prot · GU0943 · 2006-12-19 00:00:00 — Sedan får vi med gemensamma ansträngningar också påverka andra delar av världen, där inte frågan har riktigt samma tyngd . 93 (): Jag tackar statsministern för en bra rapport. Det gladde mig att höra att frågan om var löst, men jag är rädd att statsministern överdrev lite. Frågan om kommer nog att komma tillbaka gång på gång. Jag önskar statsministern lycka till i hans arbete för att få ett lyckligt slut på den frågan. Det jag tänkte fråga om är konstitutionen. När konstitutionen föll i och väcktes stora förhoppningar om att man skulle kunna hitta något nytt i stället för det ganska dåliga och oklara fördrag som hade tagits fram då. Det konstitutionella fördraget togs fram i en odemokratisk process, toppstyrd av d'Estaing. I det så kallade konventet, som tog fram det förslag som blev grunddokumentet inför regeringskonferensen, hade ledamöterna inte ens rätt att rösta om de olika yrkandena, utan d'Estaing avgjorde det genom att känna av stämningarna i lokalen. Kvaliteten på dokumentet är undermålig, exempelvis i det som rör passerellen och EU-presidenten. Vad man borde göra är att försöka förbättra fördraget, så att det blir så bra som möjligt eller i alla fall så lite dåligt som möjligt. Men startas en process när konstitutionen ska tinas upp igen, och jag fruktar att det inte handlar om att man ska försöka förbättra konstitutionen utan att man ska försöka göra så små förändringar som möjligt för att kunna köra över de franska och holländska folkens nej. Min fråga till statsministern är: Är du beredd att jobba konstruktivt för att konstitutionen ska bli så bra som möjligt från svenska utgångspunkter? Eller tänker du jobba för att köra över och ? 94 Statsminister (): Det kanske är på sin plats med lite konsumentupplysning. misstror möjligheterna att agera i internationell samverkan över landsgränser om det inte i alla sammanhang ges ett totalt nationellt veto för ingående parter. Det finns några kvardröjande uppfattningar om att man kan agera mot världsproblem med det som grund. Vi i vår regering misstror det. Ganska brett över vår värld sprids uppfattningen att det är ett förlegat synsätt. Vi måste möta globala internationella utmaningar med en samverkan som kan göra skillnad. Det kommer att ställa krav på nya typer av samarbeten. Jag menar att Europeiska unionen ligger längst fram i världen när det gäller att ge svaren på hur detta ska kunna fungera. Jag tycker givet sammanhanget att det fördrag som togs fram , i bred samverkan, med stora möjligheter att föra debatt och också med både och riksdag representerade på plats nådde en imponerande balanserad slutsats givet hur svårt detta är och hur väldigt många olika intressen som drar i den här processen. Att räcka upp handen och säga att det här är nog bra, men mina vänner ska följande justeringar göras från svensk grund, och sedan tro att alla köper det är naturligtvis oerhört naivt. Jag tycker att det är precis så som en del stora länder riskerar att hantera detta, det vill säga att man gör små institutionella förändringar som alla verkar ha idén att just stora länder ska ha lite större makt och lite större markering i processen. Det är just därför vi säger att man inte ska öppna den institutionella delen av detta. Vi är övertygade om att det skulle vara menligt för oss, alltså sämre för . Det är därför som jag tycker att det är viktigt att säga att det inte ska bli det här fördraget men det ska inte bli något helt annat. Vi bör inte öppna processen igen just därför att det var ett, från svensk utgångspunkt, så pass bra slutresultat. 95 (): Jag kan rekommendera statsministern att läsa partiprogram. Där står det att vi är för överstatlighet när det gäller vissa överstatliga, gränsöverskridande frågor. Men jag förstår att statsministern har viktigare saker för sig än att läsa program även om han uttalar sig om det. Jag begär inte det omöjliga som att statsministern ska försöka få bort parlamentets vansinniga pendlande mellan och . Jag begär inte det omöjliga. Men kan man åtminstone inte lyfta upp frågan om att ska få ett juridiskt grundmurat undantag från EMU? Kan man åtminstone inte lyfta upp frågan om att det inte ska stå i det konstitutionella fördraget att EU:s lagar alltid är överordnade medlemsstaternas? Är det för mycket begärt? 96 Statsminister (): Det må vara att jag läser för lite i olika dokument. Det kan man säkert kritisera mig för. Men det förändrar inte slutsatsen. Det är så typiskt att säga att man visst är redo att samarbeta när alla andra har förstått att anpassa sig till det man klokt tycker. Så kan man inte ställa villkoren för internationellt samarbete. Om ni tror att vi ska vänta på internationella forum tills de snällt har anpassat sig till svenskt tänkande, demokrati och rättstradition är det samma sak som att säga att inte blir något. Och får de andra skylla sig själva, för de ställde inte upp på de villkor vi satte upp. Här måste man inse att detta är ett samarbete som har vuxit fram mellan olika rättstraditioner och mellan olika synsätt, faktiskt ibland till och med på demokrati, öppenhet och allt detta, men där man ändå har funnit ett slagkraftigt sätt att kunna fatta beslut. Vi äger själva att fatta beslut när det gäller euron och EMU:s tredje steg. Svenska folket sade nej . Det beslutet gäller. Det kommer inte att vara aktuellt att ta upp den frågan med mindre än att folkopinionen svänger eller att de folkvalda ledamöterna finner att man ska pröva frågan på något annat sätt. Vi har för den här mandatperioden sagt att vi respekterar det folkomröstningsutslag som finns. Därmed står utanför euron. Det finns grunder också för ett fortsatt nationellt inflytande inom ramen för det här internationella beslutsfattandet. 97 (): Jag vill ytterligare en gång lyfta upp migrationsfrågorna och särskilt understryka vikten av att unionen engagerar sig för långsiktiga lösningar och angriper orsakerna till varför människor ger sig ut på haven och riskerar sina liv. Det är bara genom att vi fokuserar på orsakerna som vi verkligen kan minska problemen med migrationsströmmarna. Jag har läst slutsatserna, och jag anser att det är obalans i dem. Det finns skrivningar där om system som gör det lättare att införa någon typ av legal migration. Det finns även skrivningar om dialog och samarbete med ursprungsländer. Men de här skrivningarna är mycket mindre konkreta än skrivningarna om ökade gränskontroller. Vi liberaler anser att det är viktigt att vi fortsätter att driva på för att minska fattigdom och förtryck. Det finns många vägar att gå för att vi ska få ett bättre system, men jag vill lyfta upp biståndet den här gången. EU-länderna har tidigare diskuterat att man ska öka det samlade nationella biståndet. Därför vill jag fråga statsministern om han kan göra någon bedömning av om det finns någon ökad vilja hos medlemsstaterna att höja sina gemensamma biståndsnivåer mot bakgrund av migrationsdiskussionerna. 98 Statsminister (): Jag vill akta mig för att göra mig till tolk för vilken typ av process varje enskilt land är inne i. Men alla har förpliktat sig att söka sig mot de av FN angivna nivåerna på av bni. Även här finns resonemang som kopplar till att biståndet också är en del för att få en väl fungerande fattigdomsbekämpning för att undanröja grunderna för oönskad migration. Jag kan inte säga mer än så. Det är en nationell debatt som förs i varje enskilt land. De verkliga profilländerna när det gäller generöst bistånd är ju också medlemmar i unionen och brukar inte vara sena att påpeka att diskussionen om nivåerna på biståndet och hur det används effektivt också hör hemma där. Angående balansen i dokumentet ska vi komma ihåg att det finns de som har röstat för att det egentligen bara ska handla om kontroll. De tycker att de första två perspektiven inte alls är lika viktiga. Jag ser det som en svensk framgång att vi har påverkat dokumentet på förberedande stadier för att man ska komma ihåg att detta är frågor som hänger ihop. Det gäller fattigdomsbekämpning, frihandel och undanröjande av grunderna för oönskad migration tillsammans med grunderna för legal migration och sedan också naturligtvis den illegala migrationen. Det nämns en del om hur eventuella kontrollåtgärder ska kunna se ut, men så alldeles specifikt hur de ska se ut nämns inte i dokumentet. Det nämns att det finns regionala initiativ som kanske kan tas, men man värjer sig lite för att se detta som en gemenskapspolitik. Det är därför som jag sade att det ändå inte är gemenskapspolitik. Det finns de som trycker på för det, men vi är inte där . Jag tycker också att det syns att EU inte tar på sig den typen av åtaganden i det här dokumentet. 99 (): Även om det är precis så som statsministern sade, att klimatfrågorna kommer att behandlas särskilt vid vårmötet, är det ändå så att man antog några viktiga och ganska tydliga slutsatser även . Det är uppmuntrande att se beslutsamhet att ta en ledande position, och det är mycket glädjande att se att den så tydligt vill ge sitt stöd till den tyska positionen. Även om jag delvis har fått svar på min fråga vill jag ändå ge statsministern möjlighet att ytterligare utveckla sin syn på hur och på vilket sätt EU kan vara en ledande aktör på den globala nivån när det gäller att få med de länder som står utanför Kyotoprotokollet i ett gemensamt klimatarbete. Hur kan EU medverka till överföring och användning av bästa möjliga teknik ur ett klimatperspektiv i länder som är på god väg att ta täten när det gäller koldioxidutsläppen? Detta måste ju ändå vara avgörande för om vi ska kunna dämpa klimatförändringarna. 100 Statsminister (): Frågan växer ju i världsdebatten. Det finns en medvetenhet också i om att deras höga tillväxttal har ett miljöpris. Det finns många röster inte minst , som har varit här också i den amerikanska debatten som påpekar att vårt sätt att leva inte är hållbart och att också vi måste föra diskussionen om hur vi kan komma in i nationella forum och ta vår del av ansvaret. Vi ska ju inte framställa det som om det är enkom i som den här diskussionen förs. Så är det naturligtvis inte. Men det är svårt att hitta någon annanstans där så betydelsefulla länder så kraftfullt agerar som just inom ramen för Europeiska unionen. Något som jag tycker är viktigt bland annat anger det i den artikel som tidigare hänvisats till är att vi dessutom har kunnat påvisa att vi har hittat ett samband där vi har brutit den tidigare kopplingen mellan tillväxt och emissioner av växthusgaser. Vi har kunnat ha goda tillväxttal trots att emissionerna viker. Det visar att med modern teknik, fokus på förnybara energikällor och utveckling av transporter och vårt sätt att värma våra hus kan vi säkerställa jobb, tillväxt och välfärd men ändå göra det med bättre förmåga att också se till viktiga miljövärden. Det synsättet ska vi gärna gå i bräschen för och gärna visa att vi har kunskap som kanske saknats förr både opinionen, intresset och viljan men också kunskapen, kunnandet, att göra skillnad på ett sätt som är viktigt för oss men också viktigt för världen. Jag tror att inom ramen för Europeiska unionen och den process som kommer följande år kommer väldigt mycket av världsdebatten att handla om detta. ska gärna hålla sig framme, men jag tycker att vi ska påvisa att vi inte är ensamma. Det är många som liksom vi nu vill göra det här på ett bra, framåtsyftande sätt. 101 (): Jag vill återkomma till den obalans som vi har talat om på migrationsområdet. Jag lyssnade på de svenska nyheterna direkt efter att toppmötet hade avslutats, och de var relativt samstämmiga med det som statsministern nu har berättat för oss. Men sedan lyssnade jag på de spanska nyheterna, och där hade man väldigt stort fokus just på gränskontroller. I är man alltid väldigt snabb med att tala om hur mycket pengar som har avsatts för just det område som har drivit frågor om på toppmötena. Jag fick då reda på att har avsatts för migrationsområdet, men det sades ingenting om hur pengarna ska fördelas. Eftersom migrationsområdet handlar om flera områden än bara gränskontroller och vi sedan i slutsatserna också kan se att pengar ska tas från alla befintliga budgetposter, till exempel fonden för de yttre gränserna, integrations-, återvändande- och flyktingfonderna, grannskaps- och partnerskapsinstrumentet samt instrumentet för utvecklingssamarbete med mera skulle jag vilja fråga statsministern: det som rapporterade i sina nyheter att summan är ? Man fick nästan uppfattningen att de skulle gå till gränskontrollerna, men vad ska pengarna gå till och vad tas de ifrån? 102 Statsminister (): Detta är en fråga ställd kring Europeiska unionens budget, som det finns ett annat forum som för debatt och fattar beslut om. Det är inte det som behandlas av , och det är inte heller det som har diskuterats. Jag ska därför inte ge mig ut på någon vacker, hal is vi har i och för sig inte någon, åtminstone inte i den här delen av landet och börja hävda exakta siffror. Vi får i så fall gå tillbaka och se efter exakt hur det är. En intressant observation är att det ibland händer att man har varit på samma möte men återger det på olika sätt. Jag kan avslöja att det ibland händer även i när man ska återge vad man har hört i en viss debatt eller hur man ser på vem som har sagt vad. var i mångt och mycket initiativtagare i detta. anser sig uppleva väldigt negativa konsekvenser av, som en del påpekat, beslut som de själva fattat. De har alltså delvis ändrat grunderna för hur man får komma in och stanna i , vilket anses ha varit en av de pådrivande orsakerna till den utveckling som sker. Då vänder sig till övriga Europeiska unionen och säger: är det en okontrollerad situation, och för detta måste ni andra visa solidaritet och komma till vår hjälp. Vi har inte uteslutit att vi ska diskutera det, men vi har också påpekat att det dels handlar om hur man nationellt reglerar migrationen in till , dels handlar det fortsatt om ett nationellt ansvar. Däremot finns det vissa fortsatt ganska underutvecklade delar i Frontex och liknande som man kan ha som visst stöd, men det är ändå på marginalen. Jag tror att den spanske premiärministern säkert har all anledning att försöka framställa det hemma som att han har nya löften om stor hjälp, men det var inte så det diskuterades på . 103 (): Det gläder mig att det är så det var, därför att det är ofta så, tycker jag, när man ser till hur agerar, att det handlar om hur mycket man har lyckats få till sig. Det är åtminstone det som rapporteras utåt sedan kanske det är en annan sak i den reella politiken. Men siffran 4 miljarder, är det något som har nämnts för det här området, även om man kanske inte har specificerat vad det ska gå till? 104 Statsminister (): Den siffran var inte uppe under . Inga budgetanslag diskuterades, inte annat än det som finns skrivet här. Det betonades också från vår sida att vi såg det mer som en regional fördjupning av hur också ska komma till varandras undsättning. Sedan finns det en del som har väldigt starka uppfattningar, inte minst , som tycker att det ska inrättas en europeisk kustbevakningskontroll och att det ska ske helt inom en gemenskapspolitik, men det är mer ett framfört krav eller en önskan. Där är inte EU-samvetet. Där kanske vi inte ens kommer att landa . 105 (): När man läser slutsatserna är det tydligt, om man jämför det med hur det var för två , att det skett en väldigt stark stämningsförändring i fråga om utvidgningen, och jag ska nu tala om den principiella utvidgningsdiskussionen. var Europeiska unionen välkomnande. Den var som en stor jultomte som ville ta in nya medlemsländer i sin varma famn. Men är det en sträng gränskontrollant som visiterar och kontrollerar mycket noggrant. Jag tror inte att vi i riktigt har förstått den starka aversion som i stor utsträckning finns i flera länder mot de nya medlemmarna. Jag håller med statsministern här: Så länge man kan länka in detta i att man bara definierar kraven tydligare men inte utvidgar dem så är det ja, det är inte bra, men det är acceptabelt. Det finns en skrivning som har kommit in. Den har funnits tidigare, så där på gränsen. Det är den här: Man säger till de nya medlemsländerna att de måste uppfylla sina skyldigheter för att säkerställa brett och varaktigt stöd från allmänheten. Vad är det för allmänhet? Ja, det är allmänheten i de gamla medlemsländerna. Problemet med det här är att och andra länder inte kan påverka den allmänna opinionen. Det ligger inte i deras händer. Hur duktiga och skickliga de än är på att uppfylla villkor, göra reformer och så vidare så kan de ändå möta en negativ opinion i vissa länder, och denna negativa opinion kan också underblåsas av regeringen. Det här är alltså en väldigt farlig skrivning som finns och som kan omöjliggöra även för de mest engagerade och reformvänliga medlemsländer att komma med. Jag skulle vilja fråga statsministern om just detta implicita krav på att man också ska vara populär var uppe vid toppmötet, hur statsministern ser på den här typen av skrivningar och hur man kan hantera det framöver. 106 Statsminister (): Det är nog riktigt att säga att det är ett stämningsomslag. Det är också en annan typ av utvidgning som EU nu står inför. Tänk när 12 blev 15! Det är 1990-tal. Tre mycket utvecklade västliga demokratier kommer med och blir snabbt, åtminstone i fall, nettobidragsbetalare. Det var så att säga en enkel utvidgning. Sedan, när 15 skulle bli 25, ja, då togs en lång rad länder som tidigare hade befunnit sig påtvingade eller instängda i in. Det var en helt annan typ av situation. De länderna hade mycket svårare att leva upp till de krav och de kriterier som ställdes. När nu 25 ska bli 27 har vi kommit till två länder som har haft en process som kanske har varit ännu längre. När vi sedan tittar ut över de länder som är aktuella, och , är processen ännu svårare och ännu mer krävande. Låt oss därför konstatera att det då är ännu viktigare. Det är en ännu viktigare del av utvidgningen att säkerställa att dessa länder, som haft mycket längre väg att gå, via reformprocessen verkligen säkerställs som välfungerande demokratier med öppenhet i handel och i utbytet människor emellan. Men det blir också mer och mer skepsis inför detta. Man tycker att processen är för lång, att det hela är för svårt, att vi begär för mycket, att det kommer att kosta för mycket. Det återspeglas i debatten och i en och annan mening som hittar. Det är dock inom ramen för helheten som utvidgningen fortsatt förpliktar till, just utifrån de Köpenhamnskriterier och utgångspunkter som utvidgningen står på. Den mening som läste upp görs inte till ett kriterium, men det nämns att det är viktigt att man också kan fungera inom Europeiska unionen, att man verkligen kan klara av att vara fullt fungerande. Det tycker vi förstås bara är ett sätt att upprepa hur kriterierna ser ut. Många ville att folkopinionen skulle vara avgörande. Vi vet också att det i och en del andra länder till och med lovats folkomröstningar när det gäller en vidare utvidgning. Det är klart att just den meningen hör hemma i länder där man har den typen av åsikter. Den är emellertid inte införd som ett kriterium även om det möjligen återspeglar det förändrade synsätt som finns. 107 (): Jag tycker nog att toppmötet innebär ett steg framåt eftersom man tar upp en debatt om det öppna i motsats till det slutna , det protektionistiska, stängda . Jag måste säga att det ibland är bra att vi inte har en Europadebatt när man ser hur den ser ut i vissa andra medlemsländer där det handlar om att stänga gränserna, hindra folk från att komma in, lägga upp tullar, göra visumreglerna krångligare och dyrare. Vi ska ibland vara lite tacksamma att vi inte har den typen av debatt i . I stället kan sju partier i en riksdag enas om synen på det öppna . Jag tror alltså att toppmötet var bra eftersom det på sitt sätt sade att vi går tillbaka till själva grundidén med . Det är ett öppnare , inte ett som bygger en stor mur kring sig skild från resten av världen. Låt mig också understryka det som statsministern