prot · GT0991 · 2006-03-21 00:00:00 — Jordbruksministern skriver bara i svaret att det pågår en diskussion inom EU. Vad är det för diskussion? Vad är det för frågor som jordbruksministern tar upp? Vad är det för lösningar på detta som man kan tänka sig? Skulle vi kunna få någon dispens i ? Det skulle jag verkligen vilja veta. Den stora frågan återstår. Vad ska konkret en lantbrukare, en jordbrukare, som har djur i göra om han inte vill transportera djuren levande utan vill försöka sköta det hemma? Det gick förut. De som skötte nödslakt kunde också slakta friska djur. Det går numera inte. Det är dilemmat. 34 Jordbruksminister (): Jag är väldigt glad över att de håller med mig om att vi ska ha säkra livsmedel. Det är vad det nya regelverket går ut på och som gäller . Konsumenterna ska känna sig trygga med hela livsmedelskedjan, och konsumenter ska inte bli lurade. Det finns fördelar med det nya regelverket. Vi har fått en harmonisering inom EU, vilket jag tycker är alldeles utmärkt. Vi har också fått en ökad flexibilitet. Det bygger på en riskvärdering och en riskhantering som lägger ett större ansvar på företagen. Men sedan har man en valfrihet hur man ska nå sina mål. Sedan är det tyvärr så att vi inte kan fortsätta precis på det sätt som vi har jobbat tidigare. Det är klart att vi då har fått en del problem att hantera. Just detta med slakten i skärgården och den nationella dispens vi tidigare hade ger oss problem. Vi kan inte behålla den nationella dispensen. Därför har vi gett i uppdrag 2005 att se vad man kan göra för att hjälpa de enskilda lantbrukarna. Vi har också fått en återrapportering från av vad det har gjort just när det gäller den gårdsnära slakten. Att inte myndigheterna skulle vara medvetna om att vi har ett nytt regelverk och att de har ett uppdrag för att hjälpa näringen och lantbrukarna att utnyttja flexibiliteten är inte sant. Jag kan hänvisa till den återrapportering som har gjort. Där hjälper man den enskilde med både att sänka kostnaderna och olika typer av rådgivning. En konsulent har anställts. Man jobbar också med nätverk där myndigheter, näring och intresseorganisationer deltar. Det pågår ett arbete inom EU. Det var det jag nämnde i mitt svar. Det handlar om hur vi undantagsvis ska kunna hitta lösningar med avlivning på uppfödningsgården. Det arbetet pågår, och det är inte färdigt. Det är våra experter som jobbar med det i den kommitté som har det uppdraget. Redan nu finns det i regelverket en flexibilitet som gör det möjligt med mobil slakt och en gårdsnära slakt. Men det är samma regler som ska gälla. Vi gör inte avkall på livsmedelssäkerheten. 35 (): Just det sista att man erbjuder mobila slakterier och gårdsnära slakt men att det är exakt samma regler som ska gälla gör det omöjligt att åstadkomma detta ute i skärgården. Det finns ingen bärighet för det ekonomiskt. Även om man skulle slakta alla djur på en gång som fanns ute i skärgården skulle det inte gå ihop. Jag väntar medan ministern lyssnar på sin rådgivare. Detta går bara inte ihop. Det är därför jag ställer min fråga. Jag kände att det möjligen fanns en öppning med det jag föreslog att man får slakta hemma och sedan köra i väg köttet för att göra all denna kontroll som vi är överens om att vi ska ha för att få säkra livsmedel. Jordbruksministern måste ändå hålla med om att det är motsägelsefullt. Samma människa får besök av som erbjuder dessa bidrag för att man ska ha djur, hålla landskapet öppet, göra det trevligt för turister och allt vi ska ha i skärgården. Sedan kommer några andra myndigheter och säger: Visst får du ha djuren. Men du kommer aldrig att kunna slakta dem, såvida du inte ska utsätta dem för långa transporter. Då får man ett kött som inte någon vill ha, eftersom köttet blir väldigt dåligt när djuren blir stressade. Det är väldigt motsägelsefullt. Jag undrar vad de enskilda människorna ska göra som blir offer för systemet. I systemet ser man inte människorna och inte heller djuren, skulle jag vilja säga. Vad ska de göra? Det