prot · GT09102 · 2006-04-05 00:00:00 — Det är där fastighetsmäklaren har en viktig roll att spela, eftersom bostäder ofta byts genom en fastighetsmäklares roll. Hon eller han ska vara en opartisk ställföreträdare som ska ta till vara både säljarens och köparens intresse. Kärnan i uppdraget är att mäklaren ska sammanföra parter som har ett intresse av att sluta ett avtal med varandra. Det traditionella sättet är att man ser på en mäklare som att det är en mycket sakkunnig person som både säljare och köpare kan lita på. Det är därför viktigt att fastighetsmäklarlagen ger så klara direktiv som det är möjligt så att både konsumenter och mäklare kan arbeta efter den. Det finns som sagt åter en utredning som ska se över lagstiftningen. Av det här betänkandet och också av de direktiv som utredaren har fått framgår det att utredaren ska lägga fram förslag som ska ge konsumenter ett gott skydd anpassat till nuvarande förhållande vid affärer som avser det egna boendet. Jag har ingen anledning att misstro utredaren. Jag tror att utredaren kommer att komma med bra ändringsförslag, men jag hade hoppats att lagutskottets majoritet skulle bifalla de motioner som ändå finns i detta betänkande. Åtminstone borde man ha haft en mening om de motioner som lämnats och kanske skickat dem, gjort en klar deklaration och skickat dessa till utredaren. hoppas jag ändå att utredaren är av den kaliber att han lyssnar på debatter i . Jag anser dock att vi har en mycket märklig behandling av motioner som riksdagsledamöter framställer till . Ofta återkommer motionerna år . Det har min motion bland annat gjort. Lika ofta har de avslagits. Jag tycker att det är lite tråkigt att man gör så med riksdagsledamöters motioner. Ofta har ju motionerna kommit till efter kontakt med medborgarna. Vi är ju folkets förtroendevalda. Vi har fått se hur det ser ut i verkligheten, och så kommer man fram till att det kan vara något som man kan väcka en motion om i , öppna upp för en fråga och en diskussion och kanske ett förslag till beslut. På det här området tycker jag att det behövs en förändring. har alltså behandlat vår motion där vi kräver att det ska ges ett tillkännagivande till regeringen om att bostadsrättsmäklare måste ha ett tydligt informationsansvar gällande när man förmedlar så kallade oäkta bostadsrätter. Det begär vi efter att vi har sett att det är så få egentligen som känner till att det finns oäkta bostadsrätter. Det är inte så underligt att det är så. Inte ens vår samhällsbyggnadsminister kände till problematiken med den boendeformen när jag ställde henne en fråga på frågestund här i kammaren. Hon lovade att hon skulle titta på saken och komma tillbaka. Det är alltså viktigt att bostadsrättsmäklare informerar dem som står i beredskap att köpa en oäkta bostadsrätt. De ska bli väl informerade om vad det innebär. Det innebär försämringar rent skattemässigt den dag man vill sälja sin oäkta bostadsrätt. Jag hade i går en interpellationsdebatt med finansminister . Jag blev uppriktigt sagt glad åt hans inställning när det gällde den här boendeformen. Han såg att det fanns problem. Han ansåg att man skulle se över skattebestämmelserna och ansåg att vår kritik mot skattebestämmelserna för den här boendeformen var berättigad. Då tog jag även upp informationsansvaret för fastighetsmäklaren. Men på frågan vad regeringen skulle göra åt det passade han och sade att det inte var hans bord trots att han ansåg att även det förslaget var berättigat. När jag nu fick se att lagutskottet har frågan på sitt bord och avstyrker motionen blir jag naturligtvis besviken, inte främst för att det är min motion, men jag blir besviken när jag ser att lagutskottet inte inser betydelsen av att det är oerhört viktigt att människor som står i beredskap att köpa en oäkta bostadsrätt garanteras den information som de måste ha för att inte hoppa i galen tunna. Därför yrkar jag, fru talman, bifall till reservation 1 där för räkning framfört kravet om ett tydligt informationsansvar för