prot · GT0977 · 2006-02-22 00:00:00 — Jag tycker därför att det är positivt att gick ifrån sitt krav på att avskaffa 25:4-regeln och stöder de tillträdesregler som vi har . Högskolan måste och ska även fortsättningsvis vara en möjlighet för de flesta och inte bara för ett fåtal, fru talman. Därför yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet i sin helhet och avslag på samtliga reservationer. 118 () replik: Jag tänkte uppehålla mig vid frågan om doktorandutbildningen. En jättemajoritet, en närmast enig doktorandkår och även studentorganisationerna, har varit väldigt rädda för propositionens förslag. Man har varit rädd för att man bakvägen ska föra in en treårig doktorandutbildning. Vår doktorsutbildning är väldigt bra. Det får vi verkligen medge. Det vore väldigt synd att slå sönder den. Sedan finns det två konkreta problem med regeringens förslag. Vi vill ha en masterexamen som inte bara är forskarförberedande utan som också ska vara förberedande för anställning ute i yrkeslivet och så vidare. Om det blev rutin att i masterexamen i stället blev ett första år i doktorandutbildningen är det inte alls säkert att det blev en lika bra masterexamen. Dessutom finns det en risk att doktorandutbildningens kvalitet sänks om man i stället får uttunnande kurser som man läser i masterexamen. frågade felaktigt varför vi inte tycker att man ska kunna tillgodoräkna sig eventuella kurser i masterexamen. För att inte krångla till det är mitt enkla svar nu: Har man läst kurser som skulle passa på forskarutbildning ska man naturligtvis inte behöva läsa om dem. Då får man tillgodoräkna sig dem. Men det finns ingen anledning att gå före de studenter som väljer att söka direkt från magisterexamen. Jag skulle vilja höra svar till den eniga doktorandkåren och studenterna på frågan hur ni ska garantera att det inte blir så i praktiken att de flesta doktorander får ta till med studiemedel för att klara av sin doktorandutbildning. 119 () replik: Jag måste säga att propositionen är flexibel och pragmatisk i sitt synsätt på hur studenten förflyttar sig från grundnivå till avancerad nivå och till forskarutbildning. Vi har grundnivå plus masterutbildning. Vi har grundnivå plus magisterutbildning. Både från och från magister kan man fortsätta mot doktorandutbildning. Men masterutbildningen är ju ny. Den är en kvalificerad yrkesutbildning som ska leda fram till kvalificerade arbetsuppgifter på arbetsmarknaden som ofta innebär utredningsuppdrag och andra ledande befattningar som kräver att man har ett visst forskningsmetodiskt kunnande med sig. Efter masterexamen kan man också välja att fortsätta mot forskarutbildning och doktorsexamen. Det är när det gäller hur man fortsätter, när man fortsätter och vad man kan fortsätta med som jag tycker att ni inte är tydliga. Eller det kanske är så att ni är tydliga. I ert förslag läser jag in en viss inlåsningseffekt för de studenter som går masterutbildning. Plötsligt har ni satt upp massor med regler och förbudstexter om vad man får göra och inte göra. Jag tycker att det är lite märkligt att man möter en ny examensstruktur och en ny kvalificerad utbildning med så mycket skepsis och så många förbudsskyltar. 120 () replik: Nej, det blir ingen inlåsningseffekt. I den här reservationen säger vi väldigt tydligt att man ska få tillgodoräkna sig kurser i doktorandutbildningen. Man ska inte behöva läsa om några kurser. Däremot finns det en väldigt stor risk att ert förslag får en utestängningseffekt om det i praktiken blir så att det nästan blir omöjligt att komma in på doktorandutbildningen från magisterexamen. Jag skulle vilja upprepa den enkla frågan för att dra ned det här ämnet till dess kärnpunkt. Vad svarar studenterna och doktoranderna som är oroliga för att ert förslag ska leda till att de allra flesta i praktiken får ta till med studiemedel och bara får treåriga doktorandtjänster? 121 () replik: Jag försökte att besvara just detta i mitt första svar. Vi ser här en ny examensstruktur med en stor flexibilitet och en pragmatisk syn på studenternas karriärväg genom det akademiska utbildningssystemet. bygger vi detta system på ett förtroende för lärosätenas förmåga att hantera utbildningens struktur på ett sådant sätt att man ska motsvara både den enskilde studentens krav och det omgivande samhällets krav. Jag ser inte att den enskilde studenten på något sätt skulle behöva vara orolig, därför att man kan ju faktiskt välja olika vägar mot forskarutbildningen. Man kan hålla sig kvar på den gamla vägen, och man kan också förhoppningsvis läsa en masterexamen och därefter övergå till doktorandutbildning och då ha med sig ganska gedigna kunskaper i bland annat forskningsmetodik. Det som stör mig, , är att ni i så stor utsträckning är kvar i ett gammalt strukturtänkande när ni diskuterar doktorsutbildningen och att ni inte ser möjligheterna utan bara faror med det nya. Ni vill fortfarande vila tryggt i den gamla strukturen. Och ni har lyckats att debattera väldigt mycket här utan att nämna ordet internationalisering, som är basen och grunden för hela den propositionstext som vi behandlar. Det är lite oroande, tycker jag, med de signaler man då skickar ut mot både studenter och lärosäten. 122 () replik: Högskolan ska vara möjlig för de flesta, sade , och så sällade hon sig till raden av socialdemokratiska talare som odlar något slags myt om något slags utbyggnad om något slags kvantitet i högskolan när det faktiskt är just det. Det är en myt. Verkligheten ger en annan bild. Medan Socialdemokraterna ofta gör en stor affär av nya platser, som man väljer att kalla det, är det faktiskt så att vi i själva verket ser precis motsatt utveckling. minskar övergången av nybörjare i högskolan från gymnasiet till högskolan. Den minskar år till och med, . De riktigt unga studenterna kommer inte in på högskolan. Det beror inte på att det saknas sökande. Det är fortfarande många som vill börja studera, men de får inte plats. Nedgången beror helt enkelt på att det inte finns tillräckligt med platser. Då gör Socialdemokraterna naturligtvis en affär av att säga: Titta, här har vi platser! Men så kommer verkligheten i kapp igen, och så visar det sig att platserna inte räcker till därför att de går åt till att täppa igen de svarta hålen. Det ser vi på lärosäte efter lärosäte. Och det är inte så konstigt, eftersom lärosätena har varit svältfödda med den socialdemokratiska utbildningspolitiken år in och år ut. Det är också så att när det pratas om kortsiktiga satsningar på så kallade platser så blundar för att det här inte handlar om ettåriga utbildningar. Det handlar om ett åtagande . Det räcker inte att slänga in lite kvantitet ett valår. Högre utbildning kräver mer långsiktighet och mer kvalitetstänkande än så. Varför, , har ni socialdemokrater en så ensidig fixering vid att ge en bild som faktiskt inte ger hela verkligheten? 123 () replik: Vi socialdemokrater har gett ut en rapport om utbildningspolitiken, där vi talar om mytbildningen från alliansens sida. Ordet myt var just ett ord som använde sig av . Jag skulle snarare vilja säga att det håller på med nu är någon form av förnekelse. Inte kan väl förneka de 100 000 nya platser som har tillkommit ? Inte kan väl heller förneka alla de nya högskolor som med stöd och engagemang från har tillkommit i , innebärande att vi i varje län har en högkvalitativ högskola? Jag måste erkänna att jag inte riktigt kunde hänga med i det här resonemanget. som gav känslan av att kritisera oss för en för snabb utbyggnad av högskolan kritiserade han oss också för alla ungdomar som inte får plats. Om vi nu skulle kunna reda ut alla de här olika trådarna , , och resonera med utgångspunkt i antalet platser, så vill jag fråga dig: Nog är det så att det svenska högskoleväsendet har ca 100 000 fler platser än det hade ? Det är bra om vi har samma utgångsläge i det här racet. 124 () replik: Låt oss tala i fakta, . Övergångsfrekvensen för unga människors inträde i högskolan sjunker i . Den sjunker med flera procent . Vi ser en utveckling som Socialdemokraterna inte klarar av att hantera. Då hjälper det inte att gömma sig bakom politiska luftpastejer av siffror hit eller dit, när vi faktiskt ser att det sker en underfinansiering där platserna inte blir platser och där unga människor faktiskt lämnas utanför. Alla kommer inte med, vilket vill ge sken av. Vi skulle kunna fortsätta den diskussionen. Men, fru talman, jag skulle också vilja ställa en annan fråga till utifrån någonting mycket intressant som hon sade i sitt anförande. Hon talade om att högskolor utan vetenskapsområde ska kunna få ge magister- och masterexamen inom rimlig tid. Det är ett av de mest intressanta citaten i Socialdemokraternas alla texter. En rimlig tid ska inte vara särskilt lång, sade . Men fru talman, det vi faktiskt har i är ett antal högskolor som har ansökt om att få vetenskapsområden eller universitetsstatus och som har klarat kvalitetskrav. Men den socialdemokratiska regeringen har inte brytt sig om att ens svara på de här ansökningarna. Och vill Socialdemokraterna roffa åt sig möjligheten att även bestämma över de nya examina. Det står ju i skarp kontrast till och alliansens hållning att kvalitetskraven ska gälla. Examina ska ges av dem som klarar av det, och den bedömningen ska ske utifrån enbart kvalitetskrav inte partipolitiska krav. Det där med rimlig tid, fru talman frågan är vad det är värt, när socialdemokratisk högskolepolitik lämnar lärosäten efter. 125 () replik: Jag fick inte riktigt svar på det där med mytbildningen om de 100 000 platserna. var det inte en myt, utan nu var det luftpastejer. Men tydligen är det så att i värld finns inte de 100 000 nya platser som har tillkommit , och det är ju intressant i sig. av samtliga ungdomar från en årskull har påbörjat högskoleutbildning i . Det är en otroligt hög procent. Jag läste just nu en utredning från , där man har sett över sitt högskolesystem och har tagit den svenska målsättningen till sig, så att även som mål måste ha att av en årskull ska börja högskolan och att av dem ska avlägga examen på avancerad nivå för att ska leva upp till sitt bidrag i Lissabonstrategin och till tillskapandet av det europeiska utbildningsområdet. Vi är på rätt väg, ! Målet är av en årskull. Vi kommer också att se till att de som inte väljer högskola utan väljer yrkesutbildning kommer att få sin möjlighet att efter gymnasieskolan fortsätta en utbildning. Vi vet alla att utbildning är en trygghetsfaktor, inte enbart för samhället och samhällets tillväxt utan för den enskilde individen för att kunna vara kvar på arbetsmarknaden under ett helt liv. 126 () replik: Jag reagerade på att sade att det var viktigt att behålla dagens tillträdesregler för att motverka den sociala snedrekryteringen. Jag tycker att det är ett väldigt defensivt synsätt. Vi har låga inträdeskrav i kombination med en kvantitativ syn. Och du gav intryck av att vi ska ha av en årskull in i högre utbildning. Det leder möjligen till att fler från studieovana hem kommer in i högre utbildning. Men de kommer nog inte ut med en examen om de inte har tillräckligt bra förkunskaper. Risken är också att vi står här och slår oss för bröstet och säger att vi har av en årskull i högre utbildning. Men det spelar egentligen ingen roll alls om vi ligger långt ned i kvalitetsrankningen, alltså om vi förlorar kvalitet så spelar det ingen roll om kvantiteten ökar. Jag skulle vilja ställa två frågor till med anledning av detta. När det gäller de låga inträdeskraven och de otydliga signaler som ni ger till gymnasieeleverna om vilka förkunskaper som krävs undrar jag: Tycker inte att det är rimligt att en elev som ska läsa på högskolan har godkänt i svenska och engelska? Jag skulle också vilja veta varför ni har avvisat förslag om områdesbehörighet. Är det inte rimligt att en gymnasieelev som ska läsa till sjuksköterska ska kunna lite mer matematik och naturkunskap än vad den grundläggande behörigheten anger eller att en ekonom ska kunna mer samhällskunskap? Jag skulle vilja höra lite grann om hur och varför ni har avvisat förslag. 127 () replik: Det handlar om mytbildning. har vi plötsligt en högskoleutbildning som har en urusel kvalitet i . Den här urusla kvaliteten granskas av ett av världens bästa kvalitetssäkringssystem. Man granskar varje utbildning . Och i detta utvärderingssystem är det inte bara svenska forskare som ingår utan även internationella forskare. I rapport efter rapport från får vi visserligen synpunkter på att vissa saker kan förbättras. Men genomgående är att dessa internationella utvärderare säger att högskolan, även om det är en liten och ny högskola, har utbildning av mycket god kvalitet. Jag tycker att ni gör er skyldiga till ett livsfarligt spel med svenska studenter som ska utbildas för en internationell arbetsmarknad genom att hävda att de svenska studenterna har sämre utbildning än studenter i övriga . Detta är icke sant. Svenska studenter anses av de lärosäten som tar emot dem i studentutbyte vara unika när det gäller deras kunskaper och i deras sätt att hantera och förhålla sig till sina kunskaper. De är kritiska och kan ifrågasätta på ett sätt som man inte är van vid ute på de europeiska högskolorna. Jag tycker att vi ska vara stolta över våra svenska studenter och de kunskaper som de har med sig. 128 () replik: Jag sade inte att kvaliteten var urusel. Det kan man efteråt se i protokollet. Däremot vet alla som hänger med i debatten att det har kommit ett antal varningssignaler . Vi vet att vi har byggt ut den högre utbildningen väldigt snabbt och att det har urholkat resurserna. Och det har kommit ett antal olika rapporter där man har pekat på olika problem i den högre utbildningen. Jag har här ett pressmeddelande från från . Man har tittat på förkunskaperna för högre studier. Där står följande: Gymnasieutbildade är inte tillräckligt förberedda för högre studier. Gymnasieskolan ska förbereda eleverna för högre studier, men det brister i flera färdigheter enligt lärarna på universitet och högskolor. Störst brist framkom när det gäller förmågan att analysera och problematisera. Det finns också svagheter i förkunskaperna att kunna skriva och läsa. Då undrar jag på vilket sätt ska komma till rätta med problemen när det gäller förkunskapskraven när ni inte vill höja tillträdeskraven, när ni inte vill skicka tydliga signaler om vad som krävs för vidare studier till gymnasieeleverna i form av områdesbehörighet, och när ni inte heller klarar av att få ordning på och gymnasieskolan? Hur tänker ni se till att eleverna får bättre förkunskaper och därmed blir bättre rustade att klara de högre studierna? 129 () replik: som jag nu har jobbat med utbildningspolitik i har vi höjt kraven i fråga om reglerna för tillträde, det vill säga att vi har höjt ribban. Den gamla gymnasieskolan gav behörighet till universitet och högskolor om eleven bara hade gått igenom den. Man kunde ha ettor och tvåor i alla ämnen. Det spelade ingen roll. Man var behörig att gå på högskolan. har det skett en oerhörd skärpning av kraven för att få inträde till högskolan. är vi uppe i ett godkänt gymnasiearbete. Man ska ha godkänt i av alla kurser som man läser på gymnasieskolan för att komma in på högskolan. Att ha godkänt i av samtliga kurser och inte ha godkänt i svenska är både teoretiskt och praktiskt omöjligt. Talet om godkänt i svenska är därför ett slag i luften eftersom det redan finns invävt i de krav som vi ställer på dessa ungdomar . De rapporter som ni inte tar fram här men som jag tycker är oroande är de rapporter som kommer utifrån folkhögskolorna. Där ser man att åldern på de elever som studerar på folkhögskola sjunker . Det är begåvade elever som kommer till folkhögskolorna, men de kommer därför att de inte har klarat stressen och pressen på gymnasieskolan. De väljer att hoppa av och läsa in den allmänna eller den långa kursen på folkhögskolan. Det är också ett tecken på hur högt vi har satt ribban när det gäller gymnasieskolan. 