sade om det konstitutionella fördraget. Jag hade ju privilegiet att få vara med och formulera mandatet från . Det var egentligen tre saker som sades. Det första är att vi måste ha beslutsformer som gör det möjligt att ha flera än de 27 länder som existerande fördrag medger. Dessutom har vi en ordning där man inte gör skillnad på små och stora länder. Till skillnad från FN, där man har ett stormaktsbestämmande, är alla länder i EU i den meningen principiellt lika värda. Det andra är att fokusera på att få en bättre utrikes- och säkerhetspolitik. Det tredje är det som vi diskuterat och som toppmötet också tog upp, nämligen att vi måste ha en större gemensam beslutskompetens vad gäller rättsliga och inrikes frågor samt migration. Jag tror att vi kommer att få ett mer slutet om nationalstaterna håller kvar vid detta. Det blir ett slags tävlan om att stänga gränserna. Om grannländerna kniper åt sina gränser måste vi knipa åt våra för att inte få en stor ström som viker av åt vårt håll. Jag tror att det stora bekymret är att man på det sättet snarare får en konkurrens i negativ riktning. Därför är det viktigt att få gemensamma beslutsregler på det här området, med de standarder som flera av frågeställarna varit inne på. Jag noterar också en detalj, men en viktig sådan, nämligen att man nu lättar upp en del visumregler. Det är ju ett område där EU kanske inte har det mest heroiska förflutna. Det är därför ett steg i rätt riktning. 108 Statsminister (): Jag har kunnat hänvisa till det ganska unika svenska läget att vi har en så bred uppslutning för utvidgningen som vi har i vårt parlament. Så ser det verkligen inte ut i andra europeiska stater. Det som också är viktigt att komma ihåg när det gäller beskrivningarna är att, precis som jag sade till , det finns meningar som är väldigt utvidgningsvänliga, och som det ofta är i sådana internationella texter finns det tre meningar för och en mot. Det gäller emellertid att se helheten och att se till att det inte kommer in några helstopp, något som helt hindrar processen. En tidigare frågeställare sade att vi nog inte hört talas om . Jag instämmer fullkomligt i det. Det som många trodde skulle ske var att vi skulle gå mot ett totalt stopp i förhandlingarna med , ett stopp som dessutom skulle villkoras av att varje förhandlingsöppning därefter skulle beslutas i , det vill säga medlemsländerna skulle ha möjlighet till inflytande. Det blev dock inte slutsatsen. Slutsatsen blev i stället en begränsad frysning av öppnandet av vissa kapitel kopplat till den inre marknaden och med fortsatt möjlighet för kommissionen att säkerställa att när Cypernfrågan är möjlig att lösa kan man öppna förhandlingarna också i de delarna. Det är något helt annat än det vi som är utvidgningsvänliga trodde eller för skulle bli slutsatsen. I den delen har det alltså varit en framgång. Det är dessutom en adderad framgång då texterna så tydligt, även ideologiskt, underbygger den succé som utvidgningen varit för Europeiska unionen och att den därför ska fortsätta. 109 (): Jag har en fråga till statsministern under punkt 24 f i slutsatserna. Den gäller förverkligandet av det gemensamma europeiska asylsystemet. Det sägs att det ska vara en preliminär utvärdering av första etappen och att utvecklingen av andra etappen kommer att åtföljas av ett förstärkt praktiskt samarbete i asylfrågor genom bland annat expertgrupper för asyl och ett nätverk för samarbete. Sedan sägs det: Ett eventuellt inrättande av ett europeiskt stödkontor kommer också att undersökas. Som det är formulerat ser det ut som en ny fråga. Jag undrar därför: Fördes det någon diskussion om vad detta kontor ska göra, var det i så fall ska placeras och kostnaderna för detsamma? 110 Statsminister (): Nej, det fördes inga sådana diskussioner. Men givet min beskrivning att det är ett område där vi går mot ett gemensamt europeiskt asylsystem och också skrivit in det är vi under omvandling från en strikt nationalstatsprincip till att delvis få en gemenskapspolitik.