fastighetsmäklare. Jag står även bakom reservation 2. Det allra bästa vore om vi inte hade den här problematiken utan att vi alltid ägnade oss åt äkta vara, äkta bostadsrätter. Men den frågan passar ju inte in i det här betänkandet. Så jag tvingas säga som finansminister : Den hör inte hemma på det här bordet. Men, fru talman, det aktualiserar ändå frågan om hur utskottet i ska se ut nästa mandatperiod. Vilka frågor ska sammanföras från dagens utskott för att kunna behandlas i ett sammanhang så att ingen kan säga att en fråga inte hör hemma på bordet? Vi måste få se en helhetslösning för bostadsfrågorna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 16 § Styrningen av integrationspolitiken Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2005/06:SfU6 Styrningen av integrationspolitiken (framst. 2005/06:RRS2). 171 (): Först och främst vill jag yrka bifall till den gemensamma alliansreservationen nr 1 och till den moderata reservationen nr 2. Kvällens debatt i kammaren kring detta betänkande handlar om styrningen av den svenska integrationspolitiken. När jag tittade efter sist var det många socialdemokrater uppsatta på talarlistan. Jag ser inte så många här, men de lär behövas i avsaknad av den ansvariga ministern själv. Jag tycker att det är lite svagt av att inte ta sig att komma till kammaren när vi debatterar hans område, i synnerhet ett valår. Detta politikområde kan utan omsvep betecknas som ett misskött sådant. På punkt efter punkt ser vi hur sysselsättningsgraden för utrikesfödda är lägre i än för infödda, något som skiljer oss från övriga och världen. Orsakerna till detta måste självfallet sökas i vårt land. Det är inte något som enbart kan förklaras med en enkel formel, utan det handlar om den samlade politik som förs av den socialdemokratiska regeringen. Människor som kommer till ses inte som individer med förmåga att klara sig själva utan betraktas alltför ofta som offer. Med denna mentalitet skapas fiktionen av att människor är svaga, okunniga och oanställbara. Vi håller på att få områden i vårt land där unga människor växer upp utan att ha en enda person i sin omgivning som har en normal lön. Alltför många är i stället beroende av en kombination av socialbidrag och svartarbete. I spåren av arbetslöshet och utanförskap följer ungdomsbrottslighet och gängkriminalitet. kom en studie från som gjorts som intervjuer med ungdomsrånare i åldern . Den visar hur fruktansvärd utvecklingen håller på att bli. Jag citerar ut från . En av pojkarna i studien exemplifierar den aggressiva hållningen i förhållande till andra grupper i en mening som har fått ge namn åt själva studien: När vi är ute på stan och rånar, så krigar vi, vi krigar mot svenskarna. Av intervjusvaren framgår att rånen i första hand inte utförs för att komma över pengar. Drivkraften är i stället spänningen och tillfredsställelsen över att få utöva makt. Så här uttrycker en av pojkarna det: Makt för mig är att svenskarna ska se på mig och lägga sig ner på marken och pussa mina fötter. Så ser det ut i , i , . Så ser resultatet av socialdemokratisk integrationspolitik ut. Konsekvenserna av regeringens politik är som allvarligast i storstadsområdena där arbetslöshet och uppgivenhet breder ut sig, till och med nu i den högkonjunktur som faktiskt befinner sig i. När vi söker orsakerna finns det ingen enskild fråga som är viktigare än den olycka som ligger i att den svenska välfärdsmodellen bidrar till extra höga marginaleffekter för just de grupper som har svag förankring på arbetsmarknaden, exempelvis invandrare. Dessa grupper får i högre grad inkomststöd via socialbidrag som trappas av krona för krona vid stigande inkomster och som därför ger hundraprocentiga marginaleffekter. Vi överväger från moderat håll att föreslå att en statlig etableringspeng införs för nyanlända flyktingar och anhöriginvandrare. Etableringspengen skulle utgå efter det att uppehållstillstånd har beviljats och inte avräknas mot en eventuell arbetsinkomst. Vi föreslår också att arbetsgivare som anställer en nyanländ flykting eller anhöriginvandrare som deltar i undervisning i svenska för invandrare på minst halvfart får en lönesubvention av lönen så länge undervisningen pågår, dock högst . Lönen bör utgå i enlighet med gällande kollektivavtal. Allianspartierna har i sina budgetar för hösten lagt förslag om att arbetsgivaravgiften ska slopas för privata arbetsgivare som anställer personer som befunnit sig långt från arbetsmarknaden . Den föreslagna rättigheten har fått namnet nystartsjobb. Den har tidigare omfattat människor som har varit långvarigt borta, långvarigt socialbidragsberoende utan arbete samt flyktingar och anhöriginvandrare som beviljats uppehållstillstånd. Vi moderater föreslår nu tillsammans med alliansen att nystartsjobben även ska omfatta nyanlända flyktingar som lyckas få ett arbete under asylprocessen innan uppehållstillstånd har beviljats. Vi ifrågasatte syftet med inrättandet av ett integrationsverk. Vi har inte haft anledning att ompröva vår åsikt. Det är vår uppfattning att successivt bör avvecklas. Vi föreslår i stället att får ta över ansvar för att distribuera kommunersättningar vid flyktingmottagande. Den vårbudget som tydligen blev klar i uppgörelsen mellan Socialdemokraterna, innehåller följande om integration som jag har hämtat från regeringens hemsida. Jag ska penetrera förslagen och titta lite på vad de innebär. 100 skolor, 1 000 resurspersoner. För att förbättra elevernas resultat i skolan ska 1 000 resurspersoner med utländsk bakgrund anställas på skolor i segregerade områden. De ska fungera som stöd i undervisningen och bidra till att fler ungdomar kan gå ut skolan med fullständiga betyg. Detta är precis samma sak som har sagts av regeringen . I lite mindre format kommer jag ihåg det från debatter i så långt tillbaka som 1998. Vad i stället behöver är fortbildade lärare, flera alternativa skolor i förorterna, en skola som satsar på kunskaper för de här eleverna. På det satsar inte den nuvarande regeringen. Snabb etablering av nyanlända invandrare. Arbetsförmedlingen får ett sammanhållet ansvar för att nyanlända invandrare snabbt kommer i arbete. Försöksverksamheten startar som ett geografiskt avgränsat försök . Det är självklarheter ånyo självklarheter. Vem tycker inte att en arbetsförmedlings uppgift är att förmedla arbete? Problemet är att dessa myndigheter är utomordentligt dåliga på att göra det på ett effektivt sätt. Det har flera undersökningar konstaterat. Hade regeringen velat vara offensiv hade man i stället sökt en samordning av de många myndigheter som strävar i olika riktningar och skapat en politik som ställer krav och ger möjligheter till dem som kommer till att delta i en meningsfull introduktion i näringslivet. Det gör man som sagt inte. Ökade bidrag till antidiskrimineringsbyråer. Det borde knappast beröras. Sedan när bidrog en antidiskrimineringsbyrå med något konstruktivt? Antidiskrimineringsbyrån i gjorde en uppföljare till ökända attack mot glassen black genom att anklaga glassbolaget för att glassen 88 i själva verket är en hemlig kod för Heil , svarande mot åttonde bokstaven i alfabetet. Denna organisation ska nu få ännu mer av skattebetalarnas pengar. Tack, men nej tack. På regeringens hemsida läser vi slutligen: Ökat stöd till kommunerna. Kommuner som tar emot dem som fått permanent uppehållstillstånd med den nya asyllagen får ökat stöd. Totalt anslås ca 2006 till en kommunstimulans för att öka antalet kommunplatser. Dessutom ökas schablonersättningen . Här kommer vi till den riktigt intressanta frågan kvällens clou, skulle man kanske kunna säga. Under i stort sett har frågan om flyktingmottagandet varit ett stridsäpple mellan staten och landets kommuner. Konflikten har främst handlat om utformningen av ersättningen per flykting, det vill säga regeringens metod med schabloner. De svenska kommunerna är fed-up med regeringens attityd till problemet. Det är inte att undra på. I min hand har jag det brev som skrevs från en enig