prot · GT0982 · 2006-03-08 00:00:00 — Att ha ett fungerande socialt nätverk av nära släktingar och vänner är också värdefullt och viktigt. I den beskrivna idyllen lever inte alla familjer . I dagens är det alltfler familjer som inte klarar av att leva tillsammans utan väljer att bo åtskilda. När separationen är ett faktum och det finns barn med i familjen är det mycket viktigt att man får all tänkbar hjälp att ordna upp sina relationer så att barnen i familjen inte far illa. I de allra flesta fall är det mycket viktigt att barnen får ha en regelbunden kontakt med båda sina föräldrar. Växelvis boende att bo halva tiden hos mamman och halva tiden hos pappan har blivit allt vanligare. Dessutom är det viktigt att båda föräldrarna har likartade möjligheter att på ett bra sätt leva tillsammans med sina barn. Därför anser vi i att det är positivt att föräldrarna har möjlighet att dela på barnbidraget. Det är föräldrarna som ska komma överens om hur man gör denna fördelning och anmäla vem som ska stå som mottagare av barnbidraget. Detta känns både bra och rättvist, men vi anser att det måste vara en ömsesidig överenskommelse mellan föräldrarna. Det är viktigt att föräldrarna är överens om denna delning av barnbidraget. Är de överens talar det mesta för att de även är överens om och tar delat ansvar för större kostnader för barnet. Vi tycker inte att regeringens förslag om att barnbidrag vid växelvis boende ska kunna delas efter anmälan av endast en förälder är bra. Vi tror att det kan leda till fler konflikter och tvister, och det gagnar inte barnen. Det förslaget kan frambringa boendelösningar som kanske inte alltid är till barnets bästa. Att införa denna tvingande lösning tror vi kan öka risken för fler motsättningar mellan föräldrarna och då finns det risk att det är barnen som blir de stora förlorarna. Jag har, som tidigare talare, fått många mejl, brev och telefonsamtal från pappor och mammor och också från mor- och farföräldrar. Det råder ingen tvekan om att många känner sig styvmoderligt behandlade med dagens system, men det förslag som vi ska ta ställning till i löser inte problemen. Man flyttar problemet från en part till en annan. När barnbidraget infördes på förslag från innebar det en klar ekonomisk förbättring för barnfamiljerna, och var det naturligt att det var mamman som var betalningsmottagare eftersom hon ofta saknade förvärvsinkomst och oftast tog det övervägande ansvaret för barnen. Det går inte att jämföra en barnfamilj som den såg ut med hur den ser ut . förvärvsarbetar de allra flesta kvinnor och det är inte lika självklart att barnbidraget ska utgå till mamman. Risken finns att det förstärker den traditionella uppfattningen att mamman ska ha huvudansvaret för barnen. Trots denna risk vill vi alltså inte införa en tvingande lösning när endast en förälder vill dela barnbidraget. Vi vet att många pappor tar stort ansvar. Det välkomnar vi. Vi får aldrig glömma att barnbidraget inte är en belöning till den som tar omsorgsansvar, utan är till för att möta barnets materiella behov. I familjer med växelvis boende barn finns det ett delat omsorgsansvar men det finns ingen automatik i att även kostnadsansvaret delas lika mellan vårdnadshavarna. Om man kunde garantera att även de stora kostnaderna, som till exempel för barnomsorgen, kunde delas lika mellan föräldrarna vore det naturligt med delat barnbidrag. finns inte denna garanti till delad barnomsorgskostnad eller andra stora kostnader och då kan vi inte heller stödja en tvingad delning av barnbidraget. Den parlamentariska utredningen 2005:43 Barnets bästa föräldrarnas ansvar som utrett denna fråga gjorde inte en ordentlig genomlysning av den ekonomiska situationen för barn i separerade familjer. Det föreslår vi i dagens betänkande. Dessa barn är ofta ekonomiskt och socialt utsatta. Det finns ett behov av att ta ett större grepp om de bidrag och regler som påverkar möjligheterna till en väl fungerande försörjning av och omsorg om dessa barn. Det behövs en samlad utredning ur ett barnperspektiv om de bidragsregler som påverkar barn till särlevande föräldrar. Det är viktigt att utredningen också beaktar de stora kostnaderna för barnet och hur kostnadsansvaret fördelas mellan föräldrarna. Det är viktigt att regeringen tillsätter en utredning som ser till hela försörjningsbilden. Men fokus måste alltid vara att barnen ska ha det bra. 6 (): Inledningsvis vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Vi skriver , . Den har en historia som sträcker sig över ett helt sekel. På olika ställen i vårt land manifesteras den . , liksom tidigare, handlar det om frigörelse, kamp för lika rättigheter mellan könen och mot diskriminering. Mot den bakgrunden känns det bra att vi socialdemokrater tillsammans med just kan presentera ett förslag i kammaren om möjlighet till delat barnbidrag och vårdbidrag vid växelvis boende. Det är ett steg mot ett jämställt föräldraskap. Det är en fråga som har sin grund i principen om lika rättigheter och skyldigheter för kvinnor och män. Mindre bra känns det att vi just löper risken att besluta om att göra avsteg från just den principen. Det är viktigt att understryka att förslaget om delat barnbidrag enbart berör de familjer där barnen bor växelvis hos sina föräldrar och har en lagakraftvunnen dom eller ett avtal godkänt av socialnämnden i kommunen. har, som många talare före mig påpekat, det växelvisa boendet ökat markant. Alltfler föräldrar har sedan de separerat ett fortsatt gemensamt ekonomiskt ansvar för barnens försörjning. Denna utveckling visar behovet av att ändra dagens regler för utbetalning av barnbidraget. Vi tycker att det är viktigt att uppmuntra båda föräldrarna att ta ett gemensamt ansvar för sina barn även efter en separation. Om barnen bor lika mycket hos sin mamma som hos sin pappa betyder det ju att föräldrarna har ett gemensamt ansvar som ska bäras fullt ut. Då är det fel att samhället utgår ifrån att det endast är mamman som ska ta ansvar för inköp till barnen. Det, om något, bidrar till att hålla gamla könsroller vid liv. Tvärtom bör vi se det som en viktig förutsättning för kvinnors frigörelse att männen faktiskt vill och är beredda att ta halva ansvaret över det som vi brukar kalla familjen eller den privata sfären. Därför innebär ett nej till förslaget om delat barnbidrag vid växelvis boende också i förlängningen ett nej till ytterligare frigörelse för kvinnan. Det är min övertygelse att många pappor både vill och är beredda att ta ansvar. De önskar inget hellre än att bli betrodda. De kräver sin rätt att också ges halva det ekonomiska ansvaret, inte bara halva vårdnaden. De vill också bli accepterade som fäder i rollen av att vara kapabla att gå till affären och köpa både kläder och leksaker till barnen. När barnbidraget infördes var det logiskt att det oavkortat i alla lägen gick till kvinnan. Familjesituationen såg också annorlunda ut. Separationer var ovanliga. Det sågs dessutom med den tidens mått mätt som mycket radikalt och ett viktigt framsteg i kampen för kvinnors villkor. Mannen hade försörjningsbördan och arbetade utanför hemmet. Kvinnan skötte hem och barn. Därför var det självklart att barnbidraget skulle tillfalla henne. Men har vi ett annat läge i samhället. förvärvsarbetar kvinnor med barn i mycket högre grad än , och pappor tar större del i omsorgen om barnen. Lika rätt och naturligt som det 1947 var att lagstifta om att ge hela barnbidraget till kvinnan, lika naturligt och tidsenligt är det att säga att det kan delas i vissa familjesituationer. Det naturliga måste vara att göra lagstiftningen könsneutral när det gäller familjer med växelvis boende. Men trots allt, och det är det viktigaste, tycker jag, är barnbidraget till för barnet och ska då följa barnet. Och lever barnet växelvis hos sina föräldrar är det logiskt att dela barnbidraget. Tyvärr är det fortfarande så att det finns alltför många ojämställda relationer mellan män och kvinnor, relationer eller rentav icke-relationer där kvinnan tar hela ansvaret för omvårdnaden. Jag tänker på ensamstående med låga inkomster och med hela vårdnaden om barnen. Jag tänker på dem som har separerat från en partner som inte vill eller säger sig inte kunna ta hand om barnet eller ta ansvaret. Det förslag som vi behandlar kan inte avhjälpa dessa orättvisor och problem. Och dessa mammor ska naturligtvis även i fortsättningen få rätten till hela barnbidraget. Dessutom, vilket är viktigt när vi diskuterar förslaget om delat barnbidrag, kan om barnet inte bor växelvis hos föräldrarna och om föräldrarna inte delar på ansvaret, om det finns en lagakraftvunnen dom eller ett godkänt avtal från kommunen också säga nej. Även om livsvillkoren liksom samhällets stöd har förbättrats finns det fortfarande orättvisor och stora klyftor mellan människor, mellan familjer och mellan män och kvinnor. Men jag är helt övertygad om att dessa problem angrips bäst genom att vi har en välfärdspolitik som omfattar alla, att vi arbetar för utjämning av klyftor, att vi arbetar med attityder för jämställdhet och aktiva åtgärder mot diskriminering i arbetslivet liksom att vi aktivt arbetar för att uppvärdera traditionella kvinnodominerade yrken. Det skulle vara bra om vi kan meddela allmänheten att riksdag har beslutat att göra lagstiftningen om barnbidrag och vårdbidrag könsneutral vid växelvis boende därför att vi tror och vet att det genererar ansvarstagande, även ekonomiskt ansvarstagande, därför att barnbidraget liksom vårdbidraget är till för barnen och ska följa dem och därför att vi tror på jämställdhet som en övergripande princip. Vi socialdemokrater är beredda att ändra en nästan lagstiftning i riktning mot hur samhället har förändrats och hur familjesituationen för många är . Det är min förhoppning och önskan att tillräckligt många i denna kammare är lika beredda som vi. I detta anförande instämde , , , , , och (alla s). 7 Förste vice talman () replik: Jag tror att anförande rätt väl speglar varför propositionen bör avslås. Det är inte fråga om dålig vilja det vill jag absolut inte säga om förslaget i propositionen men det är fel förslag för att lösa en del av problematiken här. Jag har väldigt svårt att se att man genom att tvångsvis kunna dela barnbidraget löser det grundläggande problemet. I stället riskerar man att ytterligare försvaga de svagaste i samband med skilsmässor och stärka dem som är starkare. Men jag håller helt med om att den här lagstiftningen är föråldrad och behöver reformeras. Jag har därför väldigt svårt att förstå varför här inte vill utreda de samlade förhållandena som gäller bidrag och stöd för att hjälpa barn i synnerhet i samband med skilsmässor och växelvis boende. Vi är för könsneutralitet. Vi skulle gärna ha tagit ett provisoriskt beslut just om att barnbidraget går till den förälder hos vilken barnen är mantalsskrivna. Det är uppenbart så att en stor del av kostnaderna, till exempel dagisavgifter, hamnar där. Jag vill därför fråga : Varför vill man inte gå vidare och se helheten i problematiken och därmed försöka lösa det hela? Det här är ju ingen lösning. Det är någon form av förändringar på ytan som dessutom i många fall, men inte alla, tenderar att gå åt fel håll. Varför är det fel att utreda och gå igenom detta? Varför motsätter man sig detta, och varför genomför man en delreform som riskerar att försvaga svaga och stärka starka? 8 () replik: Jag ser det inte på samma sätt som Per gör och som han beskrev. Jag tycker först och främst att det är viktigt att barnbidraget följer barnen där barnen befinner sig ska också pengarna finnas. Det tror jag genererar ett ansvar hos den förälder som tidigare ingenting har fått, oftast pappan. I de flesta familjer det har också sagts här av många talare tar man detta ansvar. Men varför ska då inte barnbidraget, som vi alla är överens om är till för barnet, få delas? Och varför vill Moderata samlingspartiet inte ta detta lilla steg mot ett jämställt föräldraskap som man ändå tycker är bra, säger man, utan vill gömma allt i utredningar? Dessa frågor när det gäller just familjepolitiken har utretts i många olika omgångar. fick vi en rapport till utskottet om ekonomiskt utsatta barn där man sade att det där till handlar om arbetslöshet. Alltså: Det handlar om andra problem än att dela ett barnbidrag, vilket i sig, tror jag, skulle kunna lösa en del också. 9 Förste vice talman () replik: Det låter nästan som om vill det som framförs i det moderata förslaget som även väldigt mycket stöder vad tycker, nämligen att barnbidraget ska följa barnet. Och barnet har ofta sina största kostnader där det är mantalsskrivet. Gör man detta blir det dessutom könsneutralt. Det är inte obekant att de flesta kommuner vägrar att dela dagisräkningen, utan den hamnar där barnet är mantalsskrivet och drabbar därmed den förälder hos vilken barnet är mantalsskrivet hårt. Det är om det råder oenighet eller konflikt mellan föräldrarna som problemet uppstår. Är föräldrarna ense löser sig detta automatiskt. Men jag tycker inte kommer fram till varför detta förslag leder till någonting som är bra. Vi är för ett jämställt samhälle. Vi är för en könsneutral lagstiftning. Men vi vill framför allt värna om barnens rättigheter och barnens rätt till bägge föräldrarna som är naturligt. Då måste man även ta det bredare ansvaret och göra den bredare utredningen. Och det är alldeles uppenbart att utredningen när den lämnade sitt betänkande till regeringen inte hade gått i mål och inte hade klarat av att utreda alla de delar som var nödvändiga för att man skulle kunna få ett anständigt och bra förhållande i dessa fall, där föräldrarna dessvärre kan bli oeniga, kanske beroende på knappa ekonomiska resurser, och där barnen kommer i kläm. 10 () replik: Först och främst är det en viktig signal från samhällets sida att tala om att pappan nu får halva barnbidraget. Det är oftast pappor det handlar om. Med mer pengar och intäkter följer också ökat ansvar och det också av ekonomisk karaktär. Det är en viktig signal från samhällets sida. När det gäller ekonomiskt utsatta familjer och ekonomiskt utsatta barn måste vi ha andra metoder för att avhjälpa det. Där hjälper det inte enbart med barnbidraget. Det handlar om att få människor sysselsatta och mer träffsäkra bidrag i form av bostadsbidrag och underhållsstöd. Det handlar om det som finns i studiestödssystemet för studerande föräldrar som får ett extra bidrag för barnen, och så vidare. Det handlar om träffsäkrare system än just barnbidraget. 11 () replik: Jag håller med om att det inte bara är barnbidraget som löser problemen. Vi går emot förslaget att nu göra förändringen mot en förälders vilja. Vi går inte emot att vi delar barnbidraget om man är överens om det. Förhoppningsvis ska också föräldrar få den hjälp de behöver i samband med en separation så att man ser till hur det ser ut totalt ekonomiskt och vem som verkligen behöver bidraget för att klara sin situation den tid man lever tillsammans med barnen. Visst är det viktigt att barnbidraget får fortsätta att utgå som det gör. Om vi ska tvinga en förälder att dela barnbidraget borde vi ha ett förslag som innebär att också de stora kostnaderna delas. Den riktigt stora kostnaden är oftast barnomsorgskostnaden. Vi borde med automatik också dela den. Vi menar på att det är fel att bara dela inkomsten men inte dela utgiften. Det är där som många kvinnor kan komma i kläm. Det är vad vi motsätter oss. Jag tycker att det är viktigt att det framkommer. 12 () replik: Det kan naturligtvis uppstå problem vid vissa olika tillfällen. Men frågan är om vi ska gå in från riksdag och lagstifta om de bitarna. Är det inte en angelägenhet? Om jag inte har läst alldeles galet tittade vårdnadskommitté just på frågorna om försörjningsansvaret och ekonomisk belastning. Man kom inte fram till någonting vad gällde detta, utan det var en väldigt svårlöst fråga. Det kan man konstatera. bereds betänkande på . I det läget kräver man ytterligare en utredning. Jag tror inte att vi kan utreda allting till vägs ände och se till att det från denna kammare lagstiftas om allting. Vi måste även se till att människor själva i sin vardag löser de bitarna. De signaler vi kan ge från är följande. Vi tror och tycker att det är rättvist att om barnet växelvis bor hos sina föräldrar ska man också få dela på barnbidraget. Utgifterna och även vårdbidraget ligger på båda ställen. Det är viktigt att man kommer till en lösning på den rättvisefrågan och jämställdhetsfrågan. 13 () replik: Vi har inte motsatt oss hela förslaget. Det gäller när ena föräldern ska tvinga sig till en delning av bidraget. Man flyttar problemen från den ena föräldern till den andra. Det råder ingen tvekan om, och det har också framkommit här, att det ofta är kvinnan som har den svaga ekonomin. Väldigt ofta är också barnet mantalsskrivet hos kvinnan, som har talats om tidigare här i debatten. Det är då hon som får stå för den stora kostnaden när barnen är små i form av fakturan. Det är viktigt att man ser till helheten. Vi vet också om att utredningen som talar om inte gick till botten med ekonomin. Det är viktigt att man verkligen gör det så att den ekonomiska situationen runt barnet är fullständigt belyst. Det är så lätt att vi fattar små delbeslut, det ena efter det andra. Det är viktigt att vi ser till helheten så att inte barnen kommer i kläm. Det är vad vi motsätter oss. Vi tycker inte det här förslaget ser till helheten för barnet. 14 () replik: Det är naturligtvis inte en helhetslösning på hela familjepolitiken. Det är ej heller en helhetslösning på den ekonomiska situationen för varje enskild familj. Det är ett steg i rätt riktning. Varför vill man inte ställa upp på det, om man tycker att det är så riktigt och rätt? Det är vad jag tycker är så märkligt. Man vill inte ställa upp för att göra en jämställt föräldraskap verkligt. 15 () replik: Jag vill påminna om vad som står i den reservation som de fem partierna har lämnat in: Det är positivt att barnbidraget nu ska betalas ut till den förälder som av föräldrarna anmälts som mottagare och att inte som utbetalning med automatik görs till modern. Jag vill bara ordningens skull tala om att det är vad vi säger. Sedan går jag till min fråga. erbjuder och i ledamöter en möjlighet att bli historiska genom rösta ja till tvångsdelat barnbidrag. Man säger i inlägget: kom till för att stärka och likställa kvinnans rättigheter med mannens och inte för att kvinnan skulle vidmakthålla ansvar för hem och familj och kräva halva makten i arbetslivet. Syftet bakom och varför den kom till är lite felbeskrivet. Jag vill hänvisa till promemoria från utredningstjänsten om varför det skedde. Förutom det förstår jag inte riktigt kopplingen. Menar och på fullt allvar att ett tvångsdelat barnbidrag skulle göra att männen skulle ta sitt fulla ansvar för hem och barn och också ge ifrån sig halva makten i arbetslivet, och att kvinnors deltid därmed skulle försvinna bort? Jag förstår inte riktigt den kopplingen. Jag skulle uppskatta att få en förklaring om det verkligen är så att Socialdemokraterna tror att tvångsdelat barnbidrag kan leda till allt detta. 16 () replik: Det går inte att apostrofera , eftersom han sitter här i kammaren utan att delta i debatten. Jag som står i talarstolen får väl svara på frågan. Jag får för jag vet inte vilken gång i ordningen upprepa detta. Det är en viktig signal från samhällets sida att säga: Vi tror på både mäns och kvinnors både rättigheter och skyldigheter som föräldrar. Därför tycker vi att vid växelvis boende borde barnbidraget kunna delas. Jag tycker än en gång att barnbidraget är till för barnen. När barnen bor hos sin mamma och hos sin pappa borde en logisk följd vara att barnbidraget följer barnet, eftersom alla tycks tycka att det är till för barnet. 17 () replik: vet jag inte hur jag ska uttrycka mig för att inte apostrofera. Men står också som undertecknare av artikeln. Det var egentligen en direkt fråga. Visst är det viktigt att vi ger signaler om att barnen är båda föräldrarnas ansvar. Vi ser också att det håller på att hända någonting när det gäller ansvarsfördelningen och omsorgsfördelningen. Det är därför viktigt att kunna öppna möjligheten vid växelvis boende att om båda föräldrarna begär det och vill ha det på det viset ska barnbidraget också kunna delas. Det är ingen av oss som motsätter oss det. Vad vi motsätter oss är att Socialdemokraterna tillsammans med utan att närmare utreda var kostnadsansvaret ligger också vill gå in och tvångsdela barnbidraget. När en förälder, och det är oftast kvinnan, säger nej ska ni ta halva barnbidraget utan att, precis som sade, ta reda på var kostnaderna ligger. Ska man ha halva inkomsten måste man också ha halva utgiften. Vi tycker att det är klokt. Det ger en rätt signal till de ensamstående mammor som har en fruktansvärt dålig ekonomisk situation att vi också står på deras sida. 18 () replik: Jag vet inte om det var någon direkt fråga till mig. Det var bara påståenden. Jag tycker precis samma sak. Jag tror inte att barnbidraget löser problemen för ensamstående kvinnor med dålig ekonomi. Det är andra bitar som ska in där. Det handlar om en välfärdspolitik för alla. Det handlar om träffsäkra system, som jag tidigare räknade upp här, för bostadsbidrag, underhållsstöd och en hel del annat. Det är inte bara barnbidraget som det handlar om. Jag tror det precis motsatta; om nu pappan inte sägs vara betrodd att dela barnbidraget så går också signalerna ut att han inte heller behöver vara med och betala. Då behöver han inte heller ställa upp på de utgifter som finns. Om hon får hela inkomstbiten så kan hon också stå för utgifterna, kanske pappan tänker. Det kan alltså också vara det motsatta. Det här måste vi ha lite grann i bakhuvudet, tycker jag. 19 () replik: Vi har inte direkt könsneutrala löner. Bland av de samlevande paren är det mannen som har den högre inkomsten. Bland är det kvinnorna som har det. När man pratar familjeekonomi så är det intressanta de facto vilka pengar man har i börsen. Det Socialdemokraterna lyfter fram är jämställdhet på papperet. Det verkar vara viktigare än förhållandet i praktiken. Jag sade i mitt anförande att det finns en påtaglig risk att många med svag ekonomi i stället hamnar på socialkontoren. Beräkningen från var preliminär, men ungefär 100 miljoner. Hur ser på det i ett jämställdhetsperspektiv? 20 () replik: Vi borde väl i alla fall tillsammans, , ställa upp på en välfärdspolitik som är lika för alla. Vi borde kanske tillsammans ställa upp för att utjämna klyftor, som jag sade i mitt anförande. Vi borde förändra attityder till jämställdhet och försöka uppvärdera kvinnodominerade yrken. Där har vi den verkliga ekonomiska biten. Det handlar alltså inte bara om delning av barnbidraget utan om så många andra välfärdssystem som vi borde värna, där jag vet att man från borgerligt håll skjuter in sina pilar . 21 () replik: Även i anförandet räknade du upp alla de bidrag som familjer är beroende av för att kunna leva ett drägligt liv, . Vi kan ta den diskussionen i något annat sammanhang. Men jag ser det som väldigt viktigt att man ser över alla bidrag så att det blir mer rättvist mellan män och kvinnor och att det hela kommer barnen till del. Frågan har ställts tidigare. Jag kan inte förstå varför man inte kan göra en översyn av alltihop utan att man bara inriktar sig på barnbidraget, vilket blir rent kontraproduktivt. 22 () replik: satt själv med vårdnadskommitté. Ni satt och arbetade i den. Någonting kom ni väl fram till i alla fall? De frågor som ni belyste där håller på att beredas i . Varför inte avvakta den beredningen och se vad man kommer fram till? Nej, då vill man ha ytterligare en utredning för en helhetssyn på detta. Sanningen är att man ogillar den familjepolitik som förs . Det är det som ligger bakom en ytterligare utredning. Varför inte kunna ställa upp på det lilla steg som tas mot ett jämställd föräldraskap? I stället skjuter man in sig på att säga att detta är en tvångsdelning mellan föräldrar. Jag tycker att det är lite orättfärdigt. 23 () replik: