prot · GT0988 · 2006-03-16 00:00:00 — I den tidigare nämnda lägesrapporten från visas att undervisningen på yrkesinriktade program kollektivt läggs på en förutbestämd nivå utifrån lärares föreställningar om elevers intresse och förmåga. Det är vanligare att elever på yrkesprogram inte tycker att de har utmanats tillräckligt intellektuellt i sitt lärande. På studieförberedande program är det i stället vanligare att elever känner sig pressade och stressade och inte anser sig klara de höga krav skolan ställer på dem. Jag anser att båda dessa ytterligheter visar på stora problem när man i skolan i alltför hög grad utgår från en kollektiv syn och för lite individanpassning. Med detta yrkar jag bifall till reservation 42 som handlar om avgiftsfria skolmåltider. Jag har inte tagit upp det , men kommer för vår del att utveckla och argumentera för det senare i debatten. 109 AXEL DARVIK (fp) replik: berättade tidigare om sin dotter som stod inför valet till gymnasieskolan. Hon tyckte att det var väldigt bra att det fanns en stor mångfald. Där håller jag definitivt med . Jag kan också tillägga att om hade styrt nu hade valfriheten varit ännu större. Då hade det även funnits möjlighet att välja riktiga lärlingsprogram och riktiga yrkesutbildningar som är inriktade på målet att man ska gå ut med en yrkesexamen när man är klar och kunna söka sig in på arbetsmarknaden. De exempel som jag tog upp tycker jag är ett stort problem. Hobbyämnen tränger undan andra viktiga bildningsämnen. De var hämtade från till exempel det naturvetenskapliga programmet. Det är mycket möjligt att man på något yrkesprogram kan hitta en relevans för festfixning, drinkblandning eller något annat hobbybetonat ämne, men det hör inte hemma på det naturvetenskapliga programmet. ska definitivt inte bara ägnas åt hobbykurser. Jag tycker inte att man ska kapitulera och avsäga sig ansvaret för innehållet i gymnasieskolan. Då blir det ingen bildningsskola, utan då blir det något som mer liknar lurendrejeri egentligen. Jag måste ändå fråga : Tycker du att det är bra och önskvärt att svenska elever blir tvåspråkiga när europeiska elever blir trespråkiga? Är det bra att eleverna på det naturvetenskapliga programmet inte får med sig matematikkunskaper så att man klarar sig på en teknisk högskola? Det var några exempel. 110 () replik: Det var intressant att höra hur det skulle vara om alliansen styrde . Vi får väl se. har ju tidigare lagt fram förslag på att minska valfriheten i gymnasiet snarare än tvärtom. Vi får väl se hur ni får ihop det. Min syn på detta är att det självfallet är bra och nödvändigt att man till exempel har med sig de matematikkunskaper man behöver för fortsatta studier och yrkesliv. Jag tror att just det man behöver finns med som krav på det naturvetenskapliga programmet. Det är också bra om man läser språk så att man blir trespråkig. Men jag tror ändå inte på en verklighet där vi politiker styr vilka val ungdomar ska göra. Det är väldigt svårt att avgöra det i varje enskild situation. Detta är ett komplement. Utrymmet för lokala tillval används faktiskt allra oftast för att fördjupa sig i de ämnen man redan läser. Det används i ett fåtal fall till exempel till festfixning. I allra flesta fall används de till att läsa ännu mer matte eller ännu mer språk, och det tycker jag är jättebra. Om det sedan i några fall skulle användas till någonting som ni i kallar hobby och inte bildning tror jag inte att det är en jättekatastrof. Jag tror att vi har en helt olika syn på ungdomar och lärande. Jag tror på ett sådant koncept som till exempel har där man utgår från ungdomars intressen och passioner. Om det kan få en del som kanske är skoltrötta att också orka resten av kärnämnena tycker inte jag att det är en katastrof. 