kommunstyrelse i min hemstad och valkrets till regeringen med uppmaning att lösa ett antal problem som den tillfälliga lagen genererar och att hantera problemet i stor. Det är inte mycket stöd för den politik som regeringen och stödpartierna för. Tvärtom kräver exakt det som vi moderater kräver, nämligen att staten ska ta över hela ansvaret för finansieringen av flyktingmottagandet och sluta med en schablonisering som är otillräcklig. kommer regeringens gottepåse på 600 miljoner, lagom till valet naturligtvis. Med ca per person det är ungefär vad det blir ska alltså den nedåtgående trend vändas som vi sett exempel på . Det är inte seriöst, särskilt inte när har slagit fast att av anslaget till introduktion går direkt till försörjningsstöd, alltså till socialbidrag. Regeringen skulle såvitt jag och mitt parti kan bedöma kunna fyrdubbla summan från 600 miljoner till 2,4 miljarder, från 25 000 till 100 000, och det skulle ändå inte ändra en enda bokstav i den problematik som vi har framför oss. Regeringen ägnar sig i stället åt krypskytte mot de av landets borgerliga kommuner som inte anses göra sin plikt och ta emot de flyktingar som strömmar fram ur den tillfälliga asyllagstiftningen. Uppenbarligen har bara 48 av de 250 kommuner som tillfrågats sagt ja. Majoriteten av landets kommuner är socialdemokratiskt och inte borgerligt styrda. Vad borde slutsatsen bli? Möjligheten att erbjuda både bostad och arbete är hyfsat begränsad i rätt många kommuner. Många människor är redan utan arbete i vissa kommuner, i andra finns inte bostäder. Mängden pendlare i har ökat dramatiskt. Att pendla kostar pengar. Det finns det lite av i den schablon som staten ger. Linjen är tydligen att de borgerliga kommunerna är ensamma ansvariga för att regeringens politik havererar. Man behöver bara titta på uttalandet i Aktuellt i politiken . Där svarar statsrådet att ska höja skatten med och bygga hyresrätter. Det är lite goddag yxskaft över den argumentationen. Har hört talas om finansieringsprincipen, det vill säga att staten ska finansiera de åtaganden som man ger kommunerna? Hur löser ett eventuellt bostadsbyggande i kommunerna problemet med framtida socialbidragsberoende som ytterst beror på en socialdemokratisk politik som ger färre och inte fler nya jobb? Vi moderater har full förståelse för de socialdemokratiska och borgerliga kommunalråd som tvekar och som säger nej till att skriva avtal med om att ta emot flyktingar. Det saknas helt enkelt en långsiktig finansiering av flyktingpolitiken på det sätt som talar om i sitt brev. Det är definitivt inte något Columbi ägg att bara fixa kommunplaceringarna. De som flyttar ut i landet återfinns ju ändå i storstadskommunerna i i går i . Vad tänker regeringen och stödpartierna göra åt den saken? Det skulle vara mycket intressant att få höra här . Slutsatsen är alltså knappast att bara satsa på att fler kommuner ska ta emot. Kombineras inte det med åtgärder som gör det mer attraktivt kommer inte problemet att lösas. Den grupp vi talar om är ju den som redan har fått uppehållstillstånd. De upphör att vara människor som kan placeras ut enligt en uppgjord mall. De har full frihet att röra sig över ytan. Det är också uppenbart att Socialdemokraterna i regeringen, trots alla försök att skylla över saken på andra, har försatt sig själva i den röra som råder. har inte efterfrågat den nya asyllagen. Vi har tvärtom med kraft argumenterat emot den, och som enda parti i kammaren röstat emot den. Att den genomfördes var beklagligt eftersom det som händer gick att förutse. I sin iver att behålla makten valde Socialdemokraterna en annan väg. och krävde, som bekant, lagen för att låta stanna kvar som statsminister. Jag tycker därför att Socialdemokraterna här i kammaren är skyldiga Malmös kommunpolitiker, och andra som undrar över regeringens linje ett svar på frågan: Hur ska introduktionsersättningen hanteras ? En tanke vore att det skulle utgå bonus till den kommun som åstadkommer något och lyckas få folk i arbete. Vi pratar då om nya jobb, inte bara sysselsättningsåtgärder. skulle inte under socialdemokratiskt styre bli särskilt kompenserat i så fall. Det har vi sett flera exempel på. Är det något av Malmös förslag som Socialdemokraterna över huvud taget är beredda att pröva? Det är en lång lista. Valet får visa om väljarna vill ha mer av den misslyckade integrationspolitik som bedrivs eller om man vill ha något fungerande. Jag är ganska övertygad om att debatten kommer att visa precis var skiljelinjerna går inför . 