prot · GT09106 · 2006-04-19 00:00:00 — Det handlar både om att utveckla företag och om att ta till vara den historia som finns, som också kan vara av stort värde för oss. 18 Utbildnings- och kulturminister (): Jag vill gärna tacka för den här viktiga interpellationen. Den har riktat uppmärksamheten på den svåra målkonflikt vi har i när det gäller den typ av ärenden som vi diskuterar . Vi har å ena sidan det gemensamma intresset av att bevara vårt kulturarv för eftervärlden och å andra sidan ett gemensamt intresse av att inte lägga onödiga hinder för jobb, sysselsättning och dragningskraft på en utsatt ort. Det är en svår avvägning, och det är svårt att tänka sig att den ska kunna ske helt utan att någon blir missnöjd. Det verkar som att och jag har samma indikationer på det nu aktuella ärendet. Det kanske blir ett sådant lyckosamt exempel där genom ett tillmötesgående och en serviceinriktad attityd med besök på platsen och samtal med den sökande framgångsrike näringsidkaren diskuterat sig fram till andra lösningar på de byggnationsproblem, byggnationsuppgifter och expansionsmöjligheter som fanns som inte inkräktar på fornminnet. Det sparar både kostnader och bevarar kulturarvet för framtiden. Jag är som också vet lika intresserad som någon annan av att turistnäringen ska utvecklas. I västra finns inte så mycket annat att jobba med, och turismen är av oerhört stor betydelse. Där är det också viktigt att fornminnen och kulturarvet också fortsätter att bidra till upplevelser på platsen. Men det räcker inte. Det måste också finnas ställen att äta på och bo på. Det företag som vi nu diskuterar är en av de allra största magneterna som finns. Det är en restaurang av riksintresse med renommé vida omkring men där det saknas möjligheter till övernattning. Att människor kan övernatta är naturligtvis en jätteviktig sak för den regionala utvecklingen. Att kunna övernatta på en historiskt viktig plats där det finns fornlämningar kvar som man kanske kan göra något spännande av tror jag kan vara ett plus för alla parter, som det här ärendet håller på att utveckla sig. Min åsikt är att vi ska ha ett starkt lagligt skydd för den här typen av fornminnen. Men vi ska tillämpa dessa regler med förnuft, flexibilitet och serviceintresse från de myndigheter som finns. Det finns också vissa möjligheter till bidrag och gemensam finansiering. säger att om det nu är ett gemensamt nationellt intresse så borde det vara gemensam nationell finansiering. Det kan man tycka. Jag konstaterar att pengarna som vi har till förfogande inte räcker för att med skattemedel bekosta allt sådant, och tänker jag på de enskilda som investerar. Jag blev rätt förskräckt när jag förberedde den här diskussionen och försökte ta reda på vad har för åsikt om detta så att vi kanske skulle kunna mötas i den här frågan också i den här delen av vår debatt. Jag fann att vill minska anslaget med inte . Att å ena sidan säga att vi ska ta ett gemensamt ansvar för finansieringen men att å andra sidan säga att vi ska avsätta mindre pengar är kanske någonting man skulle kunna tänka om till nästa budgetmotion . Då kanske vi kunde enas om att göra det en liten smula mer generöst i varje fall. 19 (): Det som står i slutet på svaret är att det inte finns skäl att göra en översyn av kulturminneslagens bestämmelser på det här området. Det var en av mina frågor: Jag undrade om det fanns en beredskap för att göra en översyn. Jag tror att den viktigaste delen i det handlar om vilka effekter det får. Kulturminneslagen i sig är ju inte något annat än vad den används till. Det avgörande är människorna bakom som använder den. Det jag har funderat på är detta: En översyn av en hel kulturminneslag kan ju vara ett stort arbete, och det är inte säkert att den resulterar i något annat än exakt samma förhållanden som de som rått tidigare. Frågan är: På vilket sätt pågår diskussioner? Hur reglerar man tillsynen av de här sakerna? Jag har också fått många reaktioner på att det är väldigt olika hur man bemöts beroende på vilken länsstyrelse som man har att möta. Självklart sker det utifrån lokala förutsättningar och lokala handläggare, men finns det något gemensamt handhavande av riktlinjer för den här typen av frågor för att se till att det blir någorlunda likadant utfall oberoende av på vilken sida av länsgränsen man bor? Jag vill gå tillbaka till kostnaden, som jag tycker är en viktig fråga. Jag får ta med mig frågan om anslagen. Det pågår ju budgetdiskussioner i alla partigrupper. Det jag ändå tycker är en intressant princip är att den som äger makten över ett beslut också är den som ska stå för notan. Det är denne som kan se om man kan göra avvägningar. Är det här ett rimligt beslut? Är det verkligen av så stort nationellt intresse att vi tycker att det är värt att satsa miljonen på att göra den här utgrävningen? blir det i stället så att det är väldigt enkelt att sitta på en länsstyrelse och säga att man har markerade områden och en kyrkogård som ska bevaras i inte bara utan , och så hamnar detta i stället i knäet på Falkholts Gestgifveri, som då väljer att inte bygga ut verksamheten. Om vi kan hamna i att vi är överens om principen så får vi väl var och en på sitt håll börja jobba med att också se till att det finns medel och pengar för att klara av att leva upp till denna princip. Det jag undrar är om detta är en princip som ministern skulle kunna tänka sig att ta hem och diskutera även i sina led. 20 Utbildnings- och kulturminister (): är vi överens igen! Vilken konstig debatt det här blev! Jag tycker också, som sagt, att vi ska ha en stark lagstiftning på det här området, men lagstiftningen blir ju i slutändan vad de människor som så att säga sitter vid fronten och tillämpar den gör den till. Låt oss hoppas att det här ärendet, som gäller Falkholts i , kan utvecklas till en solskenshistoria där alla parter blir väldigt nöjda och som vi kan använda som en sorts inspiration på andra länsstyrelser kanske till och med på samma länsstyrelse när det gäller hur man kan gå till väga om man tillsammans sätter sig ned och diskuterar hur man ska kunna komma runt de svårigheter som möter en näringsidkare som vill bygga ut där det finns värdefulla fornlämningar. Det är då inte bara att ge kalla handen och säga: Nej, det går inte för här finns det och det, så låt bli eller gräv ut och gör någonting som kostar hur mycket som helst. I stället kan man sätta sig ned, klia sig noggrant i huvudet och försöka vara kreativ och hitta lösningar som inte inkräktar på fornlämningen och som kanske kan förena de båda intressena. Där detta inte går kan det också finnas möjlighet till bidrag till kostnaderna, kanske inte så att man får alltihopa täckt, men i alla fall ett stöd som lindrar den belastning som det här blir på investeringen och företaget. Jag tycker att det är en viktig skillnad här mellan å ena sidan fornlämningar som är allmänt kända och som näringsidkaren känner till när han köper sin fastighet och börjar sin verksamhet och å andra sidan sådana som plötsligt kommer och pekar ut: Du vet inte om det, men under ditt hus finns det en stenålderslämning som du inte får peta på. De två fallen tycker jag är ganska olika, och jag vill gärna prioritera det fall då det kommer som en blixt från klar himmel för en näringsidkare som inte hade möjlighet att gardera sig och förbereda sig på detta. Men när någon köper en fastighet och redan vid köpet vet om att något sådant här finns är det en lite annorlunda situation. Men låt oss inrikta oss på att i så många fall som möjligt hitta gemensamma lösningar som gör alla nöjda och kanske till och med kan göra att fornminnet höjer dragningskraften till den fastighet som det här handlar om. Så tror jag att det kan bli i det speciella fallet hos Falkholts. Ingen av oss vill ju att Falkholts ska behöva höja priset på sin goda mat för att möjliggöra att kulturminnesvården ska få sitt, utan att detta kan gå hand i hand med fortsatt attraktiv och prisvärd verksamhet. 21 (): Kopplat till det här finns också en annan fråga som jag vet att andra centerpartister före mig har varit uppe och debatterat. Det handlar om möjligheten att göra utgrävningar. anses detta vara ett myndighetsutövande, vilket gör att man inte kan konkurrera om det hela, och det finns ingen möjlighet att kanske pressa priset på de utgrävningar som görs. Där har man tittat på som ett exempel på att göra på ett lite annorlunda sätt. Är det något som ministern har tittat på och sett som något intressant? Jag kan bara avslutningsvis säga att i det här enskilda fallet står förhoppningen till att det ska lösa sig bra. Jag kan fortfarande se att de principiella frågor som man tog upp, som handlar både om ansvaret för kostnaden att det inte ska drabba enskilda näringsidkare och om hur man efterlever den här lagstiftningen på olika håll, fortfarande finns med som en problematik som inte löser sig bara för att Falkholts Gestgifveri i kanske får framgång och kan utveckla sin verksamhet och utveckla som det fantastiska turistområde det faktiskt är. 22 Utbildnings- och kulturminister (): Det finns inget större behov av att förlänga debatten när vi är så eniga, men det kom en ny tråd om att sänka kostnaderna för utgrävningarna. Vi har utrett den frågan. Den har varit på remiss, och vi arbetar just nu med att ställa samman detta och se vad det kan bli. Också jag är besjälad av en vilja att sänka kostnaderna. Vi diskuterade ju i förra replikskiftet hur vi ska minska antalet fall där detta blir ett problem. Men där det ändå blir ett problem gäller det att minska kostnaderna, inte bara genom att öka statsbidragen utan genom att sänka de kostnader som det här handlar om. Där har utredningen föreslagit att man ska öppna för konkurrens, just i syfte att få en bättre kostnadsutveckling. Utgångspunkten för mig, innan jag har tagit del av den fortsatta utvecklingen, är att det är en viktig aspekt också för kulturminnesvården. Det är inte bara att övervältra vilka kostnader som helst på näringslivet. Här har vi ett ansvar att se till att ingen av de kostnader som vi tvingar andra att betala är omotiverade eller för höga av det ena eller det andra skälet. Vi måste se till att varje chans att förbilliga detta tas till vara. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2005/06:330 om översyn av reglerna för barnbidrag och studiehjälp 23 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att undanröja skillnaderna i studiehjälpsreglerna mellan de elever som är födda första halvan av året respektive de som är födda . Frågan rör två politikområden och två statliga stöd. Det allmänna barnbidraget betalas ut till och med det kvartal barnet fyller . Studiebidraget är en del av den så kallade studiehjälpen och lämnas för gymnasiestudier. Studiehjälpen betalas ut från och med kvartalet efter det eleven fyller men tidigast från och med höstterminens start. När ett barn fyllt upphör det allmänna barnbidraget men ersätts av förlängt barnbidrag om barnet fortfarande går i grundskola eller får utbildning på motsvarande nivå i annan skola. Det förlängda barnbidraget betalas ut från och med kvartalet efter det att barnet fyllt till och med den månad barnet slutför utbildningen eller avbryter studierna. Detta innebär alltså att stöd i form av barnbidrag lämnas för alla barn som fyller fram till grundskolestudiernas slut. Studiebidraget skiljer sig från barnbidraget i och med att det är en form av studiestöd, det vill säga ett verktyg för att rekrytera till och underlätta gymnasiestudier. Därför lämnas studiehjälp till gymnasiestuderande endast under studietid. Det innebär att studiehjälp inte lämnas före gymnasiestudiernas början och inte heller under sommarlov. Till ungdomar som inte studerar lämnas inte studiehjälp. På det vis som systemen är uppbyggda lämnas i vissa fall inget stöd mellan grundskola och gymnasieskola. Jag anser att grundtanken i studiehjälpen, nämligen knytningen till studietid, är mycket viktig och avgörande för studiehjälpens konstruktion. Således lämnas inte studiestöd under sommarlov. Tack vare det förlängda barnbidraget har familjer med studerande ungdomar möjlighet att få barnbidrag fram tills avslutas. Vid gymnasiestudiernas början tar studiehjälpen vid. Jag anser att den nuvarande gränsen mellan barnbidrag och studiebidrag är rimlig. 24 (): Interpellationen kom till i samband med en talmansresa i där några elever frågade: Varför är vi orättvist behandlade för att vi är födda ? Ungdomarna kan inte förstå de system som läggs uppifrån. Minister svar tyder på att hon är nöjd med de regler som gäller för barnbidrag och studiehjälp. Vi har två system som inte går ihop. Det handlar om orättvisan för familjer med ungdomar som är födda . Hela den redovisning som statsrådet gör i sin genomgång stämmer mycket väl. Det är just i fråga om den redovisningen som jag vill vara rösten för de ungdomar som reagerar. Jag har själv fem barn som alla är födda . I vår familj har vi varit med om de då man inte får någonting just därför att barnen är födda . Många föräldrar har uppmärksammat detta i samband med att jag har lyft den här frågan här i kammaren. Det handlar om att alla barn bör få samma förutsättningar i sin start. Det är inte rimligt att tro det kan inte heller minister tro att de ungdomar som går ut ska få sommarjobb och försörja sig själva . I går diskuterades vårpropositionen när det gäller landets ekonomi. I slutet av den står det tydligt att alltfler har blivit fattiga i vårt land. De som är mest fattiga är just barnfamiljer och ungdomar. kom med en rapport där man uppmärksammade de fattiga barnen. Att två system inte går ihop är ett problem för dessa familjer. De får inte pengarna att räcka. Jag hade ett telefonsamtal för bara sedan med en förälder som sade: Hur ska vi göra som redan nu räknar på varje krona? Det är väl ingen av oss som tror att de 16-åringar som är födda inte kostar någonting . Vi förväntar oss heller inte att de ska få socialbidrag eller studiebidrag . Den utbyggda studieverksamheten har vi ju inte. Jag vill peka på ett reellt problem. Vi har bra system. Jag är glad för att vi har bra barnbidragssystem och bra studiehjälpssystem, men vi har ett glapp mellan systemen som drabbar enskilda. Försörjningsbördan är ju inte annorlunda. Anledningen till min interpellation är att uppmärksamma ministern på det här problemet. Därför blev jag naturligtvis besviken när ministern säger att systemen är bra som de är. Jag tror inte att ni tycker det. Därför vill jag envist under hela den här interpellationsdebatten försöka få ministern att ändra sig. 25 Statsrådet (): Interpellanten skriver att studiehjälpen bör ta vid där barnbidraget upphör. Jag menar att studiehjälpen ska vara kopplad till studier. Det har en rekryterande effekt. Den som inte studerar på gymnasiet får inte studiehjälp. Mellan årskurs 1 och 2 och mellan årskurs 2 och 3 på gymnasiet delas inte heller ut någon studiehjälp. Jag lyssnar gärna med om vi är överens om principerna för studiehjälpen. Jag tycker att den principen är väsentlig. Studiehjälp har en rekryterande effekt. Den som inte går på gymnasiet får ingen studiehjälp. När det gäller barnbidraget finns det olika rättviseprinciper som naturligtvis kan diskuteras. Alla får per barn i barnbidrag till och med det kvartal då barnet fyller . För att inte orättvisan ska upplevas så påtaglig och stor som den gör om man är född och bara får barnbidrag till och med mars, infördes ett förlängt barnbidrag så länge man går i . Det finns olika rättviseprinciper om alla faktiskt ska få lika mycket per barn. Det förlängda barnbidraget bidrar naturligtvis till att den som är född tidigare får lite mer i siffror och kronor och ören. Det tycker jag är en fullt rimlig princip. Att studiehjälpen skulle ta vid tidigare är inte en princip som jag delar eftersom jag menar att den har en rekryterande effekt och bör vara kopplad till heltids gymnasiestudier. 26 (): Jag har inga tekniska lösningar på detta. I min interpellation var tanken att studiehjälpen ska ta vid när barnbidraget eller det förlängda barnbidraget upphör. Vi kan från vår horisont som politiker debattera och diskutera olika system och ordna dem. Vi kan tycka att studiehjälp är till för att stimulera till studier. Den uppfattningen delar jag. Av barnbidraget får alla ungefär 200 000. Vi tycker att vi har ett bra system. Men vi har ändå inte ett system som erbjuder ungdomar sommarjobb. är ungefär 57 000 unga arbetslösa. Därtill kommer alla de ungdomar som i så fall skulle ha sommarjobb. Det har blivit allt tuffare. Den debatten har vi också haft här i kammaren. Vi måste då fundera på dessa system som anpassades när det var betydligt enklare. När jag själv var ung var det mycket enklare att få ett jobb till exempel på ett pensionat eller som barnflicka. På så sätt kunde man få in pengar. Jag tillhör de ungdomar som efter fick försörja sig själva. går det inte. Vi politiker får rapporter om att fattigdomen har ökat. Det har regeringen själv skrivit i vårpropositionen. Den är i hög grad kopplad till barnfamiljer med ungdomar. Då måste vi fundera på hur de upplever systemen. Är systemen rättvisa? Vi nalkas nu en sommar då massor av föräldrar kämpar energiskt för att få pengarna att räcka eftersom deras 16-åring plötsligt inte får någonting som stöd och hjälp. Hur ska vi lösa de två månaderna med bristande medel i kassan? Hur ska de täckas? Många ungdomar från fattiga hem får gudskelov möjlighet att gå på gymnasiet. Det är vi glada för. Det fick de inte för . Hur får vi dem att klara sin ekonomi? Vi kanske måste ha något annat tekniskt system. Det viktiga för mig i den här debatten är att lyfta detta från andra sidan. Föräldrarna har ett försörjningsansvar enligt fram till dess barnen är . Det handlar om föräldrarnas horisont och ungdomarnas horisont. De kostar inte mindre för att de inte går i skolan. De får ingen lunch på skolan. De har inga aktiviteter. Det kostar ofta om de ska ta sig till en badplats. Många av de här familjerna har över huvud taget inte råd med någon som helst semester, och sommarkollo finns inte för ungdomar i den utsträckning som det finns för mindre barn. Vi har ett problem, och vi måste se hur vi kan lösa det. Det kanske är något annat som behövs. Jag tror inte att vi kan göra ett uppehåll i många familjer som redan har en ansträngd ekonomi. 27 Statsrådet (): Jag vill gärna ta tillfället i akt och påtala några av de förändringar som har gjorts relativt . Som jag har nämnt tar studiehjälpen vid när man börjar studera på gymnasiet. För den som inte studerar på gymnasiet utgår inte någon studiehjälp. Den har en rekryterande effekt, och jag menar att det också ska vara så. fick man studiehjälp . får man det , vilket naturligtvis också var en ökning av familjens inkomst. Visserligen går studiehjälpen till att rekrytera till studier, men i många fall bidrar den också till familjens samlade ekonomi. Vi höjde i går presenterades det här i studiehjälpen med . höjdes barnbidraget med . Vi har avsatt till sommarjobb, vilket också är välkommet. Det innebär inte att alla ungdomar garanteras ett sommarjobb, men det innebär att många ungdomar får en möjlighet att pröva på arbetsmarknaden, testa ett jobb som man kanske skulle vilja jobba med , tjäna lite egna pengar och bidra till familjens ekonomi. Vi har också tidigare aviserat 1 miljard till ekonomiskt utsatta barn. Det är en grupp som har ett ökat behov, och det gäller inte minst ensamstående föräldrar med barn. De förändringar som har gjorts där handlar till exempel om höjt bostadsbidraget för dem som har hemmavarande barn, höjt underhållsstöd och barntillägg för studerande. Vi försöker ekonomiskt stödja familjer med barn på olika sätt, och det gäller framför allt familjer i en ekonomiskt utsatt situation. Det handlar om att man har en lägre inkomst, och då har vi bostadsbidraget. Studerande med barn är också en grupp som är ekonomiskt utsatt. Det är olika vägar som vi så här långt har valt för att underlätta för familjer som har en ekonomiskt tuff situation och som dessutom har barn. 28 (): Vi har väldigt många olika system för att hjälpa familjer och utsatta barn. Allt det är bra. Det tycker jag också. Det är jättebra att vi har det, men vi har en orättvisa. Det bekymrar mig att ministern vänder sig ifrån den orättvisan. Jag hade faktiskt hoppats att den här debatten i stället skulle innebära att vi får gå hem och fundera på vad vi kan göra för att människor inte ska vara utsatta. Det är dock en orättvisa. Om ett barn är fött handlar det om tusenlappar därför att studiebidraget kommer . Regeringen har ju som målsättning att i princip alla barn ska gå vidare till gymnasiet, och visst bör man kunna hitta ett system för att hjälpa de utsatta familjerna de här två månaderna . Man kan tycka att det är lite, men i en ekonomi där man räknar pengarna betyder de här tusenlapparna mycket det är riktigt mycket. Jag tycker att man måste ta upp när systemen inte går ihop. Man måste hitta en kontinuitet. Jag tycker att det är bra att många familjer klarar sig så bra som de gör. De kämpar tappert, och trots två heltidsarbetande föräldrar är det tufft med tre tonåringar. Då kan det röra sig om riktigt mycket pengar. Därför tror jag att man måste titta över detta. Jag kommer envist att peka på den här orättvisan. Den är en av de mest tydliga orättvisor som vi har i våra system. Allt annat kan vi kollra bort med bostadsbidrag, barnbidrag och studiemedel hit och dit, men här finns ett uppenbart problem från familje- och försörjningshorisonten. Jag önskar än en gång att ni tittar över det här problemet. Vi vill väl ändå att alla ska få en likadan start och lika bra möjligheter när man försörjer sina barn? 29 Statsrådet (): Jag vill verkligen understryka att man inte på något sätt ska underskatta det tillskott som innebär. Men man ska kanske inte heller tala med för stora ord och säga att det avgör starten i livet. Det finns många olika sätt att möta de ekonomiskt utsatta familjerna. Det är en ekonomisk fråga. Det är klart att vi alla får återkomma, och vi gör ju det ständigt i våra budgetar och vårpropositioner för att ytterligare förbättra vårt välfärdssystem. Jag nämnde tidigare, och jag vill gärna upprepa det, att den miljard till ekonomiskt utsatta barn som regeringen har aviserat har handlat om höjda barnbidrag. har vi också höjda studiebidrag, höjt underhållsstöd, höjt bostadsbidrag och ökade möjligheter för den som har hemmavarande barn. Regeringen arbetar väldigt aktivt för att på olika sätt möta familjer i en ekonomiskt utsatt situation. Men det är väldigt betydelsefullt att studiehjälpen är kopplad till möjligheten att rekrytera till gymnasiestudier. Situationen kvarstår ju för de familjer som har ungdomar som inte deltar i gymnasiestudier och som alltså över huvud taget inte nås av studiehjälpen. Vi måste fundera på vad som faktiskt är möjligt att göra för att åstadkomma en bättre situation rent ekonomiskt. Men principen att studiehjälpen är rekryterande och att alla får lika mycket i barnbidrag är en princip som så här långt har rått. Jag tycker att det också är ett sätt att rättvist fördela. Det kan man naturligtvis alltid ha olika synpunkter på, och får väl återkomma med sina tillskott. Det är klart att det är ett kostsamt förslag att lägga i studiestödssystemet. Vi gjorde det 2003 då studiehjälpen utökades från . Det var stora kostnader. Ingen av oss vet kanske vad nästa steg blir. Det finns många olika sätt att möta problematiken, och vi har gjort det på vårt sätt. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellationerna 2005/06:320 och 321 om förbud mot klustervapen i 30 Försvarsminister (): har frågat mig hur jag definierar klustervapen, vilket säkerhetspolitiskt syfte som innehav av klustervapen fyller samt om jag avser att vidta några åtgärder för att införa ett förbud mot klustervapen i . har frågat mig vad jag avser att göra för att avskaffa innehav av bombkapsel 90. Först vill jag ta upp fråga om hur jag definierar klustervapen.