar risken för att barn utnyttjas, och vi minskar risken för att barn utsätts för övergrepp som vi gör familjeåterföreningen enklare. I vissa länder är det svårt att styrka släktskap. Man kanske har en väldigt bristfällig folkbokföring. Man har bristfälliga födelseattester, om de över huvud taget finns. I sådana situationer kan ett DNA-test skynda på handläggningen. Möjligheten till DNA-test finns i de flesta EU-länder. De erfarenheter som man har från till exempel och visar att man i de allra flesta fall har kunnat styrka släktskap med hjälp av DNA. Men det har också visat sig att ett ganska stort antal har dragit tillbaka sina ansökningar eller inte dykt upp vid provtagningen. Jag menar att det här är förändringar där vi tar ett väldigt viktigt steg för att stärka skyddet för barn i familjeåterföreningsärenden. Sammanfattningsvis innebär det här förslaget alltså att vi stärker rättigheterna för människor som vill förenas med någon som bor i det här landet eller i något annat EU-land. Vi förenklar reglerna och kan därigenom korta handläggningstiderna. Handläggningstiderna har varit väldigt betungande för dem som har velat återförenas med sin familj. Vi stärker rättssäkerheten och skyddet för barn och kvinnor så att vi bättre kan förebygga att någon utnyttjas eller utsätts för övergrepp. Det andra betänkandet ska jag inte säga så mycket om. Det innebär ju förändringar som är i samma anda. Det handlar om att förenkla rörligheten. Vi lever i en värld där rörlighet är mycket vanlig. Vi förenklar rörligheten mellan EU:s medlemsstater. En ny status kommer att införas, varaktigt bosatta. Det ger också uttryck för det som redan gäller, nämligen unionsmedborgares rätt att vistas här. 70 () replik: Frågan ligger i luften. Anhörigbegreppet förändrades 1996. gjorde utskottet ett tillkännagivande där man tyckte att regeringen borde utvärdera lagstiftningen när det gäller anhöriginvandring. Man pekade särskilt på de särskilt ömmande fallen, alltså sistalänken-fallen. Jag vill ta tillfället i akt och fråga statsrådet om leveranstiden på översynen. Det är man gjorde inskränkningen i anhörigbegreppet och tog bort sistalänken-bestämmelsen. gjorde socialförsäkringsutskottet sitt tillkännagivande. Det är alltså . kom anhörigkommitténs betänkande. Där talas också om de särskilt ömmande omständigheterna, till exempel sistalänken-anknytningen. I utskottets majoritetstext står det att man bör avvakta en proposition från regeringen . Jag vill fråga statsrådet: Vad är en rimlig leveranstid på förslagen? Det är alltså vi tog bort sistalänken-bestämmelsen. Det är utskottet gjorde ett tillkännagivande. Det är lade sina förslag. Vad är den rimliga leveranstiden? 71 Statsrådet () replik: Jag tror att vi alla är eniga i det som säger, nämligen vikten av att leva nära, vara nära och hålla kontakt med nära anhöriga. Jag talar också av egen erfarenhet. Jag har två barn som lever på andra sidan jordklotet. Att kunna hålla nära kontakt är väldigt viktigt. Vi har en utredning som har presenterat sitt betänkande. Det är nu ute på remiss. Regeringen kommer att bereda det. kommer vi att ha en diskussion om sista länken. gjorde en historieskrivning över olika betänkanden. vet ju att jobbade parallellt med det direktiv som vi arbetade med inom EU. Vi sade att vi måste invänta det. har vi tillsatt den här utredningen som har tittat på möjligheten att utvidga kretsen till att omfatta inte bara maka, make, barn när det gäller rätt till familjeåterförening utan också gamla mamma och äldre föräldrar. Vi har sagt att utredningen ska titta på möjligheten att också införa ett försörjningsansvar kopplat till detta och titta på fördelar och nackdelar med ett sådant försörjningsansvar. Om utredningen inte tycker att vi ska ha ett försörjningsansvar måste vi också titta på kostnaderna för att öppna kretsen och inte ha ett försörjningsansvar. Detta är ute på remiss. Vi återkommer till den diskussionen. 72 () replik: Vi är säkert väldigt överens om det goda syftet och inriktningen. Jag upprepar ändå min fråga. Det är nu den här förändringen gjordes. Det är utskottet gjorde ett tillkännagivande och det är lade sitt förslag. Det pågår en beredning och statsrådet säger att det kommer ett förslag . Vi hoppas på det. Jag upprepar min fråga: Är det en rimlig leveranstid? har ändå gått sedan lade fram sina förslag. Visst ska man tänka igenom den här frågan noga, men jag ifrågasätter att man behöver för att fundera över sådana här frågor som vi egentligen är ganska överens om. Vi säger i betänkandet att det finns skäl att titta närmare på tillämpningen av bestämmelsen som gäller skydd för utsatta kvinnor. Den ska ha en godtagbar nivå. Om det visar sig att översynen föranleder åtgärder vill vi att regeringen ska komma tillbaka med förslag till lagändringar. Vilken leveranstid kan man förvänta sig för den översynen? 