vore väldigt intressant om jordbruksministern tillsammans med mig ville göra besök ute i skärgården hos en bonde för att se det dilemma han står inför. I det konkreta exemplet jag har, och det finns flera sådana exempel, säger han: Vad ska jag göra med mina djur? Ska jag låta dem självdö? Vad ska jag göra? Jag ångrar egentligen att jag har tagit på mig det. Han känner som att det kom som en blixt från klar himmel. Han säger: Jag har läst och försökt hänga med vad som händer. november fick jag veta att det inte gick att slakta hemma längre. Jo, det går att slakta om jag äter köttet själv. Jag vill fråga om det kommer att bli möjligt att få den lösning som vi båda är inne på, att slakta hemma och köra iväg köttet. När kommer den lösningen? Varför har det inte gått att få en övergångslösning när man så drastiskt, , bara sade: går det inte att slakta ute i skärgården? Varför försökte inte att få till en övergångslösning? Varför kan man inte försöka att som ett annat alternativ ge generella dispenser till någon enskild att få sköta den gårdsnära slakten? Det är ännu en lösning som man skulle kunna ha. Jag förstår av svaret jag nu fick här att diskussionerna med EU handlar om att hitta en lösning så att man i ska kunna få slakta hemma ute i skärgården och köra iväg köttet sedan. Finns några mer tankar för att underlätta och få den levande och livskraftiga skärgård som vi vill och för att man ska kunna ha kvar djur ute i skärgården? Det skulle jag också vilja veta. Jag skulle också vilja veta om jordbruksministern är intresserad av att komma ut och göra ett besök i verkligheten hos en bonde som står med problemet bokstavligt talat i knäet. 36 Jordbruksminister (): Jag har stor förståelse för den enskilde bonden. Som jag nämnde i mitt förra inlägg har vi fått ett problem i och med att vi har haft en tidigare nationell dispens som vi inte kunde fortsätta med efter . tycker jag att det är att se lite passivt på det att säga att den här bonden är ett offer för systemet. Min bild av bönder är att de är väldigt konstruktiva och kan hantera nya regler på ett väldigt bra sätt. De nya reglerna innehåller ett antal fördelar. De är mer flexibla. Man utgår från en riskvärdering och en riskhantering. Det är ett större ansvar på företagaren. Men företagaren kan själv välja hur man ska jobba för att nå målet. Att säga att det bara finns en lösning, och att det är den lösning som vi hade tidigare, är inte konstruktivt i det här sammanhanget. Jag vill återigen upplysa om att arbetet inte är avslutat inom EU. Vi driver linjen att man på den här punkten ska ha ökade möjligheter att avliva på uppfödningsgården. Med den struktur som vi har i vårt land skulle det vara en fördel för oss. När det gäller frågan om övergångstider har den enskilde jordbrukaren haft på sig att fundera på hur man ska anpassa sig till systemet. Det är inte så att det bara kom som en blixt från en klar himmel . Det var då som reglerna trädde i kraft. Vi har haft beslutet om reglerna . Jag jobbar för att få bästa möjliga system för de svenska bönderna, och i det ligger att driva de här frågorna i EU. Men parallellt med det ska jag också se till att mina myndigheter kan hjälpa den enskilda bonden att utnyttja det regelverk som är på plats. 37 (): Det regelverk som finns på plats går inte att använda av en bonde ute i skärgården. Det är bara att konstatera att det inte gör det. Det enda alternativet som finns är att köra in djuret med bil, båt och bil igen kanske till för att få det slaktat. Ett mobilt slakteri går inte att ha i skärgården. Ofta finns det inte ens en väg som den stora bilen ska kunna åka på. Det funkar alltså inte alltid med ett mobilt slakteri som ska komma ut. Det är ju inte jag som är jordbruksminister, utan det är som är det. Jag har en fundering när hon säger att det kan finnas flera lösningar förutom den som vi tycks vara överens om kanske vore bra, det vill säga att man får slakta hemma och sedan köra i väg köttet. Vilka fler lösningar finns? Det undrar