prot · GT0992 · 2006-03-22 00:00:00 — 6 § Vår relation till den muslimska världen i EU:s grannskapsområde Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2005/06:UU8 Vår relation till den muslimska världen i EU:s grannskapsområde. 64 (): utvidgades Europeiska unionen med tio nya länder. För utrikesutskottet var detta mycket välkommet. Utskottet började tidigt ett arbete om hur EU:s relationer med det nya grannskapet ska utvecklas. Vi startade arbetsgrupper som behandlade Eastern Dimension. Det är de länder som ligger öster om oss. Vi startade också ett arbete med de länder som ligger runt i EU:s grannskapsområde, det vill säga det som vi har skrivit om i betänkandet den muslimska världen i EU:s grannskapsområde. I det betänkande vi ska debattera behandlas relationerna mellan väst och den muslimska världen. Fokus är då på , Europeiska unionen och EU:s grannskapsområde. Betänkandet är ett eget initiativ från utskottet för att lyfta fram frågan om hur våra relationer kan förbättras. Ett enigt utskott står bakom den del av betänkandet som behandlar relationen mellan väst och den muslimska världen i EU:s grannskapsområde. Vi talar här om ett bredare fenomen än en relation mellan stater. De begrepp som används väst och den muslimska världen är per definition generaliseringar, men vi har inte tyckt det vara motiverat att uppfinna nya begrepp eftersom dessa beteckningar oftast används och snabbt ger en förståelse av vad som avses. Utskottet har tagit sig an en ambitiös uppgift. Relationerna mellan väst och den muslimska världen låter sig inte lätt beskrivas. Det ska betonas att betänkandet inte beskriver en västlig värld och en muslimsk värld, utan en rad aspekter på den muslimska världen och vår relation till densamma. Beskrivningen bygger på allmänt erkända, respekterade och vedertagna undersökningar, böcker, rapporter och andra källor. Betänkandet vilar på en grund av vedertagna fakta. Av betänkandet framgår att tillståndet för demokrati och mänskliga rättigheter i den muslimska världen i EU:s grannskapsområde är djupt bekymmersamt. Berörda regimer har ett stort ansvar för detta. Utskottet menar att vi genom vår utrikespolitik ska bidra till en demokratisk utveckling och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna i regionen. Det finns inte någonting i islam eller den muslimska kulturen som talar mot möjligheterna för en demokratisk utveckling. Vi ser mycket positivt på stegen mot demokrati i den muslimska världen i EU:s grannskapsområde. Det är viktigt att stödja dessa steg. När demokratiseringsprocessen drivs av inhemska aktörer är möjligheterna till framgång större. Bristen på jämställdhet lyfts fram i betänkandet som ett problem för vår relation. måste oförtrutet arbeta för att stärka kvinnors ställning. Utskottet menar att bilden av den andre har betydelse. Nedsättande och fördomsfulla beskrivningar försvårar en konstruktiv dialog. Vi noterar att delar av väst har agerat på ett sådant sätt att intrycket av en civilisationernas kamp har stärkts. I betänkandet diskuteras de så kallade Muhammedkarikatyrerna. Yttrandefriheten är central och innefattar en rätt att diskutera och kritisera även religioner, men det finns också ett ansvar att göra det på ett sätt som inte förnedrar och kränker. Utskottet menar att islamofobi, i likhet med rasism och antisemitism, är ett allvarligt samhällsproblem som kraftfullt måste bekämpas. I betänkandet behandlas också ett antal motioner, många om och . Här är oenigheten större mellan partierna, och flera partier har reserverat sig. Utskottet har i detta betänkande ett antal tillkännagivanden, bland annat att riksdag bör bidra till demokratidialogen, resurserna till partiernas demokratiarbete bör stärkas, Sidas MENA-strategi bör utvecklas, en samlad strategi för alla politikområden gentemot den muslimska världen i EU:s grannskapsområde bör utvecklas samt att den diplomatiska representationen bör stärkas. Utskottet menar också att det förhållningssätt som kommer till uttryck i utskottets övervägande bör prägla politik i den muslimska världen i EU:s grannskapsområde. Jag vill bara upprepa vad som slås fast i betänkandet, nämligen att en förutsättning för vår relation till den muslimska världen i EU:s grannskapsområde är respekt och en beredskap att lyssna och lära. Vi kan inspirera, informera och stödja, men vi kan inte räkna med framgång om vi försöker pådyvla våra värderingar med den överlägsnes attityd. En sådan ansats diskrediterar budskapet. 