prot · GT09107 · 2006-04-20 00:00:00 — Jag brukar säga när jag vill starta en debatt: Att vara liberal är att vara feminist. Det är nämligen att se och ha en politik för att bryta just de strukturer som låser oss inne i könsroller, som låser oss inne i kollektiva roller. Det innebär inte automatiskt att man om man är feminist också är liberal. Tack och lov! skulle jag vilja säga. För vi vill ha feminister i alla färger och former, alla kön också för den delen. I detta betänkande gör utskottsmajoriteten, det vill säga socialdemokrater, vänster- och miljöpartister bara så vi har det i protokollet samma konstateranden som jag som liberal feminist gör. Löneskillnader mellan könen kvarstår, någonstans mellan och beroende på hur vi räknar. Man har problem generellt att kombinera arbete, barn och karriär de olika rollerna i livet. Unga kvinnors sjukskrivning ökar ständigt och jämt. Det är vi överens om, oavsett vilken färg vi har på feminismen. Män tar ut en alldeles för liten del av föräldraförsäkringen. Vid senaste räkningen tror jag att det var 19 ½ %. 19 ½ % av föräldraförsäkringen tar männen ut. Det är vi överens om, oavsett vilken färg vi har på feminismen. Men sedan kommer vi till knutpunkten: lösningarna. Detta är ett bra betänkande som problemformulering, men var finns lösningarna? Efter att mot diskriminering av kvinnor poängterade det faktum att lönegapet mellan män och kvinnor i inte har minskat det har faktiskt ökat ska regeringen äntligen presentera en nationell handlingsplan mot könsdiskriminerande löneskillnader kraftfullt. I vårpropositionen framgår det igen att man ska skjuta till ytterligare skattepengar till kommunsektorn för att höja lönerna på kvinnodominerade områden. Det är något flummigt formulerat. Varken jag eller min kollega har lyckats hitta några pengar avsatta till detta. Men det är alltså förslagen från vänstermajoriteten en utredning och att pengar som inte finns ska tillskjutas. Ja, vi har lön på grund av kön, precis som sade. Men vad man från vänsterhåll vägrar att se är det samband som finns mellan kvinnors taskiga löneläge och det faktum att faktiskt har en av världens mest könssegregerade arbetsmarknader där av de anställda inom kommuner och landsting är kvinnor. säger man att parterna ska ta sitt ansvar för lönediskrimineringen. Ja, naturligtvis ska de göra det. Och i kommuner och landsting är vi som politiker parter. Vi är arbetsgivare. Men i är vi inte arbetsgivare. I är vi lagstiftare. Det handlar också här om det faktum att man inte kan se sambanden. Svenska kvinnor står för nästan två tredjedelar av antalet sjukskrivningar. Vi vet att det hänger ihop med arbetsplatserna eftersom det fortfarande sjukskrivs mest inom den kommunala sektorn och landstingssektorn. Men vi vet också att det hänger ihop med det faktum att kvinnor tar det största ansvaret för barn och hem. Var finns förslagen i detta betänkande för att lösa de problem som vi är överens om? Förutom att och alliansen vill ge kvinnor samma rätt som män i jämställdhetens namn att ha flera arbetsgivare att välja mellan eller att starta eget inom den sektor som de vill verka, så vill vi också göra det möjligt för stressade människor utan höga löner att köpa hushållsnära tjänster, som det så vackert heter, vitt, inte svart. har ett förslag om en jämställdhetsbonus till de familjer som delar jämställt på föräldraförsäkringen. Var är regeringens förslag? När det gäller avdrag inom traditionella manliga sektorer har socialdemokrater inget problem med att låta det kosta. Då är det solidariskt, gubevars, att skattefinansiera saker och ting. Men när det gäller kvinnor och jämställdhet, då talar kollektivet med manlig tunga. Vi är alla förlorare på den politik som har förts. Men kvinnor är de största förlorarna. Den liberala lösningen är att ha en balans mellan en stat som tydligt reglerar lagmässigt just det som