111 AXEL DARVIK (fp) replik: Det är självfallet bra att man har hobbyverksamheter. Det ska man naturligtvis ha. Men ska verkligen våra studieförberedande program på gymnasiet upptas till en femtedel av sådana ämnen, vilket det gör för en del elever? De har ju gjort helt rationella val. De har valt bort tyskan, franskan eller spanskan till förmån för någonting enklare. De har valt bort fördjupningen inom matematiken. De har valt bort kemifördjupning, biologifördjupning och så vidare till förmån för andra kurser. De får ett högt medelbetyg, men de får betydligt mindre valfrihet i livet. De får betydligt mindre kunskap med sig när de lämnar gymnasiet. Jag tycker faktiskt att det är någonting av att lura de här eleverna. Jag tycker faktiskt att om man sätter upp ett program eller en inriktning ska man också garantera innehållet i detta. Det ska inte vara så att om man väljer bitar från det här smörgåsbordet som är söta för stunden försitter man sedan sina chanser att ta sig vidare in på högskolan. Det tycker jag är olyckligt. Det är framför allt de som har föräldrar med akademisk bakgrund som ligger på dem och som hänger över ansökningsblanketten när de söker sina valbara kurser som kanske väljer till lite extra fördjupning. Men de som inte har den uppbackningen hemifrån väljer kanske bort detta. Det vore mycket olyckligt. Då får man inte den möjlighet att göra en klassresa och höja sig som skolan faktiskt är till för. Vi liberaler ser det som viktigt och vitalt i ett samhälle att skolan faktiskt ger möjligheter för individen att ta sig vidare. 112 () replik: Jag tror att vi har väldigt olika syn här. Vi tycker inte att vi ska styra hela innehållet i gymnasieutbildningarna. Vi tycker att man ska garantera och styra till en viss del. Det måste finnas en kärna som är lika för alla som går ett program. Sedan måste det finnas utrymme för en lokal profil. Sedan tycker vi att det också ska finnas ett utrymme för individens eget val och för individens egen möjlighet att påverka upplägget på sin utbildning. Om man argumenterar som ni i gör är det svårt att politiskt avgöra var gränsen går. Vad är hobby? Vad är inte riktigt fint? Vad är fin bildning? Jag tycker att det är väldigt svårt att sätta en sådan gräns politiskt. Jag tror faktiskt att de ungdomar som gör sina val kan avgöra sin framtid lika bra som vi. Sedan var det intressant att höra att det verkar som om ni anser att man ska styra mer på de studieförberedande program än på de yrkesförberedande och att den här valfriheten inte ska finnas där. Jag tror att vi har olika syn här. 113 (): Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i utbildningsutskottets betänkande UbU10 och avslag på samtliga motioner. Det här betänkandet behandlar 136 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden och fyra yrkanden som väckts med anledning av en proposition inom kulturutskottets område. De här rör samtliga gymnasieskolan. Yrkandena handlar bland annat om utvecklingen av gymnasieskolan med avseende på kvalitet och resultat. Vidare behandlas yrkanden om värdegrunden och gymnasieskolans demokratiska uppdrag, kursutformning, behörighet, ansvarskontrakt och elever i behov av särskilt stöd. Jag tänker först beröra frågan om behörighet till gymnasieskolan. Denna fråga har vi diskuterat i den här kammaren, men den är lika central . Att elever slutar utan att ha uppnått behörighet till gymnasieskolan är djupt otillfredsställande. Det är ytterst angeläget att förstärker sitt arbete med att tidigt upptäcka och åtgärda behov av stöd. Min uppfattning är att ett ambitiöst arbete med individuella utvecklingsplaner där man når en överenskommelse mellan skolan, föräldrarna och eleven om nödvändiga åtgärder och att dessa verkligen kommer till stånd är en effektiv väg. Resurser för att ytterligare möjliggöra det arbetet har tillförts kommunerna. Det har lett till att 12 000 personer har kunnat anställas och att lärartätheten i har ökat från 7,6 lärare per 100 elever /01 till 8,1 /05. Dessutom har åtgärder vidtagits för att stimulera skolorna att satsa på elevernas basfärdigheter. har fått i uppdrag att ta fram och sprida diagnostiska prov med inriktning på de lägre årskurserna. ska också föreslå