65 (): Det här är ett betänkande som vi har arbetat med , närmare , för att bättre förstå och relatera till den muslimska världen. Målet har varit att få en bättre bild av hur man kan uppfatta generella och utmärkande drag och hur det påverkar oss vid möten mellan olika religiösa grupper, både kristna, judar och muslimer. Framför allt ska vi inte se med våra västerländska glasögon på övriga världen utan ibland också försöka tänka från ett annat håll. Ett exempel där vi skiljer oss åt är ungdomskulturen. Här är det allmänt accepterat att ungdomar kan ha flera sexuella relationer, dricka alkohol och söka eget självförverkligande. Detta är något som av många muslimer betraktas som väldigt dekadent. Sexualiteten är förbehållet äktenskapet. Alkohol är inte tillåtet. Det är bara en skillnad som är viktig att påpeka för att förstå de farhågor som finns i den muslimska världen för ett alltför starkt västligt inflytande. Vi har med all tydlighet sett hur olika muslimska grupper protesterat i varierande former på olika platser över hela världen därför att de har känt sig kränkta av publiceringen av Muhammedkarikatyrerna. Den stora majoriteten av muslimer har dock manat till lugn och betonat att våldsintrycken bara missgynnar islam. har vi också läst om hur extrema budskap sprids i en del moskéer i . Man har sålt kassetter med antisemitiskt budskap och uttalat sig hatiskt om icke-muslimer, framför allt riktat mot judar. Hur vidrigt känns inte det för alla i av judisk härkomst att ständigt bli trakasserade och utsatta för hot? Hur vidrigt känns inte det för moderata muslimer att se extremer agera? Det är ett fullständigt oacceptabelt agerande. Det gagnar ingen, varken muslimer, judar eller kristna. Det är för alla de människornas skull som det är hög tid att tydligt ta avstånd från extrema radikala krafter och visa att vi inte tolererar det i demokratiska länder. Därför är det oerhört viktigt att vi gemensamt med den muslimska världen samarbetar för att inte extrema grupper ska dra nytta av sådana situationer. Långsiktigt krävs det en mer tolerant miljö där människor som tillhör olika religioner tillåts leva sida vid sida på jämbördiga villkor. För att uppnå det krävs ett öppet demokratiskt samhälle där vi vågar ifrågasätta varandras olika ståndpunkter med respekten för att vi är och har rätt att vara olika. måste det här kunna ske inom ramen för klara och tydliga gränser för hur vi uppträder mot varandra. Många konflikter, både stora och små, handlar ofta om brist på kunskap. Det är någonting man kan åtgärda genom bättre förståelse, som också ger ökad respekt för varandras olikheter. Rätten att utöva sin religion måste alltid finnas, men också med ett ansvar som gör att man inte skadar andra. Religion ska kunna påverka politiken men aldrig överpröva densamma. Det är viktigt att slå fast att det aldrig någonsin ska kunna vara acceptabelt att göra avsteg från mänskliga rättigheter och demokrati inte ens religion kan stå över detta. Lyckas vi sprida demokrati och mänskliga rättigheter tillsammans med en större frihet för människor kommer vi också åt den viktigaste grogrunden för terrorism. Det är också viktigt att påpeka att progressiv och modern islam i sig inte utgör några hinder för demokrati eller mänskliga rättigheter. Det främsta sättet att nå ökad frihet i den muslimska världen är att det demokratiska styrelseskicket utvecklas inifrån länderna själva, från folket, genom att frihetskraven växer underifrån. Först då sker frigörelse för människor på demokratins