prot · GT0968 · 2006-02-07 00:00:00 — Tänk om regeringen hade tagit till sig dem. Då hade landsbygdsbefolkningen känt tilltro och man hade haft en balanserad rovdjurspolitik. Vi som tycker att man ska ha en balanserad rovdjurspolitik tycker att man ska ha rovdjuren också, men det ska vara balanserat. Det ska vara ett mindre antal. Vi från tycker att man skulle kunna samarbeta i . Redan då uttalade sig i en reservation om förutsättningarna för skyddsjakt. Det var som föredrog detta, och han sade: Jag delar inte regeringens uppfattning att det saknas anledning att förändra de allmänna förutsättningarna för skyddsjakt utan anser att skyddsjakt måste medges vid särskilda fall av lokala olägenheter även om stammen av det aktuella rovdjuret inte nått upp till etappmål eller miniminivå. hade ju framfört sina åsikter i en motion och följde upp det med reservationer. Det gjorde även andra oppositionspartier. De här åsikterna finns alltså kvar. Jag vill framföra till den utredning som regeringen nu tillsatt, och även till den grupp som regeringen har tillsatt, att noga beakta vad som framfördes i oppositionspartierna för rovdjurspolitiken . Vad jag förstår är det en enmansutredning. Jag tycker att den borde arbeta mycket snabbare än vad regeringen inledningsvis har sagt. Man borde inte tillsätta en arbetsgrupp också. Det känns som om man dubbelarbetar. Det kostar ganska mycket pengar för oss skattebetalare. Det är väl så att man inte kan lyssna på oppositionen. Det hade varit mycket enklare. Folk borde före valet ändå få veta vad regeringen kommer att ändra på i rovdjurspolitiken. Det hade varit anständigt, om man säger att man ska ha en trovärdig och folkligt förankrad rovdjurspolitik. Jag anser också att regeringen klart och tydligt borde deklarera att man tar avstånd från åsikt som dess företrädare framför i en artikel i : kommer att stoppa ytterligare lättnader i reglerna för när man får skjuta varg som angriper hundar eller tamboskap utanför inhägnat område. Jag blir förvånad över den okunskap som visar när hon säger hundar utanför hägn. Det är ju där de oftast finns. Vi kan ju inte hägna in dem också i likhet med inhägnade vargar. Det går inte. kommer alltså att stoppa ytterligare lättnader. Jag undrar vad jordbruksministern har för kommentar. Det här gäller en biologisk mångfald, säger . Den ingår i 121-punktsprogrammet. Därför undrar jag: Vad har jordbruksministern för kommentar till detta? 22 (): Ut desint vires tamen est laudanda voluntas även om krafterna saknas är dock den goda viljan berömvärd. Jag har haft anledning att använda detta latinska citat här i kammardebatterna. Jag försöker att lita på ministrarnas goda vilja att fatta kloka beslut. Men det skulle behövas mer kraft för att skynda på själva beslutsprocessen, och det skulle behövas en större öppenhet att lyssna på de kloka synpunkter som redan finns i många ärenden. Dessa rovdjursdebatter har visat att man redan vet mycket om hur en för landsbygdsbefolkningen acceptabel rovdjurspolitik skulle kunna utformas. Lyssna på landsbygdsbefolkningen. Jag kan tänka mig att glesbygdsborna i och just nu tycker att det är träligt att allt går så långsamt. Vargen däremot stortrivs, han förflyttar sig snabbt och lär hinna med många illdåd innan vi får en balanserad verklighetsanpassad rovdjurspolitik. 23 (): sitter i bilen och tutar. Och sitter i regeringen och prutar. Hon prutar ned nödvändiga åtgärder till minimala ändringsförslag. kommer § 28 att vara annorlunda. Det är fint, men regeringen inser ju, vilket man ser i utredningsförslagen till och i dagens Debatt-artikel, att det är helt otillräckliga förslag som läggs fram. Jag ställde två frågor i mitt inlägg, och jag hoppas att jag ska kunna få svar på dem. För det första: Är det rimligt att inte få skydda sina hjortar i hägn på samma sätt som man skyddar får, lamm och kalvar? För det andra: Vill jordbruksministern medverka till att får nåd, alltså att den nådeansökan som har lämnats in beviljas? 24 (): Jag och jordbruksministern har vid ett flertal tillfällen debatterat och diskuterat denna fråga. Och vi har inte lyckats bli riktigt överens. Men jag konstaterar att jordbruksministerns förflyttning ändå går åt det håll där vi möjligen skulle kunna bli överens längre fram i tiden. Problemet är att jordbruksministerns senfärdighet gör att människor som drabbas och påverkas av bristerna i djurpolitiken blir oerhört bekymrade över att det ska ta så . Det är inte obekant att det fanns och finns ett redan färdigt förslag när det gäller § 28 som inte är inskränkt till att gälla bara inhägnade djur. Det lades fram av en rovdjursutredning . Det är alltså . Den här frågan har lyfts fram inte bara av mig utan även av generellt, och vår partiledare gick för ut i fråga om detta. Då började det uppenbarligen att brännas en aning. Och sedan fick frågan ökad intensitet. Då kommer det ändå ett förslag. Och jag har sagt att det inte är så märkvärdigt att ändra § 28. Det kan regeringen faktiskt göra i princip eftersom det är ett regeringsbeslut. Det behövs inget riksdagsbeslut. När förslaget äntligen kommer är det en halvmesyr, och människor har år upplevt att inte någon i ansvarig ställning i regeringen har lyssnat på dem. Men uppenbarligen har det hettat till ordentligt. För helt plötsligt tillsätter jordbruksministern en utredning. Och det kan naturligtvis betraktas som en taktisk fint för att lyfta bort frågan och kunna hänvisa till en utredning så att man åtminstone klarar sig över valet. Jag påstår inte att det är så, men det är oerhört lätt att tro att det ligger någonting i vad jag nu säger. Och som om detta inte vore nog kan man i dagens läsa att det har bildats ytterligare en grupp när det gäller denna fråga. Och det är om något ännu mer utstuderat eftersom man då kan hänvisa till olika grupper beroende på vad de kommer fram till och den vägen kanske klara sig ytterligare någon månad från att ställas till ansvar. Jag ber om ursäkt för att jag kom in sent i denna interpellationsdebatt. Men jag tror att det är oerhört många som undrar: Vilket förhållande är det mellan den aviserade gruppen och den tidigare tillsatte enmansutredaren ? Det skulle vara otroligt intressant att få veta. Eller litar inte jordbruksministern på sin tidigare tillsatte utredare ? Någon hund eller något rovdjur är begravd i detta. Det är säkert. 25 Jordbruksminister (): Jag håller med om att vi ska ha en balans i rovdjurspolitiken. Den ska vara hållbar, den ska vara trovärdig, och den ska vara förankrad hos hela befolkningen. ställde en fråga om samarbete med andra länder. Jag kan tro att då tänkte främst på . Men jag vill också erinra om att det finns någonting som heter som också måste ha respekt för och som vi måste beakta, vilket också påverkar vårt förhållningssätt och hur vi också ska gå vidare för att få denna trovärdiga rovdjurspolitik. Det har här framförts många synpunkter på hägn, och frågan om hägn är intressant. I första hand ska vi försöka förebygga konflikter mellan människa och rovdjur. Och är ett sätt att ha hägn. Jag tycker nog inte som att vi ska ha hägn för vargarna. För mig är det mer naturligt att ha hägn för tamdjur. Och här finns ett utrymme för den som vill skaffa sig ett rovdjurssäkert stängsel att också få en ersättning för den extrakostnad som det medför. Då kommer jag också in på frågan om hjortarna som jag har fått två gånger. Jag ska därför svara på den detaljfrågan i sammanhanget. Det har inte varit ett problem med hjortar, och det har inte redovisats som ett problem. Hjortar är ju vilda djur, och vi skiljer på tamdjur och vilda djur. När man bygger dessa hägn kanske man bygger på ett sådant sätt att man inte får dessa problem. Men det är inte något som har lyfts fram. Är det ett stort problem ska vi givetvis titta på den delen. Renen är ett tamdjur, och om renen finns i ett hägn, med den definition som vi har i denna paragraf, så omfattas den av denna ändring av § 28. Det verkar också som om det finns en stor oro för den grupp som det socialdemokratiska partiet har gett offentlighet åt . Jag tycker att ni blandar ihop korten. Jag är jordbruksminister i en socialdemokratisk regering. Jag tillhör också det socialdemokratiska partiet. Och inom ramen för det partiet har vi ett antal aktiviteter och ett antal grupper. Jag ska leda en grupp som ska jobba särskilt med jakt- och viltvårdsfrågor för att också föra en diskussion i partiet om hur vi ska se på dessa frågor och hur vi ser . Det är inget konstigt i det. Och, , det är ingenting som skattebetalarna står för, utan det är en intern partigrupp som vi har gett offentlighet åt. Det ska också göra. Jag menar att när man fattar beslut som rör en sådan här viktig bevarandefråga måste man ha ett bra underlag. Det är klart att man kan fatta beslut . Men vad är det för beslut om man inte har ett bra underlag när man fattar det? Vi får en väsentlig ändring när det gäller jaktförordningen. Vi arbetar med att kunna ha försök i de rovdjurstäta områdena som innebär att den som är ute med hund i skog och mark och den som har sina tamdjur utanför hägn ska kunna ta ett större ansvar för dessa djur. Och vi har en utredare som ska ha en process där han försöker lösa konflikter och som ska redovisa sina resultat . Jag tycker att detta visar att vi tar denna fråga på stort allvar. 26 (): Något som vi är överens om är att det behövs en förändrad rovdjurspolitik. Och den enda garanten för att det verkligen ska bli det är att vi får en ny regering. Det framgår mycket tydligt och klart . Det är intressant att gå tillbaka till det betänkande som antogs 2001 om en sammanhållen rovdjurspolitik. Redan där deklarerar man från oppositionen: Enligt vår mening måste en mycket central del av rovdjurspolitiken vara människans möjlighet att skydda sig själv och sin egendom vid rovdjursangrepp. Det är inte rimligt att, när ett tamdjur angrips av rovdjur, det saknas möjlighet att, utan beslut av myndighet, ingripa innan djuret har skadats eller dödats. De regler för skyddsjakt på stora rovdjur som gällde fram bör därför återinföras omgående och utformningen av 28 § jaktförordningen förändras, förbättras och förtydligas så att möjlighet till skyddsjakt i sådana situationer och utan myndighets beslut införs. Reglerna bör utformas så att det blir tillåtet att döda angripande rovdjur i anslutning till angrepp på tamdjur. Erfarenheter från visar att den oro som finns för att en sådan utvidgning av skyddsjakten skulle leda till ett alltför stort antal skjutna rovdjur är överdriven. Det uttalandet fanns alltså . Det behövs en ny regering, en garant, för den socialdemokratiska jordbruksministern vill inte ta avstånd från det orealistiska som samarbetspartnern har uttalat i frågan. 27 (): Jordbruksministern lämnade ett antal svar och undanflykter. Hon nämnde bland annat . Den går att tolka på olika sätt ska jag bara be att få upplysa jordbruksministern om, och andra länder har förmågan att tolka den på ett för deras nationer mer flexibelt sätt än vad den har. Bara av det skälet finns det ju anledning att vi byter regering. Vidare säger jordbruksministern att javisst, man får ersättning för hägn. Det kan ju folk till och med tro är sant, men man får ingalunda full ersättning. Jag hoppas att ministern kan vidimera att så inte är fallet att man får hundra procents ersättning. Ministern säger vidare att det har tagit att ändra § 28. Det är för att hon vill göra sken av att det är en regering som vill skaffa sig ett bra beslutsunderlag. Det är klart att om det tar att ta fram ett beslutsunderlag och komma fram till att man ska kunna få ingripa mot rovdjur som angriper djur innanför hägn, då blir jag sällsynt bekymrad över regeringens beslutsförmåga över huvud taget, mycket bekymrad. Sedan noterar jag att vi inte får något riktigt tydligt besked om vad det är för internt förhållande mellan den interna partigruppen, som man gör stort buller och bång av i , och . Det är fortfarande lite otydligt. Jag har inte riktigt förstått vad skillnaden är, men det kanske är meningen att det ska vara dimridåer. Jag konstaterar också att lodjur har angripit hjortar innanför hägn. Ministern säger att detta inte är något problem, men det är det ju uppenbarligen. Återigen visar regeringen att den inte är verklighetsanknuten. Vi moderater menar att tamdjur är alla djur som människor har i sin tjänst på ett eller annat sätt. Där drar vi gränsen. Drar ministern samma gräns? 