prot · GT09101 · 2006-04-04 00:00:00 — Det var därför jag i mitt tidigare inlägg försökte länka till diskussionen om 4-ever, som var en mycket kontroversiell diskussion. Bara diskussionen om sexköpslag i var mycket kontroversiell i sig. Som sagt tror jag dock att detta gav en bra diskussion om alla möjliga frågor. Det frågades om vi tar upp frågan ministrar emellan i mer bilaterala samtal. Det är mycket möjligt att vi kan göra det i något sammanhang. Det beror på vad som händer. Vi följer som sagt frågorna nära och kan på olika sätt reagera. Vi ska reagera. är ett EU-land, och EU-länder ska leva upp till den standard för mänskliga rättigheter som ett EU-medlemskap faktiskt innebär. Därför följer vi frågan nära genom ambassaden i och får se på vilket sätt vi också ska agera. Sedan är frågan vem som ska agera. Möjligen är det vår integrations- och jämställdhetsminister, framför allt jämställdhetsminister i det här sammanhanget, som ska agera eller någon annan, beroende på hur olika saker har skett. Jag får skam till sägandes ta tillbaka också den första frågan om och återkomma även till den, hur vi kan och om vi ska. Jag säger som det är: Jag är ny i ämbetet och vet inte om vi kan göra det. Vi måste titta på frågan och se om vi kan stödja detta och i så fall hur. Jag känner inte till exakt vad som står i denna anmälan till från . 54 (): Att man ska gå tillbaka och återkomma är också ett svar, och ett mycket ärligt och bra sådant. Det tackar jag för. Detta känner väl till, och det är därför jag gör liknelsen: När man arbetar med bistånd till länder i som drabbats väldigt hårt av hivepidemin brukar man betona åtminstone har jag gjort det när vi från SRHR-grupp har varit nere med och så vidare att man från den högsta politiska ledningen måste tala om frågorna. Det viktigaste för att sluta tabubelägga alla de åtgärder som måste till för att bromsa hivepidemin är att alla talar om frågorna, att de också tas upp i den politiska debatten och inte lämnas vid sidan om. Jag tror att samma sak krävs om man ska se till att bromsa homofobin i vårt södra grannland . Jag tror att frågorna måste tas upp också på ministernivå. Jag tror inte att de ska tas upp på bara en ministernivå, med jämställdhetsministern, utan jag tror också att utrikesministern måste vara aktiv i de här frågorna. Jag tror att statsministern måste ta upp det med sin motsvarighet, såväl premiärministern som presidenten, inte minst eftersom den senare tyvärr genom uttalanden har understött homofobin i och var den som förbjöd i sin dåvarande egenskap som borgmästare i , som också statsrådet pekar på i svaret. Det gläder mig att regeringen gör klart att man tänker följa utvecklingen. vet vi åt vilket håll utvecklingen går. Det står tydligt att utläsa ur det svar jag har fått i kammaren . Då krävs också att man agerar utifrån det. Seminarier är ett sätt att agera, och jag tror att ministrarna måste bli mer aktiva där. Hur det än är, även om det är bra att och varit i och agerat, krävs också att den officiella linjen förs fram, att ministrarna är med och arbetar mot homofobin. Det är så självklart att det knappast behöver sägas, men man kan inte i ett interpellationssvar hänvisa till bara frivilligorganisationer och författare, och det vet jag att inte vill göra. 55 Utrikesminister (): Nej, det vill jag inte. Enskilda organisationer har sin roll, enskilda individer har ytterligare en roll och regeringen är företrädare för officiella linje och har en mycket viktig roll i att föra fram de åsikter vi har. Vi ska göra det på olika arenor och på olika sätt. Jag kommer att fortsätta jobba med de här frågorna och ta upp HBT-frågor men också, som jag började med att säga, sexualitet över huvud taget och i olika sammanhang. Det är känsliga frågor. Det är nära frågor. Och det är ofta, tyvärr, lika känsliga frågor i debatter på europeisk nivå som det är i stora delar av övriga världen, vilket jag måste säga att jag har blivit negativt förvånad över. Jag är väl medveten om den situation som beskriver. Vi ska tala om frågorna och det måste flera olika ministrar göra på olika sätt, på rätt sätt och i rätt sammanhang. Då kan vi nå framgång. Vi ska göra det lite grann gemensamt men från olika utgångsvinklar. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellationerna 2005/06:294 och 308 om flyktingmottagandet 56 Statsrådet (): har frågat migrationsministern vilka åtgärder hon avser att vidta för att säkerställa att ansvar tas för beslutet om den tillfälliga lagen om ny prövning av avvisnings- och utvisningsbeslut som fattades i och att kommuner blir mer motiverade att ta emot flyktingar. har frågat migrationsministern vilka åtgärder hon är beredd att vidta för att få välmående kommuner att ta sitt ansvar i flyktingmottagandet och om hon är beredd att föreslå lagstiftning som tvingar kommunerna att medverka i mottagandet. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationerna. Jag har valt att besvara de båda interpellationerna gemensamt. Beslutet i innebär att ett stort antal personer nu får en ny prövning av sina avvisnings- och utvisningsbeslut. Det rör sig om närmare 31 000 personer och många av dessa har redan fått eller kommer att få möjlighet att stanna i . Det betyder att flyktingmottagandet i många av landets kommuner blir betydligt större jämfört och att fler kommuner aktivt måste medverka i flyktingmottagandet. Annars får vi en situation där många med uppehållstillstånd får vänta alltför länge i boende på . Det riskerar att försena introduktionen och förlänga tiden innan de nyanlända får tillträde till arbetsmarknaden och därmed egen försörjning. Det är ett nationellt ansvar att de personer som får uppehållstillstånd, både enligt den permanenta och enligt den tillfälliga lagstiftningen, får bra förutsättningar för en snabb etablering i det svenska samhället. Osäkra boendeformer och stor koncentration till storstäderna kan motverka detta. Det är därför mycket viktigt att alla kommuner med förutsättningar för en bra introduktionsverksamhet, oavsett politiskt majoritetsförhållande, medverkar till att bereda plats för det ökade antalet personer som får uppehållstillstånd. Den bild vill ge, att det är s-kommuner som säger nej, bör nyanseras. De kommuner med borgerligt styre, som nämner i sin interpellation, har inte ens en gällande överenskommelse om flyktingmottagande trots att de bör vara kommuner med goda förutsättningar att kunna ta emot flyktingar. När det gäller möjligheten att lagstifta om skyldighet för kommunerna att ta emot flyktingar är det en fråga som inte varit aktuell att väcka i . Jag kommer att följa utvecklingen av kommunernas svar på framställan om utökat flyktingmottagande. Enligt min mening är frågan om lagstiftning inte aktuell . Den snabba takten i beslutsfattandet om uppehållstillstånd innebär påfrestningar när det gäller kommunernas mottagningskapacitet. samarbetar nu med för att ta fram en strategi och handlingsplan för en konstruktiv dialog med kommunerna om det ökade behovet av introduktionsplatser. Regeringen bedömer att det behövs en förstärkning i det arbetet och avser därför att i vårpropositionen föreslå att ett tillfälligt stöd lämnas till kommunerna för att de ska öka sitt flyktingmottagande eller nyteckna avtal om mottagande. Kommuner som uppfyller vissa villkor ska kunna få en tillfällig ersättning med ett engångsbelopp för varje person som tas emot . Dessutom kommer extra medel att finnas för att kunna ersätta särskilda kostnader som en kommun kan få för att snabbt kunna ta emot fler personer. Dessa medel ska kunna användas på ett sådant sätt att de stimulerar och underlättar för kommunerna att snabbt ta emot ett ökat antal flyktingar och ge förutsättningar att kunna erbjuda en god introduktion. 