73 Statsrådet () replik: Eftersom i sin inledning ställde samma fråga blir det samma svar. Vi har en utredning som är ute på remiss. Vi kommer att bereda det på . Vi kommer att ha en diskussion om fördelarna och nackdelarna med försörjningsansvar, kostnaderna ställt mot detta och vikten av att kunna leva nära varandra. Det är en viktig diskussion. Den kommer att föras . När det gäller den andra delen ska vi göra en utvärdering av reglerna. Det tror jag är väldigt viktigt att göra. Den kommer vi att sätta i gång så snart det är möjligt. När den utvärderingen är klar återkommer vi till . 74 () replik: Jag tycker att man kan dra tre slutsatser av statsrådets föredragning här i kammaren. Regeringen ser uppenbarligen inte några som helst problem med att inte ställa krav i samband med DNA-analysen. Man tycker uppenbarligen inte att det ska få konsekvenser för bedömningen av trovärdigheten vid beviljandet av uppehållstillstånd om man tackar nej. Vi moderater har en motsatt uppfattning mot regeringen i det avseendet. Min fråga till statsrådet är om hon har bättre och tyngre argument än de hon presenterade . Jag undrar varför regeringen helt, och alltså inte delvis, avstår från att ställa några som helst försörjningskrav i samband med anhörigåterförening. Det tycker vi moderater är en grundläggande fråga för trovärdighet i både migrations- och integrationspolitiken. Det är också därför vi har reserverat oss. Jag vill gärna höra en utveckling från statsrådet på den punkten. Slutligen måste jag också ställa frågan: Är det verkligen en förbättring när det gäller frågan om beviljande av uppehållstillstånd för makar och sambor att tyngdpunkten nu helt förskjuts från hur förhållandet ser ut i till vad som har hänt i ursprungslandet? Det blir ju konsekvensen av den lagändring som på regeringens uppmaning står i begrepp att genomföra. Är det verkligen en förbättring att man får ett beviskrav som egentligen inte handlar om huruvida man lever tillsammans i utan om huruvida man har levt tillsammans i ursprungslandet? Det tycker i alla fall vi att man inte kan uppfatta som en förbättring. 75 Statsrådet () replik: Jag anser att detta innebär förbättringar. Vi gör nu ändringar som innebär att vi förenklar detta. Jag tycker att man kan se det på följande sätt. Vad vi gör är att vi utgår från att människor gifter sig av egen fri vilja och att det är någonting positivt. Vi utgår från att om man är gift eller om man har flyttat ihop med någon har man tagit ett stort steg. Det är utgångspunkten. säger vi att vi inte tolererar barnäktenskap, skenäktenskap eller tvångsäktenskap. har vi utrett alla, även när vi ser att det är fråga om två människor som vill gifta sig med varandra. fokuserar vi våra utredningsresurser till att omfatta just de människor där vi kan misstänka att det kan finnas problem när det gäller skenäktenskap eller tvångsäktenskap och så vidare. Jag tror att det är ett betydligt bättre sätt att använda resurserna. Men jag tror att vi är eniga i grunden om att man måste gå in i detta på ett positivt sätt och se att det säkert finns problem, och då måste vi fokusera våra ansträngningar just där. 76 () replik: Jag är inte så förvånad över att statsrådet anser att förslaget är bra. Det hade varit märkligt annars. Men jag måste säga att vi vidhåller vår motsatta uppfattning. Detta är inte bara fråga om en förenkling. Detta kan faktiskt leda till rätt så stora problem när det gäller dokumentationskravet. Hur ska en iransk pojke och flicka som har flytt där den ena parten har flytt till och där det till exempel har varit anklagelser om otrohet, det vill säga att de har levt tillsammans utan respektive släkts medgivande kunna skaffa fram dokumentation om detta? Hur ska man kunna klara av ett sådant beviskrav? Hade det inte varit mycket bättre att i stället se till vad som händer efter det att man har kommit till och efter det att man de facto har börjat leva tillsammans och då göra bedömningen huruvida förhållandet är seriöst eller inte? Det tycker vi i alla fall från moderat sida. Sedan fick jag inget svar på de andra två frågorna om DNA-analysen och försörjningskravet. Men statsrådet har lite mer tid att utveckla dessa saker i nästa inlägg. 