prot · GU0917 · 2006-11-08 00:00:00 — Man lånar därefter upp pengar i projektbolaget på kapitalmarknaden för , . I det avtal som sluts mellan projektbolaget och regleras utförande, drift samt betalning, och staten betalar projektbolaget i takt med att vägen används. Betalningen kan baseras på trafikvolym. Ett flertal kontakter har tagits med regeringen avseende E 22, och intresset för en alternativ lösning är stort. Projektbolaget är bildat. handlar det om att formera styrkorna i regionerna och komma till beslut. Intresset är också stort från allmänheten. I en opinionsmätning innan valet, beställd av Sydsvenska handelskammaren och utförd av , ställdes frågan om sydostbornas attityd till E 22. Resultatet blev en klar opinion för att en upprustad E 22 skulle gynna utvecklingen och arbetsmarknaden i sydost och att ett beslut om utbyggnaden borde fattas regionalt, inte i . Som kuriosa kan det vara lite kul att notera att av invånarna dessutom kunde tänka sig att byta parti om det skulle kunna förverkliga en upprustning av . Inte vet jag, men från är vi två moderater i stället för en. Det finns väldigt många goda argument för en utbyggnad av . En tidigareläggning av utbyggnaden via beskriven PPP-lösning har dessutom stora samhällsekonomiska fördelar. Vi är många som har väntat på E 22:ans utbyggnad, närmare bestämt en miljon människor i 20 kommuner. E 22:an är länken till sydöstra och vidare till kontinenten. Jag vill påstå att E 22:an är vägen till det nya . 350 () replik: är det ju du och dina partivänner som har majoritetsställning här i riksdag, så nu är det bara upp till bevis. Under mina här i har jag hört borgerliga företrädare prata om dessa PPP-lösningar som ska lösa alla problem, så nu är det väl bara att ni sätter i gång. Men jag skulle vilja fråga dig om du tycker att det är viktigt att man någonstans bibehåller den demokratiska kontrollen över alla dessa PPP-lösningsprojekt som kommer att dras i gång över hela landet. 351 () replik: Precis som påpekar är det nu så att vi har en majoritetsställning. Regeringen har också uttryckt i sin budgetskrivning att man ställer sig positiv till en PPP-lösning. Det är ju en möjlighet med en alternativ lösning att kunna snabba på en process som är så nödvändig. Den här viljan och intresset fanns även i den förra regeringen. Som jag sade tidigare finns det en gemensam åsikt att det här är en möjlig väg att gå, framför allt bland de socialdemokratiska riksdagsledamöterna och kommunföreträdarna i . Det finns stora samhällsekonomiska fördelar med att tidigarelägga utbyggnaden. Bland annat har undersökningar visat att tillväxten skulle kunna öka på arbetsmarknaden för vissa delar inom östra och . 352 () replik: Jag skulle gärna vilja be dig, , att ytterligare beskriva fördelarna med PPP-lösningar framför exempelvis lån i Riksgälden. Jag tycker inte riktigt att jag fick något svar av dig vad det gäller om du anser att det någonstans bör finnas ett ansvar för helheten. Det här är inga pengar som lånas upp och sedan inte behöver betalas tillbaka. Vi skjuter ju en låneskuld framför oss. Det är egentligen inga små frågor vi diskuterar. Därför tycker jag att det är viktigt att få höra av dig om du tycker att demokratisk kontroll är viktig när vi investerar statliga pengar i exempelvis vägprojekt. 353 () replik: Som jag nämnde i mitt anförande är staten en av medspelarna i det hela. Dessutom kan i projektbolagen kring de olika investeringarna, som jag sade, både privata och offentliga aktörer vara involverade. Så är också tankarna kring E 22:an. Den demokratiska processen hyser jag inga som helst betänkligheter kring. Du frågade vad det finns för fördelar. Som jag sade kan detta bland annat vara en väg till en offensiv infrastrukturpolitik. Det tidigarelägger utbyggnaden av en väldigt olycksdrabbad vägsträcka. Arbetet kan starta . Det blir ökad konkurrens i upphandlingsförfarandet. Risktagandet för projektet överförs från staten till projektet och dess finansiärer. Flera investeringar kan också genomföras till en lägre kostnad. har räknat på detta vad gäller E 22:an, och där kan kostnadsminskningarna uppgå till så mycket som . 