prot · GU0944 · 2006-12-20 00:00:00 — Myndigheten läggs ned, men forskarna på myndigheten måste väl finnas kvar? Och forskarna på myndigheten måste väl, som alla andra forskare, ha intresse av att ansöka om pengar för att forska? Vi ökar anslaget till forskningen med 200 miljoner. Så det är väl bara att ansöka om dessa pengar och forska om de frågor som man tycker är intressanta. Det finns alltså ingen anledning för att vara orolig. Det kommer att fortsätta forskas på området. Nej, arbetslöshet är inte massarbetslöshet. Men om vi räknar med dem som är sjukskrivna och som vill rehabiliteras men inte har fått rehabilitering, om vi räknar med de sjukskrivna som skulle kunna utföra något annat arbete men som inte får möjlighet att göra det på grund av den rigida arbetsmarknad som vi har, och om vi räknar med dem som befinner sig i arbetsmarknadsåtgärder och som gärna vill komma ut på arbetsmarknaden så hamnar vi på gränsen till massarbetslöshet. Och jag hoppas verkligen att vi ska kunna se hela arbetslösheten och inte bara det som kallas för öppen arbetslöshet. Det finns också många studenter som skulle vilja jobba. Men det finns inga jobb, och därför studerar de. Det är jättebra med utbildning, men det är också bra att vi har människor i arbete. Med den demografiska verkligheten som vi har framför oss så kommer flera att behöva jobb. Och måste vi se till att det finns jobb så att flera också kan arbeta. 186 () replik: redogjorde väldigt sakligt för den skeva fördelningen av resurser mellan män och kvinnor i det svenska samhället. Då återkommer vi till det problem som jag tog upp i mitt inledningsanförande, nämligen att fördelningen av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män blir mer ojämn med den politik som regeringen föreslår. A-kassereformen i alla sina delar drabbar kvinnor allra hårdast. Detsamma gäller försämringarna i sjukförsäkringen. Det handlar om de försämrade villkoren för förtidspensioner när de ska gå i pension. Det beramade jobbskatteavdraget som man gärna talar om i procent ger ju i pengar väsentligt mer till högavlönade män än till lågavlönade kvinnor. Det är de som får minst. Den slopade förmögenhetsskatten är ju en gåva bara till förmögna män. av dem som kommer att få nytta av det är män och så vidare. Man kan som sagt var inte hitta på att man har en jämställdhetspolitik som är någonting annat än den politik som man bedriver. Man kan inte tala om att man ska förflytta resurser från män till kvinnor och sedan göra precis tvärtom och säga att vi har ett avdrag för hushållsnära tjänster till exempel. Det är ju också bara en stor överföring av gemensamma resurser till en liten samling förmögna hushåll som ska köpa sig fria från städningen i sina egna hem. Och vilka är det som ska göra den städningen? Ja, det är lågutbildade, lågavlönade kvinnor. Jag vill till och med minnas att i ett program som man presenterade för inte så länge sedan hade det här med avdrag för hushållsnära tjänster under integrationspolitik. Det vill säga att det är invandrade kvinnor som ska ha de här arbetena. Det är alltså skattepengar som man då ska använda för att ge till redan förmögna personer för att de ska slippa städa hemma. Och det kallar man en jämställdhetsåtgärd. 187 Statsrådet () replik: Det är så tråkigt när man diskuterar viktiga frågor att det vulgariseras på det sätt som faktiskt är inne på att göra. Ja, hushållsnära tjänster fanns i integrationsprogrammet. Hushållsnära tjänster fanns i tillväxtprogrammet. Hushållsnära tjänster fanns i jämställdhetsprogrammet. Det fanns i många olika program därför att det är tillväxten vi fokuserar på. Vulgarisera inte de andra partiernas politik! Jag har inte hört ett enda förslag från dig om hur du vill lösa problemen med jämställdhet. Och vi kan inte stå här i retoriken och lura medborgarna där ute med att det här är någonting som skulle kunna fixas på en gång. Det kan det inte. Vi anstränger oss alla på olika sätt. Den här regeringen säger att den satsar på jobben, och det är det som vi kommer att satsa på. Om du vill satsa på a-kassan och om du vill satsa på sjukersättning är det er politik. Vi satsar på jobben. De sjuka ska rehabiliteras och komma tillbaka till arbete för att de riktigt sjuka som absolut inte kan rehabiliteras, som inte kan komma tillbaka till arbete, faktiskt ska kunna få sina ersättningar. Att vi över huvud taget börjar diskutera neddragningar av ersättningar beror ju på att vi har för många människor med ersättningar. Det har vi för att den regering som ni har stött er på inte har skapat de jobb som människor behöver och för att den regering som ni har stött er på inte har satsat tillräckligt mycket pengar på vården, så att människor kan rehabiliteras. Det är det som det handlar om. Du står här och beskyller oss för saker som du och de andra, i regeringen, har åstadkommit. Men vi sätter stopp för det. Människor ska rehabiliteras. Människor ska ut i arbete. Arbetslösa ska in i jobb. Det är det som det handlar om. Man vill inte ha , inte , inte . Man vill ha , och det kan man bara få om man arbetar. Det är det här vi erbjuder väljarna. Det är detta vi fick mandat att utföra när vi vann valet. 188 () replik: Det är festligt att det framställs som att antingen satsar vi på bidrag och sjukersättning och generell välfärd eller så satsar vi på jobb. Det är ju inte så. Man kan satsa på bådeoch. Man kan faktiskt se den generella välfärden som någonting sammanhållet, som omfattar generösa ersättningar från socialförsäkringen, generösa ersättningar i a-kassan och en stor och väl fungerande offentlig sektor med bra sjukvård, bra barnomsorg, bra äldreomsorg och goda arbetsvillkor för dem som jobbar där. Den kombinationen står vi för med vår politik genom att vi vill satsa på nya jobb i den offentliga kvinnodominerade sektorn och bibehålla trygghetssystemen. Det finns ingen som helst motsättning i det, och de jobb som vi har föreslagit är fullt ut finansierade. Det finns ingen som helst tvekan om det. Det skulle var och en veta om de hade gjort sig besväret att läsa vår budgetmotion. Vi har ju suttit och lusläst budgetpropositionen. Det vore ju trevligt om också majoritetspartierna läste de förslag som oppositionen lägger fram innan de börjar påstå att saker och ting inte går att finansiera. Vi har mängder med konkreta förslag på hur man ska åstadkomma jämställdhet, inte över , men det är väl riktade åtgärder som vi vet skulle förändra maktförhållandena ganska snabbt. Kvinnor vill, som sagt, gärna jobba hellre än att vara arbetslösa. Men en av nyckelfaktorerna i det sammanhanget är ju vad kvinnor vill ha. Det är fasta jobb på heltid, och det vill vi arbeta för med vår politik. Borgarna, däremot, vill inte lagstifta om rätt till heltid. Man vill utöka möjligheterna att anställa folk på otrygga, korta visstidsanställningar, och där är kvinnor överrepresenterade. De här personerna är inlåsta i arbeten där de är tvungna att utnyttja a-kassan med jämna mellanrum. Och den a-kassan sänker ni nu utan att lösa de problem som gör att de är hänvisade till a-kassan. 189 Statsrådet () replik: Ja, det där var nästan nyckelorden: De är hänvisade till att använda a-kassan med jämna mellanrum. Ja, använder man den med jämna mellanrum, det vill säga att det är in och ut på en fungerande arbetsmarknad, behöver man faktiskt inte oroa sig. För a-kassan är . Kommande är den . Det är väldigt många dagar som det handlar om. Människor ska inte vara arbetslösa längre än . Och när de har varit arbetslösa säger vi att det är nystartsjobb. För oss är det då . Människor ska in i arbete fortare än så. Och får de ersättningar på den nivå som vi talar om. Men, herr talman, det kan ju inte behövas en ekonom för att man ska fatta att det inte går att satsa på allt. Det går inte att säga att vi ska ha sex timmars arbetsdag, vi ska ha friår, vi ska ha ersättningar till dem som vill, vi ska ha bidrag, och ska vi ha pengar att satsa på vård, skola, omsorg. Det går inte, . Matematiken