prot · GU0937 · 2006-12-11 00:00:00 — Enligt fanns för 163 barn i de fyra större mottagningskommunerna med behov av vidare kommunplacering. Utöver redan placerade barn finns endast ytterligare 75 platser att tillgå . Situationen hos mottagningskommunerna är akut, och kommun har enligt uppgift begärt juridisk prövning av agerande i frågan. Vi som har jobbat med migrationspolitiken vet att det förekommer stora svängningar i mottagandet av asylsökande beroende på situationen i vår omvärld. Vi vet därför att det är viktigt att resurser ställs till förfogande så att organisationen för mottagande fungerar, därav min tidigare skriftliga fråga till ministern om förhållningssättet till det ökande antalet asylsökande och ekonomiska medel till . Detta gäller såväl årets ökade inströmning som kommande års prognostiserade. Regeringens öppna hållning, utan tillskott av ytterligare medel för att klara en kraftig uppgång av asylsökande, oroar mig. Det engångsbelopp på 50 miljoner som regeringen anvisar och i frågesvar hänvisar till som förstärkning för effektivisering av organisationen är långt ifrån tillräckligt. Vi socialdemokrater har i vårt särskilda yttrande visat på en väsentligt högre nivå för att kunna möta situationen och ge som första instans en rimlig stabilitet i arbetet med de asylsökande. Jag vill dock ge ett erkännande till regeringen och migrationsministern för att man i svaret på min skriftliga fråga säger att regeringen nogsamt ska följa utvecklingen. Det är en viktig signal. När man läser utgiftsområde 8 i budgeten kan man annars finna att regeringen inte orkat fördjupa sig inom detta politikområde på samma sätt som man gjort inom arbetsmarknads- och skattepolitikområdena. Jag hoppas därför att regeringen i kommande vårproposition kan justera detta och därigenom möta de ökande behoven inom migrationspolitiken. Kraven på denna uppföljning tycks komma tidigare än många förväntat sig. överlämnades till regeringen utredningen till förslag och konsekvenser, den så kallade . Redan innan denna utredning remissbehandlats och formats till förslag från regeringen lägger man nu fram förslag om att skriva in arbetskraftsinvandring som ett nytt mål inom politikområdet Migration. Jag satt själv med i utredningen och vet på vilka områden det finns en bred förankring och var det finns skiljelinjer. Jag vet också hur arbetsmarknadens parter och andra aktörer inom området ser på frågan. Vi har i stora arbetskraftsinvandring haft en stor samsyn kring hur vi ska hantera frågan. Denna samsyn har funnits över de politiska blockgränserna men också mellan arbetsmarknadens parter. Det är därför olyckligt att regeringen nu utan nödvändig beredning och utan den breda förankring som borde finnas lägger fram förslag om arbetskraftsinvandring som mål inom politikområdet ett mål som dessutom är såväl diffust som svårmätt. Jag konstaterar också den oenighet som tycks finnas mellan migrationsministern och arbetsmarknadsministern, både i fråga om vem som ska hantera förslaget och hur delar av förslaget ska hanteras. Jag tvingas se förslaget som ett utslag av, som Lagrådet uttryckte det, en för snabb och dålig beredning vad gäller budgetprocessen. Jag har tidigare påtalat värdet av en bred förankring av den svenska migrations- och flyktingpolitiken. En bred förankring har alltid ett stort värde. Inom detta politikområde är det speciellt viktigt, både bland de svenska partierna och medborgarna och framför allt gentemot de människor som söker skydd i vårt land. När nu partier som för bara näst intill hånade den dåvarande majoriteten inom politikområdet, bestående av moderater och socialdemokrater, på s. 10 i betänkandet markerar värdet av de individuella prövningarna och samlat hänvisar till den majoritetstext som användes föregående år känns det något mer stabilt. Svensk migrationspolitik har ett värde i att ha ett rakt och ganska brett spår och förhållningssätt. Att göra stora svängar och vidlyftiga utfästelser utan en bred förankring skapar instabilitet. Ett sådant agerande är inte bra för någon och framför allt inte för de människor som söker skydd i vårt land. Det finns här i kammaren ett brett stöd för en generös flyktingpolitik och en stor öppenhet gentemot människor som söker sig till vårt land. Jag tvingas konstatera att det i den svenska debatten börjar dyka upp krafter med annan uppfattning, som har en rädsla inför det nya och ibland lite främmande. Jag är därför glad att det finns en stor majoritet för vår grundsyn på politikområdet, som jag konstaterar att utskottsmajoriteten går lite för fort fram i hanteringen av arbetskraftsinvandringsfrågan. Den borde ges förutsättningar för en mer folklig förankring med bred acceptans från alla berörda parter. Jag vill än en gång yrka bifall till den socialdemokratiska reservationen nr 1 och hänvisar i övrigt till det särskilda yttrandet. I detta anförande instämde , , och (alla s). 52 (): Om jag skulle säga någonting om välkomnande av migrationsministern till den här debatten skulle jag möjligen kunna säga: Man blir glad av så lite . Men har väl också en del annat att glädja sig åt. Han har själv gått igenom det under sitt anförande. Den här debatten kommer att bli en värdemätare på var positionerna i svensk flyktingpolitik egentligen står för tillfället. Jag har också en del egna frågor att ställa, men jag tänkte börja med att säga någonting om vad vi vill. Vi föreslår i den budgetmotion som har avlämnat ett stort antal satsningar för en generösare eller snarare mer human och rättssäker flykting- och migrationspolitik. Vi satsar pengar på en flyktingamnesti inte för att det kostar mycket men för att pengarna måste satsas kortsiktigt för att man sedan ska få möjlighet att ge människor en chans att komma in i det svenska samhället och bidra med de arbetsinsatser de kan. Vi satsar pengar på asylsökandes och gömdas sjukvård. Inte bara FN utan också en rad andra instanser har ju kritiserat för att vi inte ger asylsökande och gömda den självklara mänskliga rättighet det innebär att faktiskt få vård när man är sjuk. Det finns fortfarande stora grupper kvar i det svenska samhället som är ställda vid sidan av rätten till vård. Det är inte rimligt i ett samhälle som vill kalla sig människovärdigt. Vi satsar också pengar på rätten till eget boende, att ersättningen för det återinförs. Vi satsar på höjd dagersättning. Ersättningen är löjligt låg. Man kan möjligen köpa lite godis för pengarna men inte mycket mer. Och tvingas man leva under förhållanden som också de är socialt pressande. Vi vill förbättra kvaliteten hos och hos de domstolar som glädjande nog har tagit över överprövningen av beslut. vill vi också minska på saker. Vi är inte ett parti som bara satsar; vi sparar också. Vi sparar på förvaret. Vi behöver inte så många förvarsplatser som har . Vi sparar på utvisningar och avvisningar. Det är inte rimligt att människor som behöver tre sjukvårdsbiträden, en läkare och tre poliser över huvud taget ska komma i fråga för avvisning från det här landet. Där finns det stora pengar att spara för den som också önskar en human flyktingpolitik. Vi satsar alltså, och det gör vi därför att vi tror att politiken behöver förändras i grunden. Vi är också kritiska låt mig nämna det till de migrationspolitiska mål som gäller. Vi reder ut det där i ett särskilt yttrande. Vi är förstås kritiska till det oprecisa och klumpiga mål man nu vill införa från regeringens sida om ökad arbetskraftsinvandring. Vad betyder det? Regelverket är ju inte klart. I vissa fall är det visst väldigt angeläget att vänta på att reglerna kommer på bord innan man säger någonting. Men i andra lägen går det bra att säga det här ska öka utan att vidare precisera på vilket sätt eller enligt vilka regelsystem. Vi är också kritiska till den harmonisering som sker inom EU av flyktingpolitiken och migrationspolitiken. Det finns för mig inga kända exempel på att den harmoniseringen har inneburit en bättre politik för del när det gäller mottagandet av asylsökande eller flyktingar. Om någon här i kammaren har ett sådant exempel här blev det bättre därför att vi harmoniserade med EU ska jag gärna senare i en replik tacka för den kunskapsinhämtningen. Vad vill då de andra? Jag har berättat vad vi vill. Vad vill de andra? Det är lite oklart. Socialdemokraterna vet ungefär vad de vill, samma sak som förut. De hoppas nu att de andra partierna, de borgerliga partierna, har anslutit sig till den linjen. är oklart, men i allt väsentligt verkar det vara samma politik som tidigare som gäller. vet vi var vi har. Det är ett parti som med stor styrka och kraftigt engagemang driver flyktingars rättigheter. Vi står på samma sida i snart sett varje fråga. Även om vi avviker något i reservationerna , där vi har ett större antal, kan det mycket väl hända att vi i beslutsomgången ändå enas om flera av de förslagen. Men vad vill de borgerliga partierna? Det ska dagens debatt utröna. Man kan väl säga att det än så länge verkar vara två olika linjer för hur man svarar. Det ena svaret, när vi kräver en bättre politik, är: Låt oss tala om något helt annat. Det andra svaret verkar vara: Det har jag aldrig sagt. Enligt de här två linjerna verkar argumentationen från de borgerliga partierna ha utvecklats. Låt mig ta några exempel. Vi har en någorlunda nytillträdd migrationsminister från det parti som står för den hårda, restriktiva linjen tillsammans med Socialdemokraterna. Vad tycker egentligen , och om detta? Vad har man för åsikter om att vi har en migrationsminister som låter en med goda argument fullständigt nedsablad utredare sitta kvar, som talar om trupper vid EU:s yttre gränser för att försvara sig mot de horder av asylsökande människor som söker sig undan förföljelse? Allt vi har än så länge är den stora tystnaden. Men i kammarens debatt kommer ni att avkrävas svar. Arbetskraftsinvandring låt oss tala om något helt annat, brukar man ju säga. Låt oss inte prata om rätten till asyl, människors verkliga flyktingskäl, utan låt oss prata om hur folk ska få komma hit och arbeta i stället. Låt mig, för att inte själv göra mig skyldig till det jag anklagar andra för, vara tydlig. anser att en ökad arbetskraftsinvandring skulle kunna vara av godo. Men det ska vara samma regler, lika lön och samma villkor på arbetsmarknaden. Och det ska röra sig om permanenta tillstånd. Allt annat, ifrågasättandet av de skyddsnät som det har tagit för människor i det här landet att bygga upp, är att argumentera för lönedumpning. Men vad är det egentligen man här står för från de borgerliga partiernas sida? Ta frågan om kvotflyktingar! Då menar jag inte att man pratar om något helt annat i den bemärkelsen ministern i en radiointervju gjorde, när han talade om kvotflyktingar fast det handlade om konventionsflyktingar. Sådant kan hända den bäste och uppenbarligen också migrationsministern. Vi menar väl snarare här den risk som det innebär att tala om kvotflyktingar och försöka låta som om det är sättet att kunna komma som flykting till det här landet. Vi har också en enligt internationell lag stadgad rätt att komma till , söka och åtnjuta skydd undan förföljelse. Sedan har vi argumentationen enligt linjen Det har jag aldrig sagt. Det är en intressant argumentationslinje rent retoriskt. Man utfäster saker , och säger man: Nej, det där har jag aldrig sagt. Eller också vägrar man kommentera frågan. Låt mig ta ett par exempel på det här också. När det avslöjades att man låter just kvotflyktingars integrationspotential, det vill säga hur väl de anpassar sig till , vara avgörande eller åtminstone påverka uttagandet av kvotflyktingar, som är fallet, sade företrädare för de flesta partier: Så får det inte vara. Så kan vi inte ha det. Det är väl ändå inte tänkbart. står vi ensamma om att reservera oss på den punkten. Var det det ni hade som svar från de borgerliga partiernas sida? Det har vi aldrig sagt i tv, i Faktum, den där dagen . Flyktingamnesti är en annan sådan fråga. före valet deltog jag själv i en debatt med flera företrädare för de borgerliga partierna jag tänker inte namnge dem, fast de finns företrädda i kammaren där de utlovade ett stöd för en generell flyktingamnesti. Inte ett ljud, inte ett spår, inte en bokstav, vare sig i budgetpropositionen eller i åtminstone vällovande motioner från enskilda partier. Var står ni när det gäller flyktingamnestin? Börja nu inte tala om arbetskraftsinvandring enligt linjen Låt oss prata om något helt annat, utan säg vad ni tycker. Tala om var ni står! Från sjukvården ska vi kanske ta det allra mest uppenbara exemplet. Företrädare för samtliga riksdagspartier, från Socialdemokraterna till och de tre borgerliga partierna, utlovade vid en debatt i att man fullt ut stod bakom de krav som då ställdes på att asylsökande, gömda och papperslösa, ska få rätt till samma sjukvård som andra som är bosatta i landet. Vad hände sedan då? reserverade sig till förmån för sådana förslag. Vad hade ni andra för svar? Kanske: Det har vi aldrig sagt. Om det var någon som sade det var det inte vi. Det måste ha varit någon annan. Jag kanske ändå får ta tillfället i akt, herr talman, och säga att extra angeläget är det att få höra vad företrädaren för har att säga i den frågan. Han undertecknade själv en motion för rätten till sjukvård. Sedan finns det inget stöd för det i agerandet i utskottet eller på något annat sätt. Jag kan ha missförstått positionen. Det kan hända att ansluter sig till den reservation som antingen Vänstern eller har avlämnat. Men än så länge har vi inte hört någonting om detta. Där kan man ändå inte säga det har jag aldrig sagt, för det finns till och med skriftligt. Motionen är inlämnad och behandlad i utskottet. Det här är den dag då det krävs en del svar, svar på vilka positioner som egentligen kommer att gälla. Ska vi ha en situation där kan stå i talarstolen och vara alldeles lycklig över att han nu har fått uppslutning bakom den politik som moderater och socialdemokrater har fört. Min förhoppning är att vi inte ska behöva hamna där. Jag vet med ganska stor säkerhet att det finns företrädare för flera borgerliga partier som också är genuint kritiska till hur flyktingpolitiken fungerar. Det jag efterlyser, herr talman, är att man inte bara säger det i andra sammanhang för att sedan komma hit och säga: Det har jag aldrig sagt. Det är att man svarar på de frågor som faktiskt ställs om en bättre politik och att man inte svarar med: Låt oss tala om något helt annat. I detta anförande instämde LiseLotte (). 53 () replik: och jag har ju under föregående mandatperiod haft diskussioner om migrationspolitiken i ett brett perspektiv och jobbat fram även den särskilda lagstiftning som fanns. Vi har dessutom jobbat i samma utredning om den nya utlänningslagstiftningen som ligger till grund för hela processen. När jag nu lyssnar till tror jag att jag aldrig har hört en så bitter som från talarstolen . Det är klart att den bitterheten måste bestå i någonting. Jag kan förstå att den består i att tre partier som tidigare fanns med i en så kallad fempartigrupp, som hade nollställningen amnesti på sin agenda, nu har förändrat sin position. Tre partier sluter nu upp kring regeringspolitiken. Det är det jag menar är faran på det här politikområdet. För stora svängningar i politikområdet skapar en oreda och en problematik som på inget sätt gagnar de människor som behöver skyddet och stödet i det svenska samhället. Min fråga till är egentligen vilka slutsatser drar. Han försöker tvinga fram svaret från , kd och själva, men jag måste ändå fråga vilka slutsatser han drar av det betänkande som ligger till grund för den här debatten. Min andra frågeställning är: Vad gör för bedömning av situationen med de höga inströmningarna av asylsökande till ? Jag är näst intill chockad över siffrorna som lägger fram och den prognos som man kommer att presentera . Jag har nämnt storleksordningen i mitt tidigare anförande i debatten. Likadant är det vad gäller situationen för ensamkommande barn. Vi ser naturligtvis jätteproblem både och jag, framför allt i att de kommuner som får ta det stora ansvaret, de fyra mottagningskommunerna, inte kan få barnen utplacerade i kommuner som borde vara med och ta ett solidariskt ansvar i det här arbetet. Vad har för synpunkter på den frågeställningen? 54 () replik: Låt mig svara på frågan om inströmning. Vad är slutsatsen av att vi har en stor inströmning av asylsökande? Jo, att vi lever i en orolig värld. Vi lever i en såväl orättvis som orättfärdig värld där människor tvingas lämna sina hemländer. Den slutsatsen är enkel att dra. Jag ser att ledamöter från Socialdemokraterna nickar instämmande i det påståendet. Men vad drar man för slutsatser? Ser man detta som en fara och ett hot mot ? Ser man det som en möjlighet för oss att fullgöra de internationella åtaganden vi tidigare undertecknat och självfallet som ett sätt att verka för en rättvisare världsordning? Gå nu inte på spåret att tala om något helt annat. Människor som kommer hit kommer faktiskt hit. Då är det vår skyldighet att göra det bästa vi kan för att deras internationella rättigheter faktiskt ska tillgodoses. Det antyds i frågor att det här skulle vara ett problem i sig. Människor är inte problem. Sedan var det frågan om ensamkommande barn. Det är dessvärre ingen ny fråga. Dels kommer många ensamma barn. De är många flera än vad vi hade hoppats skulle behöva komma ensamma. Dels har det funnits problem med att kommuner inte vill ta emot barnen. Det märkliga är att det ges en god ersättning. Det är ingen britsfällig ersättning. Kommunerna kan med rätt goda argument säga så i flera andra sammanhang: De pengar vi får från staten täcker inte kostnaderna. Men i det här fallet är det inte så. Vårt förslag har länge varit att vi ska göra något för att se över kommuners skyldighet att ta emot såväl ensamkommande barn som flyktingar i övrigt. Det är parti som bland andra har motsatt sig den linjen. Jag väntar med att uttala mig bittert, besviket eller med att utvärdera illa dolda glädje över det nya läget han påstår finns till dess vi har haft en diskussion och lyssnat på anföranden från företrädare för de partier som han nu räknar in i skaran bakom sin egen förda politik. 55 () replik: behöver inte invänta eller avvakta med att markera sina bekymmer och sin irritation över det uppkomna läget. Det framgick inte minst av hans anförande . Jag förstår naturligtvis att det är ett problem som måste hantera utifrån sina ambitioner. De är i stora stycken gemensamma med våra. Migrationspolitiken och flyktingströmmarna i världen är ett gemensamt problem. sitter en ny regering som ska ta hand om problemen. Det är ett problem både för de enskilda människor som tvingas fly och för det svenska samhället. De ska tas emot, handläggas via och handläggas i de domstolar som har att hantera frågan. Tillsammans ska vi klara en integrationspolitik som gör att människor kan integreras i det svenska samhället. Det är ett politiskt problem. Det är ett samhälleligt problem som vi måste hantera. Jag har inte sagt, , att människor i sig själva är ett problem. Problemet ligger i att vi tillsammans har ett solidariskt ansvar att hantera situationen. Vi är helt överens om att det är en orättvis värld, . Det är en instabil värld vi lever i. Vi kan konstatera var det finns krigshärdar och så vidare. Men vad gör vi för inrikespolitisk bedömning av situationen? Vi måste kunna hantera det här när det gäller att skapa ekonomiska förutsättningar för att ta emot de människor som kommer till vårt land. Jag tror inte, , att vi löser problemen genom att tvångslagstifta gentemot de svenska kommunerna. Jag tror att vi måste hitta andra lösningar, även om jag i i mina diskussioner med förstod att det inte är enkelt. Vi har inget speciellt att erbjuda för att få upp kommunerna på banan och ställa upp fullt ut. Men jag gläds åt att ett antal kommuner säger ja till att ta emot barn. Men tyvärr ligger det för långt fram i tiden för att det ska bli bra resultat av det. 56 () replik: Det var lite otydligt vad frågan var i det avslutande inlägget. Men det fanns ett antal kommentarer väl värda att kommentera från min sida. Vad gör vi för inrikespolitisk bedömning om att människor söker sig till för att söka asyl? Den första inrikespolitiska bedömning vi inte gör är att vi skulle tillåta oss att påverka möjligheterna att komma hit och söka asyl. Det är tyvärr den inrikespolitiska bedömning som Socialdemokraterna tillsammans med har gjort vid ett stort antal tillfällen tidigare, nämligen att det inte går att göra den förändringen i svensk flyktingpolitik eftersom det gör att så många kommer hit. Det var ungefär de samtal vi hade när vi tvingade fram den tillfälliga lagstiftningen. Det får inte vara för öppna regler. Det får inte gå för långt eftersom det då kommer för många hit. Det är en inrikespolitisk bedömning som jag inte låter vara vägledande. Vi talar här om internationella konventioner, om enskilda människors rätt att söka och åtnjuta skydd undan förföljelse. Vad gör vi för inrikespolitiska bedömningar? Jo, att vi får satsa de pengar som behövs. Det märks väl i motionsalternativen att vi från vår sida lägger pengar på en ökad kvalitet och förbättrad prövning. Vi har också förslag om en amnesti som jag vet att många socialdemokrater, ute i landet också, länge har instämt i. Skälen till det är att vi tror att det är lättare att ta itu med de problem som ligger framför oss om vi också löser problemen för och rensar bordet för dem som har levt i . Vi talar här om människor som har levt gömda i i 6, är det längsta fall jag har hört talas om. Gör vi ingenting åt detta nu vet jag faktiskt inte när det ska ske. Då hänvisar vi i praktiken människor till att fortsätta att leva i en skuggtillvaro utanför lagen, utan rättigheter och utan alla möjligheter till ett värdigt liv. Jag drar inte de slutsatserna. Den som gör det får stå för dem själv. 57 (): Herr talman och övriga här i salen! Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 4 under punkt 5 i utskottets betänkande. har också lämnat ett antal särskilda yttranden där vi förklarar vidare hur vi tänker i frågorna om budgeten. Precis som flera har sagt behöver i en rättvis värld ingen människa fly. I en värld utan krig, diktatur, svält, miljöförstöring och ökenutbredning är det möjligt att stanna kvar i sitt hemland. I en sådan värld kan alla flytta dit de själva vill. De kan gifta sig med den de vill och då självklart få stanna i det land där partnern bor. De har också möjlighet att åka till ett annat land där de har erbjudits jobb eller där de själva söker ett jobb och de får stanna utan en massa administrativa hinder. Flera har också sagt att världen inte är rättvis. Den rika världen har under århundraden skott sig på den fattiga världens bekostnad. Det har lett till rikedom för ett fåtal och fattigdom för den stora majoriteten. Kampen om naturresurserna har lett till korrupta regimer, krig och förtryck. ser vi ett stort nytt problem som tornar upp sig i horisonten, nämligen klimatpåverkan. Den har redan fått konsekvenser i synnerhet i . Vi kommer att se ökade flyktingströmmar. Detta är anledningen till att vi diskuterar utgiftsområde 8 Migration. Anledningen är att världen inte är rättvis och solidarisk. Jag kommer i huvudsak att utgå från skillnaderna mellan vårt budgetförslag och regeringens förslag. Men först vill jag nämna att vi också har skrivit en annan motion med . Den innehåller flera förslag inom området asyl och invandring än vad vi har med i vår anslagsmotion. Bland annat har vi där med en fråga om amnesti för gömda flyktingar, som inte behandlas i socialförsäkringsutskottet i det här läget trots att ett liknande förslag från tas upp i det här betänkandet. För mig som är ny i är det lite märkligt hur man fördelar de olika hemställanspunkterna i olika utskott när de är snarlika. Jag vill i alla fall förtydliga och det har tidigare tagit upp att inte på något vis har ändrat ståndpunkt i frågan. Vi står fortfarande bakom kravet att de gömda flyktingarna ska få stanna i landet.