354 (): Fysisk planering och boende är frågor som berör alla medborgare och företag i landet. I begreppet fysisk planering kan man också i många sammanhang lägga infrastruktur. har en areal en hyfsat stor yta, men ändå en yta som vi behöver vara rädda om. Frågan är hur denna och kringliggande vatten får och kan användas. Det finns behov av att skydda områden men också behov av att använda mark för utveckling av samhället och dess funktioner. Ett märkligt fenomen är att vi är beredda att skydda skog, beredda att skydda värdefulla naturområden, beredda att värna stränderna och beredda att skydda fina kulturmiljöer men vi är inte beredda att skydda värdefull . Ändå är det åkermarken som producerar vårt viktigaste basbehov, nämligen maten. Ändå är det så att när vi en gång har exploaterat åkermarken är den borta för evigt. Kvaliteten på jorden går inte att återskapa. Då finns det skäl att ställa sig frågan: Är detta rimligt? En annan delikat fråga är utbyggnadsplaner. Det gäller både vägar och järnvägar, annan infrastruktur och nya bostadsområden. Jag tycker att det finns en obalans mellan egenintresse och allmänintresse. Tyvärr är möjligheten att överklaga ett stort problem. Alltför många är alltför måna om sig själva och sin egen situation och är inte beredda att acceptera en förändring utanför sitt eget boende. Ska vi i fortsättningen kunna erbjuda bra kommunikationer och bygga ut nya bostadsområden behöver överklaganderätten ses över. Hur planerar vi då för vårt framtida boende? Vi kan börja med att fråga oss om rätten att sova och ha tak över huvudet är att likställa med rätten till mat som basbehov. Om svaret är ja kommer nästa fråga: Vi har halverat momsen på maten för att underlätta för alla att äta sig mätta. Är vi också beredda att ha någon form av ekonomiska lättnader för bostäder? Hur ska de i så fall se ut? Ska de vara i form av subventioner som är riktade mot produktionen, eller ska de riktas direkt mot konsumenterna, de boende? Hur säkerställer vi olika bostadstyper? Hur kan vi ge fler möjlighet att äga sina bostäder, vilket väldigt många vill? Hur skapar vi möjlighet att bygga nya bostäder, i synnerhet flerbostadshus, även utanför de mest överhettade områdena? Klarar vi det med nuvarande hyreslagstiftning, eller behöver vi en friare hyressättning för att göra det möjligt att få lönsamhet på ett nybygge utan att behöva vänta mellan fem och ? Det är nästan omöjligt att få privata fastighetsägare att satsa med de nuvarande villkoren. Ska vi ha rätt att kräva förnybar energi till uppvärmning i nya bostadsområden för att underlätta och skynda på energiomställningen? Det är nämligen inte möjligt . Hur ändrar vi fastighetsskatten den är djupt orättvis utan att det till exempel blir för stora förmögenhetsöverföringar mellan unga och gamla människor eller mellan dem som bor i attraktiva områden och dem som bor i områden utanför dessa och i andra delar av landet? Det är många frågor. Svaren är inte givna. Ett är dock solklart, och det är att det krävs förändringar. , fru talman, vill jag säga att kommunikationer och övrig infrastruktur kanske är den mest avgörande faktorn för utvecklingen av ett samhälle eller en bygd. Det finns otaliga exempel på att där persontågen stannar, där vägkvaliteten är bra och där el, telefoni och bredband fungerar väl kan vi också se en positiv utveckling. Detta kan inte nog poängteras inför de beslut vi har framför oss. Det gäller oavsett om vi pratar om E 22, HH-förbindelsen HelsingborgHelsingör i , förbindelserna mellan östra och , Förbifart , eller Norrbotniabanan. Alla är av stor, kanske avgörande betydelse för utvecklingen i sina regioner. Samtliga nämnda exempel är också viktiga resurser för hela utveckling. Det är det vi ska ha för ögonen när ärenden som inte berör bara vår egen valkrets eller vår egen region kommer upp på dagordningen. 355 () replik: tar upp bostadsförsörjningen som en oerhört viktig del i samhällsbyggnadsplaneringen och infrastrukturplaneringen runtom i landet. Är det då inte lite märkligt att den nuvarande regeringen lägger bostadsplaneringspolitiken som en tredje del hos ett statsråd utan bostadsdepartement och också utan konkret planering kring hur bostadsförsörjningen ska ske i landet? Det är oerhört viktigt att ha en bra samhällsplanering kring dessa frågor för att kunna ha respekt för alla de behov som du själv nämner i ditt anförande. Marknadslösningar skulle ju leda till en helt annan exploatering, dessutom en exploatering av redan överhettade områden. 356 () replik: När det gäller organisationen inom ser jag inte detta som något problem. Boende är inte isolerat till byggnad. Boende är också miljö. Boende är också fysisk planering. Det gör att man får se detta horisontellt, vilket innebär att många departement kan vara inblandade i denna fysiska planering som berör så många. Jag ser alltså inget problem med detta, utan vi kan hantera det på ett mycket klokt sätt även efter regeringsskiftet. 357 () replik: Då hoppas jag verkligen att ni är många som kommer att slåss för bostadsplaneringen trots att den har hamnat på undantag inom regeringens departement. Sedan tog du upp en annan fråga som jag också vill belysa. Du sade att det inte finns några privata byggare som kan bygga under nuvarande förutsättningar. Vi anser dock att det subventionerade byggande som har varit och den ökade efterfrågan på byggande som skett har lett till att flera aktörer har kunnat bygga, även billiga hyresrätter. Det är ju inte bara kommunala bostadsbolag som bygger; också många privata aktörer kan vara med och bygga på de villkor som finns. Den icke-bostadspolitik som kommer från alliansregeringen innebär att det försvinner mycket byggjobb. Det är också många av de privata byggarna som tyvärr slås ut. 358 () replik: Det låter som om vi är överens om att vi vill ha ett byggande, inte minst av flerbostadshus, även framöver. Däremot är jag inte övertygad om att räntesubventioner är rätt väg att gå, i synnerhet inte i ett lågränteläge. I det ränteläge som vi nu haft har det över huvud taget inte fått någon effekt i det område där jag bor, och det är ändå hyfsat nära den västskånska kusten. Det borde vara ett attraktivt område, men trots räntesubventionerna har det inte räckt. Det gör att min bild är att vi får söka andra vägar. Vilka dessa vägar är behöver vi diskutera. Man kan rikta det mot konsumenter. Man kan höja garantipensioner, studielån och studiebidrag så att folk får förutsättningar att klara sig och själva betala sina hyror. Det kan också vara en ökad konkurrens på byggmarknaden som krävs, för den är inte helt lysande . 359 (): I regeringsformen, en av våra grundlagar, står det så här: Det skall särskilt åligga det allmänna att trygga rätten till hälsa, arbete, bostad och utbildning samt att verka för social omsorg och trygghet. Det är medborgarnas rättigheter det handlar om rätten till hälsa, arbete, bostad och utbildning. Jag ska i detta debattinlägg ta upp frågan om alla medborgares rätt till en bostad och vilken bostadspolitik som ska föras i . Under förra uttalade följande om bostadspolitikens mål: Alla ska ges förutsättningar för att leva i goda bostäder till rimliga kostnader och i en stimulerande och trygg miljö inom långsiktigt hållbara ramar. Boende- och bebyggelsemiljön skall bidra till jämlika och värdiga levnadsförhållanden och särskilt främja en god uppväxt för barn och ungdomar. Vid planering, byggande och förvaltning skall en ekologisk, ekonomisk och social hållbarhet vara grund för verksamheten. Dessa mål förpliktar. Det har funnits en ansvarsfördelning när det gäller att nå bostadspolitikens mål. Det har varit som har beslutat om lagar och ekonomiska förutsättningar, så att kommunerna har kunnat ta sitt bostadsförsörjningsansvar och bedriva en samhällsplanering. Marknadskrafterna i form av exempelvis markägare, byggbolag