172 (): Jag står bakom alla reservationer, men för att spara tid vid voteringen yrkar jag bifall enbart till reservationerna 1 och 3. I det betänkande som vi diskuterar behandlas en framställan från baserad på en av de viktigaste utvärderingar som har gjorts av den socialdemokratiska integrationspolitiken. Det handlar om invandringspolitik till invandringspolitik . Det är en titel som säger allt om hur det har gått med den omvandling av den gamla invandrarpolitiken som gjordes 1997 och som skulle ge upphov till en helt ny politik, det som därefter har kallats integrationspolitik. Som har konstaterat blev det inte alls något nytt utan bara en upprepning av den gamla misslyckade politiken, och med samma resultat, kan man tillägga, det vill säga ett växande utanförskap för alltfler personer som har flyttat eller flytt till . Man kan i läsa: beslutade att införa en ny integrationspolitik, som avsåg att ersätta den tidigare invandrarpolitiken I propositionen slår regeringen fast att den förda politiken kommit att förstärka en uppdelning av befolkningen i ett vi och ett dom. Politiken hade därigenom bidragit till det utanförskap som många invandrare och deras barn upplever i det svenska samhället granskning visar att integrationspolitiken ännu inte har fått avsett genomslag. Säråtgärder utifrån invandrarskap har inte begränsats till den i . Regeringens mål- och resultatstyrning har till stora delar fortsatt att baseras på de utgångspunkter som invandrarpolitiken vilade på. Med andra ord, herr talman, har den politik som har förts efter reformen 1997 ännu mer förstärkt utanförskapet och uppdelningen av samhället mellan vi och dom. Det är vad det långa socialdemokratiska regeringsinnehavet har betytt. Därför är det nedslående att konstatera att som svar på denna häftiga kritik ändrar man inte politiken utan tillsätter en utredning till. I stället för att följa Riksrevisionsstyrelsens förslag om att förtydliga integrationspolitikens mål och handla annorlunda har man nu tillsatt en ny utredning. Typiskt för denna regering. Utöver nya utredningar har regeringen också satt i gång en omfattande kampanj i syfte att skönmåla verkligheten och övertyga den som övertygas kan om att kuggarna tar i, att äntligen går det bättre. I särskilda debatt om situationen i utsatta förorter upprepade integrationsministern orden kuggarna tar i sju gånger. Och har fortsatt att upprepa mantrat kuggarna tar i så fort tillfälle ges. Och så gör Socialdemokraterna i kör numera. Men verkligheten vill inte ge ministern eller socialdemokratin rätt. Kuggarna tar inte i bara därför att och hela det mäktiga socialdemokratiska propagandamaskineriet upprepar det, lika lite som en lögn blir sanning för att den upprepas . Tre viktiga rapporter har visat att verkligheten går åt motsatt håll än vad regeringen påstår och att kuggarna inte alls tar i. Dessa rapporter visar entydigt ett land med växande klyftor, ett land där inte alla är med. Den första rapporten är Rädda Barnens , om utvecklingen av barnfattigdomen bland barn till ensamstående . När rapporten presenterades på kunde följande läsas: Flertalet barn har fått det bättre . har vissa barn fortsatt att ha det sämre, och skillnaderna har ökat. Av dem som fått det sämre finns de flesta i , och , framför allt i vissa av storstädernas stadsdelar Barn själva födda utomlands eller med föräldrar födda utomlands, löper fyra gånger högre risk att växa upp i barnfattigdom än barn med helsvensk bakgrund. Detta