jag. Och när kommer man att komma till skott inom EU? Jag kan konstatera att det inte bara kan vara som har de här problemen. Det måste ju finnas andra länder som har samma problem och struktur i sitt land. Jag kan se massor med länder framför mig som har det här problemet. När kommer det att komma en lösning? Jag tror att det är många som skulle vilja veta det. Jag vet att det är många som följer debatten via Internet, och de skulle vilja veta när lösningen kommer. Jag har inte heller nu fått något svar på om jordbruksministern är beredd att göra ett litet besök ute i verkligheten i och se hur en bonde har det . 38 Jordbruksminister (): Som jag sade här inledningsvis har jag stor förståelse för den enskilde bonden. Jag driver frågorna genom mina duktiga medarbetare inom EU och i de kommittéer som arbetar med de här frågorna. Vi är inte ensamma. Men det är inte så att vi har en majoritet, utan det finns andra som har helt andra uppfattningar. Det är klart att vi konstruktivt arbetar för att hitta en lösning så att detta blir förenligt med . I övrigt kan man hjälpa den enskilda bonden inte bara genom att påverka kostnadsläget för slakten. Man kan också påverka kostnadsläget på annat sätt. Det är just det som man kan ta del av när man tittar på vad gör för den enskilde när det gäller olika typer av avgifter bland annat. Man har anpassat dem till den småskaliga produktionen. Man bistår också företagen med konsulenttjänster och ser till att de myndighetspersoner som arbetar med de här frågorna har bästa tänkbara utbildning. Man kan alltså påverka kostnadsläget också på ett annat sätt som är till nytta för den enskilda bonden. Jag gör många besök i verkligheten. Jag har redan nu besökt många köttbönder som pekar på problem med slakt och annat. Och visst ska jag se till att jag gör fler besök i verkligheten! Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2005/06:290 om miljöarbetet inom försvaret 39 Försvarsminister (): har frågat mig om jag för det första avser att säkerställa att Försvarsmaktens stödmyndigheter avdelar resurser och kompetens för att fortsätta och ytterligare utveckla sitt miljöarbete. För det andra frågar han om jag avser att säkerställa att Försvarsmakten även framgent bedriver ett aktivt sektorsarbete för ekologisk hållbarhet och har förmåga att lösa de ytterligare uppgifter regeringen ålagt Försvarsmakten inom miljöområdet. För det tredje frågar han om jag anser att försvarssektorns miljöarbete bör utvecklas ytterligare för att möta de krav som ställs nu och . uppdrog regeringen åt Försvarsmakten att inleda ett mer strukturerat försvarsmiljöarbete. Detta har sedan successivt utvecklats och på många sätt varit mycket framgångsrikt. Försvarets miljöarbete har också uppmärksammats i , till exempel i försvarsutskottets betänkande Försvaret och miljön (bet. 1996/97:FöU3). Miljöpolitiken har hög prioritet i regeringens arbete. Exempel på viktiga miljöbeslut är 1999 samt beslut i miljökvalitetsmålsarbetet 1999, 2001 och 2005. Denna utveckling på miljöområdet återspeglas också i försvarets miljöarbete. Med utgångspunkt i miljömålspropositionen 1998 beslutade regeringen att Försvarsmakten ska ha ett särskilt sektorsansvar för ekologisk hållbarhet. I regleringsbrevet är detta uppdrag utvidgat till att vara ett särskilt sektorsansvar för miljömålsarbetet. Försvarsmakten ska också enligt sin instruktion ta miljöhänsyn i sin verksamhet i fred och därvid arbeta för att uppnå de miljömål som regeringen har beslutat om. I sammanhanget kan jag också peka på att ställföreträdande chefen för , det vill säga generaldirektören, ingår i vid . Försvarsmakten har definierat försvarssektorn till att omfatta den egna myndigheten, , , , och . För styrning av sektorns arbete har myndigheterna format Försvarssektorns miljödelegation. I de årliga regleringsbreven lämnar regeringen uppdrag på miljöområdet till myndigheterna i försvarssektorn. Uppdragen till Försvarsmakten är de mest omfattande. Regeringen styr myndigheterna bland annat genom myndigheternas instruktioner och de årliga regleringsbreven. Det är sedan myndighetens chef som bestämmer hur uppgifterna ska lösas. Det är också myndighetens chef som inför regeringen ansvarar för myndighetens arbete beslutade regeringen i enlighet med statens generella inriktning avseende arbetsgivarpolitisk och förvaltningspolitisk delegering om ändringar i förordningen (2000:555) med instruktion för Försvarsmakten. Ändringarna innebar bland annat att regeringen överlät till Försvarsmakten att bestämma om huvuddelen av Högkvarterets organisation. ändrade Försvarsmakten Högkvarterets organisation och gick över till en så kallad processorienterad struktur. redovisades betänkandena Styrningen av insatsförsvaret (SOU 2005:92) och Effektiv förvaltning för insatsförsvaret (SOU 2005:96). Regeringen kommer att redovisa sina ställningstaganden avseende dessa två betänkanden för . Som svar på tre frågor vill jag säga följande: Det är respektive myndighetschef, och inte jag eller regeringen, som bestämmer hur arbetet inom myndigheten ska organiseras och bedrivas. Regeringen utgår från att myndigheterna organiserar sig så att de uppdrag regeringen lämnar kan genomföras på ett tillfredsställande sätt. Resultatet följs upp i samband med den årliga mål- och resultatdialogen med myndighetschefen och vid analysen av myndighetens årsredovisning. Det var svaret på den första frågan. När det gäller den andra frågan är detta arbete prioriterat av regeringen. Försvarsmakten och de övriga myndigheterna inom försvarssektorn måste i likhet med andra myndigheter fortsätta att bedriva ett aktivt miljöarbete. Regeringen kommer även fortsättningsvis att lämna uppdrag till myndigheterna i syfte att utveckla försvarsmiljöarbetet. Jag kommer till den tredje frågan. I svaret på den andra frågan ligger att försvarets myndigheter ska kunna möta framtida krav också i miljöhänseende. Då , som framställt interpellationen, anmält att han var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav andre vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 40 (): Efter det att lyfte fram frågan om Försvarsmaktens miljöförstöring och dess ansvar för denna har det hänt mycket. Den delen kan jag hålla med om i det svar som försvarsministern har lämnat. I Försvarsmaktens högkvarter etablerades en miljöavdelning för att leda försvarssektorns strategiska miljöarbete. har regeringen ställt berättigade visserligen ur grönt perspektiv inte tillräckliga krav på Försvarsmaktens miljöarbete, bland annat via regleringsbrev. Främst rör kraven ökade insatser vad avser strategisk miljöbedömning samt miljöskydd vid internationella insatser och internationellt miljösamarbete. Trots dessa utökade uppgifter har de resurser som Försvarsmakten avsett för arbetet faktiskt minskat. Vi hade i början av perioden ett tiotal personer. är det fyra tjänster, varav alla inte är besatta. Det sker en allmän besparing inom Försvarsmakten. Det är viktigt att poängtera att det inte ska vara så att vi ska spara på områden där vi har strategiskt viktig kompetens att slå vakt om. Det är bland annat miljöområdet för oss inom . Det är ett behov av kompetens som inte direkt kommer att minska utan snarare öka, för att möta de framtida uppgifter vi har att sköta inom försvarsområdet. Därför är det viktigt att ministern är tydlig om att den miljökompetensen inte försvinner från Försvarsmakten utan att den snarare kan ökas och utvecklas i enlighet med de krav som ställs från både omvärldsutveckling och ökade ambitioner hos bland annat regeringen och inom och vårt samarbete på området. Man ska jobba med hur strategin kommer att se ut och hur den ska läggas upp. Jag välkomnar svaret. Vi får fortsätta att ha debatten och poängtera och synliggöra att miljöarbetet bibehålls, förstärks och utvecklas. 