77 Statsrådet () replik: Jag ska gå direkt till frågan om problem med DNA. Jag är inte riktigt säker på att jag förstod vad menade med problem. Det är klart att det problem som vi ser när det gäller familjeåterförening är att kunna styrka släktskapet. Vad vi gör här är att vi låter erbjuda människor ett DNA-test så att de kan styrka sitt släktskap. Självklart kan man också se att DNA-test också handlar om identitetsfrågor. Men detta måste också vägas mot barnets rätt till sina riktiga föräldrar. Då menar jag att barnets rätt och skyddet för barnet måste väga över. Så det är klart att ingenting är enkelt. Men jag menar att DNA-test är oerhört viktiga i familjeåterföreningsärenden för barn. 78 () replik: Mycket i detta betänkande är bra. Det är bra att den som är gift i hemlandet får det lättare. Och det är bra att man fokuserar på att förhindra barnäktenskap och skenförhållanden. Jag vill fokusera på dem som inte har varit gifta i hemlandet utan kommer hit genom anknytning. Det är också bra att man får en bättre utredning än detta brottsutdrag. Men när kvinnan det är oftast en kvinna väl är här är det viktigt att man undviker att hon råkar illa ut och blir misshandlad av sin man. Risken finns ofta eftersom hon blir ganska utlämnad åt mannen då hon kanske inte deltar i introduktion eller svenskundervisning och så vidare. Vi har föreslagit att man ska erbjuda någon form av introduktion även för dem som kommer hit genom anknytning och att man fokuserar mycket hårdare på det. Jag vet inte om man kan göra den obligatorisk. Jag skulle vilja att den blev obligatorisk för att kvinnan ska kunna veta vilka rättigheter och skyldigheter som hon har och vad hon kan göra om hon råkar illa ut. Har statsrådet några kommentarer till detta? 79 Statsrådet () replik: Tyvärr ser vi i vårt samhälle att det förekommer våld mot kvinnor. Det handlar om människor som kommer från andra länder, och det handlar om människor som har levt här i hela sitt liv. Våld mot kvinnor måste naturligtvis förebyggas, och brotten måste beivras. Jag tror inte att våld mot kvinnor är någonting som vi kan åtgärda genom migrationspolitik. Men naturligtvis ska migrationspolitiken också vara utformad så att man också i möjligaste mån kan förebygga att kvinnor råkar illa ut. Vi har en uppskjuten invandringsprövning, som det heter, det vill säga att man får ett uppehålltillstånd . Upphör förhållandet får man återvända till sitt hemland. Det är ett sätt och ett instrument för att upprätthålla en reglerad invandring. Men vi har sagt att om det handlar om kvinnor som har råkat illa ut så luckrar vi upp den här tvåårsregeln. Det tror jag är ett sätt att ge kvinnor det skydd som de behöver, så att kvinnan inte blir totalt beroende av mannen i sådana förhållanden. Självklart måste kvinnor få information, och det får de, om de förhållanden som gäller i i fråga om lagar och regler. Det ges information av . Men framför allt när man kommer till får man information via kommunen och andra instanser i samhället. 80 () replik: Tack för svaret, migrationsministern. Det har visat sig att när det gäller våld mot kvinnor som just har kommit till har lagen inte fungerat. Och vi är överens om att vi ska se över den. Men jag menar att det är viktigt att man kanske utvidgar denna introduktion och gör den obligatorisk på något sätt så att kvinnorna inte hindras att gå till denna introduktion. Jag skulle vilja ställa en annan fråga till migrationsministern. Den gäller ansökan före ankomst. splittras ju familjer därför att den ena parten måste återvända till sitt land för att söka uppehållstillstånd med hänvisning till anknytning. Men dagens handläggningstider i asylprocessen och det faktum att många får avslag innebär det att man hinner träffa någon här, gifta sig och kanske få barn. Jag och flera med mig menar då att det borde finnas en möjlighet att göra undantag så att man inte ska tvingas återvända till hemlandet om kvinnan är med barn eller om barn finns i förhållandet. Hur ser migrationsministern på detta? 81 Statsrådet () replik: säger att lagen inte har fungerat. Så långt vill inte jag gå. Det vet vi inte riktigt . Vad som är viktigt är att vi ska genomföra en utvärdering av reglerna. Den utvärderingen kommer att göras så snart som det är möjligt. Jag ska säga något när det gäller ansökan före ankomst. När det handlar om invandring till eller till andra länder ansöker man innan man kommer till det landet. Om jag ska åka och hälsa på min dotter eller min son ser jag till att jag har alla handlingar färdiga för visering och så vidare. Och vill jag flytta dit ser jag till att jag har de papper som krävs för att göra det. Den typen av regler har vi i , och det har man också i andra länder. Som säger har vi asylsökande som kommer hit och som träffar någon och så vidare. Då måste den personen åka tillbaka och söka från hemlandet. Det är huvudregeln. Men det finns också detta som ett svar på fråga undantag. är det inte rimligt att ha de kraven. Om man till exempel väntar barn är det inte rimligt. Då finns alltså undantag i de regler som vi har. 82 () replik: I mitt anförande beskrev jag hur politiken på svensk nivå också har hanterats på EU-nivå. Poängen med det resonemanget handlade om att vi på flera punkter har varit tvungna att anpassa oss till regler som vi i alla fall från vårt håll egentligen inte anser har varit de bästa. Finns det positiva exempel, och det gör det, i andra delar av världen kan vi mycket väl nationellt bestämma hur de reglerna skulle kunna användas. Både i princip och i sak är vi alltså mot den utveckling vi nu ser när det gäller flyktingpolitiken på EU-nivå. Min replik till statsrådet gäller eftersom en tidigare fråga om sista länken redan berörts väntar också jag på det svar som kommer på den frågan DNA-analyserna. Jag tycker mig skönja en något bristande logik i argumentationen från statsrådet. Det som här sägs är ju att det finns exempel på barn som tidigare farit illa helt enkelt därför att de har tagits till av personer som inte är de biologiska föräldrarna och som därmed också betett sig på ett sätt mot barnen som inte är rimligt. och detta vill statsrådet särskilt betona är det fråga om frivillighet; en DNA-analys ska erbjudas. Jag undrar hur stor sannolikheten är att den som vill utnyttja ett barn godtar erbjudandet om en DNA-analys och därmed säger: Okej, det var visst inte mitt barn. Jag har inte anledning att låta detta barn få återförenas med mig i . Tyder inte den argumentation som statsrådet och betänkandet faktiskt med ganska stor tydlighet ger uttryck för på att det handlar om någonting annat än om frivillighet? Annars kommer man ju inte åt de problem som det från statsrådet och i betänkandet sägs vara de man vill komma åt. 83 Statsrådet () replik: När det gäller EU och blev jag faktiskt riktigt glad över anförande. Det lät ungefär som att ingenting gott kommer från EU, utan vi måste slå vakt om vår flyktingpolitik. Det måste det betyda att vi har en väldigt bra flyktingpolitik i åtminstone som uttrycker det. Naturligtvis förhandlar vi om olika direktiv. Jag tror att , som har en bra flyktingpolitik och som har en bra migrationspolitik, fyller en otroligt viktig funktion i de förhandlingarna. När man pratar med varandra och när man förhandlar med varandra måste naturligtvis också kompromisser göras, men jag tror att det man måste se är helheten. Det är oerhört viktigt att vi, om vi nu pratar om flyktingpolitik, får en gemensam flyktingpolitik i de 25 EU-länderna. Det är viktigt för flyktingar att se att det är ett helt stort område, en hel kontinent i stort sett, som har en gemensam flyktingpolitik och som tar ett gemensamt ansvar för de frågorna. Det tror jag alltså är oerhört viktigt. När det sedan gäller DNA vet jag inte om jag riktigt förstår . Om de som uppger sig vara barnets föräldrar inte kan styrka det är det ett problem. Så är det för väldigt många föräldrar som, som jag sagt, kanske inte har handlingar. Då erbjuder man ett test och säger: Det här är väldigt bra. Det här kan du använda. Då kan man väldigt snabbt styrka sitt släktskap. De som påstår sig vara barnets föräldrar får alltså det här erbjudandet och kan styrka hur det är. Kan man inte det påverkas naturligtvis bedömningarna i de här ärendena. Självklart är det den enskilde individen som fattar det beslutet. 84 () replik: Det är synd att jag gjorde statsrådet glad; det var inte min avsikt i det här fallet. (Statsrådet (): Jag förstår det.) Det jag beskrev var hur på punkt efter punkt har varit tvunget att förändra vår flyktingpolitik till det sämre. Det innebär förstås att vi ibland har haft en nationell lagstiftning som är bättre än den som genomförs på EU-nivå så är det men det innebär alls inte att vi på alla punkter är bättre än alla andra länder i världen. ger vi på grund uppehållstillstånd till 11 ½ % av dem som söker det i . Motsvarande siffra på EU-nivå är , så visst har vi en del områden där vi behöver förbättra vår politik. Poängen är att vi kan göra det genom förbättringar av nationell lagstiftning. Vi behöver inte tvingas till just försämrade regler på överstatlig nivå. Både i sak och i princip är vi alltså mot den harmonisering som sker på EU-nivå. Regeringen är för både i princip och i sak. Det är åtminstone en logisk ståndpunkt, även om den leder till en sämre politik än vad vi skulle vilja se. Sedan har vi detta med en DNA-analys. börjar det klarna. Vi har haft ett problem som vi kan vara överens om. Det finns ju ett antal exempel på att människor till har fört med sig barn som inte varit deras egna varefter dessa barn har farit illa. Sådan är situationen . säger statsrådet: oss införa ett erbjudande om en DNA-analys. Om man inte går med på det påverkar det förstås utfallet i frågan. Jaha, nu börjar vi närma oss det som reserverade sig till förmån för, nämligen att erbjudandet inte alls är ett erbjudande utan mer är något av en press eller ett tvång. Det stämmer dock dåligt överens med det förslag till beslut vi har. Det står där: Någon skärpning av beviskravet är således inte avsedd. Jag tror, herr talman, att vi här har att göra med en bristande logik, och den syns. På våra bord ligger nämligen ett betänkande där avsikten är att öppna för att sätta en ökad press på den sökande att avlämna ett DNA-prov i de fall där man varit tveksam om identiteten. Dock kläs det i ord om att vara ett erbjudande därav vår reservation och vår farhåga. 85 Statsrådet () replik: Det är glädjande att börjar förstå. Nej, anledningen till att människor har kunnat återförenas med barn som inte är deras riktiga barn är att man har sänkt just beviskraven. Människor har kommit och sagt: Vi vill återförenas med make eller maka i . Vi kan kanske inte styrka identiteten, och vi kan inte styrka att alla de här barnen är våra barn. Men vi vill komma till och återförenas som en hel familj. Det har varit svårt för att utreda. Det har inte funnits födelseattester och papper. Vad ska man då göra? Till slut har det blivit så att man, för att inte förhindra en återförening, sakta men säkert har sänkt kraven. Vad vi menar nu är att vi måste ha de krav på bevisning som vi från början bestämt. Då är DNA-test ett instrument för att människor ska kunna visa att det påstådda släktskapet faktiskt är ett släktskap. 86 () replik: Först vill jag uttrycka min uppskattning över att migrationsministern finns med oss här i debatten. Jag tycker att det är viktigt att ministern är här när vi debatterar dessa frågor. När man är den som sist har replik är de flesta frågorna ställda. Frågorna från , och hade också jag nedskrivna på mitt papper. Men jag kan ta upp frågan om försörjningsansvaret. Jag satt med i . Där var vi ganska överens om att det skulle kunna vara en möjlighet för dem som vill ta hit sina föräldrar och som kan åberopa att de verkligen vill ställa upp och hjälpa sina föräldrar att visa att man också tar ett ekonomiskt ansvar. Frågan är om inte det skulle kunna vara en möjlighet. Det är många som har hört av sig om just det och sagt att de är beredda till det bara de får möjligheten att ta hit sina nära och kära. Sedan är det frågan om rimlig tid. Hur är det egentligen? Det är lätt att man gömmer sig bakom fraser där man inte riktigt kan greppa vad det innebär . Den sista fråga som ställde var om möjligheten att få söka uppehållstillstånd i . Där behöver vi verkligen bli generösare. Jag känner till åtskilliga fall där det handlat om ungdomar där kvinnan har varit gravid och mannen har fått åka tillbaka och haft stora svårigheter i sitt hemland att få de tillstånd som krävs för att få vara här. Det är inte rimligt. Det är viktigt att migrationsministern verkligen vidtar åtgärder så att detta inte upprepas. 87 Statsrådet () replik: Jag möter många människor som säger till mig: Jag vill att min gamla mamma ska komma till och få ett uppehållstillstånd i . Jag är beredd att betala för det och försörja henne. Jag antar att också har mött sådana människor. Det är enskilda individer, men om vi ska ha ett system med försörjningsansvar blir det inte särskilt lätt. Det visar också den utredning som är ute på remiss. Det är inte helt okomplicerat. Hur ska försörjningsansvaret upprätthållas? Om man inte kan försörja sin gamla mamma, som kanske har varit här ganska länge, ska gamla mamman då återvända till sitt hemland? Hur ska det se ut? Vad är det som ska ingå i försörjningsansvaret?