57 (): Tack, statsrådet, för svaret! Under i stort sett har frågan om flyktingmottagandet i varit ett stridsäpple mellan staten och landets kommuner. Konflikten har främst handlat om utformningen av ersättningen per flykting, det vill säga regeringens metod med schabloner och hur fel utfallet kan bli när pengar styrs enligt normer som leder till att vissa kommuner blir gravt underkompenserade och att andra får mer pengar än som faktiskt är nödvändigt. Om man därtill lägger den oförmåga att lösa de arbetsmarknadsmässiga frågorna som regeringen har haft man har styrt, misslyckandet med att se till att nytillkomna flyktingar inte hamnar i socialbidragsberoende, den växande problematik som handlar om dåliga skolresultat hos elever med utländsk bakgrund och den förtvivlan som växer i landets förorter ser bilden mycket mörk ut. Och incitamenten för landets kommuner att ställa upp för att kratsa kastanjerna ur elden åt en regering som körts slut i integrationsfrågorna är inte särskilt många. Att de svenska kommunerna därför är fed-up med regeringens attityd till problemet är alltså inte att förundra sig över. I min hand har jag det brev som skrevs från en närmast enig kommunstyrelse i min hemstad och valkrets till regeringen med en uppmaning att lösa ett antal problem som den tillfälliga lagen genererar. vet jag inte om har haft tid att läsa brevet från det socialdemokratiskt styrda , annars rekommenderar jag det. Det är nämligen inte mycket stöd för den politik som han och regeringen fört som han får i det. Tvärtom kräver precis det som vi moderater kräver, nämligen att staten ska ta över hela ansvaret för finansieringen av flyktingmottagandet och sluta med den schablonisering som är otillräcklig. påstår i sitt svar att regeringens gottepåse på 700 miljoner, som kom , ska lösa problemet. Med ca per person ska alltså en trend vändas som redan innebär att andelen utrikes födda utan jobb ligger högre än för svenskfödda. Det är inte seriöst, särskilt inte när slagit fast att av anslaget till introduktion går direkt till försörjningsstöd, alltså socialbidrag. Men om det talar väldigt tyst i sitt svar till mig. I stället ägnar sig statsrådet åt ett krypskytte mot de av landets borgerliga kommuner som inte anses göra sin plikt och ta emot de flyktingar som strömmar fram som ett resultat av den tillfälliga lagstiftningen, och statsrådet upprepar den argumentationen i sitt svar till mig. Jag har aldrig hävdat att inga s-kommuner tar emot några flyktingar. Men uppenbarligen har bara 48 av de 250 tillfrågade kommunerna sagt ja. Majoriteten av landets kommuner är socialdemokratiskt och inte borgerligt styrda. Vad borde slutsatsen bli av det? Möjligheten att erbjuda både bostad och arbete är hyfsat begränsad i många kommuner. Många människor är redan utan arbete i vissa och i andra finns inte bostäder. Mängden pendlare i har ökat dramatiskt, men att pendla kostar pengar, och det finns det lite av i den schablon som staten ger. Regelverket är inte heller uppdaterat, vilket är regeringens ansvar och därmed också statsrådets. Ett avtal skrivs nästan enbart med utgångspunkt i att du ska bo på ett ställe och arbeta på samma plats. I svaret finns ingen argumentation kring denna problematik. tycks tro att problemet handlar om att landets kommuner inte vill ta emot flyktingar, men i grunden handlar det om de villkor för mottagandet som råder för landets kommuner och för vilka han och regeringen bär ansvaret. Innan den insikten kommer till regeringen tycker jag inte att är särskilt trovärdig i frågorna. 58 (): Tack statsrådet för svaret. Min hemstad är väl den kommun som antagligen tagit mest ansvar för flyktingmottagandet . Det är väl känt att belastningen har varit hård. Det finns mycket positivt med inflödet av människor från andra länder. Bara en sådan sak som den demografiska situationen gör att antagligen kommer att klara sig betydligt bättre i ett längre perspektiv därför att det kommer att finnas folk i arbetsför ålder på ett helt annat sätt än i andra kommuner. Den kulturella blandning som uppstår berikar staden något alldeles oerhört. Det finns en hel del sådana aspekter som man gärna tappar bort i diskussionen. Det är alldeles