är socialdemokratins , herr talman. Den andra rapporten är . Den bekräftar med all tydlighet bilden av ett land där klyftorna växer. Där står: Majoriteten av befolkning har fått det bättre efter 1990-talets lågkonjunktur. står det fler utanför såväl arbetsmarknaden som socialförsäkringsskyddet jämfört med . Många av dem är utrikesfödda. Den etniska segregationen har ökat i storstadsregionerna. I de ekonomiskt mycket resurssvaga storstadsområdena bor knappast några infödda svenskar. Den bild som Social rapport ger gäller tyvärr inte bara i storstäderna. Det visas på ett mycket tydligt sätt i den tredje rapporten som jag vill kommentera , Utanförskapets karta 2006. Det är som presenterar en liknande rapport, och vi har sett hur läget ständigt försämras. kunde vi konstatera att Socialdemokraterna fick förvalta den längsta högkonjunktur i modern historia och misskötte uppgiften kapitalt. På slutet av den långa uppgången som kulminerade fanns det fler människor i utanförskap än . De områden som präglas av mycket låg sysselsättning, undermåliga skolresultat och andra tecken på utanförskap ökade från 1990 till 2002. I Utanförskapets karta 2006 konstaterar vi en fortsatt försämring av läget. Antalet utsatta områden ökar ännu mer och uppgår nu till 157. Antalet människor som bor i utanförskapsområdena har gått upp , från 402 000 till 503 000 individer. Det är en halv miljon, herr talman. 157 mycket utsatta bostadsområden är inte ett litet misslyckande som vi talar om. Och utsattheten i dessa områden växer. Detta är definitivt inte en bild av ett land där alla är med. Varför har det gått så här? Varför detta växande utanförskap? Varför denna förödande uppdelning av vårt samhälle? Är det för att svenskarna är rasister, som många på vänsterhåll hävdar? Argumentet utbasuneras från genom regeringens officiella integrationsutredare. Så låt oss titta lite närmare på denna förklaring till integrationsmisslyckandet. All forskning pekar på att attityderna till invandrade personer inte nämnvärt har förändrats i . De har faktiskt blivit en aning mer toleranta. Hur kan då dessa i grunden oförändrade attityder förklara en så dramatisk förändring av invandrarnas ställning på arbetsmarknaden som den som har inträffat ? Det kan de givetvis inte göra. För att kunna begripa denna förändring måste vi tala om helt andra saker, som man från vänsterhåll inte så gärna vill tala om. Det jag tänker på är den tillväxtpolitik som Socialdemokraterna har bedrivit , en politik som leder till att för få jobb skapas. Där finns utanförskapets verkliga hemlighet, inte i svenska folkets påstådda rasism. Låt mig, herr talman, exemplifiera med några siffror: fanns det enligt 39 300 jobb färre än . och minus 39 300 jobb är den svenska tillväxtens tämligen unika facit. har det tillkommit ytterligare 470 900 personer i arbetsför ålder. Det fattas alltså över en halv miljon jobb. Det är grunden till alla andra problem. Utanförskapet kommer aldrig att effektivt kunna bekämpas om inte den grunden förändras. Vi har haft en socialdemokratisk tillväxtmodell som skapar utanförskap. Detta vill Socialdemokraterna förtiga. Därför väljer man att i stället för att erkänna sina egna misstag skuldbelägga hela svenska folket. Det är ett ynkligt grepp! Detta enorma jobbunderskott är bakgrunden till den diskriminering som finns i och som inte är hårdare än i andra länder men som slår oändligt mycket hårdare i en situation där det finns ett så stort jobbunderskott som det i . Slutsatsen av detta är inte bara att vänstern driver en skamlig desinformationskampanj, utan slutsatsen är också att en allmän politik för tillväxt med jobb är den viktigaste särskilda integrationsåtgärd som tänkas kan. Det handlar om en företagarvänlig politik som gör det lättare att anställa. Det handlar om att behandla dem väl som tar risken att starta eget och om att göra det möjligt för egenföretagare och småföretagare att ta det beslut som så många inte vågar ta, nämligen beslutet att anställa någon.