130 Utbildnings- och kulturminister (): Globaliseringen är vår tids dominerande samhällsförändring. Gränser minskar i betydelse för kontakter och handel, vilket leder till skärpt konkurrens. Det globala utbudet av arbetskraft har fördubblats bara genom att , och har gjort sin entré i världsekonomin. Ny teknik har minskat avstånden. Jag har ägnat som handelsminister åt att stödja denna utveckling som har varit så gynnsam för . Det gäller att minnas att globaliseringen ger möjligheter som den reser utmaningar. För mig är utbildningens kvalitet en stark fördel med denna utveckling. har varit en vinnare på globaliseringen . Och med en klok politik kan vi fortsätta att vara det också framöver. har haft högre ekonomisk tillväxt än vad som har varit vanligt inom såväl EU som . 300 000 fler har ett jobb och ett jobb som betalas allt bättre. har lärarnas, industriarbetarnas och sjukvårdsbiträdenas reallöner höjts . I en nyligen publicerad bok om näringsliv visade Dagens Industris ledarskribent att är det enda land i där industrins andel av bnp har ökat det enda landet i ! har fördubblat exporten, en ökning med , och vi har ett överskott i bytesbalansen på inte . För mig är utbildningspolitiken en central del i hur vi möter globaliseringen. Det är också en central del av förklaringen till att vi blivit sådana vinnare på globaliseringen som jag just redovisade. När konkurrensen skärps ställs man inför alternativet att konkurrera med kvalitet eller med pris. Min ambition är solklar. Genom kraftfulla satsningar på utbildning med hög kvalitet till en allt större del av befolkningen blir det möjligt både för nationen att hävda sig med framgång och för människor att ha jobb som betalar sig väl. Propositionen som vi debatterar har ett talande namn, för en ny värld ställer krav på en ny högskola. Den nya högskola som vi nu öppnar kommer att hålla högre kvalitet både beroende på den kvarts miljard som vi nu satsar och på en ökad kontakt med och stimulans av andra länders utbildning. Propositionen innebär ett klart brott mot traditionen genom att det är den första större reform av svenskt utbildningsväsende på någon nivå som utgår från en internationell överenskommelse. Det samarbete som 45 europeiska länder bedriver inom den så kallade Bolognaprocessen har stark dynamik och ligger till grund för reformarbete över hela vår kontinent. Vi har tillsammans kommit fram till att det behövs en samordning av utbildningarnas struktur i för att de ska kunna bli mer konkurrenskraftiga både när det gäller att locka studenter från resten av världen och på den globala arbetsmarknaden. En gemensam struktur underlättar också för studenter som vill studera i flera länder. De förändringar som föreslås av den högre utbildningens struktur syftar självklart också till högre kvalitet och en mer kvalificerad och attraktiv utbildning. Förslagen bygger på det som är bra i dagens system men vidareutvecklar det för att det ska stå sig starkare inför den mer internationaliserade värld som vi kommer att leva i. Men som allt internationellt samarbete kräver den att alla som deltar ger upp något lite av sina nationella käpphästar för att det ska vara möjligt att hitta en gemensamma nämnare. När det gäller den nya examensstrukturen, som ju är ett resultat av Bolognaprocessen, driver borgerliga partier och den reserverande minoriteten i utbildningsutskottet på flera punkter en politik som vänder ryggen. De poängkrav som ni föreslår tillför ingenting när det gäller kvalitet ingenting! Men det blir ett nationellt särkrav som skiljer ut från och som försvårar studenters rörlighet. Om minoritetens vilja vinner omröstningen blir det färre studenter som reser över gränser. Det här är det oerhört viktigt att högskolor, gymnasister och framtida studenter, får klart för sig. Det här står på spel vid voteringen . Det räcker inte att öka internationaliseringen av utbildningen och stärka dess kvalitet. Vi måste också göra den tillgänglig för fler. Det handlar både om 17 500 fler