prot · GU0919 · 2006-11-10 00:00:00 — När det gäller löneutvecklingen kan vi titta på äldreomsorgen. Det är som arbetar i den offentliga sektorn. Det är kommunerna som anställer. Om man frågar dem som arbetar i den andra sektorn om deras arbetssituation upplever alla att de har bättre arbetsvillkor, de har positiva utvecklingsmöjligheter och ledarskap. Det finns ett nytänkande och en öppenhet. Dessutom har de högre löner. 170 () replik: Problemet är att det viktigaste och tyngsta förslag som ni för fram och som vi har debatterat tidigare , nämligen förändringen av arbetsmarknadspolitiken, har som sin viktigaste punkt att sänka löneläget totalt. Det har framför allt som sin huvudpunkt att skapa en låglönemarknad inom tjänstesektorn som man har tänkt framför allt bemanna med kvinnor. Det är kontentan av er politik när man tar bort de fina orden. Det är det som måste synliggöras. 171 () replik: Vad jag vet har vi föreslagit skattesänkningar. Och de kommer att gynna framför allt låg- och medelinkomsttagare. När det gäller hushållsnära tjänster kan vi inte bara se till att flera som kommer att kunna använda dessa tjänster. är det 160 000 hushåll som köper tjänster. Man har konstaterat att om vi skulle införa dessa avdrag är det 600 000 hushåll till som skulle efterfråga dessa tjänster. Det är den ena sidan. Den andra sidan är att vi kan göra denna svarta arbetsmarknad vit och få in dessa kvinnor det är kanske främst kvinnor som arbetar där på arbetsmarknaden. 172 () replik: Jag har en fråga till som handlar om huruvida man har en bättre löneutveckling inom privat verksamhet för vård och omsorg. Jag har träffat både individer som jobbar i den offentliga sektorn och individer som jobbar i den privata sektorn. Jag kan ta ett exempel hemifrån . Där har vi ett boende för äldre människor. Där är det endast två personer i hela personalgruppen som har heltidstjänster, medan man i kommunen har tagit ett politiskt beslut att man ska få heltid. Detta innebär att man faktiskt får en större chans att leva på sin lön. Man har också mycket sämre arbetsvillkor inom den privata verksamheten. Man har sämre scheman där. Jag undrar vad du menar med ditt resonemang om att det blir bättre på den privata marknaden. 173 () replik: Jag håller med om att situationen ser helt annorlunda ut i storstadsområdena. Antalet privata utförare har ökat men inte speciellt mycket. Det startade på en väldigt låg nivå. När det gäller barnomsorgen finns av antalet förskoleelever i verksamhet som drivs i privat regi. I är det , och i gymnasiet är det . Och inom äldreomsorgen är det som drivs i privat regi. Det ser väldigt olika ut över landet. Det handlar om att få konkurrens mellan dessa olika verksamheter. Det finns tydliga exempel på att i områden där det finns flera utförare stiger lönerna när man har möjlighet att välja mellan olika arbetsgivare och också flytta mellan olika arbetsplatser. 174 () replik: Jag har en annan fråga. Du talade om att vi har sett till att kvinnorna är beroende av staten. Men vem ska betala skattesubventioneringen av hushållsnära tjänster? Och vem ska betala vårdnadsbidraget? Är det inte staten som ska betala detta? Och gör vi inte kvinnorna beroende av staten med detta? När det gäller hushållsnära tjänster har jag frågat vad dessa tjänster kommer att kosta. Jag har då fått svaret att kostnaden för dem är . Det finns säkert lite olika priser. Hur stor ska subventionen vara, och vem kommer att ha råd med dessa tjänster då? Jag tror inte att en ensamstående kvinna med en undersköterskelön eller som jobbar på dagis kommer att ha råd med det. Men du kanske har svaret på det. 175 () replik: När det gäller de olika åtgärder som vi föreslår så handlar det om att förbättra valmöjligheterna genom att göra det billigare, att ge folk möjligheter att köpa tjänster. Det handlar också om att förbättra arbetsmarknaden för dem som arbetar inom denna sektor. Det är samma sak när det gäller vårdnadsbidraget, det vill säga att det handlar om att förbättra möjligheterna. Det handlar inte om, som någon sade tidigare, att det ska vara en livstidsinkomst eller en inkomst . Jag ser det som en möjlighet för människor att kunna stanna hemma kanske till eller att betala någon annan som tar hand om barnen om man inte vill sätta in dem i förskoleverksamheten när de är . 176 (): Jag är näst sista talare på talarlistan, och vi har kommit till jämställdhetsfrågorna, och vi är i slutet av den allmänpolitiska debatten, och vi är i slutet av fredagen. Vi får vara glada att det inte är sen , , som vi sitter här. Jag vill göra ett litet medskick till talmannen och till kansliet. Vi har förstått att det inte är ovanligt att dessa frågor hamnar i slutet av debatten. Även om jag inte har suttit i detta utskott tidigare, så har jag debatterat jämställdhetsfrågor även under den förra mandatperioden. Jag börjar därför med att göra ett medskick. För att man i fortsättningen ska arbeta för en mer jämställd riksdag, kan man också titta på hur ärendedebatterna hanteras. Jag tänkte därefter ta upp frågan om diskriminering. Det som vi har att jobba med i när det gäller jämställdhet handlar bland annat om likabehandling och lika möjligheter för kvinnor och män. Den frågan är inte helt fristående från frågor som berör både etnicitet, handikapp och en mängd andra erfarenheter, perspektiv eller bagage som olika människor har med sig. Under den förra mandatperioden kom en utredning där det föreslogs att man skulle slå samman alla de olika diskrimineringsombudsmännen och också genomföra en gemensam lagstiftning. Och jag tror faktiskt att det är dags att genomföra dessa saker. Arbetet med diskriminering av kvinnor har vi lång erfarenhet av i . I vissa delar har det gått framåt, och i andra delar har det inte gått så mycket framåt. Det kan man bara konstatera. Men det som vi har lärt oss är att se en mängd strukturer och fundera på hur vi kan arbeta med dessa frågor och se till att vi använder det på bredden och också använder de andra delarna. Det är inte heller ovanligt att den som är diskriminerad kan vara det av många olika anledningar. Det kan både vara på grund etnicitet och på grund av kön. När vi talar om dessa diskrimineringsfrågor brukar jag säga att jag själv tillhör denna minoritet som består av av världens befolkning. Men vi kan fortfarande behöva lite lagstiftning på vägen. Men det är inte bara lagstiftning och ombudsmän som behövs i detta sammanhang. Vi har sett att så fort som det har handlat om diskriminering inom arbetslivet, som kanske är den största och viktigaste delen att arbeta med, så har det de få gånger då JämO har sett att det ändå har funnits fall som man klarar av att driva vidare inte lett ända fram. Vi har alltså inte verktygen för att faktiskt göra skillnad på arbetsmarknaden. Vi kan också se att många av dessa fall hamnar i arbetsmarknadens domstol. Då är det arbetsmarknadens parter, de som själva har varit med och kommit överens om spelreglerna och som gjort att denna person i sin tur faktiskt har blivit diskriminerad, som ska avgöra detta. Jag tror därför att en viktig del i detta är att lyfta ut detta och se till att dessa diskrimineringsärenden hamnar i rättegångar med öppna dörrar, där den som ställs till svars faktiskt inte bara rent juridiskt ställs till svars utan att man också får offentlighetens ljus på dessa handlingar. Detta är frågor som jag ser fram emot att få jobba med både i arbetsmarknadsutskottet och tillsammans med alliansregeringen. Det andra som jag tänkte ta upp handlar om våld mot kvinnor. Vi har sett en ökning i statistiken som är rätt skrämmande. Vi vet att ökningen beror på en faktisk ökning men självklart också på att ett stort antal kvinnor faktiskt ändå väljer att göra en anmälan. Det finns alltså lite olika faktorer som gör att det blir en ökning i statistiken. Det som däremot är lite beklämmande är att lagstiftningen och det arbete som görs på detta område är lite för försiktiga. Väldigt mycket handlar om att det ska finnas ett stöd när slaget väl har