sanna villkor. Det som är den största bristen, där jag också vill välja att kritisera den muslimska världen, är när det gäller kvinnors situation. Den i många muslimska länder totala avsaknaden av kvinnors rättigheter är det allra största problemet, som jag ser det. Det här tillsammans med för lite frihet, yttrandefrihet och kunskap är de nycklar som saknas för en riktig utveckling. Avsaknaden av kvinnors rättigheter innebär i praktiken att inte används. I värsta fall står av befolkningen, det vill säga kvinnorna, helt utanför samhället. Det är ett oerhört slöseri med mänskliga resurser och hindrar utvecklingen inom många områden. Kvinnan är inte jämställd i värde eller rättigheter, och hennes legala situation är mycket sårbar. I flera av länderna i diskrimineras kvinnor rent civilrättsligt när det gäller både arv och skilsmässa. Graden av läskunnighet minskar, och analfabetism bland vuxna kvinnor är mycket hög, tillsammans med en galopperande arbetslöshet, återigen främst bland kvinnor. Flera internationella studier visar att ökade rättigheter för kvinnor, mer utbildning och ett större inflytande medför ett bättre liv för många kvinnor, men också högre inkomst per capita, minskad korruption, minskad spridning av sjukdomar, som hiv, och en generellt sett bättre levnadsstandard. Naturligtvis varierar synen på jämställdhet, beroende på samhällets normer, kultur och religion. Ordet jämställdhet kan också ha olika innebörd beroende på vem man frågar. Det finns en rad områden där kvinnor och flickor upplever diskriminering som kan beskrivas som strukturell eller kulturell. Den gemensamma faktorn är ändå att det handlar om avsaknad av rättigheter. Många unga kvinnor i har beskuren frihet i allmänhet, och i synnerhet när det gäller sexualitet. Det här kontrolleras av hierarkiska, ofta patriarkala, normer. Kvinnor har rätt att anmäla brott, men i praktiken är det i många fall socialt omöjligt för dem att göra någonting åt sin situation. Till detta kommer att även polisväsendet är korrupt. har därför ett ansvar att i internationella sammanhang föregå med gott exempel och bidra till ökad jämställdhet i andra länder, i enlighet med vår grundidé om alla människors lika värde och alla individers frihet. Det krävs stora åtgärder för att förstärka kvinnors ställning i . Främst behövs en ökad respekt för de mänskliga rättigheterna, att stärka kvinnors egen bestämmanderätt över sin sexualitet och minska våldet mot kvinnor, unga flickor och barn i alla dess former. Jämlikhet mellan kvinnor och män är en mänsklig rättighet. är ett föredöme i detta, och inget skräckexempel, som en del islamistiska organisationer uttrycker det. De kanaler vi har för att tala med varandra om samarbete med den muslimska världen måste stärkas. Ett framtida medlemskap för skulle vara ett väldigt värdefullt bidrag i att utveckla relationer mellan EU och den muslimska världen. Ett annat viktigt område är de partinära organisationernas arbete och även frivilligorganisationernas arbete. Det offentliga statliga biståndet, som kanaliseras via Sida, behöver reformeras och inkludera en religiös dimension, där vi får med oss mer kunskap om olika kulturella och religiösa värderingar, som vi från vårt håll lär oss att lyssna bättre för att få ökad respekt. Vi kommer aldrig att lyckas med demokratisering om det inte sker på den muslimska världens egna villkor. Vår roll måste vara att informera och inspirera till egna tankar i mer frihetlig riktning. delar många av de överväganden som utskottets majoritet står bakom i det här betänkandet, men jag vill göra några förtydliganden. är en av vår tids största tragedier, och en fredlig lösning är förutsättningen för att kunna skapa långsiktig fred och stabilitet i regionen. och måste båda förmås att respektera folkrättens regler, uppfylla relevanta FN-resolutioner och skapa en tvåstatslösning där båda sidor kan leva inom säkra och erkända gränser. har dragit sig tillbaka från , och efter det snart förestående israeliska valet hoppas