är enkel. Man måste se till att det finns människor som producerar tjänster och varor för att vi ska få pengar. De pengarna används bland annat till den offentliga sektorn. Ju flera som betalar skatt till kommuner och landsting, desto mer kan faktiskt landstingen och kommunerna anställa. Det är det som det handlar om. Att betala skatt på skattepengar genererar inte nya pengar. Att de som jobbar inom offentlig sektor också betalar skatt betyder inte att det är nya pengar. Nya pengar kan bara komma från dem som arbetar i privat näringsliv, och de pengarna använder vi till den offentliga sektorn. Det är det som vi ska satsa på. Vi måste ha mer pengar till den offentliga sektorn. 190 (): Jag ska ägna det här anförandet åt , och det gör jag till stora delar trots att frågan har varit uppe under dagens debatt. Anledningen till att jag gör det är helt enkelt att ska läggas ned. Något annat framgår inte av den budget som regeringen har presenterat, oavsett vad som har sagts här , och det är utifrån de förutsättningarna som vi för den här debatten. Sedan den moderatledda regeringen tillträdde har troligtvis tio elva personer omkommit på sitt arbete. Med största sannolikhet är det människor i typiska arbetarklassyrken som fått sätta livet till på sitt arbete. Dessutom tillkommer tusentals som skadas på arbetet, som får ryggbesvär, nackbesvär, vibrationsskador, hörselskador, stressrelaterade sjukdomar med mera. Allra farligast är det att jobba på ett stål- eller metallverk. Där är risken att skadas fem gånger så stor som om man jobbar i ett genomsnittsyrke. Jag ska inte skylla på den moderatledda regeringen att människor skadas eller dör på sitt arbete, inte ännu i alla fall. Men det finns en himmelsvid skillnad mellan den tidigare socialdemokratiska regeringens ambitioner när det gäller arbetsmiljöarbetet och forskning kring arbetslivets villkor och den nuvarande regeringens ambitioner. När det gäller forskning kring arbetslivets villkor måste jag konstatera, oavsett vad som har sagts här , att regeringens ambitioner går från 378 miljoner till 0 genom nedläggning per . Som motiv för nedläggningen anges att det är en av de kraftiga åtgärder som regeringen avser att genomföra för att minska den statliga byråkratin. För en regering som säger sig sänka a-kassan på vetenskapliga grunder, om än grumliga sådana, och värna om kunskapen i utbildningsväsendet ter det sig märkligt att forskning helt plötsligt har blivit byråkrati. När regeringen pressas på den här punkten säger man att statliga myndigheter inte ska syssla med forskning. Förutom det faktum att universitet och högskolor också är statliga myndigheter måste man ställa sig frågan: Vilka andra myndigheter kommer att läggas ned för att de sysslar med forskning? Är det , eller kanske ? är ett nationellt . sysslar bland annat med forskning som rör nyföretagande, regional tillväxt, rörlighet på arbetsmarknaden, lärande och kompetensutveckling, ungas villkor i arbetslivet, ledarskapets betydelse samt vad som skapar långtidsfriskhet i arbetslivet. Detta är områden som den så kallade alliansen har pekat ut som nyckelområden för att ska bli ännu framgångsrikare än vad det redan är. Vill inte alliansen ha de här kunskaperna, eller anser man att det är fel kunskaper som produceras? är dessutom kontaktorgan i internationella sammanhang som rör arbetslivsforskning. När läggs ned blir i stort sett det enda land i utan ett institut av det här slaget. Detta har väckt stor förvåning internationellt, eftersom anses ligga i framkant när det gäller forskning kring arbetslivets villkor. kommer att bli tvunget att bryta ett stort antal samarbeten med europeiska universitet och institut. Ohälsan på arbetsplatserna är ett stort samhällsproblem och ett ännu större problem för den individ som drabbas av ohälsan. ALI:s forskning om vad som orsakar ohälsa på arbetsplatsen är en viktig kunskap som bland annat används för att utbilda skyddsombud. Denna kunskap och utbildning riskerar nu att försvagas