förtydliganden av kursplanerna, främst i matematik och svenska. Vidare pågår ett kvalitetsprogram, Alla skolor ska vara bra skolor. Kvalitetsprogrammet innehåller en rad insatser för att stärka kvalitetsarbetet i skolan, skapa en nationellt likvärdig utbildning och se till att utbildningsmålen nås. Det är en jätteutmaning. Utgångspunkten är att statens ekonomiska satsning på skolan måste följas av tydliga insatser för att uppnå en nationell likvärdighet och kvalitativt god utbildning. Utskottet vill peka på att variationerna mellan skolor är stora. Skolor som i högre grad har elever med utländsk bakgrund, skolor som ligger i utsatta områden och skolor där elevernas föräldrar saknar akademisk utbildning har högre andel elever som inte klarar gymnasieskolans behörighetskrav. Det finns skolor där knappt hälften klarar behörighetskraven, något som kan jämföras med skolor där i princip alla elever klarar målen. Genom beslut tillförs 70 miljoner 2005 och 155 miljoner under vartdera och 2007 för att förstärka satsningar på skolor i segregerade områden. Även bekymret att elever slutar sina gymnasiestudier utan att ha slutfört studierna är otillfredsställande. Utskottet välkomnar därför de kvalitetsförbättringar som presenterades av regeringen i propositionen Kunskap och kvalitet elva steg för utveckling av gymnasieskolan. Utskottet har understrukit vikten av att alla program ska leda till grundläggande högskolebehörighet. Det kravet utgår inte från att alla ska gå vidare till högskolestudier utan beror på att grundläggande högskolebehörighet är en grundkunskap som man behöver om man går ut i ett yrkesliv direkt efter gymnasieskolan eller går vidare till kvalificerade eftergymnasiala studier. Inte minst behöver man den kunskapen för att aktivt kunna fungera och delta i vårt alltmer komplicerade samhälle och att kunna fungera och delta i vårt demokratiska samhälle. Jag är mycket väl medveten om att vi har elever som har svårigheter att klara gymnasieskolan, men då är det vår socialdemokratiska inställning att vi på olika sätt ska försöka ge stöd så att de kan klara den utbildning de har sökt. I gymnasiepropositionen Kunskap och kvalitet elva steg för utveckling av gymnasieskolan tar vi ett antal initiativ för att höja kvaliteten. Införande av ämnesbetyg görs för att flytta tyngdpunkten från de enskilda kurserna till hur väl eleven behärskar ämnet. Det minskar stressen och understryker sammanhang i stället för delar. Vidare förstärks kvaliteten på yrkesinriktade program, bland annat genom bättre koppling till arbetslivet, möjligheten att välja en gymnasial lärlingsutbildning inom programmen samt infärgning av kärnämneskurserna. Vidare ska det utöver fyra kärnämneskurser inte finnas några kurser som omfattar mindre än 100 gymnasiepoäng, något som kan stärka kvaliteten genom att ge förutsättningar för sammanhang och fördjupning. Lokala kurser måste dessutom kvalitetssäkras av . Slutligen kommer det individuella programmet att bedrivas på heltid från . För att den här satsningen på elever som går individuella program verkligen ska kunna bli den kvalitetshöjning som är avsikten tillförs kommunerna från 225 miljoner, och för och framgent 450 miljoner för just denna grupp elever. Utskottet understryker att huvudinriktningen ska vara att dessa elever ska erbjudas PRIV, som innebär att eleven parallellt ska läsa in de ämnen som saknas för behörigheten till gymnasieskolan som man läser det man klarar på ett önskat nationellt program. Detta praktiseras vid många gymnasieskolor i landet och har visat att motivationen för studier över huvud taget ökat avsevärt då man fått möjlighet att studera det man är intresserad av. Det gör att man förhoppningsvis klarar en fullständig gymnasieutbildning. Utskottet har också understrukit att man noga kommer att följa att de riktade resurserna till det individuella programmet verkligen hamnar där och kommer dessa elever tillgodo. Jag förutsätter att kommunerna nu för dessa elever och den egna kommunens utvecklings skull verkligen tar sitt ansvar när det gäller resursfördelningen, då en kvalitetsförstärkning verkligen behövs. Jag är mycket medveten om att alla elever inte kan omfattas av den här åtgärden, men då måste man i stället, precis som namnet säger, göra ett individuellt upplägg med stöd som är anpassat för den enskilda eleven med målsättning att nå så goda utbildningsresultat som bara är möjligt. Att höja kvaliteten i utbildningen och att eleverna genomför en fullständig gymnasieutbildning är en angelägenhet för riksdag och regering men också en utmaning för kommunerna och de professionella i gymnasieskolorna. är det för många unga svåra val som ska göras både till gymnasieskolan och man går i gymnasieskolan. Därför är det angeläget att de studie- och yrkesvägledare som ska vara eleverna behjälpliga har goda kunskaper och kompetens om de skiftande områden som eleverna behöver få kunskap om. Därför är det angeläget att fortlöpande ge denna yrkesgrupp fortbildning och att utbildningen på högskolan håller hög kvalitet och väl följer utvecklingen i samhället. 114 () replik: erkände i sitt anförande att det finns stora problem både i och i gymnasieskolan. Jag tror hon kallade det djupt otillfredsställande. Det gjorde hon faktiskt även när vi hade den här debatten om gymnasieskolan. Likväl har regeringen inte lyckats vidta några åtgärder som har gett effekt på problemen. Ni har haft på er vid makten, och trenden är fortfarande illavarslande. Det individuella programmet fortsätter att öka. Fler och fler elever tvingas in i det. Resultaten inom det individuella programmet förskräcker. kommer igenom en examen . slås alltså ut. Antalet avhopp från de nationella programmen, särskilt de yrkesförberedande, är fortfarande illavarslande stort. Vilka framtidsmöjligheter har egentligen de tusentals ungdomar som inte har en avslutad gymnasieutbildning med sig i bagaget? Här skapar vi stora kunskapsklyftor. Det här är en illavarslande sortering av svenska ungdomar. Jag har två frågor till . Den första gäller vilken analys Socialdemokraterna gör av problemen med just avhoppen i gymnasieskolan. Vad är det egentligen som har gått fel? Varför är avhoppen så många? Den frågan är också relevant för min andra fråga, nämligen: Vad tänker ni göra för att komma till rätta med problemet att så många som var fjärde 20-åring inte har gymnasieexamen? 115 () replik: De borgerliga partierna skriver i en motion att framtidens arbetsmarknad kräver hög kompetens. Den uppfattningen delar jag och mitt parti. Det är också därför vi tycker att utbildning är så viktigt. Så säger : Ni har ingenting gjort. Ändå sade jag i mitt anförande att vi har satsat 5 miljarder för att förstärka när det gäller antal lärare i pengar för kvalitetsarbete, alltså kompetensutveckling. Sedan har det också hänt en del i samhället . Det har inte stått stilla. Vi har fått ett ökat antal invandrare, och vi har ett tuffare samhällsklimat som självklart också påverkar eleverna. När jag får höra de historier som elever har, och med tanke på deras bakgrund, tycker jag ofta att de gör det bra som över huvud taget går till skolan. Det är i och för sig ett gott betyg till skolan, som kanske är den enda trygga plats de kan gå till. Därför är det viktigt att vi gör saker och ting. Jag tror inte att vi politiker kan göra någonting åt avhoppen. Man måste jobba med detta i skolorna genom att hjälpa och ge stöd till eleverna så att avhoppen inte sker. Sedan beror en del av avhoppen på att man valt fel. Där måste man ta upp det som vi var överens om, nämligen att det är viktigt att studie- och yrkesvägledarna kan sin sak. Eftersom vi nu har en stor grupp elever i de individuella programmen är det oerhört viktigt att försöka ge dem resurser så att de får möjlighet att komma därifrån. Detta har kommunerna inte gjort, och därför har vi gjort en förstärkning med först 225 och sedan 405 miljoner. 