vi var inne på tidigare, bland annat diskrimineringen, alltså grundläggande lagar, men att sedan släppa människor fria att faktiskt bygga den verklighet som de vill leva i. Konkret handlar det alltså om att ge kvinnor mer makt över sin arbetssituation och sitt arbetsliv. Men det innebär också att vi ser de kollektiva strukturerna som håller oss fast alltså kollektiva strukturer och individuella lösningar. Ett exempel på denna kollektiva lösning och denna kollektiva struktur är den jämställdhetslag som vi har och som också tas upp i detta betänkande. Man tycker att det är helt okej att man låter den vara som den är. Man konstaterar att den förmodligen inte fungerar men att man ändå låter den vara. Ingen annan lag som styr en arbetsgivare kan man låta bli att bry sig om. Vad skulle skattemyndigheten säga om jag som företagare säger att jag nog vill diskutera hur mycket skatt jag ska betala in? Däremot kan jag diskutera med och säga att jag inte riktigt har kunnat leva upp till den här jämställdhetsplanen men vi väl kan prata om den. Varför är jämställdhetslagen ett undantag? Varför är jämställdhetslagen en mjukislag? Alla de olika åtgärder som vi från liberalt håll föreslår, där vi ser människor som individer och inte som offer, står i bjärt kontrast till Socialdemokraternas alternativ. Socialdemokraterna är fullständigt nöjda med hur det är , som de konstaterar att det inte är riktigt bra. De säger: Låt oss använda samma medel som vi har gjort men bara lite mer, så blir det nog bra. Det handlar om att vara stolt men inte nöjd. Eller också har de vänstersidan som ska lagstifta bort allt. Man ska lagstifta bort all privat frihet över huvud taget, och där man som kollektiv alltid vet bättre än vad du och jag gör om vad jag vill med mitt eget liv. Vi kommer att ha den stora debatten . Men jag kunde ändå inte låta bli att lyfta fram detta betänkande som, som sagt, är en fantastisk bra problemformulering utan några konkreta förslag till lösning. 117 () replik: påpekar att har en väldigt könssegregerad arbetsmarknad, och det har vi. Min fråga till är: Hur ser könssegregeringen ut i länder där man inte har en stor offentlig sektor? 118 () replik: Över huvud taget har vi två helt skilda synsätt. Jag antar nämligen att menar att man kan ta vilket annat land som helst som jämförelse. Man kan ta som exempel. Där har man en helt annan historia bakom hur kvinnor en gång kom ut på arbetsmarknaden. Men vad vägrar att se är det faktum att vi inte kan använda samma typ av lösningar som vi har gjort tidigare. Jag säger inte att vi inte ska ha en stor gemensamt finansierad sektor. Men jag säger att man måste lösa upp den så att man ger kvinnor möjlighet att faktiskt starta eget även inom denna sektor i stället för att använda stopplagar för att ständigt låsa in kvinnor. Till skillnad från som vill ge kollektivet kvinnor en viss procent i löneförhöjning säger jag att man ska öppna upp kollektivet och släppa kvinnorna fria. 119 () replik: Jag fick inte riktigt svar på min fråga, och jag förstår det. Sanningen är ju att i alla de länder där man inte har en stor välfärdssektor som har omvandlat kvinnligt oavlönat arbete till avlönat arbete har man en könssegregering som går ut på att kvinnor är hemma, . Kvinnor har en mycket lägre förvärvsfrekvens. Och ni folkpartister borde kunna se vikten av att vi har en offentlig sektor som gör kvinnligt oavlönat arbete till en profession som ger en inkomst. Det finns inte något exempel på att man via väg, att privatisera och låta marknadskrafterna sköta vården och omsorgen, har nått framgång när det gäller jämställdhet. Jag påstår, , att du sätter feminismen och jämställdheten helt åt sidan. Det är andra ideologiska och politiska skäl som driver politiken när ni för fram och ondgör er över att offentlig sektor skulle låsa in kvinnor. Offentlig sektor är en grundbult för kvinnors oberoende. 