kraftigt. Dessutom riskerar Arbetslivsbiblioteket att skingras. Det är ett nationellt ansvarsbibliotek med en publikt tillgänglig databas med årtionden av dokumentation kring arbetslivet. utgör en unik nationell kunskapsresurs som inte återfinns exempelvis vid universitetsbiblioteken. En av enheter finns i mitt hemlän, närmare bestämt i . Ca 45 personer, därav många kvalificerade forskare, blir arbetslösa . I är man specialiserad på den fysiska arbetsmiljön. Det handlar om sådana saker som vibrationer, buller, elektromagnetiska fält, kemiska ämnen i arbetsmiljön, byggnadsrelaterad ohälsa, så kallade sjuka hus med mera. Dessutom bedrivs ett antal arbetsplatsprojekt inom skogs- och träindustrin, gruvor, koks- och smältverk, sjukvården och skolan, för att ta några exempel. Kunskapsförmedlingen av denna forskning är en tredjedel av enhetens verksamhet. Den sker genom återkommande utbildningar, temadagar, seminarier, utbildningsmaterial, nyhetsbrev och webbinformation. i försöker dessutom fylla kunskapsluckorna och inte bara studera de traditionellt manliga arbetsmiljöerna. Byggnadsrelaterad ohälsa drabbar kvinnor i betydligt högre utsträckning än män. Där pågår flera forskningsprojekt, bland annat en flerårig studie av kontorsarbetets kemiska exponering i relation till hälsoeffekter. Flertalet av de över 200 personerna som ingår i studien är kvinnor. Allt detta riskerar nu att gå förlorat. I likhet med i det tidigare debatterade ärendet om arbetslöshetsförsäkringen riktar vi socialdemokrater när det gäller nedläggningen av kraftig kritik mot regeringens slarviga eller snarare obefintliga beredning av ärendet. Ingen som helst konsekvensanalys har genomförts. Inga idéer finns om hur avvecklingen ska kunna ske på ett förnuftigt sätt utan att alltför mycket kunskap går förlorad. Regeringen menar att universiteten kan ta över en del av ALI:s forskning. Detta kan universiteten göra, men då krävs att de får ekonomiska resurser för det. Några sådana medel finns inte i budgeten. Det sägs att medel till arbetslivsforskning ska fås i konkurrens med andra forskare. Problemet är att det inte finns några medel att konkurrera om. 350 miljoner försvinner från , och 34 miljoner tillförs Fas som bland annat finansierar arbetslivsforskning. I sysslar i stor utsträckning med tillämpad forskning, och när det gäller den finns i princip inga medel att söka från forskningsfinansiärer. Och universiteten har inget långsiktigt uppdrag att syssla med tillämpad forskning. Tillämpad forskning måste finansieras på annat sätt. Det är uppseendeväckande att inför en så extraordinär åtgärd som att lägga ned ville regeringen inte ens veta hur fullgjorde sitt uppdrag. Den socialdemokratiska regeringen gav Statskontoret i uppdrag att utvärdera ALI:s verksamhet. Uppdraget skulle redovisas . får Statskontoret sitt uppdrag återkallat samt order om att uppdraget inte ska redovisas. Det kan inte tolkas på annat sätt än att genomförandet av nedläggningen är viktigare än att forskningen får en chans att fortsätta. Avslutningsvis kan jag konstatera att regeringen i alla fall är konsekvent i sin attack mot arbetsmiljöarbetet. får sina anslag minskade med 50 miljoner , 100 miljoner 2008 och 155 miljoner 2009, även detta som ett led i att minska den statliga byråkratin. För del innebär det att antalet inspektörer i princip halveras . Det betyder 800 färre besök vid länets arbetsplatser. kommer 2009 att ha det lägsta antalet inspektörer per miljon anställda i . Vi socialdemokrater avvisar nedläggningen av och neddragningar på . I detta anförande instämde , , , , , , , , , och (alla s). 191 (): Jag ska börja med att yrka bifall till de reservationer som finns och som har lyfts av min partikamrat , reservationerna 12, 17 och 26. Jag ska fylla på det som så förtjänstfull drog här. Jag kommer att redovisa synpunkter när det gäller arbetsmiljöarbete och nedläggning. Det görs kraftiga neddragningar i regeringens budget just på arbetsmiljöarbetet. dras ned på , och läggs ned. Det är ett antal hundra miljoner som man ska spara på det. Syftet är naturligtvis att vi ska få utrymme för skattesänkningar. Men det finns också andra syften som jag återkommer till och som jag tror kanske är viktigare för den här regeringen. har arbetsmiljöarbetet i alla fall till viss del varit framgångsrikt. En undersökning från om hur många som har besvär på grund av arbetsmiljön visar på en vikande trend. Det är på nedgång. Det blir bättre. Det är alltså färre människor som drabbas av lidanden som orsakas av en dålig arbetsmiljö. Det är god samhällsekonomi. Vi sparar pengar på det genom att färre människor går sjukskrivna och lider av dålig arbetsmiljö. Det är viktigt att den trenden får fortsätta. Med regeringens nedskärningar blir bevakningen av riskfyllda arbeten sämre, kunskapen om faror i arbetslivet minskar, och risken att råka ut för någon olycka eller att drabbas av en farlig arbetsmiljö ökar. Det vet vi. Det är också viktigt att kunskapen om de arbetsmiljöproblem som ändå ökar , som framför allt stress och psykosociala problem, blir bättre. har ökat sin kompetens på just de här områdena som har varit aktuella. Den kompetensen riskerar nu att försvagas igen. Vi kanske får problem på de här områdena framöver i sådana fall. Skyddsombudets roll behöver stärkas och arbetsgivarnas ansvar för rehabilitering tydliggöras framöver. Arbetslivets utformning är en maktfråga. Den som har makten bestämmer vad som är problematiskt och hur eller om det ska lösas. Det är viktigt att arbetsmiljöarbetet är ett reellt skydd för människor som är i beroendeställning till sina arbetsgivare. Det är det som arbetsmiljöarbetet syftar till . har vi haft ett antal människor här utanför på som har protesterat. De har lämnat över protestlistor till arbetsmarknadsministern. Det är människor från som har tagit initiativet och varit här. De är väldigt engagerade i just arbetsmiljöarbetet. Vi måste lyssna på de människorna. Det är viktigt att vi har en dialog där vi tar till oss det här. Det är regeringens uppgift att lyssna på dem. Det maktspel som jag tycker att regeringen försöker sig på kommer att få rätt stora konsekvenser för många människor ute i arbetslivet . Vi i har i vårt budgetförslag avsatt mer pengar både för och för de regionala skyddsombudens arbete för tillsyn. Vi lägger i princip tillbaka de pengar som regeringen har tagit bort. Det andra är nedläggningen av som är ytterligare ett stort misstag. För mig är det här något som inte bara handlar om pengar. Det handlar också om ideologi, om att man ideologiskt vill ta bort det här för att man är rädd för konsekvenserna av den politik man för. Jag har lyft fram det här i kammaren förut. I tidningen publicerades en artikel undertecknad av 33 professorer från hela världen som haft kontakt och samarbete med och sett hur dess arbete och forskning fungerat. Jag ska ta ett par citat. Man menar att har bidragit till den internationella kunskapsmassan och till innovativa forskningsmetoder inom alla områden av arbetslivet. Man uttrycker farhågor för att internationella nätverk som byggts upp ska raseras och den kompetens som byggts upp äventyras. Man uttrycker sig också så här: För att skapa en uthållig konkurrenskraft, i linje med , vilket ju är viktigt i de kunskapsbaserade ekonomiernas tidevarv, utgör forskningen om teknik, arbetsorganisation och innovation en nyckelkomponent. Utan att ge något alternativ för var denna forskning ska hamna någonstans lägger man alltså ned . Om jag nu fattade statsrådet rätt finns det alltså 200 miljoner som skulle kunna hamna på det här området. Då är min fråga hur man säkerställer den fortsatta forskningen med dessa pengar. Kommer man att öronmärka dem, eller finns de bara tillgängliga så att man får söka dem? Varför lägger man ned ett institut som funkar bra, som har ett stort internationellt rykte och som har en bra verksamhet som man kan fortsätta med? Det är ofattbart att man lägger ned någonting som funkar bra och som har gott internationellt rykte och renommé. Detta ska man slå sönder. Om man dessutom splittrar det här som har lyfts fram blir det väldigt svårt att begripa hur vi kan få en lika bra forskning på annat sätt. Jag tycker inte att man behöver vara speciellt konspiratoriskt lagd för att misstänka att det finns ett annat syfte bakom nedläggningen. Med den politik som regeringen nu för kommer problemen med arbetsmiljöer att öka. Det är ganska säkert att det kommer att bli problem. Eftersom man inte vill ha genomlysning, inte vill ha en regional skyddsombudsverksamhet värd namnet, är naturligtvis syftet att mörka resultatet av den politik som kommer att föras på arbetsmarknadsområdet. Regeringen vill inte att dess klasspolitik ska synas. Det är förståeligt men också cyniskt. I den värld där regeringen verkar är den anställde arbetaren inte lika mycket värd som företagsägaren. Makten över arbetet är inget som den anställde egentligen ska få ta del av. Med den helhetsbild som tonar fram utifrån regeringens åtgärder a-kassans förändring med mera kommer de framtida låglönebranscher där människor tvingas jobba inte att tåla att granskas. Alltså tar man bort forskningen och arbetsmiljöarbetet. Den arbetsmiljö som människor tvingas acceptera tål inte att synas i sömmarna. Därför måste man ta bort både och verksamhet. Detta är den nakna sanningen, tycker jag. Ska nu denna forskning ut på den så kallade öppna marknaden kommer den att styras av kommersiella intressen. De som har makten och betalar för forskningen kommer att få det resultat de vill ha. Det är konsekvensen. Stora företag och institut styrda av kapitalstarka intressen kommer att dominera, och de kommer att styra forskningen, eller i värsta fall bristen på sådan, till att gynna de egna intressena. Vi i har i vårt budgetförslag även på den här punkten återställt regeringens sneddragning. Vår vilja är att ska finnas kvar och förändras utifrån en långsiktig planering för att möta framtida problem, ingenting annat. tycker jag att alliansens företrädare är oss svaret skyldiga när det gäller hur ni ska säkerställa ett bra och professionellt arbetsmiljöarbete i fortsättningen. Var forskningen kring arbetslivet kommer att finnas har ni fortfarande inte heller redovisat om den nu kommer att finnas kvar. I detta anförande instämde LiseLotte (). 192 (): Den borgerliga regeringen gick till val på att flera människor ska komma i arbete. Bakgrunden var att över en miljon människor befann sig i utanförskap och inte arbetade eller arbetade mindre än de skulle vilja. stod före valet inför en situation där vi hade blivit världsledande på jobblös tillväxt. Vad regeringen nu åtagit sig är en kraftfull satsning på att skapa flera jobb. För bästa och för oss som bor här är det viktigt att flera människor har ett jobb att gå till. Vem ska annars garantera den välfärd som vi önskar om vi inte har några som drar in skattemedel? Jag vill klargöra att vemsomhelst kan bli arbetslös, och det ska inte ses som ett misslyckande. Det är dock viktigt att inte stanna kvar för länge i arbetslöshet eftersom man successivt kommer allt längre från arbetsmarknaden och riskerar att hamna i utanförskap utan en förutsebar privatekonomi, utan arbetsgemenskap med kolleger och med känslan av att inte vara behövd eller efterfrågad. Det är ingen behaglig känsla. Den förra regeringens misslyckade satsningar på att få flera i arbete kommer vi inte att fortsätta med. Väljarna gav oss mandat att göra någonting nytt för att få arbetsmarknaden på fötter igen, och det förtroendet lovar vi att förvalta. Jag vill ta tillfället i akt att redogöra för de satsningar regeringen nu genomför för olika grupper av människor som alla är unika men som har det gemensamt att de står långt ifrån arbetsmarknaden. Unga är en grupp där arbetslösheten är och har varit oroväckande hög. Med nystartsjobben kan unga nu bli betydligt mer attraktiva att anställa. Regeringen har också lovat att skyndsamt återkomma om en kommande jobbgaranti.