116 () replik: Jag sade inte att ni inte hade gjort någonting, . Jag sade att det som ni gjort inte fått någon effekt. Det är skillnad på det och att inte göra någonting. Jag noterar att inte svarade på någon av mina två frågor. Den första gällde en analys av de många avhoppen. Gör inte Socialdemokraterna någon som helst analys av grundorsakerna till avhoppen? Jag misstänker nämligen att två saker ligger bakom det stora antalet avhopp. Det ena är den trekvartsskola som ni skapat, alltså en grundskola där endast tre av fyra elever når kunskapsmålen. Det andra är den likriktning som ni infört där alla oavsett fallenhet, intresse och ambitioner ska läsa samma kärnämneskurser på gymnasiet. Ert motiv är säkert vällovligt, men det resulterar inte i att alla blir behöriga till vidare studier på högskolan. Tvärtom resulterar det i att tusentals elever slås ut, framför allt på de yrkesförberedande programmen, känner sig misslyckade och stämplas tidigt som misslyckade. Det vore intressant att höra om tycker att avhoppsfrekvens på en del yrkesförberedande program är ett rimligt pris att betala för att upprätthålla den kollektivistiska likhetspolitiken. Sedan får det att låta som om problemet beror på att det finns ett högt antal invandrade elever i den svenska skolan. Det är delvis sant, men det är inte hela sanningen. Exempelvis klarar av pojkar med svensk bakgrund inte läsförståelsetestet i de nationella proven i årskurs 9. av de pojkar som har svensk bakgrund klarar inte läsförståelsetestet i de nationella proven i årskurs 9! Då kan man inte säga att problemet enbart har att göra med en hög andel invandrade elever. 117 () replik: Jag tror inte att det spelar någon roll vad jag svarar för vill inte lyssna på vad jag säger. Jag har nämnt att vi måste nå bättre resultat när det gäller . Vi har gett resurser till fler lärare, till att man ska kunna ta hand om ungdomarna och hjälpa dem. Man måste även jobba med problemen med avhoppen. När det gäller yrkesprogrammen har vi nu lagt fram flera saker. Jag tycker att man generellt bör vara mer fokuserad på att tidigt stödja eleverna så att de får hjälp. Som sade måste detta med infärgning förstärkas. Det måste bli mer av det för att kunna se kopplingen mellan kärnämnena och karaktärsämnena. Vårt recept är att ge stöd så att eleverna når så långt som möjligt. Ert recept är att sänka nivån på yrkesprogrammen. 118 () replik: Jag tror inte att någon av oss kunnat undgå de konvulsioner som funnits runtom i vår värld till följd av en dansk dagstidnings publicering av karikatyrer av profeten . Ingen har kunnat undgå de enorma reaktioner som detta framkallat eller de sårade känslor som många muslimer upplevt utifrån publiceringarna. I samband med att det var som allra mest intensivt gick den ut och sade att de ville ha en dialog med svenska muslimer. Det tycker jag är väldigt bra och helt rätt inställning. Man ska föra en dialog för att främja kunskap, tolerans och respekt och undvika bekymmer och problem i vårt samhälle och i vår värld. Det som är så fascinerande, och som påkallar den här repliken, är det faktum att ungefär som regeringen talade om dialog passade man på att vid ett sammanträde dra undan mattan för religionsämnet i gymnasieskolan. Om detta står också i dagens betänkande. Jag vill därför fråga : Hur ser på religionsämnets betydelse för att främja respekt, tolerans och förståelse i vårt samhälle? Anser hon inte att det skulle behövas betydligt mer av kunskap, tolerans och förståelse, i stället för mindre, som er politik faktiskt leder till? 119 () replik: Jag tror att religionskunskap är viktig för att skaffa sig förståelse och kunskap. Jag minns själv när jag läste det. Det var intressant särskilt som man tidigare tyvärr bara fått läsa om kristendomen men inte om andra religioner. Det lärde mig att man ser på saker på olika sätt utifrån den religion man har. Det är en viktig kunskap. Sedan tror jag inte att enbart religionskunskapen kan lära eleverna att visa respekt för andra utan det handlar om sättet i skolan över huvud taget, om att skolan är en demokratisk arbetsplats. Mycket annat har också betydelse, men jag vill inte förringa religionskunskapen. 120 () replik: Då är vi överens, och jag, om att religionsämnet är viktigt. Det är ju ett ämne som handlar om att både stimulera kunskap och ge förståelse för vårt samhälle, vår samtid och också vår framtid. Det är också ett ämne som bidrar till den unga människans utveckling av en egen livssyn, en egen hållning, ett eget sätt att se på livet, en egen trygghet. räcker det emellertid inte att vi är överens om utgångspunkten eftersom Socialdemokraterna med andra handen, och lite i skymundan, faktiskt rycker undan mattan för denna kunskapsbas, för denna förståelse. Det handlar väldigt konkret om samhällsprogrammet. Det handlar om att religion borde ha blivit ett obligatoriskt karaktärsämne. Det handlar om att det borde finnas en ordentlig kurs om hur man kan förstå vårt samhälle och vår omvärld utifrån ett samhällsperspektiv med olika livsuppfattningar och religiösa åsikter. Det är bra att vi är överens om utgångspunkten, men det är inte bra att det inte räcker hela vägen fram. Jag måste säga att jag är lite besviken på den socialdemokratiska linjen att å ena sidan tala högt om dialog, å andra sidan göra precis tvärtom och på så sätt främja ett intoleransens och okunnighetens samhälle där konvulsioner och motsättningar mellan människor stimuleras i stället för att den typen av motsättningar undviks, vilket jag tror att innerst inne uppriktigt vill. Är det inte dags att tänka om, , och ta ett nytt tänk i den här frågan? 121 () replik: Jag tror inte att det är absolut nödvändigt att ämnet är obligatoriskt för att kunna lösa problematiken med att den kunskapen ska finnas. Jag vill nästan bolla tillbaka frågan. Jag undrar nämligen hur du ser på att ju vill minska antalet kärnämnen. Religionskunskapen ligger nog illa till även där. 122 AXEL DARVIK (fp) replik: Jag skulle bara, egentligen utifrån mitt anförande, vilja ställa några korta frågor till . Vad tycker om att fler och fler svenska elever blir tvåspråkiga när elever ute i i stället blir trespråkiga? Vad tycker du om att enbart baskurserna i kemi, biologi och fysik är obligatoriska på det naturvetenskapliga programmet? Och vad tycker du om att upp till en femtedel av kurserna helt och hållet är individuellt valbara, att man kan välja hobbykurser i stället för viktiga bildningsämnen? 123 () replik: Jag tycker naturligtvis att det är angeläget att vi får ungdomar som kan många språk. Men jag tror inte på att man ska tvinga någon att läsa språk. Vi vet ju att man måste ha motivation för att nå lyckade resultat, oavsett vilket ämne det rör sig om. Sedan gällde det kemi och biologi och vilken nivå det är. Jag vet att det har varit ett omfattande arbete som har gjort. Många människor har varit med och tyckt till om det här, både lärare och andra, alltså avnämare till dem som går de här utbildningarna. Jag sätter mig inte till doms över dem och säger att de har gjort ett felaktigt val. Jag vet ju att man har gjort det här i största samförstånd. Sedan är jag inte speciellt positiv till det fria valet av kurser. Där kommer det här med vägledningen in. Det är klart att man som ung kanske inte ser vidden av att man tar en genväg. Man behöver kanske få veta att man, om man väljer alltför många av de här hobbykurserna, kanske missar någonting som man sedan får lägga ned möda på. Man får kanske gå om på komvux eller vad det nu är och läsa upp betygen. Men jag tror inte att vi ska stänga dörren helt. Det är oerhört viktigt att det finns inslag i utbildningen där eleverna själva kan välja något som stimulerar dem utifrån deras intresse. Det jag tycker att kommunerna skulle vara mer öppna för är att erbjuda de här hobbykurserna på icke lektionstid. De har mycket håltimmar. Varför inte stimulera dem, så att de får göra någonting vettigt under den tiden i stället för att inte ha någon sysselsättning alls möjligtvis kan de läsa läxor. 124 AXEL DARVIK (fp) replik: