prot · GT09133 · 2006-06-01 00:00:00 — Jag ser gärna att det blir ytterligare utökningar av sådant som också ingår i aktiebolagsreglerna. Man jag förstår att det är en lång vandring dit. 69 () replik: säger att man visst ska rätta till bekymren i till exempel . Men varför gör man inte det, herr talman? Varför försöker det offentliga att komma runt? Regeringen bedriver verksamhet för att försöka komma förbi offentlighetsprincipen så att vi inte ska kunna göra vår granskning. Det finns helt enkelt inga papper för att komma förbi offentlighetsprincipen. säger att offentlighetsprincipen snarare ska gälla också inom aktiebolagssfären, inom den privaträttsliga sfären. Men det är inte det som är utgångspunkten om man inte har den ambition som jag vet att har, nämligen att det inte ska finnas en privaträttslig sfär utan allt ska vara offentligt. Då förstår jag logiken. Men är det också, herr talman, och linje? 70 () replik: lever vi i en värld med både privat och offentligt. Det är något vi måste både finna oss i och acceptera. Då blir naturligtvis lagar och regler inte lika. är inne på frågan om sanktionsmöjligheter när principer i lagar och regler inte följs. Det handlar om att bötfällas eller straffas för att du inte följer reglerna. Men det är en helt annan sak än vad det här handlar om. Om det finns lagar och regler som inte följs finns det självklart sanktioner. Om nu dessa lagar ska utökas tittar man på hur dessa ska följas upp med sanktioner om lagarna inte efterlevs. Men det är fullkomligt orimligt att du snävar in och anser att det finns problem med att anställda offentligt ska berätta vad som händer ett ansvar som man har rätt att utkräva. 71 (): Jag ser det här ärendet som en fortskridande process i tillämpningen av offentlighetsprincipen i det svenska offentliga livet. Jag är övertygad om att vi framöver också kommer att få diskussioner om offentligheten i de statliga företagen, men arbetet är uppenbarligen ännu inte moget för den stora debatten. gäller det informationsskydd för de anställda i kommunala företag som juridiskt bedrivs i ytligt sett privaträttslig form. Så var det inte . hände det det vet jag av egen erfarenhet att kommuner valde att bedriva en verksamhet i aktiebolagsform för att på det sättet skydda sig från insyn. Detta smygande är naturligtvis både oacceptabelt och osunt. Därför hälsar jag denna förändring som en framgång, liksom den tidigare förändringen i lagstiftningen där det numera finns rätt att få ut handlingar från kommunala bolag som om de vore kommunala myndigheter. kvarstår vissa oklarheter. Det gäller efterforskningsförbudet, och det gäller skyddet mot repressalier. Företagsledningarna ska förbjudas att efterforska vem som har släppt ut en uppgift, på samma sätt som inom myndigheter. Det ska inte heller gå att med hjälp av arbetsrättsliga repressalier skada den som har lämnat ut en offentlig uppgift. Lagstiftningen blir klarlagd tack vare det här ärendet. Det är bra. Offentlig verksamhet ska lyda under samma offentlighetsprincip oavsett i vilken juridisk form den bedrivs. Det ska finnas en tydlig rågång mellan vad som är privat och vad som är offentligt, och vad som är verksamhet med både beskattningsrätt och myndighetsuppgifter. Den privata sektorn har inte vare sig beskattningsrätt eller myndighetsuppgifter, annat än att den kan anlitas på sedvanligt sätt när kommunerna upphandlar sin verksamhet. Men den kommunala verksamheten bör alltså vara offentlig, oavsett vilken form den har. Oavsett om det är stiftelser, handelsbolag eller aktiebolag bör verksamheten vara offentlig. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 72 (): har det i program, i motioner här i och i informationsmaterial stått att vill avskaffa de kommunala bolagen. Det kan då tyckas märkligt att den som anser att kommunala bolag är en styggelse som bör avvecklas är för förändringar som gör dem ännu mer lika den kommunala verksamheten än de egentligen är. I det här fallet menar vi att det finns två val som man kan göra. Antingen kan man helt och hållet avstyrka förslaget om utökad meddelarfrihet för anställda i kommunala företag, eller också kan man tillstyrka det. Vi anser att de kommunala bolagen passar illa i den kommunala sfären, och jag kan räkna upp tre skäl till det. Ett skäl är att det inte alls är ovanligt att det i de kommunala bolagen utförs verksamhet som konkurrerar med det privata näringslivet. Ideligen får vi ta del av rapporter som visar just det. Ett annat skäl är att de kommunala bolagen inte omfattas av kommunallagen. Det är en annan lagstiftning som styr, och det är aktiebolagslagen. Ytterligare ett skäl är att insynen är sämre än i annan verksamhet. Vårt mål är, som sagt var, att de kommunala bolagen ska avvecklas. Ändå är det så att det i de kommunala bolagen bedrivs verksamheter som är uppbyggda med offentliga medel, med skattebetalarnas pengar. Till dess att de kommunala bolagen är avvecklade är det viktigt att människor som arbetar i de bolagen omfattas av reglerna om handlingsoffentlighet och sekretess och ges meddelarfrihet i förhållande till arbetsgivarna på samma sätt som om de vore anställda i till exempel en myndighet. Egentligen håller jag med om det som står i texten i reservation, men vi kommer till olika slutsatser. Jag menar att till dess att de kommunala bolagen är borta måste samma möjligheter ges för de anställda där som man har i övrig offentlig verksamhet. Det är därför som jag yrkar bifall till förslaget i det här betänkandet. 73 (): Det är precis så som sade, och som lite mindre subtilt antydde, att gärna skulle gå längre än vad det här betänkandet innebär. Vi tycker också att vi har ett visst grundlagsstöd för den ståndpunkten. Det står i 1 kap. 2 § regeringsformen att det allmänna skall verka för att demokratins idéer blir vägledande inom samhällets alla områden. En av dessa demokratins idéer är öppenhet och insyn transparens, som man säger som materialiseras i offentlighetsprincipen. Sedan kan inte allt vara öppet, och därför har vi en sekretesslag som inskränker denna offentlighet. Men även det kan leda till oönskade effekter vad gäller yttrandefrihet, tryckfrihet och sådant. Därför har vi en inskränkning i sin tur av sekretesslagen som tar sig uttryck i meddelarfriheten, alltså att man under vissa omständigheter ska kunna överlämna upplysningar till medier trots att sekretess råder. Vi har redan tidigare beslutat att i kommunala bolag och stiftelser ska offentlighetsprincipen gälla, precis som den gäller i de kommunala förvaltningarna. Däremot är lagen utformad på ett sådant sätt att meddelarfriheten inte helt och hållet har följt med in i de kommunala bolagen. Det finns i alla fall oklarheter på den punkten. Det som föreslås av regeringen och av utskottet är att man fullföljer den här lagstiftningen och ser till att meddelarfriheten blir gällande också i de kommunala bolagen. Jag förstår precis hur resonerar när man kommer fram till sitt ställningstagande och stöder utskottet. Jag begriper, av samma skäl, inte alls hur resonerar. Man kan ha olika uppfattningar om kommunala bolag. Man kan anse att de är en styggelse, som , och man kan ha motsatt uppfattning. har i kommunerna ofta varit tveksamt till kommunalisering av verksamhet som varit i förvaltningsform. Vi har varit det av olika skäl. Det är dels ett taktiskt skäl, att vi har sett detta som ett sätt att underlätta en framtida privatisering och därför gått emot det. Det är dels det minst lika viktiga skälet att bolagiseringen har använts, som Skårman var inne på, för att minska insynen i verksamheten. har vi kommit fram till att det är en orimlig ståndpunkt att förbjuda kommunala bolag. Det finns andra skäl som talar för att man använder bolagsformen även för verksamhet. Därför blir slutsatsen att vi i stället går på den linjen att se till att offentlighetsprincip och meddelarfrihet gäller även i de kommunala bolagen. Även om man nu skulle vara av den uppfattningen att kommunala bolag inte bör finnas lär de ju finnas kvar inom överskådlig framtid, i synnerhet nu tittar jag på om man menar att det ska råda självstyrelse. Man får nog räkna med att kommunala bolag kommer att finnas. Då blir frågan: Vill vi att offentlighetsprincipen ska gälla fullt ut, inklusive meddelarfriheten, i verksamhet som bedrivs i bolagsform? Det är ju det vi tar ställning till. vill inte det. vill inte ha den insynen i de kommunala bolagen. Inte ens under den övergångsperiod då de fortfarande kommer att finnas kvar, innan får igenom sin lagstiftning som förbjuder dem, vill att det ska vara någon meddelarfrihet. Jag förstår inte logiken bakom det resonemanget. I stället tycker jag att vi ska bifalla utskottets förslag. 74 () replik: Jag hade inte tänkt begära replik, men det får bli en kort variant, med tanke på att det har dragit ut . Vi har sagt ja till offentlighetsprincipen, att den ska gälla. är frågan om vi också ska ha de regelverk som gäller för att verkligen säkerställa att myndigheterna inte missbrukar sin roll, inte missbrukar sekretesslagstiftningen, och att vi därför ska introducera ytterligare ett steg och göra regelverket för till ett regelverk för . Där har vi, herr talman, tyckt att det finns skäl att säga stopp och belägg: Låt oss avvakta! Det är som sagt var inte så länge sedan offentlighetsprincipen infördes. Det finns mycket att göra för att klara meddelarfrihet och offentlighetsprincip inom den genuint offentliga verksamheten. Låt oss också se hur man tar stegen vidare. kommer de små stegen från Offentlighets- och sekretesskommittén. Man har ännu inte tittat på de statliga bolagen, men man tar ytterligare ett steg i den kommunala sektorn. Det finns också kritik, herr talman, mot att man har den här typen av differentiering i synen på just de privaträttsliga subjekten där stat och kommun finns med. Vi tycker att det finns skäl att nu säga stopp: Ja till offentlighetsprincipen, för att hålla öppet för offentliga handlingar, men låt oss sedan avvakta! 75 () replik: Att det finns problem med bristande insyn på andra områden än det vi nu behandlar kan ju inte vara ett skäl att inte göra något på ett område. Det kan inte jag förstå. Vad gäller offentlighetsprincipen menar jag att lagstiftningen på det området måste ses som en helhet. Offentlighetsprincipen förutsätter för att fungera att det också finns en sekretesslagstiftning som gör att det blir möjligt att hemlighålla uppgifter på vissa områden. Offentlighetsprincipen skulle inte fungera om vi inte hade sekretesslagen. Men sekretesslagen i sin tur är byggd på ett sådant sätt att den förutsätter regleringen av meddelarfriheten för att inte yttrande- och tryckfriheten ska lida skada. Det här är ett paket, en sammanhängande lagstiftning där de olika delarna förutsätter varandra. har vi en obalans just när det gäller de kommunala bolagen. Vi har infört handlingsoffentligheten, men vi har inte fullt ut garanterat meddelarfriheten. Vi måste se till att den logiken blir gällande. vill inte ta det steget. Jag måste erkänna att jag fortfarande inte fullt ut förstår logiken bakom resonemang. 76 () replik: Det må så vara om inte förstår eller inte vill förstå. Bakom väna fasad finns ju en annan bild. Han önskar ju, herr talman, introducera offentlighetsprincipen med hela dess regelverk i hela det privaträttsliga området. Det hördes också i inledningen med hänvisning till grundlagen. Det är just den delen som lurar även bakom dagens förslag. Det kan synas vara ett försiktigt steg eller ett sätt att göra offentlighetsprincipen i de kommunala bolagen hel, som ni väljer att uttrycka det. Men vi konstaterar att yttrandefriheten gäller generellt. Offentlighetsprincipen handlar om att man ska få tillgång till handlingar som annars inte skulle vara möjliga inom aktiebolagslagens ram. Där får man möjligheter, där får man tillgång, så att man inte kan stänga inne handlingar. Sedan är frågan: Ska man ta ytterligare ett steg? Nej, herr talman, det tycker inte vi. Eftersom det drar ut så mycket kommer jag inte att yrka bifall till det här, utan vi tar det som ett snabbt ärende . 77 () replik: Det må vara att misstänker mig och för att vilja föra ut på det sluttande plan som leder till offentlighet hu! i hela samhället, men att misstänka , och för den delen för sådana dolska planer tror jag inte det riktigt finns grund för. Så jag tror att , trots vad man nu kan misstänka mitt parti för att vilja, i fortsättningen ändå tryggt kan rösta bifall till förslaget i det här betänkandet. 78 (): Mycket klokt är sagt av dem som tillhör den i ögon kryptokommunistiska allians som ligger bakom dagens betänkande. Jag hoppas kunna öka på de kloka orden med ytterligare några. I då många av dem som använder och lever av offentlighetsprincipen menar att den är under attack lyssna inte minst på när man pekar på hur de lagändringar som vi i den här kammaren har gjort mestadels har handlat om att på olika sätt inskränka yttrandefriheten eller öka på sekretessen och när man pekar på hur och ännu och inom överskådlig tid saknar den offentlighetsprincip som vi i har känns det skönt att i en av sina sista kammardebatter faktiskt vara med och driva på för att öka den sfär där offentlighetsprincip råder eller i vart fall klargöra rättsläget när det gäller meddelarskydd för anställda i kommunala företag. Jag är av den bestämda åsikten att offentlighetsprincipen som vi i känner den har två viktiga beståndsdelar. Det ena är den regelrätta offentlighetsprincipen att alla handlingar är allmänna handlingar och alla allmänna handlingar är offentliga så länge inte sekretess råder enligt den lagstiftning som finns rörande sekretess. Det andra är meddelarfriheten, efterforskningsförbudet. Jag är också av uppfattningen att hela offentlighetsprincipen måste gälla i hela den allmänna sfären. Jag hade åtminstone ända tills jag hamnade i bilden att detta var en uppfattning som delades av alla riksdagspartier. Men så har man sett att i kanten naggas det lite i takt med bolagiseringen av verksamheter i kommuner. Jag understryker gärna den tveksamhet som refererade till rörande detta. Samma tveksamhet finns i mitt parti i många kommuner. Offentlighetsprincipen har kommit att försvagas. När man har försökt att rätta till det har meddelarfriheten hängt kvar, och det är det vi försöker rätta till och klargöra här . Jag vill inte se detta betänkande som ett steg mot någonting mer, någonting annat. Varje fråga är så komplicerad och komplex i ett ärendepaket som offentlighetsprincipen och måste övervägas utifrån sina egna för- och motargument. Men mitt parti är av uppfattningen att man ska prova och se om offentlighetsprincipen inte kan råda i fler verksamheter, de andra allmänna bolag som inte innefattas i det vi diskuterar, de olika bolag som vi som skattebetalare på olika sätt handlar med och andra bolag som också skulle tjäna på öppenhet och att whistle som det heter på internationellt språk faktiskt fick verka och peka på felaktigheter eller andra överträdelser utan att vara rädda för att bli efterforskade. Men det, herr talman, är som sagt en annan fråga som bara angränsar till det klargörande vi gör i dagens betänkande vars förslag jag härmed yrkar bifall till. 79 () replik: Det är inte utan att man blir förvånad när man hör sitt namn nämnas i samband med begrepp som kryptokommunist. Men mycket ska upplevas i detta hus. Det fanns en mening i den ursprungliga propositionen som var lite oroväckande. Jag tror att man sade så här: Vi ska gå vidare och även gå in och kräva offentlighet i de entreprenörer som säljer tjänster till de offentliga upphandlarna. Det, menar jag, är helt fel. En rågång tror jag nämns i reservationen. En rågång behövs mellan vad som är privat och vad som är offentligt. Det offentliga bygger sin makt på beskattning och myndighetsrättigheter. Det har inte den privata verksamheten. Den verksamhet som bygger på beskattningsrätt och myndighetsutövning måste vara genomlyst och offentligt redovisas för alla medborgare. Vi kan inte slippa undan det. Privata entreprenörer kan vi slippa undan genom att inte köpa deras tjänster. 80 () replik: Tack, Skårman för repliken! Den ger nämligen möjlighet att diskutera igenom de angränsande frågorna som jag nämnde och en mycket viktig sådan. Låt oss ta den diskussionen, även om det, som sagt var, angränsar till dagens betänkande och inte ryms inom det. Jag tycker att det är fullständigt självklart att det i de bolag som ska komma i fråga för upphandling av det allmänna råder frihet för de anställda att berätta utan att bli efterforskade eller utsatta för repressalier om felaktigheter och missgrepp inom de bolagen. Jag tycker att det är fullständigt självklart att vi som upphandlare har rätten att ställa vilka krav vi vill på dem som vi ska handla varor och tjänster av, också kravet på offentlighet. Eftersom jag är av åsikten att staten själv, eller det allmänna, inte kan producera allt det som det allmänna på något sätt behöver just den åsikten tror jag att jag delar med Skårman, och i vart fall med är det också rimligt att det i de delar av samhället som producerar saker till det allmänna finns en insyn från medborgarna, så att man vet vart skattepengarna går och hur skattepengarna används, på precis samma sätt som man vet det när det är det allmänna som sköter det eller till och med i något fall sköter produktionen. 81 () replik: När det gäller entreprenad så är det upphandlaren som har hela ansvaret för vad det är han köper och under vilka omständigheter som han köper det. Där är jag helt överens med , tror jag, om att vi ska ha fullständig insyn i vad den offentliga entreprenörsupphandlaren har för kriterier. Men man kan inte ställa krav på offentlighet av traditionellt mått när det gäller att ge sig in på entreprenörens verksamhet. Den form av insyn som man anser det nödvändigt att ha får man ordna i samband med att man gör leveranskontrakt eller inköpskontrakt. 82 () replik: Jag konstaterar bara att det blir lite dubbelt. Å ena sidan håller vi med varandra om att det är upphandlaren som har ansvaret för upphandlingen och att de villkor som gäller för upphandlingen självklart ska vara offentliga. Men å andra sidan håller vi inte med varandra om att det är fullständigt rimligt att vid upphandlingen kräva offentlighet av den som man upphandlar av. Jag tycker att det är fullständigt rimligt om skattepengar finns i en verksamhet, om vi från det allmänna handlar av en verksamhet, verkar genom en verksamhet och köper våra varor genom en verksamhet. Inom vissa sektorer är detta allt annat än en marginell företeelse. Titta på hur försvarsproduktionen eller den militära produktionen sker inom det här landet. Då kan man faktiskt ställa krav på offentlighet och på meddelarfrihet i upphandlingen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) Föredrogs socialutskottets betänkande 2005/06:SoU22 Handikappfrågor. Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 13 §.) 9 § Uppföljning av Nationella handlingsplanen för handikappolitiken Föredrogs socialutskottets betänkande 2005/06:SoU24 Uppföljning av Nationella handlingsplanen för handikappolitiken (skr. 2005/06:110). 83 (): Det har gått beslutade om en nationell handlingsplan för handikappolitiken Från patient till medborgare. Handlingsplanen spänner över alla samhällsområden och markerar därigenom att handikappolitiken är ett sektorsövergripande politikområde. Flickor och pojkar, kvinnor och män med funktionshinder ska ha samma rättigheter och skyldigheter som andra medborgare. Inriktningen på det handikappolitiska arbetet är att man ska ta bort hinder som finns för full delaktighet och jämlikhet i samhället för personer med funktionshinder. I arbetet ska barnperspektivet enligt finnas med inom alla områden. Regeringen konstaterar i sin skrivelse Uppföljning av den nationella handlingsplanen för handikappolitiken,som vi ska behandla i detta betänkande, att samhället ännu inte är tillgängligt för alla. Personer med funktionshinder behandlas inte som andra med samma rättigheter, och diskriminering förekommer i olika sammanhang. Vad har då hänt under dessa år? Helt klart får regeringen inte godkänt. Det går för långsamt. Vi moderater har tillsammans med våra borgerliga kolleger lagt fram inte mindre än 27 gemensamma förslag till förbättringar. Dessa avstyrks av majoriteten i socialutskottet. Vad är det då som regeringen och samarbetspartierna Vänstern och säger nej till? Vår första reservation, nr 1, som jag även yrkar bifall till, handlar om att man ska förstärka målen för handikappolitiken. Vi vill ha följande skrivning: Vi anser att målet för handikappolitiken bör vara principen om alla människors lika värde och rätt till likabehandling, ett tillgängligt samhälle och en tillgänglig arbetsmarknad. Vi föreslår vidare att jämställdheten mellan kvinnor och män, mellan pojkar och flickor, måste förbättras, att lekplatser och näridrottsplatser bör göras tillgängliga, att bemötandet förbättras, att arbetssituationen för funktionshindrade måste förbättras, att det behövs mer av individuella rättigheter, att det införs en hjälpmedelsgaranti, att det sker förbättringar när det gäller psykiskt funktionshindrades tandhälsa, att det sker en ökad samverkan och att det införs en rehabiliteringsgaranti. Det finns många fler bra förslag i den borgerliga alliansens reservationer. Vi moderater står naturligtvis bakom samtliga våra reservationer. Vi visar här tydligt hur en borgerlig regering skulle vilja genomföra en ännu bättre handikappolitik än den som vi har . Trots att regeringen självkritiskt konstaterar att målen i många fall är långt ifrån uppfyllda är man inte beredd att stödja våra förslag. Kritiken från och från är anmärkningsvärd. konstaterar att bristande ekonomiska resurser i kommuner och landsting har lett till en ökad polarisering genom att olika gruppers behov ställs mot varandra. Man riktar också kritik mot att det är dålig samordning mellan olika myndigheter. Och man tar upp att det behövs mer finansiell samordning. Det är obegripligt att regeringen inte har gjort mer på detta område. Och här skiljer vi oss åt. Vi i alliansen har tydliga förslag till hur en ökad samverkan genom bland annat finansiell samordning skulle innebära stora förbättringar. Även pekar på att funktionshindrades rättigheter ofta åsidosätts. Framför allt handlar det om brist på resurser till särskilt stöd och anpassning och att resurserna inte används på ett effektivt sätt. Takten i genomförandet av planen måste nu skruvas upp. Rättigheterna för personer med funktionshinder måste tydliggöras genom lagstiftning, enskildas makt och inflytande måste öka och bekämpandet av diskriminering i alla former intensifieras. Det är märkligt att handikappanpassningen av våra skolor går så långsamt. Här måste det ske krafttag. För sedan fick vi en inbjudan från , regeringens egen psykiatrisamordnare, till ett seminarium. Han skriver: Tillgång till sysselsättning och arbetsrehabilitering är centralt för att människor som lider av psykisk ohälsa ska kunna utveckla sin funktionsförmåga och bli delaktiga i samhällslivet. Man har gjort en analys som tydligt visar att trots flera utredningar som pekat på svårigheterna för personer med psykiska funktionshinder att rehabiliteras till arbete har inga genomgripande åtgärder vidtagits. Ja, ni hörde rätt: Inga genomgripande åtgärder har vidtagits, skriver . Han säger vidare att statens framtida kostnadsåtagande för förtidspensioner till personer med psykiska funktionshinder har fördubblats sedan gjordes. Vidare kan vi läsa att arbetslöshet bland personer med psykiska funktionshinder är dubbelt så hög som i andra handikappgrupper, där den redan är väldigt hög, och att gruppen är överrepresenterad bland dem som beviljats aktivitetsersättning, alltså nya förtidspensionärer under . Detta har skett under Socialdemokraternas vid makten. I vår reservation 8 lyfter vi fram vikten av att arbetssituationen för människor med funktionshinder måste förbättras. Vi föreslår att ett tydligt sysselsättningsmål sätts upp för detta.