skett. Men väldigt lite har byggt på hur vi ska förebygga detta. Hur ska vi jobba med våra ungdomar? Hur ska vi se till att det blir en annan attityd och ett annat förhållningssätt, där vi kanske både diskuterar rollen som man och rollen som kvinna? Jag har själv fyra barn som har passerat eller är på väg att passera genom skolväsendet. Om jag jämför med min egen skoltid det behöver vi inte gå in i detalj på kan jag se att det utrymme som man har antingen som tjej eller som kille inte har blivit större sedan jag gick i skolan utan snarare tvärtom. Jag ser att både min dotter och mina söner har begränsningar i skolan. Det är väldigt små könsroller som man måste passa in i. Det är mönster som man måste passa in i för att ta sig fram. Detta är något som är mycket allvarligt och som jag tror att vi är rätt överens om att man också behöver arbeta med på många olika sätt. Det är den ena delen. Den andra delen handlar om att vi måste se till att också ha ett paket som signalerar till samhället att det här inte är okej. tog fram en handlingsplan som vi presenterade . I den går vi igenom område för område just för att sätta hårt mot hårt i kampen mot våldet mot kvinnor. Det är glädjande att se att den även finns med i vår regeringsförklaring. Det är också ett arbete som vi kommer att jobba med framöver. 177 () replik: Jag tycker att talar väldigt engagerat om jämställdhet och även feminism och lyfter fram kvinnofrågorna på ett bra sätt. Det tycker jag att vi behöver göra på alla nivåer och i alla sammanhang. Jag tycker att det är oerhört viktigt att man här i kammaren och i regeringen ser till att verka för att uppnå jämställdhet mellan könen. Det påbörjade också den socialdemokratiska regeringen, inte minst med mainstreaming och så vidare. Inom den statliga bolagssfären har vi kommit en bit på väg. Vi rör oss mellan 40- och 60-procentsnivåerna i alla fall. Men i det privata näringslivet ser det ju oerhört dystert ut trots en mångårig kamp. Kan , med det engagemang hon har, ställa sig bakom en lagstiftning för att komma till rätta med könsfördelningen även i det privata näringslivet? 178 () replik: Tack , för de värmande orden! Jag kan lova dig att jag med kraft kommer att jobba för att det ska bli jämställt även i det privata näringslivets styrelser. Men jag tänker inte göra det via lagstiftningen. Det vi har sett som en del i detta är att först och främst skapa ett samtalsklimat och sätta press på näringslivet att självt fundera på hur man ska jobba med de här frågorna. Det gjorde var att hota och kanske hennes hot i sig satte lite fart på processen, men problemet var att hotet inte följdes upp med samtal och diskussioner. Jämställdhet och synen på varandra handlar mycket om en process, både mellan enskilda människor och i större grupper. Detta är den ena delen. Den andra delen får jag komma till i nästa enminutare, för jag menar att det finns ytterligare en aspekt på hur man ska jobba med den här frågan. 179 () replik: Vad jag förstår tycker i alla fall att det här är bra men hon är inte beredd att gå vidare till lagstiftning eftersom vi har inte har samtalat länge nog. Men visst sjutton har vi samtalat! Vi har gjort det på alla nivåer, och på många sätt. Men det är väldigt svårt att komma vidare. Det sitter fast i gamla mönster: Män väljer män. Därför är det oerhört viktigt att man ser till att få en bra fördelning, det behövs både kvinnor och män. Låt mig säga så här: Man kan ha en lagstiftning för att på så vis sätta tryck så att någonting görs här och . Sedan kan man ju ta bort den när man ser att det kanske ändå fungerar. Det gäller att hitta vägar, för det går ju inte att hålla på så som man har gjort. Man kommer ju inte framåt! Med den inriktning som har i dessa frågor vore det väl inte otänkbart för henne att ställa sig bakom ett sådant förslag? 