prot · GT0963 · 2006-01-27 00:00:00 — Jag kan också förstå att vi behöver utbildning kring det, men jag tycker inte att den utbildningen ska komma från ett land som konsekvent använder vapnen mot fredliga demonstranter. Självklart gäller det inte endast dem, men jag har själv stått för att ta ett exempel från verkligheten i en fredlig demonstration som blivit beskjuten med dessa nästan dödliga vapen. Jag har vänner i fredsrörelsen som blivit beskjutna med sådana vapnen. Att deltar i den typen av konferenser kommer av israelerna att tolkas som ett stöd för deras krigföring. Därför tycker jag att det är olämpligt. 30 Försvarsminister (): På en punkt är och jag alldeles överens, nämligen att ledtråden med koherens är en viktig del av vår politik för att skapa bättre livsförhållanden för oss också i det här landet just med tanke på hur vi arbetar internationellt. Försvarsområdet är en del av det. En försvarsminister har emellertid att även väga in vad vi behöver i form av särskilda insatser för vår egen kompetens och vårt eget försvar. Då blir det ibland en konflikt med koherensprincipen. Anledningen till att jag inte har ansvaret för vapenexportfrågorna är just att jag av försvarsskäl kan ha ett intresse av att driva ett samarbete och en kontakt. Det måste då vägas ihop till en större helhet. Det finns alltså restriktioner när det gäller hur kan uppträda på materielsidan. Däremot har inte valt att ha en reglering av import av försvarsmateriel. Om det gör lite lugnare kan jag säga att hans interpellation liksom andra frågor innebär att frågan om vad som vore bra ständigt är levande för mig. har dock inte valt att isolera ställen som vi är kritiska mot. Vi har sagt att när det finns en internationell bojkott, eller ett beslut om det, då ska vi naturligtvis inte sälja vapen. Det här är en fråga där man ständigt blir prövad, och jag vet inte var den till slut landar. Utredningen om försvarsmaterielexport bereds just nu i . Det är en svår avvägning eftersom inte heller isolering alltid är vägen till lösning för de människor som ytterst är utsatta. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2005/06:186 om förhållandena på 31 Statsrådet (): har ställt frågor till mig om vilka åtgärder jag avser att vidta för att följa upp verksamheten vid . beslut får stora konsekvenser för enskilda människor, och höga krav måste ställas på professionalism och yrkesetik i verkets arbete. Myndighetens verksamhet måste bedrivas på ett rättssäkert sätt, och asylsökande ska få ett humant och korrekt mottagande. Genom den nya utlänningslagen sker en rad förbättringar av asylprocessen. tar i sin interpellation upp några enskilda händelser på som det rapporterats om i massmedier. Min bild är att händelserna inte är karakteristiska för myndighetens verksamhet. har ca 3 000 anställda. Generellt är verkets personal mycket medveten om det ansvar myndighetsutövning innebär, och deras arbete präglas av humanitet och respekt för enskilda. anställda har ett mycket svårt uppdrag. För att klara detta på ett så bra sätt som möjligt behöver personalen stöd och vägledning. Det är också nödvändigt med en kontinuerlig diskussion inom verket om förhållningssätt och etiska frågeställningar. Regeringen fattade beslut om att inrätta ett etiskt råd hos . Beslutet innebar att det etiska råd som redan fanns inom verket, som tillkommit på myndighetens eget initiativ, fick en stärkt ställning och en tydligare roll. Ett etiskt råd bör kunna vara ett reellt stöd när det gäller att konkretisera etiska värden i det dagliga arbetet. Jag välkomnar vidare att nu vidtagit ytterligare åtgärder, både för att utreda de aktuella händelserna och för att stärka arbetet med etik och bemötande inom myndigheten. Ett åtgärdsprogram har initierats som bland annat innebär att en sökandeombudsman med uppgift att ta till vara de sökandes intressen inrättats, att myndighetsutövningen vid verkets samtliga mottagningsenheter ses över och att större vikt ska läggas på frågor om bemötande och etik i verkets interna utbildningsprogram. Regeringen följer kontinuerligt verksamhet. Det sker exempelvis genom verkets rapportering till regeringen och genom en kontinuerlig myndighetsdialog. Som jag tidigare uttalat avser jag nu att noggrant följa fortsatta arbete i här aktuella avseenden och försäkra mig om att de åtgärder som vidtas ger effekt. Regeringen har i linje med detta, så sent som , uppdragit åt att redovisa resultatet av det åtgärdsprogram som jag tidigare nämnt. Angående åldersbestämningar har jag fått information om att verket har utarbetat ett förslag till nya riktlinjer för åldersbedömningar. Verket samråder nu med om förslaget eftersom man vill få tillgång till expertkunskap innan ett beslut om riktlinjerna fattas. 32 (): Jag tackar ministern för svaret, men jag är inte nöjd. har mer än vanligt hamnat i fokus i debatten genom ett antal händelser av olika karaktär. I somras uppdagades att en handläggare ägnat halva arbetstiden till att porrsurfa, visade det sig att personal på firat avvisningar med tårta och , och innan den värsta uppståndelsen hunnit lägga sig kom rapporter om asylsökande som behandlats på ett mycket ovärdigt sätt en blind man blev illa bemött, och en liten sjuk pojke med blödande mun fick inte ens hjälp till varma kläder mitt . senast har det visat sig att inhyst asylsökande i hus som blivit utdömda av . Det var rent livsfarligt att bo där, med elledningar som låg lösa. Det som är skrämmande och verkligen gör mig bekymrad är att dessa händelser inte utspelat sig på en och samma ort. Tvärtom har de varit utspridda över hela landet. I policydokument, Den sökande i centrum, står bland annat att man ska visa respekt för varje enskild individ och att man ska stödja den sökande. Hur mycket har man stött den sökande, och var finns respekten, när personalen firar avvisningar med tårta och ? Det är dock välkommet att nu tagit tag i frågan och att ministern kommer att följa utvecklingen. Hur har det då kunnat uppstå sådana missförhållanden? Självklart har ledning, både den tidigare och den nuvarande, ett stort ansvar. Det yttersta ansvaret för situationen på har emellertid migrationsministern och regeringen, både när det gäller att sätta de ekonomiska ramarna och ramarna för själva asylpolitiken. personal har ett tufft arbete med att genomföra regeringens alltmer hårdnande asylpolitik, som innebär att allt färre får stanna. Misstänkliggörande uttalanden från ministrar sprider sig också ned i organisationen, till exempel uttalande om kriminella ryssar och ministerns eget uttalande om att det skulle vara en humanitär katastrof om alla apatiska barn fick stanna. Anslagen varierar år . Personal sägs upp och ny kommer till. som personalen ska handlägga ärenden som är livsavgörande för människor lever man under ständiga omorganisationer. Vi har hört en siffra om tre omorganisationer . Självklart påverkar detta kvaliteten på verksamheten och kompetensen hos personalen. uppmärksammar också problemet i sin rapport . I sin januariprognos har sagt att det saknas . Konsekvenserna är att man kan behöva säga upp halva personalen, vilket får förödande följder för de asylsökande. För mig är det helt ofattbart hur ska kunna komma till rätta med attitydproblemen utan att åsidosätta rättssäkerheten, som resurserna kanske måste minskas drastiskt. Jag vill fråga migrationsministern vad hon tänker göra åt detta. 33 Statsrådet (): Det var mycket som tog upp, så det är svårt att veta exakt vad hennes fråga syftar på. Först och främst vill jag säga och det har jag uttalat tidigare att det naturligtvis inte är acceptabelt att man firar enskilda avvisningar med . Det har jag uttalat väldigt tydligt. Det har generaldirektören på uttalat tydligt, och det har också facket på gjort. De människor som kommer till och söker asyl ska naturligtvis behandlas med respekt och få ett bra mottagande. Den som har fått ett avvisningsbeslut ska få stöd i sitt återvändande. Det är uppgift, och det är naturligtvis ett svårt uppdrag. Därför är det också viktigt att man håller diskussionen om bemötande vid liv. Man måste kunna möta en asylsökande med respekt även om man är trött eller har mycket att göra. För att klara det krävs mycket stöd, och det var också skälet till att regeringen ändrade i instruktion och tillsatte ett etiskt råd. säger att en hårdnande asylpolitik är orsaken till allt detta. Det har upprepat så att det verkar ha blivit en sanning för henne. Men vad är det som har hårdnat? Jag skulle vilja berätta något om vad vi har gjort . Vi kommer att genomföra den största reformen i svensk rättshistoria, som kammarrätten uttryckte det. Vi kommer att lägga ned och föra över ärendena till allmänna förvaltningsdomstolar. införs en ny utlänningslag där vi utvidgar flyktingbegreppet så att det också omfattar människor som förföljs på grund av sitt kön och sin sexuella läggning. Vi utvidgar också själva skyddsgrunderna så att skyddet omfattar också människor som kommer från länder där det kanske inte finns direkt förföljelse men där det är mycket svaga strukturer för skydd av människor. Vi har arbetat med att förstärka skyddet för ensamkommande barn, och vi genomför nu att kommunerna kommer att ta över mottagandet av de ensamma barnen. Vi renodlar uppgifterna mellan kommunerna och så att ska ansvara för utredningar och beslut av asylärenden och kommunerna ska ansvara för mottagandet av asylsökande. Vi har arbetat med att öppna upp processen också på och se till att det underlag som bygger på blir allmänt känt. Det är en lång rad reformer på det här området som inte går i linje med någon hårdnade flyktingpolitik. Dessutom kom en utredning som visar att har den i särklass högsta bifallsfrekvensen när det gäller människor som kommer hit och söker asyl. Det måste finnas en balans i den kritik som riktas mot flyktingpolitiken. 34 (): Balans är viktigt. Jag tycker att det är bra att ministern vill följa upp vad som händer på , och jag tycker att det är bra med den nya instans- och processordningen och den nya lagen. Men det jag talar om är vad som har hänt i det förgångna. Det har gjorts märkliga uttalanden, och det har inte alltid funnits en rättssäkerhet på . Just på är det mycket viktigt att det finns rättssäkerhet. kommer att vara en viktig länk i kedjan i den framtida asylprocessen. Därför får det inte förekomma några konstigheter där. Det behövs för att man ska skapa förtroende för hela asylprocessen. Personalen har en ohållbar situation. Visst har det förts en hårdför asylpolitik i landet. Jag och har haft många debatter där jag har fört fram olika skäl och exempel. Jag ska inte ta några exempel , men det finns många exempel på att man har misslyckats i asylpolitiken. Varför finns det så många gömda människor ? Det måste ju vara något som är fel när man inte vågar återvända till sitt hemland. Det är bra att har tagit fram sexpunktsprogrammet. Men det räcker inte, och vi i tycker att man kanske borde ha en lag liknande den som gäller för vård och omsorg, alltså en lex eller en lex , som innebär att en medarbetare som upptäcker att en kollega bryter mot de etiska reglerna ska anmäla detta. Precis som säger i sitt svar vill de anställda ta avstånd från oetiska händelser. Genom en sådan lag skulle de få möjlighet att göra det. Men det är inte bara i attityder och mottagande som det finns brister på utan också i själva handläggningen. Då kommer vi till frågan om åldersbestämning av ensamkommande barn. Visst har det gjorts en hel del för de ensamkommande barnen bara de får vara barn. Jag har ställt ett flertal frågor om detta till . gjorde en undersökning där man konstaterade att man i de allra flesta fall inte följde bestämmelser. Likafullt svarade mig : Jag utgår därför från att följer rekommendationer när det gäller medicinsk åldersbestämning. Den här gången säger ministern: har verket tagit fram riktlinjer, och man ska samråda med . Kanske ministern redan första gången jag ställde frågan borde ha kontrollerat hur det verkligen låg till, nämligen att man inte följde bestämmelserna. Då hade kanske några av barnen fortfarande fått betraktas som barn och inte behövt bo bland vuxna och fått gå i skolan. Och så kvarstår min övergripande fråga om de ekonomiska resurserna på . Själva säger de att det saknas nästan 1 miljard. Hur ska man lösa de problemen? 35 Statsrådet (): Det är glädjande att tycker och säger att det som görs faktiskt är väldigt bra och att det vi nu talar om är det som har hänt i det förgångna. Det är det vi diskuterar. Det har gjorts en väldig massa saker på det här området. Vi har ökat öppenheten och tillgängligheten på och även i andra instanser genom att vi nu inför en domstolshantering på området. Låt oss återgå till personalen. betonade att det är mitt ansvar vad som händer på . Det tycker jag också. Jag har det yttersta politiska ansvaret, och jag vänder mig emot att man gör väldigt generaliserande uttalanden om personalen på . Man har 3 000 anställda på . När det gäller de händelser som vi nu läser om i medierna är min bild att detta inte är någonting som är generellt. Jag tycker inte heller att man utifrån enskilda händelser ska generalisera och säga att 3 000 människor gör ett dåligt jobb. Det vänder jag mig emot. Sedan är ju uppdrag att ge stöd till människor som har fått ett avvisningsbeslut. Det är inte så att personal, som ska hjälpa människor att återvända, plötsligt kan ändra de beslut som finns, utan deras uppdrag är just att se till att människor återvänder. Det kan man göra på ett bättre sätt och ett sämre sätt, självklart, men det viktigaste är att säga att det inte är de som fattar besluten om att människor ska återvända. Detta kommer också att bli väldigt tydligt när det är domstol som bestämmer att den här personen ska återvända. Det kan naturligtvis inte tjänstemän ändra på. Deras uppdrag är att människor ska återvända, och det ska man göra så bra som möjligt. Jag tar gärna debatten, och jag tar gärna emot kritik. Men jag blir faktiskt väldigt upprörd när man generaliserar och dömer ut en hel myndighets verksamhet på några enstaka händelser. Jag menar också att väldigt mycket har gjorts på . Man har ökat öppenheten, och man har tagit emot väldigt många människor för att visa hur man arbetar. Jag skulle önska att faktiskt gjorde besök på olika enheter och diskuterade med personalen de olika svårigheter som personalen möter. Återigen: Det är ett svårt uppdrag, och jag tror också att behöver stöd för att kunna klara det på bästa sätt. Man behöver stöd av sina uppdragsgivare: regering och riksdag. Det personal utför är nämligen ett demokratiskt uppdrag. 36 (): Den här debatten om kommer säkert att fortsätta. Det är en väldigt viktig länk i kedjan när det gäller asylprocessen. För att alla ska kunna ha förtroende för hela asylprocessen måste det också fungera på . Jag kan tala om för att jag har besökt ett antal enheter på . Visst, detta gäller inte alla, men det gäller en hel del. Och som jag sade till migrationsministern: det rimligt att ha tre omorganisationer med personal som kommer och går och ständiga ändringar i anslagen? Och jag har fortfarande inte fått svar på hur det kommer att gå när det gäller prognos där man säger att man saknar närmare 1 miljard och kanske måste säga upp halva personalen. Jag har pratat med många människor som jobbar och har jobbat på . Många tycker att det är jobbigt. Det har varit en jobbig period med så många omorganisationer. Som jag framförde i mitt förra anförande har vi dock ett förslag, eftersom vi inte tror att alla beter sig på det oacceptabla sätt som en del har gjort, om en möjlighet till något liknande som finns inom vården med lex och lex , det vill säga att man ska kunna tala om ifall någon beter sig på ett oetiskt sätt. 37 Statsrådet (): säger att inte alla beter sig så här på men en hel del. Jag vänder mig fortfarande mot den typen av uttalanden. Vi har sett händelser, men vi vet också att verket arbetar oerhört intensivt med bemötandefrågor. Man får nu också