utbildningsplatser, som ju beslutat om, och om att bredda rekryteringen till universitet och högskolor. Lika tillgång till utbildning är en demokratisk rättighet och en fråga om jämlikhet. Eftersom utbildning betyder så mycket för människors framtid är det en oerhört viktig uppgift att aktivt motverka skillnader i tillgången till utbildning mellan människor med olika bakgrund. var den sociala snedrekryteringen , men de senaste tio årens envisa insatser inom den högre utbildningen från den socialdemokratiska regeringen har åstadkommit ett trendbrott. Det här har vi genomfört tillsammans med andra partier. , för längesedan, gjorde vi det med . är det med och . Jag beklagar linjebyte i denna fråga. Det tror jag att väljare runtom i också gör. Genom en målinriktad och effektiv politik minskar nu ojämlikheten i den högre utbildningen. finns betydande orättvisor kopplade till en persons sociala bakgrund och till utbildningsbakgrunden. Därför är denna proposition ytterligare en pusselbit i ett långsiktigt, målmedvetet arbete som får extra energi genom vetskapen att snedrekryteringen kan motverkas genom effektiva insatser. Jag konstaterar dock att borgerligheten , som så tidigare, går emot alla ambitioner och konkreta förslag om en breddad rekrytering. Nej, ännu mer korrekt är att säga att ni säger nej till alla förslag som innebär att fler personer ska få studera på högskolan oavsett grupp. Jag hörde att alla de borgerliga talarna här , hela den här gubballiansen, talade sig varma för att alla som vill ska beredas plats på högskolan. Alla som är lämpade ska få studera på högskolan. Det är bra. Men det räcker ju inte med ord och fraser. I kom ni ju överens om, hemma hos kd-ledaren, att skulle tas bort från högskolan för att i stället användas till skattesänkningar. Det räcker inte med ord och fraser. Det krävs konkret politik. presenterade Utbildnings- och en rapport om demografin och högskolans dimensionering. Huvudslutsatsen är att en kraftig ökning av antalet 20-åringar ställer stora krav på antalet högskoleplatser. Rapporten visar att antalet ungdomar i åldern växer med 150 000 personer . Om högskolan, enligt den borgerliga politiken, inte byggs ut kommer av dem som är födda att kunna gå vidare till högskolan. Det ska jämföras med årskullen , där kan gå vidare. Jag kan inte förstå hur ni kan stå här och presentera er politik i har ni hållit på! utan att med ett ord redovisa era motiv för att barnkull, dagens 1516-åringar, ska få kraftigt sämre framtidschanser än sina äldre kamrater. Som jag ser det är en tillräcklig utbyggnad av högskolan en rättvisefråga mellan generationer. Ransoneringen av antalet högskoleplatser kommer från det tänkande som handlar om att bygga utbildningen så att man i varje steg sållar bort de icke önskade och låter en mindre grupp gå vidare. Detta tänkande, som drömmer sig tillbaka hårt klassuppdelade skola eller utbildningen i dagens , som analyserats i tidningen , blir allt tydligare för varje borgerlig skolrapport. skulle dessutom, om den här politiken skulle bli genomförd, stå helt isolerat internationellt. I så fall skulle som enda land ha en medveten politik som avsiktligt år för år minskar möjligheten för unga människor till högre studier. räknar jag med stöd för alla propositionens lagförslag och huvudlinjer. Men på två punkter har borgerligheten höjt tonläget. Det handlar om borgerliga förslag om ökad politisk styrning av vilka förkunskaper nybörjarstudenter ska ha och om reglerna för hur universitet och högskolor får dela ut examina. På dessa områden vill regeringen öka lärosätenas frihet, och på båda dessa områden vill borgerligheten att besluten ska fattas politiskt. När det gäller kraven på särskild behörighet har vi från regeringens sida sett en positiv utveckling i ett alltmer diversifierat utbildningsutbud. har blivit mycket rikare genom att universitet och högskolor fått stora möjligheter att själva lägga upp nya och spännande utbildningskombinationer. Vi har dragit slutsatser av det.