120 () replik: Jag tror att de flesta av oss har en ideologi som vi grundar vår politiska övertygelse på. tillhör i alla fall en ideologisk falang och jag en annan. Därmed inte sagt att det på något sätt går stick i stäv mot feminismen. Precis som jag sade tidigare ska feminister finnas i alla färger och i alla former. Det finns inte en feministisk lösning. Det är ett analysinstrument. Det är inte en ideologi. När gör jämförelser med andra länder säger jag också fortfarande att vi ska ha en stark offentlig sektor men att vi inte ska låsa in kvinnor i en offentlig sektor och säga: Här ska ni vara, och ni får ta det som er tillkommer! Vi ska ge dem möjligheten att själva bygga vidare. Ska man göra jämförelser med andra länder är det också mycket märkligt att inte ens har fem kvinnliga börsbolagschefer. Men utomlands har man fler. är väldigt duktigt på att hålla kvinnor nere på den låga dimensionen när man talar om arbetsmarknaden. Men när det gäller kvinnliga chefer, toppchefer och styrelseledamöter, är vi i usla. sätt att se på detta är som vanligt att så länge alla har det lika dåligt så är det jämställt. Det är inte mitt sätt att se på det. Mitt sätt att se på det är att man ska ge fler människor möjlighet att växa. Då blir det skillnader i samhället. Men det drar med sig andra också. De goda exemplen drar med sig fler. Det är inte genom att hålla folk nere som vi får ett jämställt och bra samhälle. 121 (): Inledningsvis yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på alla reservationer. Motioner om vissa jämställdhetsfrågor avstyrks med hänvisning till pågående utrednings- och beredningsarbete och till den avlämnade propositionen Makt att forma samhället och sitt eget liv nya mål i jämställdhetspolitiken. Denna proposition kommer att behandlas senare i vår. Då kommer även motioner från den allmänna motionstiden som rör de jämställdhetspolitiska målen, metoder och institutioner att debatteras. Jag vill passa på att säga att propositionen berör 48 politiska områden, så det finns verkligen anledning att få en rejäl diskussion om jämställdhetsfrågorna vid det tillfället och kanske även . Alla som bor i ska ha lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter. Likhet inför lagen och skydd mot diskriminering för alla och envar är grundläggande rättigheter. Jämställdheten har ökat i . Dock finns det fortfarande problem. För att uppnå målet om ett jämställt samhälle måste den rådande könsmaktsordningen brytas. Teorin om könsmaktsordning kan beskrivas som ett sätt att förklara varför ett samhälle är ojämställt och varför ojämställdheten består trots att åtgärder vidtas. Regeringen har identifierat fem så kallade fokusområden som lyfts fram i jämställdhetspolitiken under innevarande mandatperiod. Dessa områden är viktiga. De finns med som en ram i vårt betänkande och berör flertalet av de motioner som vi haft att behandla. Med tanke på hur diskussionen varit hade jag först, av tidsskäl, tänkt korta ned anförandet. Men det finns anledning att lyfta fram dessa områden mera. För det första handlar representationen om en jämnt fördelad makt och inflytande. Ett målmedvetet arbete för att öka kvinnors inflytande på olika nivåer i samhället har lett till att nu är världsledande när det gäller andelen kvinnor i direktvalda politiska organ. En väsentlig del av samhällsutvecklingen styrs dock fortfarande av män, och mäns erfarenheter är alltjämt norm. Detta gäller inte minst i nominerings- och beslutsprocesserna. En utredning direktiv 2006:23 har tillsatts för att kartlägga och redovisa könsfördelningen på maktpositionerna i . Utredningen ska avlämna sin rapport . En annan utredning har fått i uppdrag att utforma förslag till ändringar i aktiebolagslagen som säkerställer att minst en viss andel av styrelseledamöterna i ett publikt aktiebolag ska vara av vardera könet. Detta uppdrag ska redovisas . Av inlägg här förstår jag att vi kommer att få support här. För det andra gäller det lika lön för lika och likvärdigt arbete. Jämställdhetslagen innehåller krav på att åtgärda könsdiskriminerande löneskillnader. Regeringen avser att tillsammans med och presentera en nationell handlingsplan mot könsdiskriminerande löneskillnader. Det är inte bara lönerna som påverkar löneskillnaderna. Anställningsvillkor, anställningsformer tillsvidareanställningar eller tidsbegränsade anställningar liksom deltid och heltid yrkesval, befordringsmöjligheter och möjligheter till kompetensutveckling är andra viktiga faktorer som påverkar kvinnors och mäns arbetsinkomster. Planen kommer därför att vara bred och omfatta de områden som direkt eller indirekt påverkar individens lön. Vi går mot slutet av detta arbete som har varit mycket intressant och seriöst och kommer att rejält ta tag i dessa oerhört viktiga frågor. För det tredje gäller det mäns våld mot kvinnor, prostitution och handel med kvinnor för sexuella ändamål. Mäns våld mot kvinnor är ett allvarligt samhällsproblem som inkräktar på och förhindrar kvinnors utnyttjande av sina mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. Regeringen har fattat beslut om att ombilda Rikskvinnocentrum, RKC, till ett nationellt om mäns våld mot kvinnor. Gemensamt har , och Socialdemokraterna avsatt till detta centrum som ett ökat stöd till kvinnoorganisationer och till våldsutsatta kvinnor och deras barn. Inom regeringen pågår även ett arbete med att ta fram ett handlingsprogram mot alla former av människohandel. Programmet kommer att bestå av två delar. För det fjärde gäller det mäns ansvar för jämställdhet. Jämställdhetsarbete handlar om att förändra villkoren för både kvinnor och män. Arbetet inom området syftar till att sätta fokus på det ansvar som män som grupp har för att förändra de strukturer som gör att män är överordnade och kvinnor underordnade. I propositionen föreslår regeringen bland annat att män och kvinnor ska ta samma ansvar för hemarbete och ha möjlighet att ge och få omsorg på samma villkor detta som ett delmål för jämställdhetspolitiken. För det femte gäller det sexualiseringen av det offentliga rummet. En ständig exponering av bilden av att manlighet står för makt och kvinnlighet för underordning gör att vi riskerar att inte längre reagera på könsförtryck, trakasserier och sexualiserat våld. Låt mig få kommentera några motioner. Som några talare har sagt är vi överens om mycket i analysen på jämställdhetsområdet. Men när vi kommer till åtgärderna, till vad som behöver göras, skiljer det sig. Jag vill instämma i vad sade, nämligen att det också handlar om hur vi ideologiskt ser på samhällsuppbyggnad och om hur vi ideologiskt ser på mäns och kvinnors villkor att delta i samhället. Jag konstaterar också, som vi tidigare gjort, att den borgerliga alliansen tror att om vi bara konkurrensutsätter skolan, vården och omsorgen ökar vi jämställdheten. Vid ett flertal tillfällen har utskottet behandlat motioner med ett liknande innehåll. Det är uttalat att konkurrensutsättning inte är den givna lösningen. Det är i stället viktigt att parterna på arbetsmarknaden förses med verktyg för att i förhandlingar och avtal åstadkomma bland annat mer jämställda löner. Utskottet vidhåller denna uppfattning. Jag vill understryka att de krav som ställs i jämställdhetslagen när det gäller löner och löneanalys är betydelsefulla verktyg i sammanhanget. Vad gäller att föra jämställdhetsmål från Arbetsdomstolen till allmänna domstolar delar utskottet inte den uppfattningen. Jag vill också passa på att fråga: Var finns lösningarna? Lösningarna finns bland annat i det vi pratar om när det gäller kvinnors och mäns villkor i arbetslivet. Tyvärr är inte med nu i diskussionen om just arbetsmarknadens parter, om den viktiga roll de har en roll som de måste ha. I lönehandlingsplanen kommer vi på ett klart sätt att närma oss den så kallade gränsbommen mellan politikens ansvar, arbetsmarknadens ansvar och parterna där. Men vi är inte intresserade av att gå över till att diskutera statlig lönepolitik. tog upp frågan om hushållsnära tjänster och skillnader i förhållande till byggbranschens ROT-projekt. Skillnaden är markant. ROT-projekten och de resurser som satsats där har varit tillfälliga delar. Men ni pratar om en permanent del. Konstigt nog kom inte exemplet från upp. Det har tydligen kostat för 10 000 anställda. Det hade också varit tacksamt om den borgerliga regeringen i hade nämnts. Man har ju avskaffat detsamma därför att det blev för dyrt. I stället säger man: Okej, hushållsnära tjänster kan vi kanske ha för de äldre alltså någonting i stil med vad statsministern här sagt, nämligen att om vi ska ha hushållsnära tjänster ska det vara för just äldre handikappade som behöver extra stöttning, inte för andra grupper i samhället som kanske har möjlighet att själva lösa detta. Som tidigare nämnts ska slutbetänkande remissbehandlas. Det är viktigt. Det har tyvärr framgått i debatten att vi redan nu ska ta ställning i många olika frågor. Men vi har alltid i alla fall som riksdagsledamot haft en respekt för att lyssna på remissinstanserna och inte gå förbi dem utan säga att det är viktigt vad de tyckt och tänkt, att vi ska lyssna in det och sedan besluta i stället för att sätta ned foten. Utskottet kommer, som sagts, att senare i vår behandla jämställdhetspropositionen. 122 (): Precis som sade är detta ett betänkande där vi mer tar upp motioner på ett område som det egentligen hade varit bättre att ansluta till debatten . Lite grann blir det ännu tydligare när lyfter fram den debatt som kommer senare, så den debatt vi har här blir ett slags förmöte till debatten lite uppvärmning. Det känns bra. Det finns trots allt en hel del motioner här som jag känner är viktiga. För del finns det nio reservationer som jag självklart står bakom, men för tids yrkar jag bifall endast till reservation 26. Jag skulle vilja ta vid någonstans där gav en del goda exempel på hur det faktiskt ser ut i . Vi har kommit en bit på väg till exempel när det gäller representation. Där ser vi möjligheter för kvinnor, självklart. Jag skulle vilja påstå att läget är det att vi på många håll har nått kvantitativa mål, men på den kvalitativa delen är det fortfarande väldigt mycket kvar att göra. tog tidigare upp diskriminering. när jag pratar om de här frågorna brukar jag säga att jag företräder den minoritet som består av av befolkning. Egentligen är det lite udda att de fortfarande buntas ihop och hålls ihop i samma område. Tyvärr har vi kvar innan vi har kommit förbi det. Arbetsmarknadsfrågor är den stora biten i det här betänkandet. Där har vi dels många gemensamma reservationer från alliansen, dels ett par som vi och står bakom gemensamt. Det vi trycker på och som utgör en tydlig skillnad mellan de två blocken, mellan kartellen och alliansen, är synen på den könssegregerade arbetsmarknaden. ser vi att kvinnor generellt sett är överrepresenterade hos lågbetalande offentliga arbetsgivare där man också har höga sjuktal. Männen återfinns generellt sett oftare i näringslivet där man har en bättre både löne- och karriärstege. Då kan man fundera på hur man ska komma åt att ändra detta. Det kan vara två olika vägar man väljer. Antingen väljer man att se till att det blir lika dåligt för alla och förstatligar näringslivet det finns partier längst ut till vänster i den här kammaren som har det på sin dagordning eller också väljer man att bryta upp monopolet. Självklart ska vi fortfarande ha en generellt finansierad välfärd. Det är det man brukar ger sig på och säga att det försöker vi få bort. Men det är inte detta det handlar om. Däremot måste de som ska utföra de här tjänsterna inte finnas i