stöd genom det , och man har ett sexpunktsprogram som man arbetar väldigt hårt med för att ge personalen det stöd som den behöver. När det sedan gäller ekonomi har vi fått in en prognos. Det är någonting som ingår i vårens budgetarbete självklart. Vi har sett att antalet asylsökande har minskat. hade vi, om jag inte missminner mig, 33 000 asylsökande. Sedan har det gått ned till 23 000, och var det ungefär 17 000. Självklart blir då kostymen vad gäller asylsökande för stor och måste minska, och det måste göras på ett så bra sätt som möjligt. Detta tittar vi naturligtvis på. Sedan tror jag att både jag och också själva kan påverka ekonomi. Vi har ungefär 4 000 människor i mottagningssystem med uppehållstillstånd, som alltså inte kommer ut i våra kommuner. Där tror jag att vi kan arbeta mycket för att se till att kommunerna faktiskt tar emot de asylsökande som har fått ett bifall av eller . Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2005/06:171 om asylsökande från 38 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att den senaste utvecklingen i blir känd för utlänningsmyndigheterna och avspeglas i besluten om uppehållstillstånd. Vidare har han frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa att den som flyr undan förföljelse får rätt till skydd i . har även frågat mig på vilket sätt jag vid besöket i framförde den svenska synen på mänskliga rättigheter. Avslutningsvis har frågat mig vad som var avsikten med min resa till . Den sociala och ekonomiska situationen för större delen av befolkningen i är svår, särskilt för internflyktingarna. Av befolkningen beräknas leva på eller under fattigdomsgränsen. Omställningen från planekonomi till marknadsekonomi har gått trögt. Brist på demokrati och insyn i myndigheternas förehavanden samt korruption är problem som genomsyrar hela samhället. Behoven av att utveckla demokratins funktionssätt är således stora, precis som behovet av åtgärder för att stärka respekten för mänskliga rättigheter. Dock utgör den allmänna politiska och ekonomiska situationen i inte i sig något asylskäl. Bedömningen av asylsökande från liksom från andra länder görs individuellt. De personer som har asylskäl och som skulle riskera förföljelse vid ett återvändande till ska beviljas uppehållstillstånd. Det är av stor vikt att de asylutredningar som görs är detaljerade och noggranna för att de ska kunna ligga till grund för individuella bedömningar av sökandenas skyddsbehov. och inhämtar kontinuerligt detaljerad och aktuell kunskap om förhållandena i . Alla asylsökande får sin sak prövad gentemot de kriterier för flyktingskap som slås fast i och som framgår av den svenska utlänningslagen. Skyddsbehov som inte omfattas av regler men som har sin grund i andra konventioner, som till exempel om de mänskliga rättigheterna och , prövas också enligt utlänningslagen. Alla asylsökande har möjlighet att få sin sak prövad av två instanser. En individuell bedömning görs av asylskäl och humanitära skäl. Detta gäller oberoende av medborgarskap. När det gäller fråga på vilket sätt jag i framförde den svenska synen på mänskliga rättigheter vill jag säga följande. I det internationella samarbetet om asyl- och migrationsfrågor uppmärksammar situationen för de mänskliga rättigheterna i enskilda länder. är medlem av , och ratificerade om de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. har liksom alla andra länder ett ansvar för att dess åtaganden när det gäller mänskliga rättigheter omsätts i nationell lagstiftning. Så har också skett, men tillämpningen av lagstiftningen är långtifrån tillfredsställande. Vid mitt besök i framhöll jag vikten av att utveckla ett rättssamhälle där rättssäkerhet och lika rättigheter gäller oavsett medborgarskap eller etnicitet. Ett viktigt led i strävan mot detta är uppbyggnad av det asyl- och migrationspolitiska rättssystemet. Avslutningsvis vill jag säga att det huvudsakliga syftet med besöket i var att, med utgångspunkt i frågeställningen vad som driver människor på flykt, få en bild av den allmänna situationen i landet, liksom av situationen för det stora antalet internflyktingar. Jag ville också få en uppfattning om vilka insatser som regeringen i landet liksom UNHCR och andra internationella aktörer gör i olika avseenden. 39 (): av dem som sökte asyl bedömdes av svenska myndigheter möta kraven för flyktingstatus enligt . Lejonparten av dessa var under de tidigare åren. Det har successivt blivit allt färre som har kommit att bedömas som flyktingar av de svenska utlänningsmyndigheterna. Man ligger något . Det är lite märkligt, för i andra EU-länder bedöms betydligt fler personer vara flyktingar. I EU:s 25 medlemsländer beviljades i genomsnitt av de sökande flyktingstatus. Det är ungefär samma grupper av flyktingar som kommer till som kommer till de andra EU-länderna runtom , ändå bedöms så väldigt få av de svenska utlänningsmyndigheterna som flyktingar. Detta syns inte bara i statistiken. Det syns också bland de människor som vi som arbetar med flyktingpolitik och flyktinglagstiftning möter. En av de människor som jag har mött, som jag vill ta upp som exempel på den ganska märkliga skillnaden mellan svensk flyktingpolitik och annan flyktingpolitik i , är Namik Abbasov. Namik Abbasov är en medborgare från . Han flydde från på grund av att han som politiskt oppositionell i landet riskerade förföljelse och riskerade att utsättas för de övergrepp mot de mänskliga rättigheterna som också migrationsministern i sitt svar till mig medger finns i . När han kom till var han med och författade en skrift, The Regime the Post-Soviet Reality. Den skriften presenterades på flera seminarier i . När han här i presenterade skriften fanns det en risk att personer med anknytning till regimen i på olika sätt skulle komma att trakassera honom eller vara farliga för honom. Den här risken var så stor att svenska polismyndigheter såg till att på olika sätt ge honom beskydd vid möten han hade i . Här, för att använda utlänningslagstiftningens språk, hyste han alltså välgrundad fruktan för förföljelse inom landet. Ändå fattade myndigheterna ett avslagsbeslut för Namik Abbasov. Han var inte att betrakta som flykting. Han skulle inte ens få stanna i utan skulle avvisas till . I fanns det alltså risk för förföljelse, men i fanns det för samma person inte risk för förföljelse. Den azeriska regimen skulle möjligen kunna få tag på honom här men inte i . Logiken är hårresande. har en alltför hård bedömning av vilka som betraktas som flyktingar, herr talman. Situationen i är väldigt svår, speciellt för etniska minoriteter, för internflyktingar och politiskt oppositionella. De mänskliga rättigheterna kränks, och man når inte på något sätt upp till konventioner. Man kan hoppas på en framtida utveckling som är bättre, men man är inte där . Därför bör många av de människor som kommit hit få en möjlighet att stanna. Det var mot den bakgrunden jag skrev den här interpellationen till , för att slå vakt om artikel 14 i , att den som löper risk för förföljelse också ska kunna få en från denna. Det ger så klart ett hopp när säger att hon åkte till för att informera sig om situationen, ett hopp om att hon såg hur det ser ut där och därmed också gör tydligt för de svenska utlänningsmyndigheterna att den svenska lagstiftningen ger möjlighet till från förföljelse för den som flyr från sådan. Men rädslan som finns i det hoppet är att det fanns ett annat syfte med resan också, att syftet på något sätt var en del av att teckna avtal eller skaffa möjligheter för att ta tillbaka personer som avvisas ur till en osäker framtid i . Jag skulle därför vilja fråga migrationsministern om det på något sätt under resan till diskuterades återtagande av flyktingar eller diskuterades avtal om återtagande av flyktingar. 40 Statsrådet (): Jag tror att och jag är överens om väldigt mycket. Vi är överens om att människor som är förföljda och hyser välgrundad fruktan för förföljelse ska få en i . Så ser också den svenska lagstiftningen ut.