41 Försvarsminister (): Jag tror att några av mina företrädare skulle bli besvikna om det bara var som skulle ha varit drivkraften i miljöarbetet. Det har funnits ett starkt engagemang också bland de socialdemokratiska försvarspolitikerna att se till att den allmänna höjningen av miljömedvetandet också präglar försvaret. Glädjande nog har försvaret svarat på ett mycket bra sätt. De är angelägna om att göra ett bra jobb. och jag har tillsammans försökt att göra försvaret något mindre kostsamt för att i stället kunna föra över resurser till andra viktiga områden som är centrala för vår säkerhet. I det sammanhanget blir det omställningar i Försvarsmakten när det gäller vilken personal man har för de olika uppgifterna. Det är inte första gången jag möter frågor när någon sektor, del eller viktig strategisk kompetens har blivit beskuren. Vi styr genom att beslut omsätts i regleringsbrev och uppdrag till Försvarsmakten. Vi går också noga igenom de svar vi får. Det är nog den ordning vi ska ha. Det blir en orimlig uppgift för dem som arbetar i Försvarsmakten om vi både höjer kraven på vad verksamheten ska prestera och tar bort resurserna och därtill talar om hur de ska göra jobbet. Arbetsfördelningen är bra. Det jag och ska göra är att se till att vi får de resultat vi är måna om. Granskningen av årsredovisningen och annat pågår. Skulle den fallera finns det skäl för regeringen att titta på hur vi ska formulera uppdragen så att vi får det vi vill. Vi vet att det inte är en ond avsikt i Försvarsmakten. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2005/06:291 om försvarsmiljö, svensk nisch i det europeiska samarbetet 42 Försvarsminister (): har frågat mig om jag avser att inom LOI-samarbetet verka för en tillämpning av de principer och riktlinjer, i form av exempelvis miljöpolicy och miljökrav vid upphandling, som gäller för försvarssektorn. Vidare har han frågat mig om jag avser att inom verka för en tillämpning av de principer och riktlinjer, i form av exempelvis miljöpolicy och miljökrav vid upphandling, som gäller för försvarssektorn. Liksom i den föregående interpellationen om miljöarbetet inom försvaret (interpellation 2005/06:290) vill jag börja med att kort påminna om det generella miljöarbetet. uppdrog regeringen åt Försvarsmakten att inleda ett mer strukturerat försvarsmiljöarbete. Detta har sedan successivt utvecklats och på många sätt varit mycket framgångsrikt. Försvarets miljöarbete har också uppmärksammats i , till exempel i försvarsutskottets betänkande Försvaret och miljön (bet. 1996/97:FöU3). Miljöpolitiken har hög prioritet i regeringens arbete. Exempel på viktiga miljöbeslut är 1999 samt beslut i miljökvalitetsmålsarbetet 1999, 2001 och 2005. Utvecklingen på miljöområdet återspeglas också i försvarets miljöarbete. Med utgångspunkt i miljömålspropositionen 1998 beslutade regeringen att Försvarsmakten ska ha ett särskilt sektorsansvar för ekologisk hållbarhet. I regleringsbrevet är detta uppdrag utvidgat till att vara ett särskilt sektorsansvar för miljömålsarbetet. Försvarsmakten ska också enligt sin instruktion ta miljöhänsyn i sin verksamhet i fred och därvid arbeta för att uppnå de miljömål som regeringen har beslutat. Innan jag besvarar frågor och ger ett svar vill jag nämna att en viktig del i försvarets miljöarbete är att ta miljöhänsyn i materielanskaffningen. beslutade regeringen därför om riktlinjer om miljöanpassad försörjning av försvarsmateriel för Försvarsmakten och . Riktlinjerna innebär att de två myndigheterna har ett gemensamt ansvar för att den materiel som anskaffas så långt möjligt är miljöanpassad. Inom ramen för försvarsmiljösamarbetet mellan Försvarsmakten, och det amerikanska försvaret utarbetades en handbok om miljöhänsyn i materielanskaffningsprocessen. Denna handbok har haft en stor betydelse i det internationella försvarsmiljöarbetet. Den förändrade omvärlden och de därmed förändrade kraven på försvaret har förändrat utgångspunkterna för materielförsörjningen. Förändringarna har givit upphov till att de flesta av anskaffningarna sker med internationella partner, vilket medför att vi inte alltid kan räkna med att få gehör för alla våra miljökrav. Vi verkar alltid i kontraktsförhandlingarna med våra internationella partner för att få gehör för våra miljökrav. Det har ingen betydelse i vilket forum, bilateralt eller multilateralt, ett materielsamarbete och sedermera en upphandling sker. , , , , och undertecknade ett fördrag utgörande ett heltäckande ramavtal om åtgärder för att underlätta omstrukturering och drift av den europeiska försvarsindustrin. Detta brukar vanligen benämnas LOI-samarbetet. LOI-samarbetet är i egentlig mening inte ett forum för anskaffning av försvarsmateriel. Inom ramen för ESDP, den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken, bedöms spela en viktig roll för att identifiera och etablera samarbeten rörande förmågeutveckling, bristtäckning, forskning, samarbeten kring anskaffning och industriell utveckling. Bland annat tar fram en perspektivplan tillsammans med medlemsländerna som kan komma att utgöra en riktlinje för beslut om omstrukturering av försvarsindustrin, forskningssatsningar och materielprogram. Jag går över till att besvara frågorna. Första frågan: har redan introducerat miljöfrågor i LOI-samarbetet genom att ta initiativ till att bilda en arbetsgrupp för miljöfrågor detta för att tidigt i materielprocessen kunna introducera ett miljötänkande i gemensamma materielprojekt. Trots att det primära syftet med inte är att gemensamt anskaffa materiel, försöker regeringen påverka de andra ländernas miljökrav genom sådana initiativ. Andra frågan: Miljöaspekterna kommer i viss omfattning att diskuteras inom ramen för den perspektivplan som utarbetar. Utöver detta har jag för avsikt att under såväl förberedelsearbeten som förhandlingar i påpeka vikten av miljöaspekterna. Dessa bör enligt min mening också ingå som en faktor i beslutsfattandet. Då , som framställt interpellationen, anmält att han var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav andre vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 43 (): Jag får tacka för svaret. Det här handlar om att försöka skapa policyer där material och sådant skapas, egentligen inte så mycket om att titta på det som redan är införskaffat vad gäller försvarsmateriel utan att i stället se till att det görs bra från början. Det är det interpellationen handlar om. Det gäller framför allt , . Deras miljöarbete är främst inriktat på att miljöanpassa försörjningen av materiel och tjänster till Försvarsmakten, dels genom att ställa krav på produkter och system, dels genom att ställa krav på att leverantörerna bedriver ett systematiskt miljöarbete. Där har FMV en nyckelroll inom försvarssektorns miljöarbete, eftersom Försvarsmaktens miljöpåverkan huvudsakligen uppstår vid användningen av de system och tjänster som FMV levererar. FMV:s arbete har uppmärksammats internationellt. Den franska motsvarigheten till FMV använder till exempel FMV som benchmarking-partner i miljöanpassningen av sin verksamhet. Urvalet av kemiska produkter och metodik för att ställa miljökrav i upphandlingsverksamheten har anammat efter modell av FMV. LOI-samarbetet nämndes också, där FOI och FMV har en gemensam arbetsgrupp för miljöfrågor. Gruppen fokuserar på forskning och teknologiutveckling inom området för att tidigt i materielprocessen introducera ett miljötänkande i de gemensamma materielprojekt som finns. Det arbete som vi håller på med har även uppmärksammats av FN, och det känns positivt. Däremot finns det mer att göra när det gäller de länder som vi samarbetar med inom EU. Här välkomnar jag den positiva inställning som försvarsministern har. Hon påpekar att man ska vara aktivt pådrivande. Hon säger att hon har för avsikt att under såväl förberedelsearbetet som förhandlingar med påpeka vikten av miljöaspekterna och att det ska ingå som en faktor i beslutsfattandet i fortsättningen. Den hållningen välkomnar jag, och jag ser positivt på fortsättningen. 44 Försvarsminister (): Jag är glad att understryker det arbete som försvarets myndigheter gör på miljöområdet och nämner att det har blivit internationellt omtalat. Det betyder att vi är ett föregångsland.