180 () replik: var hon lite lurig, ! Jag kommer till den andra delen. Det här är lite spännande! Vad gjorde var att fokusera på det allra översta skiktet, alltså bolagsstyrelserna. Problemet är att för att få kraft i ett jämställdhetsarbete i ett bolag måste det nå både bolagsstyrelsen och alla andra chefsnivåer. I andra länder har man sett till att jobba konsekvent med att stödja kvinnors företagande, och skapat möjligheter för kvinnor att starta företag. I ett första steg gör man det inom sitt eget expertområde, alltså till exempel vård och omsorg som har varit stängt här i . Har man väl startat sitt första företag inom sitt expertområde är andra steget att starta ett företag till och då är man företagare. Och det är ju i den här delen som det också byggs upp en karriärväg. Det blir de som kommer in och sitter som mellanchefer och sedan sitter i bolagsstyrelser. Jag kan tycka att det nästan är lite synd att fokusera för mycket på bolagsstyrelser för där finns ingen formell makt. Det är ett viktigt signalspråk, det håller jag med dig om. Men det finns ingen formell makt där. 181 () replik: Precis som känner jag både en viss sympati och fascination inför som politiker, för hon har en förmåga att ge ett radikalt och bra intryck när hon formulerar problemställningar, men jag blir lite konfunderad när det gäller den politik som hon faktiskt ställer sig bakom. Det som nu genomför på alla områden och speciellt på det område som vi debatterar här, arbetsmarknadspolitik, innebär en väldigt tydlig högerpolitik som förflyttar resurser från fattiga till rika, från kvinnor till män och från land till stad. Här finns ett klassperspektiv, ett könsperspektiv och ett regionalt perspektiv. Det är en klassisk stenhård högerpolitik, och man undrar hur en radikal centerkvinna kan stå bakom den. 182 () replik: Då ska denna radikala centerkvinna se om hon kan förklara även detta på ett bra sätt. Den vedertagna sanningen, inom citationstecken, har varit att man kan vara feminist bara på vänsterkanten. Det är en sanning som jag inte ställer upp på och inte håller med om. En annan sanning inom citationstecken har varit att det bara är vänsterpolitik som är bra för kvinnor. Jag håller inte med om det. Låt mig se på detta att ha makt över sin egen ekonomi. Med den politik som fördes av den tidigare regeringen hade vi det högsta skattetrycket för dem med de lägsta inkomsterna. Var är feminismen i det? Mycket av de frågor som vi nu för fram handlar om att ge människor makt över sin egen vardag och sin egen ekonomi. 183 () replik: , man kan väl kritisera socialdemokratin för att under de gångna tolv åren inte ha varit tillräckligt skicklig i fördelningspolitiken, inte tillräckligt drivande i de feministiska frågorna och inte tillräckligt duktig i regionalpolitiken. Jag håller med om att man kan kritisera det. Men det ni gör går tvärtemot detta. Ni tar från de fattiga och ger till de rika, ni tar från kvinnorna och ger till männen och ni tar från landet och ger till staden. Man kan visst kritisera oss, och jag tycker att det är berättigad kritik. Jag kan känna viss sympati med din argumentation, och jag kan känna att vi står nära varandra värderingsmässigt. Men när man ser till vad som faktiskt verkställs är fördelningsprofilen i er budget precis sådan som jag har beskrivit den. De förslag som ni lägger fram leder till att lönerna sänks. Det är inte bara jag som säger det, utan också er kompis konstaterar ur sitt vetenskapliga perspektiv att det är precis detta som er politik kommer att resultera i. 184 () replik: Jag har i många inlägg här hört socialdemokrater prata om hur lönerna kommer att sänkas. Min reflexion har varje gång jag hört detta varit att man inte hyser någon stor tilltro till arbetsmarknadens parter. Jag har stark tilltro till den svenska modellen. Det politiska sätter ramar och skapar förutsättningar genom skatter, arbetsgivaravgifter och andra typer av lagreglering. Den svenska modellen, där vi har starka arbetsmarknadsparter som förhandlar om löner och kommer fram till vad som är rimliga villkor, leder det är jag övertygad om till att vi inte behöver sänka löner. Däremot kommer det att finnas flera yrken, till exempel