28 Jordbruksminister (): Jag kan fatta mig mycket kort. Den socialdemokratiska regeringen vill föra en ansvarsfull rovdjurspolitik som är förankrad hos hela befolkningen. För mig handlar det inte bara om att ha möjligheter till skyddsjakt, utan det handlar också om att kunna förebygga. Jag är väldigt besviken på att högeralliansen över huvud taget inte diskuterar de frågorna. De är viktiga. Det är också ett sätt att undvika de här konflikterna. Jag har här redovisat väldigt tydligt hur jag ser på möjligheten att använda skyddsjakt. Vi har skyddsjakt . Vi har skyddsjakt på enskilda individer. När det gäller lodjur har beslutat om vad vi kan kalla för avlysningsjakt. Det som jag har arbetat med när det gäller § 28 är skyddsjakt utan myndighetsbeslut där den enskilde direkt tar beslut. Och jag tittar vidare på vad vi kan göra för att ge ett ökat regionalt inflytande och också ge den enskilde tamdjursägaren möjlighet att skydda sina tamdjur. Sedan finns det förstås också en annan sida av saken, och det är vad man gör när olyckan har varit framme och de ersättningssystem som vi har. Också där är det viktigt att länsstyrelserna hittar former för att hjälpa den enskilde genom att snabbt utreda hur skadan ska kunna ersättas och se till att ersättningen blir rimlig. Regeringen för en ansvarsfull rovdjurspolitik som ska vara förankrad hos hela befolkningen. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2005/06:219 om behovet av ett ökat antal flyktingplatser 29 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att alla kommuner ska skriva avtal med om flyktingmottagande. har ansvaret att teckna överenskommelser om flyktingmottagande med kommunerna i landet, och verket har, som anger, 173 överenskommelser. Av dessa fortsätter 166 att löpa . Verket bedömer också behovet av introduktionsplatser inför . Det bör understrykas att en överenskommelse om flyktingmottagande inte är en förutsättning för att en flykting ska kunna bosätta sig i en kommun eller att en kommun ska kunna få den statliga ersättningen för varje enskild individ. Som exempel kan nämnas att avstått från att ha någon överenskommelse. Kommunen var näst största flyktingmottagande kommun i landet . Enligt regleringsbrevet ska anvisa en plats i en kommun som kan erbjuda bra introduktion. Vid bedömningen om en kommun ska tillfrågas om att teckna en överenskommelse är det viktigt att väga in såväl möjligheterna att få arbete och utbildning som att få en bra bostad. Av det skälet är det inte självklart att ska ha överenskommelser med alla kommuner i landet. har antalet asylsökande som fått uppehållstillstånd minskat. Antalet introduktionsplatser som har överenskommelser om täcker väl ett behov som motsvarar mottagande. Den tillfälliga lagen om ny prövning av avvisnings- och utvisningsbeslut innebär ett ökat behov av platser. Betydligt fler än vad som tidigare beräknats väntas få uppehållstillstånd . Det är dock som säger ännu oklart hur många det kommer att bli. För att säkra det ökade behovet har kontaktat de kommuner som har en löpande överenskommelse med en begäran om ett ökat mottagande . Verket kommer också att kontakta ca 80 kommuner som inte har någon överenskommelse. Det gäller nya kommuner som har bedömts ha förutsättningar för ett bra flyktingmottagande med hänsyn till sysselsättnings-, utbildnings- och bostadssituationen. I har överenskommelser med 20 av länets 26 kommuner utöver . Av ett tjugotal kommuner med rimligt pendlingsavstånd till har verket överenskommelser med cirka . Dessa kommuner utgörs av de större kranskommunerna till , medan de som inte har avtal är skärgårdskommuner eller mindre inlandskommuner. Flera av de kommuner som inte har en överenskommelse runt såväl som kan komma att ingå bland de kommuner som nu kommer att kontakta. Det är angeläget att samarbete och samverkan kring introduktionen inom och mellan regioner och mellan kommuner utvecklas för att öka förutsättningarna för såväl bra bosättning som möjligheter till arbete och utbildning. I budgetpropositionen har medel anvisats för utveckling av regional samverkan för att effektivisera introduktionen. Regeringen kommer att fatta beslut om att uppdra till att samordna ett utvecklingsarbete för att stärka och utveckla samverkan på regional och lokal nivå i detta syfte. ska löpande rapportera om utvecklingen av arbetet med att teckna överenskommelser om introduktionsplatser samt hur bosättningen i kommunerna fortgår och ange eventuella hinder. Regeringen har genom detta försäkrat sig om en redovisning av hur arbetet med att ordna bosättning och möjlighet till bra introduktion bedrivs och fortskrider. Det är min bedömning att nu vidtar nödvändiga åtgärder för att möta det ökade behovet av introduktionsplatser och att de kommuner som verket har en dialog med är kommuner som har förutsättningar att erbjuda en bra introduktion. Jag följer dock noga utvecklingen på området. 30 (): Jag tackar statsrådet för ett utförligt svar. beräknar behovet av introduktionsplatser till 20 000. Men frågan som jag väcker i interpellationen är av djupare innebörd än så och handlar inte endast om ett antal introduktionsplatser. Det är riktigt som statsrådet säger att det inte är ett självändamål att sluta överenskommelser med alla kommuner. Målet är att hitta kommuner som kan erbjuda bra förutsättningar för en riktigt bra start för nya svenskar. Erfarenheterna visar att integrationsprocessen är smidigare, går snabbare och är mindre kostsam för samhället och individen i de kommuner där det finns hög sysselsättningsgrad, goda bostäder och individanpassad utbildning. Jag är inte ensam om att undra varför det bland de kommuner som inte har överenskommelser med staten finns just kommuner som har goda, och till och med mycket goda, förutsättningar att ge en bra etableringsstart för nya svenskar. Integrationen är en mycket tacksam fråga när det gäller att fånga politiska poänger. Men har diskussionen som pågått här i kammaren varit på en mycket teoretisk nivå, särskilt från oppositionen. Vi har inte hört några patentlösningar i integrationsfrågan. I mitt län, , finns det flera kommuner som inte har slutit överenskommelser, bland annat och kommun. Om vi tittar på de förutsättningar som just kommun har är till exempel arbetslösheten . Medelinkomsten är 393 000, och i riket ligger genomsnittet på 245 000. Av alla kommuner i har högst disponibel inkomst per capita. Man har hög sysselsättningsgrad och det lägsta ohälsotalet i länet. Jag har uppgifter , men jag tror inte att det har förändrats något. Man har en hög utbildningsnivå. bör man nämna att har länets lägsta disponibla inkomst per capita och det högsta antalet invånare med utländsk bakgrund. Det är naturligtvis en berättigad fråga varför kommun, som är styrd av moderata politiker, inte kan visa en riktigt bra integrationsmodell för oss. 31 Statsrådet (): Jag tycker att det är en viktig fråga som reser. företräder inte jag kommun, men jag har också i mina debatter uppmärksammat att flyktingpolitiken handlar om solidaritet med de människor som behöver skydd i vårt land. Många partiföreträdare har också talat i denna kammare om en allmän amnesti. Under det närmaste året kommer vi att ha en betydligt större mottagande i den här särskilda prövningen. Det är kanske några tusen till som kommer att få möjlighet att stanna i vårt land. Vi talar om kanske 25 000, och då är det 7 000 i den reguljära prövningen och 16 00018 000 som får den särskilda prövningen. Det här ställer naturligtvis extra krav på vårt mottagande. Därför är jag mån om att också nu har kontakt med dem man har överenskommelser med men också vänder sig till dem som man inte har någon överenskommelse med. lyfter fram , och i kan man se att till exempel , , , och inte har något avtal med . I vår budget har vi också avsatt pengar för att få mer av regionalisering i vårt mottagande. Där förväntar jag mig också att kommer att vara en drivande part. Med regionalisering menar jag att kommuner i ett län i mycket större utsträckning måste gå samman när det gäller att få bra introduktion i arbete, i praktik, i rehabilitering och i utbildning. Om vi har utbildningsbehov i en kommun och likartade behov i en annan kommun får vi många bra synergieffekter. Jag tror att jag nöjer mig med detta. tar upp en väldigt viktig signal. Jag hoppas att den går vidare ut över landet. Flyktingpolitik är inte någonting som man bara kan tala om. Man måste också visa i handling vad det innebär. 32 (): Integrationsfrågan handlar om solidaritet och det samhälleliga ansvaret. Vi som bor i invandrartäta områden med 100 olika kulturer integreras i full fart. Men det ligger i samhällets intresse att majoritetsbefolkningen är med i processen, annars lyckas vi aldrig att nå gott resultat när det gäller integrationen. Statsrådet och jag har inte skilda uppfattningar i den frågan. Men det vore intressant om de politiker som brukar vara väldigt högljudda i integrationsdebatten tog åt sig detta och tog det samhälleliga ansvaret och förde debatten med sina egna politiker. Jag tackar statsrådet för debatten och hoppas att vi återkommer till den här frågan. 33 Statsrådet (): Låt mig avsluta med att kort säga att i den här kammaren har vi kommit fram till en ordning där vi inte ska bestämma var människor ska bo i vårt land när de har fått uppehållstillstånd. Men jag vill säga att vi söker incitament för att människor ska bosätta sig i ett område där möjligheterna till sysselsättning och utbildning är så bra som möjligt och där man kan kombinera det med en bra bostad. Sedan hoppas jag också att vi i den här kammaren, inte minst när vi har oppositionen närvarande, kan diskutera mer om vad vi ska göra för att förstärka den integrations- och storstadspolitik som vi har varit med om att driva. I det arbetet hoppas och vet jag att röst också är viktig. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2005/06:200 om kostnadsutjämningen för stöd och service till funktionshindrade 34 Socialminister (): Per har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att låta kommunerna solidariskt finansiera stödet och servicen till de handikappade samt när jag avser att vidta dessa åtgärder. Arbetet i regeringen är så fördelat att det är jag som har ansvaret för handikappolitiken samt LSS, det vill säga lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Statsrådet har ansvaret för utjämningssystem som utjämnar kostnader mellan kommuner, bland annat utjämningssystemet för kostnader enligt LSS. Då ställt frågorna direkt till mig utgår jag från att han vill diskutera dessa med utgångspunkt från ett handikappolitiskt perspektiv och LSS. Vid frågor kring utjämning och utjämningssystem rekommenderar jag att vända sig direkt till statsrådet . Kommuner och landsting har sedan LSS började gälla haft möjlighet att träffa avtal om kostnader. Det har de fortfarande. Detta regleras på olika sätt i LSS. Det finns även regler för avtal i lagen om införande av LSS som fortfarande gäller. Kostnadsutjämningssystemet för verksamhet enligt LSS har inte inneburit någon ändring i dessa avseenden. Människor med omfattande funktionshinder som behöver insatser enligt LSS ska i första hand få dessa i sin hemkommun. Där är de bekanta med omgivningen och där har de också sitt naturliga nätverk. Detta är självklart, och det skulle vara en enkel regel om det inte vore så att det ibland måste kunna göras undantag.