prot · GU0917 · 2006-11-08 00:00:00 — Vi har så många olika grupper av invandrare som inte kommer överens sinsemellan, som inte integreras sinsemellan i den egna språkgruppen eller från det egna landet. Människor som kommer från ett visst ställe kanske inte alls funkar ihop. Det här är ju ett annat problem. Du tog inte upp någonting alls om det i samband med integrationen. Det är kanske ett ännu större problem än det mellan svenskar och gruppen invandrare. 467 () replik: Vi är helt överens. Rasism och konflikter människor emellan är ofta mycket starkare mellan olika invandrargrupper än mellan svenskar och invandrare. Jag har besökt kristna syrianer och muslimer, och vad de tycker om varandra och vad kurder tycker om turkar är inte roligt att höra. Därför måste vi skapa något nytt, något gemensamt. Vi måste ge människorna som kommer utifrån en förankring, en historia som inte är deras men som är historia. Det kan vara vår gemensamma historia också, inte för att utesluta det andra men för att ha något gemensamt. När en syrian sitter med en turk och en turk med en kurd ska de kunna prata om det nya landet, om en historia som inte är deras men som kommer att bli deras och deras barns. Jag tror att det är bra för allihop. Lagen är inte en värdegrund. Lagen är lagen. Vi kan acceptera den, men alla kanske inte delar grunden för lagen. Det är lite mer än så som jag tror finns. Bakom lagen finns normer, moraliska och etiska. De är alla mycket viktiga. 468 () replik: När jag läste juridik fick jag lära mig att grunden för den svenska lagstiftningen egentligen var tio guds bud. Utifrån dem har man sedan arbetat, och ungefär samma värdegrund finns i andra religioner. Vi pratade om tidigare. Problemet är att det finns en främlingsfientlighet. Vi som är infödda här eller som kom hit för länge släpper faktiskt inte in de nya. Jag ser att problemet ligger där. Jag upplever att vi inte har lärt oss att vi är en massa människor som kommer från olika platser på jorden men att vi finns här och måste acceptera varandra precis som vi är. Vi är rädda för det som är nytt. Där är problemet. Vi kan inte hitta på en ny värdegrund en historia som vi alla ska ha gemensamt. Den kommer om vi inte stöter bort den. 469 () replik: Jag tror, , att gemenskap som ett behov en grund för ett samhälle är viktigt. I en globaliserad värld där så mycket förändras är det oerhört viktigt att människor får trygghet någonstans. vinner röster inte för att de är bra eller förträffliga politiker. De är urusla som politiker och har ett uruselt partiprogram. De vinner röster på människors besvikelse. Det är en protest. De saknar något. De saknar gemenskap. De saknar förmågan att hålla ihop med andra människor som de ser men inte känner igen. Vi måste skapa gemenskap för att kunna navigera i mångfalden och globaliseringen. Det här är ett stort tema. Jag funderar mycket på detta. Jag är orolig för att om vi inte hanterar detta bra kommer andra att vinna på att vi inte har gemenskapen. 470 (): I mitt allra första anförande i vill jag tala om något som gör mig bekymrad men som också engagerar mig mycket. Det handlar om att många av de flyktingar som kommer till får en dålig introduktion. Det finns många orsaker till utanförskap hos utrikes födda. Diskriminering är något som har nämnts och som är tydligt. Men jag vill också hävda att i har en enorm betydelse för fortsatt etablering i landet. Jag vill till och med påstå att dagens system ofta ger inlåsningseffekter för många som kommer från andra länder. Det gör mig därför bekymrad att inte har ställt tillräckligt tydliga krav på kommunernas introduktionsverksamhet. Det leder till att många flyktingar och andra invandrare riskerar att få det svårt att ta sig in på arbetsmarknaden. Stora summor har betalats ut från staten till kommunerna för att kommunerna ska ansvara för introduktionen. Vi vet egentligen lite om hur effektivt dessa skattepengar används. Vi har all anledning att vara oroade och tvivla när vi ser resultaten. Efter två och ett halvt till har inte ens av flyktingarna eller invandrarna inte ens var femte ett arbete. Jag skulle vilja ge ett typexempel. Vi kan tänka oss en högskoleutbildad utrikes född kvinna. Hon tvingas fly politisk förföljelse. Hon kommer till . Hon hamnar på en flyktingförläggning någonstans i den mellersta delen av landet. Tiden går, och på just den här flyktingförläggningen finns det inte särskilt många aktiviteter som stimulerar en snabb integration eller ger en bra introduktion till det svenska samhälls- eller arbetslivet. Kvinnans asylprocess blir långdragen, men så till slut har hon fått ett uppehållstillstånd. Hon har på egen hand lärt sig en hel del svenska under sin långa väntan. Så kommer hon till en kommun som hon själv inte har valt. Kommunen har svårt att erbjuda henne en bra introduktion. De övertygar henne därför om att det nog är bra för henne att gå på grundvuxenutbildning, det vill säga egentligen gå igenom hela det svenska utbildningssystemet igen. Kvinnan ifrågasätter om det verkligen är meningen. Men handläggaren säger att det är det hon erbjuds. En högskoleutbildad stark kvinna som har flytt politisk förföljelse hamnar nu i en liten kommuns grundvuxenutbildning. Den här berättelsen handlar inte om någon särskild kvinna, men det är en berättelse som många nyanlända kan känna igen sig i. Många flyktingar får en bristfällig eller till och med felaktig introduktion. Dessutom är den ofta lång. Vad vet vi om den kommunala introduktionen? Vi vet att i målen för introduktionen står det att individen ansvarar för introduktionsprocessen. Kommunen ska vara ett stöd. Men i verkligheten är det ofta så att trots att många kommuner menar sig ha lämnat socialtjänstperspektivet och säger att man nu har ett arbetslinjeperspektiv lägger få kommuner ett reellt ansvar på individen. Vi vet också att tanken är att varje individ ska ha en reell kontakt med arbetsmarknaden under sin introduktion. Men låt mig ge ett exempel. Fyra av tio kvinnor får ingen som helst kontakt med arbetsmarknaden under sin introduktion. Det är helt oacceptabelt. En individ som har varit i en asylprocess och sedan hamnar i en kommun som har en dålig introduktion kan få vänta i fem innan individen anses ha fått en tillräcklig introduktion. Det ger en inlåsningseffekt som är helt oacceptabel och orättfärdig. Vi vet att det inte får gå innan en individ får kontakt med arbetsmarknaden. Då riskerar individen att bli bidragsberoende. Om vi dessutom jämför individer som har deltagit i kommunala introduktionsprogram med dem som inte har gjort det, har det visat sig att gruppen som inte har deltagit faktiskt arbetar i betydligt högre utsträckning än gruppen som har deltagit på kort sikt. Många kommuner har kommit på detta. Många kommuner ger ett ansvar till individen. De skräddarsyr en bra introduktion. Men det är tur för den invandrare som hamnar i den kommunen. Det kan inte vara slump eller tur som ska avgöra vilken introduktion man får. Men så är det till stor del . Regeringen har lagt fram en mängd förslag för att göra ännu mer inriktade på arbetslinjen. Vi har nystartsjobb och lärlingsintroduktion. Det är bra. Men jag tror inte att det räcker. Vad ska man då göra? Jag tänker ge några förslag. För det första måste en bra introduktion börja tidigare. Redan innan man har fått uppehållstillstånd måste en person komma i gång med bra svenskundervisning och bra kontakt med arbetsmarknaden. För det andra ska ett större ansvar läggas på individen. De allra flesta människor vill ta ansvar. Ett ta-hand-om-perspektiv fungerar inte. För det tredje måste vi ställa krav på kommunerna att se till att individerna erbjuds arbetsmarknadskontakt. Vi kan dessutom börja diskutera om kommunerna verkligen ska ha hela huvudansvaret för introduktionen. Kanske bör de dela ansvaret med offentliga och privata platsförmedlingar, bemanningsföretag och så vidare. För det fjärde vill jag föreslå att man i skollagen ska förbjuda att vuxna högutbildade placeras i grundvux. Det här var en liten del av mitt förslagsbatteri. Jag kommer att återkomma i frågan så länge det finns utrikes födda som i vissa kommuner blir bundna i ineffektiva kommunala introduktionsprogram. 471 () replik: Jag tackar för hennes anförande. Jag är själv invandrare. Jag har en fråga där jag gärna vill ha ett förtydligande. Jag var själv hänvisad till sfi när jag kom till . Jag tror att många av mina studiekolleger hade haft mer utbyte av en anpassad introduktion, men de fick inte det. Jag själv fick bra svenskundervisning tack vare att min man hade så mycket tålamod med mig och satt med mig och lärde mig svenska. Jag skulle vilja veta vad du tror att man nu kan göra efter regeringsskiftet i för att det ska gå lättare för oss som var hänvisade till sfi att få introduktionen. 472 () replik: Tack för frågan. Jag nämnde inte sfi, och det borde jag ha gjort. Sfi fungerar i många kommuner väl. I andra fungerar den dåligt. Än en gång handlar det mycket om den tur man som invandrare ska ha och i vilken kommun man hamnar. Jag tror att pressen måste öka på de kommuner där det inte fungerar. Man måste samverka. I många små kommuner finns det problem att ge en bra anpassad sfi. Då måste man samverka mellan kommuner för att få det att fungera. Det går också att köpa in kompetensen från andra om man inte själv har den. Det är oerhört viktigt. Språket är A och O. Men det måste bli mycket bättre än . 473 (): Riksdagsledamöter och ni som lyssnar på debatten! Det talas alldeles för lite om konsumentfrågor här i kammaren, och ändå är de så viktiga. Det talas mycket om tillväxt, men tillväxt, jobb och konsumtion hänger ihop. En ökad konsumtion skapar jobb som leder till ökad tillväxt. måste konsumtionen vara i balans. Vår generation får inte överkonsumera våra naturresurser så att kommande generationer inte har något att konsumera. Konsumtionen ska vara uthållig. Därför behövs engagemang i konsumentfrågor och en vass konsumentpolitik. Det måste också finnas en balans mellan producenter och konsumenter. Det är här politiken kommer in. Men när den borgerliga regeringen lade fram sin regeringsförklaring sade de inte ett ord om konsumenter. Konsumentfrågor intresserar alla, fru talman. De ligger nära var och en och berör människor i vardagen. När min mormor var med och bildade handlade det mycket om pris, kvalitet och tillgång på livsmedel. är konsumentfrågor inte längre bara diskussioner om var mjölken är billigast och bäst, utan handlar det framför allt om kunskap och makt kunskap att veta hur varor och tjänster produceras, av vem de produceras och av vad de produceras, och makt att påverka hur produkterna eller tjänsterna påverkar bland annat miljön, både när de används och efter att de är använda, som sopor. När jag då försöker hitta vilken konsumentpolitik den borgerliga regeringen ämnar föra får jag leta . Jag hittade den moderata riksdagsmotionen från . Det är inget arv från de gamla , utan jag förmodar att det är den politik som kommer att gälla. Jag slås av den övertro som ligger i att konkurrensen och marknaden ska se till att konsumenterna får det de efterfrågar och behöver, men ingenting om hur de har tänkt sig att information och kunskap ska spridas så att konsumenterna får makt att påverka med sina köp. Ska det ske genom producenternas annonser? Märkning är ett sätt att informera, men då måste det finns någon opartisk som ser till att det märks på rätt sätt. Vi har till exempel rättvisemärkta varor från länder långt borta, men det kanske blir dags att införa en liknande märkning på varor och tjänster här hemma. Rättvisemärkning av hushållsnära tjänster med barnflickor vore väl något för överklassen och flera av regeringsmedlemmarna att ta till sig. Eller ännu hellre: Rättvisemärk arbetsgivarna! En sådan märkning skulle visa att en arbetsgivare följer lagar och avtal, betalar moms, arbetsgivaravgifter och pensionskostnader henne kan vi göra affärer med! Ensam är sällan stark, fru talman. Det gäller även i vår roll som konsumenter. Den som inte har tiden, resurserna eller erfarenheter att jämföra och kontrollera olika alternativ eller kunskaper om sina rättigheter som konsument blir mer utsatt än andra för marknadens krafter. Vi socialdemokrater vill ha ett samhälle där ingen lämnas efter. Därför ser vi också behovet av rådgivning före köp och hjälp om något har blivit fel. Vi behöver någon att fråga och ha någonstans att klaga. Då behövs en tydlig konsumentlagstiftning med konsumenterna i fokus. Det behövs konsumentrådgivning, opartisk information om varor och tjänster och andra insatser från samhället. Vi vill därför ha konsumentrådgivare i alla kommuner. Men i min valkrets, , har var femte invånare inte tillgång till konsumentrådgivning i den egna kommunen, fru talman. De kommuner som inte ger denna viktiga service är bland annat , och alla starka moderatfästen. Hur kommer det att bli med konsumentrådgivningen för framtiden? Avslutningsvis, fru talman, behövs det också verktyg för konsumenternas eget engagemang. Vi behöver aktiva folkrörelseorganisationer med aktiva och kunniga konsumenter som kan påverka utbud av och produktionssätt för varor. Det visar till exempel omställningen av tillverkning av vitt papper, som framställs utan att klorblekas. De folkrörelser som växer fram inom konsumentområdet måste därför uppmuntras och ges stöd. Det spelar roll för kommande generationer hur vår generation konsumerar. För en uthållig konsumtion, fru talman, behövs rådgivning, konsumentverk och aktiva folkrörelser. I detta anförande instämde och (båda s). 474 () replik: Det är ett mycket viktigt ämne som tas upp här, konsumentpolitik. Jag kan dela mycket av det som sägs om att vi som konsumenter har makt men också har möjligheter att få makt genom att kunna välja rätt produkter. Därför tror jag att vi behöver både fundera på en obligatorisk märkning och få producenter att förstå vad den frivilliga märkningen kan betyda. Det finns ett ökat intresse av det. Däremot förstod jag inte riktigt om talaren raljerade över utökningen av rättvisemärkningen. Det finns anledning att ta frågan om märkning på ett betydligt större allvar, och vilka produkter och tjänster vi ska märka. Det är en mycket viktig fråga. Det är många människor i som lever på marginalen, och det är då viktigt att se till att människor får ett jobb, kommer i innanförskap och får en lön som gör att de har möjlighet att avgöra vilka produkter de ska välja. kommer en skattesänkning för låg- och medelinkomsttagare . Hur ser ni på det? Vilka möjligheter kommer det att ge konsumenterna att i större utsträckning påverka sitt konsumentval? 475 () replik: Tack för det, . Ja, inte kommer det att påverka att konsumenterna får mer att konsumera för, om du tänker på de konsumenter som inte har så mycket att röra sig med . Där behövs ännu mer av rådgivning för att de ska kunna vända på sin slant inte bara två gånger, som , utan också . Vi kommer ju att få en höjning av a-kasseavgifterna. Vi kommer att få en höjning för dem som har bil genom att de ska betala en dyrare försäkring. Och så vidare. Det kommer också att medföra väldigt många kostnadsökningar som man inte räknar in i den kalkyl som visar oss. 476 () replik: visar samstämmiga beräkningar att konsumtionsutrymmet totalt kommer att öka. Men framför allt kommer många människor som har små marginaler att få ett ökat utrymme att konsumera och då också möjlighet att använda sin konsumentmakt. Jag delar uppfattningen att det måste kombineras med information. Men möjligheterna att välja kommer att öka för många låginkomsttagare som lever på marginalen. De kommer inte att tvingas välja vissa produkter utan kan välja produkter av god kvalitet. 477 () replik: De beräkningar som här nämner har inte jag sett. Jag har tvärtom sett att det egentligen kommer att bli mindre pengar över när man räknar med de kostnadsökningar som den moderata politiken för med sig. Men jag är glad att en som deltar i regeringsbildningen säger att det är viktigt med konsumentrådgivning. Då hoppas jag att också är med och röstar för att vi ska ha mer av konsumentinformation i alla kommuner. (forts. prot. 3 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Propositioner 2006/07:2 till skatteutskottet /07:5 till finansutskottet /07:7 till skatteutskottet /07:9 till justitieutskottet /07:10 till socialförsäkringsutskottet /07:13 och 14 till skatteutskottet /07:16 till kulturutskottet /07:17 till utbildningsutskottet Skrivelse 2006/07:8 till skatteutskottet Anmäldes och bordlades Proposition 2006/07:6 Kompletterande bestämmelser till EG-förordningen om konsumentskyddssamarbete Redogörelse /07:JO1 Justitieombudsmännens ämbetsberättelse 5 § Anmälan om interpellationer Anmäldes att följande interpellationer framställts 2006/07:46 Behovet av tvångsmedel av () till justitieminister () 2006/07:47 Nedskärningar i vuxenutbildning av () till statsrådet () 2006/07:48 Elevinflytande av () till statsrådet () Interpellationerna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 6 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2006/07:87 Ny Afrikapolitik av () till statsrådet () 2006/07:88 Sexhandel vid i av () till statsrådet () 2006/07:89 Fria entréer på de nationella museerna av () till statsrådet () 2006/07:90 Arbetslivsbibliotekets framtid av () till statsrådet () 2006/07:91 Makt och inflytande av () till statsrådet () 2006/07:92 Samhällsplanering och höga vattenflöden av () till miljöminister () 2006/07:93 Död i ensamhet av () till statsrådet () Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 7 § Anmälan om skriftliga svar på frågor Anmäldes att skriftliga svar på följande frågor inkommit 2006/07:62 Indexering av bensinskatt av () till finansminister () 2006/07:70 Byggstart för E 4 Syd i av () till statsrådet () 2006/07:71 Vård av tunga narkomaner av () till statsrådet () 2006/07:72 framtid av () till statsrådet () 2006/07:73 Riksutställningars etablering på av () till statsrådet () 2006/07:75 Nationellt prestationscenter i av () till statsrådet () 2006/07:76 Förföljelse av anhöriga till regimkritiker i av () till utrikesminister () 2006/07:81 Situationen i av () till utrikesminister () 2006/07:83 FN-resolution för av () till utrikesminister () 2006/07:84 Hälso- och idrottscentrum i av () till utbildningsminister () 2006/07:85 Hyresgarantier av () till statsrådet () 2006/07:86 Nationellt Resurscentrum för kvinnor av () till näringsminister () Svaren redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 8 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av talmannen från sammanträdets början till och med 2 § anf. 77 (delvis), av förste vice talmannen därefter till och med anf. 168 (delvis), av andre vice talmannen därefter till och med anf. 216 (delvis), av förste vice talmannen därefter till och med anf. 226 (delvis), av andre vice talmannen därefter till och med anf. 231 (delvis), av tredje vice talmannen därefter till och med anf. 298 (delvis), av andre vice talmannen därefter till och med anf. 364 (delvis), av tredje vice talmannen därefter till och med anf. 435 (delvis) och av andre vice talmannen därefter till sammanträdets slut.