uppenbart att mottagandet i sig innebär en stor påfrestning på och kommun. Under i ett gott samarbete med har man fått ned mottagandet och planerat mottagandet på ett bättre sätt. Men visar det sig efter det att den tillfälliga lagstiftningen införts att bara har tagit emot 610 flyktingar. Problemet i den folkliga opinionen är naturligtvis att är omgivet av ett antal kommuner med höga genomsnittsinkomster, låg arbetslöshet och goda villkor. Tittar man på det material som kommunerna delar ut för att folk ska flytta till kommunerna är det fråga om näst intill paradiset på jorden. Men de har aldrig varit med i flyktingmottagandet. Det är klart att det uppstår en rejäl diskussion. Varför ska det vara så? Kommunerna har inte ens skrivit avtal med . Det upplevs som oerhört orättfärdigt. Jag har ställt en fråga till statsrådet om han nu är beredd att fundera på en lagstiftning. Jag menar att flyktingmottagandet är ett nationellt och ett internationellt ansvar. Det gäller hela hela territoriet. Det går inte att friskriva sig med olika former av krystade förklaringar, som dessa kommuner gör. Jag menar att vi måste titta på möjligheten att se till att flyktingarna får en bra start. En del av de kommuner som jag har räknat upp i min interpellation är sådana som skulle kunna erbjuda betydligt bättre förutsättningar än med den situation som finns där . Statsrådet säger att han inte just nu överväger en lagstiftning. Men det är inte år 0. Vi har haft den här diskussionen , och den eskalerar för varje gång den här situationen uppstår. För varje gång kommer företrädare för dessa kommuner fram och säger att det är än det ena, än det andra. Det är brist på bostäder eller brist på arbete. De friskriver sig från att ta sitt ansvar. De har gjort precis samma sak som men utan en folkomröstning och utan att behöva schavottera i den allmänna opinionen. Med den erfarenhet vi har fått att kommunerna med hjälp av olika argument har smitit undan är det att titta på en tvingande lagstiftning. Om väljarna väljer om mig kommer jag personligen att motionera i om en sådan lag. 59 Statsrådet (): Det är bra att vi har den här debatten så att vi kan klargöra en del frågor, inte minst eftersom blandar in många andra frågor som hänger ihop men som handlar om huruvida den allmänna integrationspolitiken har misslyckats eller inte. Det kan vara bra att ägna åt de frågeställningarna. Hur ska man mäta integration? Vad är det som är måttet på om den har misslyckats eller inte? Jag tycker att ett värdefullt mått är sysselsättningsgrad, att titta på om utrikes födda är sysselsatta eller i arbete. Det är viktigt därför att möjligheten att arbeta och försörja sig själv är så viktig. Det kan vara på sin plats att jämföra med andra länder som också har ett stort flyktingmottagande, det vill säga människor som söker skydd i landet. Om vi jämför med likartade länder som , och ligger högre än de länderna. Vi ligger dock lägre när det gäller en del anglosaxiska länder som har en mer utpräglad arbetskraftsinvandring och också får invandrare som redan har språket med sig. Men bland de jämförbara länderna finns också några länder som ligger bättre än vi, till exempel . Låt oss sedan titta på , för att få en ännu bättre jämförelse mellan länder som är av likartad karaktär. talar vi om dansk flyktingpolitik. har inte så många. har en del. Vi ligger på en mycket högre sysselsättningsgrad än eller . ligger högre än vi. Det kanske finns andra mått. Det finns skolresultat. Det finns behov av försörjningsstöd. Om vi tittar på de måtten och tittar tillbaka för att mäta framgång och misslyckande, kan vi se att efter den stora depressionen i som också sammanföll med en annan regering har vi tagit emot många flyktingar. Vi har kommit ut ur den, och vi har minskat arbetslösheten. Vi har ökat sysselsättningsgraden. Vi har förbättrat skolresultaten. Vi har minskat behovet av långsiktigt försörjningsstöd. Men vi har inte lyckats. Inget land har lyckats helt. Men vi måste ändå se tendenser åt vilket håll vi går. Vi har mycket mer kvar att göra. Jag vill inte skönmåla. Men eftersom tar upp frågan ideligen kan vi dels jämföra , hur det har gått tillbaka, dels jämföra med andra jämförbara länder. är bra på introduktion för nyanlända. Jag håller med om att nytillflödet ställer stora krav på . Därför vill jag också ha en flyktingpolitik som gör att människor i större utsträckning söker sig till områden där möjligheten till egen försörjning, sysselsättning och bra studier är bättre. Men då vill jag ställa en fråga. Det här handlar inte bara om det här året. Hur ser på ett antal kommuner, som nämnde, som är välbärgade och har ett gott skatteunderlag i eller i där ligger? Jag tänker på och . De har nästan inte tagit emot några alls. sitter ändå med i en allians där de andra tre partierna har talat om en allmän amnesti. Det är inte något som vårt parti propagerade för inte heller . Hur talar med sina allianskolleger som sitter i dessa kommuner? De har stått här i talarstolen och krävt allmän amnesti. Det skulle ha gett betydligt fler människor möjlighet att stanna i . Samma kommuner företräds av partier som inte vill ta emot en enda. Hur går detta ihop? 60 (): Linjen är tydligen från statsrådets sida att de borgerliga kommunerna är ensamma ansvariga för att regeringens politik havererar. Man behöver bara titta på uttalandet i Aktuellt i Politiken . Då svarade statsrådet att ska höja skatten med och bygga hyresrätter. Har kanske hört talas om finansieringsprincipen, det vill säga att staten ska finansiera de åtaganden som staten ger kommunerna? Hur löser ett eventuellt bostadsbyggande i kommunerna problemen med framtida socialbidragsberoende på grund av en socialdemokratisk politik som ger färre och inte fler nya jobb? Det är resultatet av de vi har bakom oss. Jag har full förståelse för de socialdemokratiska och borgerliga kommunalråd runtom i landet som tvekar och säger nej till att skriva avtal med om att ta emot flyktingar. Det saknas helt enkelt en långsiktig finansiering av flyktingpolitiken på det sätt som talar om i sitt brev. Det är inte Columbi ägg att bara fixa kommunplaceringar. De som flyttar ut i landet vilket statsrådet är medveten om återfinns ändå i storstadskommunerna . I i går, i . Vad tänker statsrådet göra åt den saken? Det fick vi inte heller höra något om från talarstolen . Detta tangerar också uppfattning att har tagit ett stort ansvar för flyktingmottagandet i . Ja, det har gjort, men inte på det sätt som hävdar. har nämligen tecknat ett nollavtal när det gäller flyktingmottagning. Trots det har tagit emot i genomsnitt 2 000 flyktingar . Det har främst rört sig om människor som har varit asylsökande och som flyttat till under asylprocessen och sedan blivit kvar. Det tycker jag att man ska redovisa eftersom det hör till bilden. Slutsatsen är alltså knappast att man bara ska satsa på att fler kommuner ska ta emot. Om det inte kombineras med åtgärder som gör det mer attraktivt kommer inte problemet att lösas. Det är också en del av diskussionen. idé om en lagstadgad skyldighet skulle i princip innebära en kommunarrest, men under annat namn. Den grupp vi pratar om är ju den som har fått uppehållstillstånd och som alltså har upphört att vara människor som ska placeras ut enligt en uppgjord mall. Vi har också frågan om ansvaret för den tillfälliga asyllagen. Det är uppenbart att socialdemokraterna i regering och riksdag har försatt sig själva i den röra som råder. bär ju ett extra stort ansvar som undertecknare av den motion som behandlades i socialförsäkringsutskottet kring den tillfälliga asyllagen. har inte efterfrågat någon ny asyllag. Därför var det ganska dumt att lyfta fram och . Det är två kommuner där vi har egen majoritet och inte behöver ta hänsyn till de andra partierna. Vi har tvärtom med kraft argumenterat och, som enda parti i kammaren, röstat emot det här förslaget. Att det nu genomfördes var beklagligt. Det som händer gick ju att förutse. I sin iver att behålla makten valde Socialdemokraterna en annan väg. och krävde, som bekant, lagen för att låta sitta kvar som statsminister. hör vi de surrande ryktena från budgetförhandlingarna om att samma partier kanske på nytt kommer att kräva en ny asyllag för de 15 000 som inte hanns med förra gången. Hur ska ni ha det, ? Står vi nu inför en situation där ytterligare 15 000 personer ska processas ut i landets kommuner utan att strukturerna för introduktion och ersättning har förändrats det minsta? Jag tycker att statsrådet är skyldig Malmös kommunpolitiker och andra som undrar över regeringens linje, ett svar på frågan: Hur ska introduktionsersättningen hanteras ? Ska det kanske utgå bonus till den kommun som åstadkommer något och lyckas med att få folk i arbete? skulle inte under socialdemokratiskt styre bli särskilt kompenserat i så fall. Men är det något av Malmös förslag i brevet som statsrådet kan säga att han är beredd att pröva? 61 (): Det är alldeles utmärkt att statsrådet har aviserat bättre ekonomiska förutsättningar för de kommuner som ställer upp. Det är alldeles klart att den nuvarande ersättningen inte räcker på långa vägar. Det är vi överens om. Jag tror inte att det är grundproblemet i det vi diskuterar här. Grundproblemet är att det finns ett antal borgerligt dominerade kommuner som har bestämt sig för att ha som affärsidé att vara etniskt rena. Det är vad man har gjort. Genom urval i sättet att sköta bostadspolitik och annat ser man till att det inte finns utrymme för flyktingmottagning och inte heller för människor av svenskt ursprung med låga inkomster. Det är inte bara en etnisk utan också en klassmässig fråga. När man kör på motorvägen från till står det: Här är friheten större. Man kan fråga sig: För vem är friheten större? Alla som ställs utanför får vara med i detta lågskatteparadis. Man använder till exempel bostadsfrågan som argument. Jag anser att det är ett svepskäl. Det finns inte tomma lägenheter i . Bostadssituationen i är betydligt värre än vad den är i de kranskommuner som säger att de omöjligt kan ställa upp. Väldigt avslöjande är en del uttalanden från kommun. Man säger: Här kan inga flyktingar bo, men man kan få komma hit och jobba . Så är det. Sysselsättningsfrekvensen är oerhört hög i de här kommunerna. Det borde finnas mycket bättre förutsättningar att få arbete om man bodde och fanns i närområdet. är dessutom en kommun som just nu säljer kommunens bestånd av hyreslägenheter. Man säljer lägenheter som kommunen har haft för socialförvaltningens ändamål och man säljer också de studentlägenheter som man inte har kunnat hyra ut. Det står alltså tomma lägenheter som kommunen äger i . svarar man att man inte kan ta emot flyktingar eftersom man inte har några bostäder. Det säger en hel del om vad detta egentligen handlar om. Jag har ställt frågan hemma i medierna till folkpartister, kristdemokrater och centerpartister. Var är de i de här kommunerna? Var finns opinionen? Hur försöker man påverka? Det finns faktiskt anledning att från den här talarstolen säga att den stora manifestation som påskuppropet handlade om , då om jag minns rätt en kvarts miljon människor skrev på för flyktingamnesti, innebär att man har ett ansvar för att agera i sin egen kommun för att ens egna kommunpolitiker lever upp till det som man så enträget krävde av riksdag. blev det ingen flyktingamnesti. Det är jag glad för. Det skulle fullständigt ha slagit undan fötterna på den svenska flyktingpolitiken. har vi en prövning som är individuell. Den lagen finns där. må ha röstat emot den, men det är ett gemensamt ansvar för att se till att alla de människor som får möjlighet att stanna här får bästa möjliga start i livet. Det måste ligga också på ditt ansvar att prata med dina partivänner i till exempel och om att det får vara nog med frispel. 62 (): Jag vill lägga ett par andra aspekter på frågan om kommuner som tar emot eller inte tar emot flyktingar. Jag vill göra ett par påpekanden.