och kreditinstitut har i sin tur kunnat agera på denna spelplan. I ett historiskt perspektiv har denna ansvarsfördelning varit framgångsrik: En stor del av befolkningen har fått möjlighet att bo i goda och ändamålsenliga bostäder. Vi kan vara stolta över detta men naturligtvis inte nöjda, eftersom bostadsbristen återigen breder ut sig över landet. Bostadsbristen innebär att man inte kan flytta till de orter där jobben finns, att vuxna 2530-åringar bor hemma eller flyttar runt i andra- eller tredjehandsboenden och, inte minst, att svarthandeln med hyresrätter ökar. Behovet av fler bostäder är därför uppenbart. Framför allt behövs fler nya hyreslägenheter, eftersom det är unga människor som måste ha någonstans att bo. Flertalet av de unga har inte en ekonomi så att de kan köpa sig en bostadsrätt i miljonklassen. Den socialdemokratiska regeringen drev en bostadspolitik som skulle underlätta byggandet av bra och prisvärda hyresrätter. Den politiken stoppas nu abrupt. börjar högeralliansen avskaffa allt statligt stöd till bostadsbyggande. Räntebidragen slopas, och investeringsstödet till nya billiga hyresrätter tas bort helt. Risken för ett idiotstopp för bostadsbyggandet är uppenbart, särskilt när det gäller byggandet av billiga och bra hyresrätter. Den nya borgerliga högeralliansen driver en gammaldags bostadspolitik. Man tror att den så kallade marknaden ska lösa även bostadspolitiken. Så blir det självklart inte. Konsekvensen av alliansens politik blir i stället att byggandet av hyresrätter kommer att avstanna. Redan nu kan vi läsa i tidningarna att byggbolag och fastighetsägare uttryckligen säger att man stoppar sina planer på nybyggnation av hyresrätter. Att den borgerliga regeringen saknar bostadspolitiska mål och ambitioner stod klart redan vid regeringsförklaringen. I den fanns endast två rader om boendet: För att bryta boendesegregationen bör bostadsrättsombildning i storstädernas förorter underlättas och hyresboendet utvecklas. Med regeringens avsaknad av ambitioner och avskaffandet av alla statliga bidrag kommer framför allt hyresboendet att avskaffas i stället för att utvecklas. Konsekvenserna av borgarnas politik kommer att bli att människor som inte har råd att köpa eller hyra en bostad till höga kostnader får hålla till godo med sociala bostäder, eller, som det heter i andra länder, social housing. Tala om att skapa bostadssegregation i stället för bostadsintegration! Jag är mycket bekymrad över denna utveckling, och jag kan lova er att jag inte är ensam om det. Det behövs en ny social bostadspolitik inte en politik som låter sig styras av marknadens nyckfullhet eller där tjockleken på plånboken avgör var du kan bo. Jag efterlyser här och högeralliansens ambitioner när det gäller ett av våra viktigaste sociala behov, behovet av en egen härd någonstans att bo. Det är bråttom! 360 () replik: Jag tycker att gör en något förenklad beskrivning när hon för bostadsbyggandet sätter all sin tillit till statligt investeringsstöd till byggande av hyresrätter. Erfarenheten är ju att i många tillväxtregioner där bostadsbristen är stor och där man har behov av ett omfattande bostadsbyggande är det redan nu många bostäder som inte kvalificerar sig för att komma i fråga för investeringsstödet. Man har ansett dem för dyra. Varför är de då för dyra? Ja, det är i allmänhet inte för att man har byggt lyxigt. Det beror i stället till exempel på att man i storstadsregioner vill spara på grönmark och därför bygger på gammal industrimark som ofta är förorenad. Man har alltså dyra markberedningskostnader, som visserligen ofta delas mellan kommunen och bostadsbyggarna men som ändå drabbar kostnaderna. Den problematiken har det statliga investeringsstödet inte kunnat lösa. Jag tror att det är betydligt bättre att göra som den borgerliga regeringen nu har gjort, nämligen att sänka fastighetsskatten för hyresrätter. Det blir ett långsiktigt hållbart stöd till hyresrättsboendet. 361 () replik: Fastighetsskatt betalar man inte för nyproducerade hyreslägenheter, så det lär inte innebära någon lättnad i det här fallet. , som är ett mycket seriöst verk vars uppgifter kan tas på allvar, konstaterar att de 10 000 nya hyreslägenheter som byggs nu aldrig skulle ha blivit byggda om inte de statliga stöden hade funnits. Hur ska då den borgerliga regeringen kompensera för detta och göra det möjligt för oss att få boenden med olika upplåtelseformer? Jag saknar ambitioner hos regeringen. 362 () replik: Fastighetsskatten kommer efteråt. Jag sade just att det är en långsiktig åtgärd. Investeringsstödet eller räntebidraget avvecklas ju, och då drabbas de nybildade bostadsrättsföreningarna av problem . Jag tror alltså inte att man hjälper byggandet särskilt mycket med denna typ av åtgärder. Det är i stället de långsiktiga ekonomiska spelreglerna som kan hjälpa till. Jag tror också att man behöver ha en ordentlig diskussion om markpolitiken och om hur man fördelar kostnader för förorenad mark. Det kan vara svårt att spåra den som har förorenat marken. Det hela ligger så långt tillbaka i tiden att det inte är möjligt. Det är ett stort problem för bostadsproduktionen i storstadsområden där man vill värna sin grönmark. 363 () replik: av kommunerna har uppgett att man har bostadsbrist, så detta är inte enbart ett storstadsproblem. Frågan kvarstår: Vem ska se till att de som står utanför bostadsmarknaden har någonstans att bo? Bostadsrättsombildningarna till trots finns det en stor grupp ungdomar som aldrig kommer att ta sig in på bostadsmarknaden för att det inte finns bostäder att hyra. Bara en tredjedel av ungdomarna har egen bostad. De lär inte ha råd att köpa nyproducerade bostäder som kostar mycket. Det är bekymmersamt att det inte finns några mål och ambitioner hos alliansen när det gäller en så stor och viktig fråga. 364 () replik: Jag tycker att det var ett lite motsägelsefullt inlägg. Det gäller även det sista som säger här om att bara en tredjedel av ungdomarna i åldern har en egen bostad. säger att den förda politiken är det enda sättet att lösa problemen. De problem som räknades upp i början på anförandet visar ju att den förda politiken inte har fungerat. Då tycker i varje fall jag att det är dags att pröva någonting nytt. För övrigt vet jag av egen erfarenhet i vår landsortskommun att alla de bidragssystem som finns ofta hanteras väldigt godtyckligt. Man ändrar regelsystem . Även normer för byggande och annat krånglar ofta till det. Det är nu dags att pröva någonting nytt. Då kanske vi kan lösa problemen med bostadslösheten för ungdomarna. 365 () replik: Som jag sade i mitt inledningsanförande tror jag inte att marknadskrafterna klarar det här på egen hand. Du tar upp att vi inte har lyckats. Nej, vi har inte lyckats fullt ut. Vi är inte nöjda. Men har det byggts 34 000 lägenheter varav 10 000 nya hyresrätter, och bostadsbyggandet har kommit i gång. Det jag fortfarande efterlyser är att få veta vad man menar med att pröva nytt. Vad är det för nytt? Jag vill gärna veta på vilket sätt man ska åstadkomma det för ungdomar och andra som står utanför bostadsmarknaden. Vi ska komma ihåg att bor i hyresrätt sett till hela bostadsbeståndet. Var ska de bo? 366 () replik: Jag tror fortfarande att om man avreglerar marknaden och låter människor ta egna initiativ och inte reglerar igenom allting så mycket kommer det att komma fram lösningar även för dessa saker. Den förda politiken har i vart fall inte fungerat. Det säger du själv. 367 () replik: Du menar att den socialdemokratiska politiken gjorde att vi människor inte har någonstans att bo. Jag håller inte med dig. Vi har drivit en social bostadspolitik. Det är en bostadspolitik där vi ser att det finns ett socialt behov att ha någonstans att bo. Boendet ska inte vara en handelsvara på den öppna marknaden. Det kommer aldrig att fungera. Det kan jag lova dig. Det som är bekymmersamt är att det är så många människor och ungdomar som inte kommer ut på marknaden. De kan inte bilda familj. De kan inte flytta till storstäderna. Det finns ingen rimlighet i att köpa sig en lägenhet, och det finns inga hyresrätter. Vi måste bygga hyresrätter för ungdomarna. Annars kommer ungdomarna att bli den nya underklassen i . 368 (): Samhällsbyggnad och boendefrågorna är viktiga för oss alla. Det är här vi lägger grunden för en bra livsmiljö och en bra hushållsekonomi. Det är också här vi lägger grunden för ett tryggt samhälle, ett samhälle där våldsdåd minimeras. Samhällsplaneringen är alltså en viktig del av den sociala politiken och därmed för samhällets förmåga att bidra till att människor mår gott. Samhällets insatser i miljonprogrammet har väl knappast varit något föredöme för samhällsplanering och byggkvalitet. Vi har mycket att lära av de misstagen. har dagens fastighetsägare av miljonprogrammets fastigheter ett stort ansvar att omstrukturera områdena till trygga, prisvärda och attraktiva boenden. Det är en av dagens stora utmaningar. För att kunna skapa det goda samhället krävs instrument som gör det möjligt som vi ska undanröja hinder som sätter stopp för den goda utvecklingen. Kommunerna har en nyckelroll i det arbetet och ska så ha. Planmonopolet med tillhörande processer för att stärka medborgarinflytandet är ett viktigt instrument. Givetvis finns det problem, exempelvis okynnesöverklagningar. Jag förväntar mig att frågan kommer att behandlas på ett mycket tydligt och bra sätt i den kommande hanteringen av . Ett stort hinder i utvecklingen i många kommuner är nu gällande kulturminneslag. Kravet om arkeologiska utgrävningar i samband med exploateringar måste få en mer verklighetsförankrad framtoning. En kulturbygd kan ge kommuner möjligheter till utveckling som det kan lägga en död hand över utvecklingen. Det är därför viktigt att slå fast principen att ansvaret för kulturarvet och därmed också kostnadsansvaret för dess bevarande bör åvila samma huvudman. I områden som klassas som riksintressanta bör därför staten ha det fulla ansvaret. I områden utanför de riksintressanta områdena bör det i normalfallet åligga exploatören att bekosta utgrävningen. I det här sammanhanget är det viktigt att betona att öppenheten för så kallade arkeologiska grundläggningar måste vara stort. Så är det inte . En samhällsutveckling ska stimuleras som regler ska finnas för att tillvarata samhällets intressen. En avvägning måste därför göras av utfallet av en arkeologisk utgrävning och kostnad och därtill hörande bortfall av tillväxtbärande faktorer. I min hembygd ser vi exempel efter exempel på orimligheter på det här området som måste rättas till. Det är exempelvis inte rimligt att den arkeologiska kostnaden överstiger exploateringskostnaden i fall efter fall. Här behöver såväl en översyn av kulturminneslagen som en mer marknadsinriktad sektor för den som sysslar med utgrävningar införas. förefaller det som om de som hanterar utgrävningar enbart har att rekvirera pengar. Ett sådant system är inte rimligt. Det är utvecklingshämmande och förhindrar möjligheten för många kommuner att skapa det goda boendet. Jag ser därför fram emot en förändring under kommande mandatperiod på detta område i positiv riktning där boendemiljö och boendekostnader blir rimliga och där trygghet i samhället samt utvecklingen i samhället i stort sätts i förgrunden. 369 () replik: Det var väldigt glädjande att lyssna till . Det gäller framför allt den första delen av ditt anförande där du talar dig varm för att vi behöver utveckla miljonprogramsområden. Du talar också om stadsutveckling. Jag tror att det är precis den vägen man ska gå. Jag undrar om du har möjlighet att utveckla lite mer planerna för hur det ska kunna genomföras . Jag undrar om du också kan redogöra för om tanken är att det ska finnas någon form av statligt stöd för att kunna klara av det oerhört stora arbete som ligger framför oss. 370 () replik: Miljonprogrammet byggdes och . Det är fastigheter som har kommit rätt så långt i sin avskrivningsprocess. Det är områden som har stora sociala problem i många fall.