inom hushållsnära tjänster, där man kanske inte har universitetslöner som ingångslöner. Men det är en annan sak. 185 (): Det passar väl bra att avsluta den här tre dagars allmänpolitiska debatten med en jämställdhetsrunda, eftersom alla politikområden har ett jämställdhetsperspektiv. ligger jämställdhetsfrågorna i arbetsmarknadsutskottet, och de flesta av oss som sitter här i kammaren tillhör det utskottet i . Det gör de därför att jämställdhetsarbetet enligt lagen ska ske ute på arbetsplatserna, men också för att betona vikten av att kvinnor och män ska kunna kombinera arbete och föräldraskap. Våra arbetsplatser ska inte hindra kvinnor och män att bli föräldrar utan skapa förutsättningar för att göra bådeoch. Alliansregeringen kommer att göra flera insatser för att förbättra kvinnors situation på arbetsmarknaden. Jämställdhetsministern har lovat att arbeta för att öka kvinnors möjlighet till karriärutveckling inom arbetslivet, öka mäns uttag av föräldraförsäkringen och minska löneskillnader mellan kvinnor och män. Med den tidigare regeringen är kvinnors månadslön fortfarande av männens. Om man beaktar kvinnors yrkesval, sektor, ålder, arbetslivserfarenhet och så vidare är det fortfarande skillnad mellan kvinnors och mäns löner som inte kan förklaras. Under den förra regeringen hände inte mycket för att förändra kvinnors arbetsmarknad. Vänsterpartierna gick till val på tusentals nya jobb i offentlig sektor. Men vi vet att kvinnors löner är låga i offentlig sektor, varför det är en dålig strategi att låsa in kvinnor där, då det dessutom så ofta saknas karriärvägar där. Den strid som pågår inom LO vad gäller kvinnolönepotter visar också hur svårt de fackliga organisationerna har att driva på för att kvinnors löner ska öka. Därför menar jag att vi måste vidta andra, strukturella åtgärder som gör att kvinnor får mer makt och inflytande och att kvinnor får en bredare arbetsmarknad att gå in i. Vi behöver förstås också satsa på att fler män väljer vård- och omsorgsyrken. Då kommer förmodligen lönerna att öka där. Vi måste bryta upp de offentliga monopolen så att kvinnor får fler arbetsgivare att välja på och där man börjar konkurrera om arbetskraften. Det är inte den enda lösningen, men det ger ändå kvinnor en chans att säga att man faktiskt kan gå till en annan arbetsgivare om man inte får den lön man vill ha. Vad säger man om man bara har en kommunägd eller en landstingsägd verksamhet, en arbetsgivare? Många kvinnor och män upplever att de inte får livspusslet att gå ihop. Att både ha familj och arbeta är en hög stressfaktor för många föräldrar. Kvinnor har en hög förvärvsfrekvens i , och kvinnor vill jobba och ha en egen inkomst. Men både kvinnor och män tycker att man har för lite tid med barnen och med partnern. Vi vill öka familjers möjlighet att få mer tid tillsammans. Vi vill öka förutsättningarna för det . Vi vill också att fler män ska ta ut föräldraförsäkringen. Det här måste vi försöka ändra på. Män är ansvariga för att ge sina barn tid och dela på hemarbetet. Det finns många stora utmaningar på jämställdhetsområdet. En viktig fråga är att prioritera mäns våld mot kvinnor. Tyvärr ser vi en negativ utveckling, och därför är det väldigt bra att regeringen har aviserat att man ska ta fram en kraftfull handlingsplan för att minska våldet mot kvinnor. Tittar vi runtomkring ser vi att man till exempel i har minskat antalet våldtäkter, men i går antalet våldtäkter upp. Med en nollvision går det att göra någonting, och det ska vi i den här regeringen göra. Om vi blickar ut i omvärlden ser vi att kvinnor har en mycket utsatt position. Många är offer för trafficking, prostitution eller könsstympning. FN uppskattar att minst 5 000 kvinnor utsätts för hedersmord. I krigszoner används våldtäkter som vapen. Över 16 miljoner kvinnor lever med hiv/aids i världen. I många länder åtnjuter inte kvinnor de mest basala rättigheter, som arvsrätt, rätten att äga land eller ens rösträtt. Många säger att vi har kommit långt med jämställdheten, men jag menar att vi har oceaner att korsa innan vi har nått målet om kvinnors lika rättigheter med män. Alliansregeringen har , från ca 5 miljoner , lagt 400 miljoner på olika insatser för att öka jämställdheten. Vi har frågat jämställdhetsministern, och hon vill använda pengarna till att öka karriärutvecklingen för kvinnor, öka mäns uttag av föräldraförsäkringen, minska löneskillnaderna och bekämpa mäns våld mot kvinnor. Därutöver satsar regeringen också 150 miljoner på ökad forskning om kvinnligt företagande, extra pengar för att bekämpa hedersrelaterat våld, mer pengar till kvinnojourerna och för att bekämpa prostitution och människohandel. Det finns alltså stora resurser. Vi kristdemokrater ser nu med tillförsikt på att vi med en ny regering ska kunna öka kvinnors valmöjligheter, där vi alla oberoende av kön ska få göra våra egna livsval. När det gäller jämställdhetsfrågorna brukar vi ofta försöka arbeta över partigränserna, och det hoppas jag att vi kan göra på jämställdhetsområdet under den här mandatperioden. Jag vill därmed tacka för den här debatten. Det har varit spännande att vara med och lyssna på jämställdhetsdebatten. (Applåder) I detta anförande instämde , , och (alla m). 186 () replik: och jag bor i samma område, och vi har haft en period i tillsammans där vi gemensamt jobbade med bland annat jämställdhetsfrågor. När det gäller vårdsektorn i vet vi att vårdcentralernas verksamhet till mycket stor del bedrivs av andra än . En oerhört viktig del som jag vill ta upp med anledning av anförande är principen om lika lön för lika arbete. Hur ser på kollektivavtal? Kollektivavtal har kommit till för att man inte ska konkurrera om löner. Det är en oerhört viktig del i detta. Här vill öppna för att nu se till att man går ut och konkurrerar om löner för att de som jobbar i den privata sektorn minsann ska tjäna mer än inom den offentliga sektorn. 187 () replik: Jag kan bara se att i har till och med förskollärarna gått mellan olika stadsdelar och fått olika löner. Det är i så fall bra att man kan konkurrera även där. Jag var kanske egentligen mer inne på både att det finns andra arbetsgivare och att kvinnor ska kunna starta eget inom de här verksamheterna. Vi är flera som har varit inne på just det. Om man får ökad makt över sitt eget liv och kan starta en egen verksamhet inom den bransch som många kvinnor har erfarenhet av, just vård och omsorg, tror jag att många kvinnor kommer att höja sina löner och öka möjligheterna till karriärutveckling. 188 () replik: Ja, det finns onekligen en del verksamheter. Det finns personalkooperativ och dylikt också. Men i många fall har det hänt att man har bildat kooperativ som sedan har köpts upp av större företag, och på så vis har det blivit de stora jättarna. Vad bidde det då av det här lilla? Det här med kollektivavtalen är oerhört viktigt för mig. När jag ser helheten så här i slutet av debatten är det ingen tvekan om att man drar ned på arbetsmarknadspolitiken, drar ned på a-kassan och så vidare, som vi har debatterat här . Det är sådana områden där vi egentligen skulle behöva ha mer insatser, just också för jämställdhetsfrågor och för fattigdomsbekämpning, för att på så vis lyfta upp dem nedifrån. Det är trist att vi nu går en annan tid till mötes, när man inte ger resurser för utveckling utan för avveckling. Jag beklagar att kd har gått in i den kören. 189 () replik: Vi har ingenting emot kollektivavtal. Jag tycker ändå att debatten inom LO nu först och främst visar att det har varit mycket män inom den fackliga branschen. Det kan man konstatera. Har de sett till kvinnornas bästa? Har de sett till att öka kvinnors löner? Den frågan kan man verkligen ställa sig. De lönepotter som finns har sällan gått till särskilda kvinnosatsningar. Det här tycker jag är någonting som ni får ta inom er egen verksamhet inom LO. Det är en diskussion som du säkert kan föra med dem. Vad är det som gör att kvinnors löner inte höjs inom vård- och omsorgssektorn när de gör ett sådant fantastiskt arbete?