vi få se ytterligare steg till fred. För att detta ska vara möjligt krävs också att den palestinska sidan, med Hamas i spetsen, uppfyller tre grundvillkor: att erkänna existens som stat, att lägga ned sina vapen och att fortsatt avstå från våldshandlingar. Från europeisk sida ska vi fortsätta stödet till färdplanen och kvartetten fortsatt främja framstegen i fredsprocessen. För att kunna upprätta en palestinsk stat med fungerande säkerhetspolitisk och ekonomisk infrastruktur krävs stort stöd från omvärlden. Den barriär som nu uppför är bara att djupt beklaga, att den över huvud taget behövt komma till stånd. Jag har full förståelse för att den har förhindrat många terrordåd, men dess utsträckning måste ske i enlighet med folkrätten och inte försvåra för de människor som direkt berörs, främst då palestinier. Vi måste ha en bred strategi för demokratiseringsprocessen i hela . ser vi rapporter om hur oroligt det är i . En del talar om gränsen till annalkande inbördeskrig, och andra talar om att det redan är inbördeskrig. Det finns många krafter som försöker hindra en fredlig utveckling av ett demokratiskt . Därför måste det internationella samfundet vara ytterst tydligt med att stötta ett skört enat . FN borde visa större kraft, och EU kan vara mer tydlig i sitt engagemang för att hjälpa till med återuppbyggnaden. behöver så snart det är möjligt öppna ambassaden i och fortsatt främja utbytet mellan och . I är det av yttersta vikt att resolution genomförs fullt ut. Det krävs att det sker en upplösning av all libanesisk och icke-libanesisk milis, att de avväpnas och upplöses och att suveränitet, enhet och politiska oberoende sker fullt ut. Att, som beslutats, vapen endast får innehas i de palestinska flyktinglägren men inte utanför dessa områden räcker inte. Det räcker inte heller att Hizbullah, som är ett parti av rösterna i parlamentet, behåller sina vapen. Det är fullständigt oacceptabelt. måste agera ansvarsfullt för att bidra till säkerhet i regionen. Den viktigaste delen i det just nu är att ge upp ambitionen om kärnteknisk utveckling som innebär att kan inneha kärnvapen. Den iranska presidentens uttalande om hot mot och förnekelse om att Förintelsen ägt rum kan inte nog starkt fördömas av hela det internationella samfundet. Slutligen, herr talman, vill jag yrka bifall till den gemensamma alliansreservationen, reservation nr 1. Jag vill tacka mina allianskamrater för gott samarbete och påpeka att denna reservation är ytterligare ett steg i vårt arbete, som visar att vi börjar forma en tydlig gemensam utrikespolitik. 66 (): I går avgick som utrikesminister. Det var inte en minut för . Människor som jag har mött, inte minst efter tsunamikatastrofen, har väntat på att detta skulle ske. blev det konsekvensen av hennes agerande i samband med krisen kring Muhammedkarikatyrerna som föranledde hennes avgång. Detta var rimligt. Yttrandefrihet och pressfrihet får man inte hantera vårdslöst. debatterar vi, herr talman, relation till den muslimska världen. Det är ett stort, mångfasetterat och spännande ämne. Vi skulle kunna fokusera detaljer, men jag väljer att i mitt anförande koncentrera mig på yttrandefriheten, pressfriheten och roll inom den europeiska gemenskapen. , herr talman, rådde det stor upprördhet i min hemstad . Denna upprördhet hade sitt ursprung i , en bildmeditation av konstnären , som under kulturnatten 1998 visades i . Protesterna handlade om att framställdes på ett för många kränkande sätt. Chockvågen gick genom vårt land och spreds också till andra länder. Känslorna var så upprörda att polis inkallades, och utställningsdagen gick bombhundar genom . Flera av oss präster hotades till livet. Denna erfarenhet har lärt mig hur ont det kan göra för den enskilda människan när värden som man håller heliga upplevs som hotade eller utsätts för kränkning. har jag varit präst i och tjänstgjort just i . I mitt arbete efter mötte jag människor som återkom till bilderna och vad de hade gjort med dem på insidan. Även om jag kunde leva mig in i och delvis också förstå upprördheten är jag glad att utställningen inte stoppades utan att den genomfördes. Den kom att leda till en dialog som pågår än inom kyrkor och samfund men också på olika arenor ute i samhället. Det handlar om utanförskap, homosexualitet och ytterst vilken människosyn vi omfattar. En storm av vrede har denna vinter spridit sig över världen sedan publicerade karikatyrerna av profeten . När jag nu fått uppleva igen hur religiösa bilder upprört hela världen har minnena från kommit tillbaka. Åter ser vi, herr talman, att bilder talar till de djupaste skikten hos en människa och att bilder mycket mer än talade eller skrivna ord kan provocera och också frammana de mest primitiva instinkter och handlingar. Protesterna eskalerade och spreds med hjälp av modern teknik och övergick till och med i våldsamma upplopp med dödsoffer i flera länder. Upprördheten utnyttjades av de extrema islamistiska grupper som envist förnekar den andres rätt att tänka fritt och att publicera sig fritt. Protestyttringarna och våldet tystade mycket effektivt rösterna hos de muslimer som kämpar för fria, öppna och toleranta samhällen inom den muslimska världen. står riksdagsbetänkandet om relation till den muslimska världen i centrum för vår debatt här . avgick i går som det första politiska offret efter Muhammedkarikatyrerna och det debacle som denna kris har utlöst över världen. Utskottsmajoriteten har dessvärre enats kring en text som i mitt tycke är alltför inställsam mot de radikala krafter som piskade upp stämningarna. Man kan till exempel läsa i betänkandet: De protester mot karikatyrerna eller nidbilderna av profeten som publicerats i europeiska tidningar illustrerar vikten av att ha kännedom om islam och vad som i den muslimska traditionen betraktas som heligt och okränkbart. Detta skulle kunna tolkas, herr talman, som att svenska riksdagspolitiker från majoriteten bokstavligen talat står med mössan i hand och ber om ursäkt för allt som västvärlden står för: demokrati, yttrandefrihet och pressfrihet. Vår rädsla att kritisera diktaturer i de muslimska länderna går som en röd tråd. Jag läser vidare: Utskottet noterar att det under rådande världspolitiska omständigheter är känsligt att från västs sidas formulera en för muslimer trovärdig kritisk analys av den muslimska världen. Självklart ska vi vara stolta i detta land precis som i andra västliga demokratier över de friheter vi åtnjuter: tryckfrihet, yttrandefrihet och frihet att demonstrera. De har burit upp våra västerländska demokratier och gör så än . Faktum är att den misslyckades fullständigt i hanteringen av Muhammedkrisen. Skandinaviska beskickningar sattes i brand, muslimska länder kallade hem sina ambassadörer från , och en handelsbojkott mot danska varor iscensattes. Men till skillnad från andra länders regeringar reagerade med att läxa upp sin danske kollega i tv på bästa sändningstid. Enligt mening duger det inte att ena året bygga en bro som förenar två nordiska länder och gemensamt finansiera denna för att bara säga: sak är minsann inte vår. Såväl de radikala islamisterna som de muslimska reformivrarna noterar att och riksdag inte slår vakt om demokratiska värden när de hotas. Som kronan på verket satte dessutom yttrandefriheten på undantag när UD med hennes medgivande agerade för att släcka ned den svenska hemsida som publicerade bilderna. BBC rapporterade: It is believed to be the first time a Western government has intervened to block a publication in the growing row. Det är ord och inga visor, herr talman. Yttrandefriheten är satt på undantag. I stället för den självspäkning som har präglat den svenska debatten efter protesterna och krisen kring Muhammedbilderna borde utskottet ha framhävt innebörden i , artikel II-71:Var och en har rätt till yttrandefrihet. Denna rätt innefattar åsiktsfrihet samt frihet att ta emot och sprida uppgifter och tankar utan offentlig myndighets inblandning och oberoende av territoriella gränser. Mediernas frihet och mångfald skall respekteras. Jag menar att principen om åsikts- och yttrandefrihet inte hotar muslimers möjlighet att leva i enlighet med sin religion. Mycket av debatten i vårt land har handlat om en fundamental religionsinkompetens. Vi ska komma ihåg att en viktig del av kristendomens utveckling skedde i dialog med samhällets olika aktörer. Vår föreställning om har till exempel ständigt utmanats. har det skett av träffsäkra konstnärer och författare, ibland av mycket plumpa serietecknare. Under mina som präst har jag inte en enda påsk eller jul kunnat notera att det inte har funnits en enda bild i någon tidning av i krubban eller på korset, ganska provocerande för många, men så ska det vara. Varje religion och varje livsåskådning tål granskning och prövning och klarar till och med den kränkning som det som det kan innebära att fördomsfulla bilder visas eller trycks. Varje demokrati måste hålla fast vid tryckfriheten oaktat vilken konstnärlig eller intellektuell kvalitet materialet håller så länge som bilderna eller texten inte manar till våld och övergrepp mot människor och grupper. Om så sker i detta land träder lagen om hets mot folkgrupp in. De som har gjort sig skyldiga till brott mot denna lag kan lagföras. Vi får inte ge avkall på demokratiska värden bara för att protesterna mot Muhammedkarikatyrerna har tagit sig våldsamma uttryck. ska vi i stället stå upp och försvara yttrandefriheten och kräva att också medborgarna i muslimska länder ska kunna uppnå och åtnjuta samma demokratiska rättigheter och friheter som vi har. Jag är övertygad om att den muslimska världen behöver mer frihet, inte mindre. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till reservation nr 1. Jag hänvisar också till det särskilda yttrande som har skrivit som fokuserar yttrandefriheten. 67 (): Utrikesministern borde naturligtvis suttit här under den här debatten. Vi saknar utrikesministern när nu med stor enighet lägger fram ett betänkande som vi arbetat med i mellan två och i mycket viktiga frågor för utrikespolitik. Vi kan också konstatera att vi haft en svag utrikespolitik. Vi hoppas nu från utrikesutskott att det arbete vi har lagt ned gemensamt ska bli ett stöd inför det arbete som kommer . Vi beklagar som sagt att vi inte har utrikesministern här och att vi inte kan föra en dialog, men vi räknar med att kunna skicka med detta . I detta betänkande har vi alltså resultatet av två arbete över partigränserna i utskottet. Resultatet baseras på internationell forskning, analyser och lång politisk erfarenhet. Betänkandet handlar om internationella relationer. Uppgiften är mycket svår och kan aldrig uttömmas. Behovet av konstruktiva svar är mycket stort, ligger exakt rätt i tiden och måste därför tas på största allvar. Därför är vi eniga över partigränserna när det gäller relationsavsnittet. Det gläder oss alla, tror jag. Alla känner som det datum som förändrade världen för miljoner människor. står vi alla inför att finna en lösning, en form för bättre relationer mellan väst och den muslimska världen. Detta kräver ansträngningar. Missförstånd måste undanröjas. Nedsättande och fördomsfulla beskrivningar och demoniseringar av människor från den muslimska världen och människor i väst försvårar den konstruktiva dialog som behövs för att hantera vår relation . Politiska företrädare, journalister, intellektuella, ja, alla behöver fokusera på ökad insikt och förståelse för att kunna bygga broar mellan kulturer och religioner och förstärka den kulturella och religiösa dialogen från båda sidor. Både den muslimska världen och väst har agerat på ett sådant sätt att intrycket av en civilisationernas kamp har stärkts. Om vi inte lyckas stoppa detta vanvett står vi snart på randen till ett nytt världskrig. I en globaliserad värld med hypersnabb information måste vi bli medvetna om att hets, hot och kränkningar mot civilisationer snabbt kan tända bränder som kan bli helt omöjliga att släcka. Denna verklighet kräver ökad insikt och ökat ansvar.