kommun eller i landsting, utan olika kollektiv kan bryta upp. Det kan finnas företag som etablerar sig. Och framför allt handlar det, inom de sektorer som har en majoritet av kvinnor som arbetar där, om att kvinnor ska kunna starta företag inom sin profession. Det här ger alternativa arbetsgivare, något som vore värdefullt för den som inte riktigt trivs på sitt arbete, inte tycker att hon får den lön hon vill ha eller kanske inte får den heltid som hon kräver. Då kan man byta till en annan arbetsgivare som faktiskt kan betala bättre och ge de villkor man vill ha. Det är en vinst med det här. Det handlar också om konkurrensutsättning, att få till stånd bättre vård och omsorg och en mängd olika saker. Det skulle komma som ett brev på posten med det här. Ja, brev på posten var ingen bra jämförelse, men ni förstår vad jag menar. Det handlar vidare om att man skulle kunna få en mångfald i service och i tjänsteutbudet. ska det vara på ett och samma sätt överallt. Någonstans har vi omyndigförklarat de äldre, de kommer in i äldreomsorgen. Här skulle vi faktiskt kunna ha kvar möjligheten till olika val. Kvinnor skulle också komma åt möjligheten att ha andra karriär- och lönestegar än vad de har tillgång till. Det skulle bli fler nya företag. Tittar vi på hur man har jobbat i andra länder ser vi att när de har börjat öppna offentlig sektor, där kvinnor oftast är aktiva och kanske har startat företag, har det lett till att kvinnor i nästa steg startar andra former av företag. Det leder till att det finns fler kvinnor att rekrytera till bolagsstyrelser och till höga ledande positioner inom näringslivet. Det vore något annat är att kvotera. Vi har ytterligare ett förslag som handlar om ett barnvänligt arbetsliv. Vi är väldigt stolta över att vi försöker se till att det går att kombinera barn och familj med ett bra arbete. Precis som många talare före mig som har talat om arbetsmarknadens parter ser jag det här som ett område som man inte har prioriterat tillräckligt högt. Jag skulle säga att bristen på möjligheten att påverka sitt arbete så att man får vardagen att gå ihop är av betydelse för de höga sjukskrivningstal som vi har i . När det gäller lönediskriminering har vi i ett system som bygger på att de som är ansvariga för diskrimineringen sedan ska avgöra synen på det här och eventuellt utdöma ansvar. Det är arbetsmarknadens parter som i en partssammansatt domstol ansvarar för det. Jag tycker att det är ett feltänk och tycker att det skulle vara bra om den här typen av fall blev granskade på allvar och fick genomslag när det gäller att förbättra situationen. har kvinnor inte nått en enda krona mer, en enda procent mer i lön i förhållande till män. Vi lägger också fram ett förslag till en företagsbot. Den som lönediskriminerar ska inte bara eventuellt få skämmas lite inför domstol, utan det ska dessutom kosta att diskriminera. Vi har inte fått majoritet för det, och vi har inte fått igenom det i det här betänkandet, men vi ger inte upp så lätt. Vi tänker fortsätta att jobba med detta. För att vara ute i riktigt god tid tänker jag avsluta nu med att gratulera mig själv och som har namnsdag . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 15 § Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde KU31 Kommittéberättelsen 2006 Kammaren biföll utskottets förslag. Skrivelsen lades till handlingarna. LU23 Kooperativ verksamhet i delägda företag biföll utskottets förslag. SfU17 Konvention mellan och Kammaren biföll utskottets förslag. KrU9 Museer och utställningar Kammaren biföll utskottets förslag. KrU22 Statsbidrag till ungdomsorganisationer Punkt 1 (Kontrollmöjligheter enligt regeringsformen) 1. utskottet 2. res. 1 (m, kd) Votering: 174 för utskottet 71 för res. 1 40 avstod 64 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 122 s, 23 v, 17 c, 11 mp, 1 - För res. 1: 45 m, 26 kd Avstod: 38 fp, 1 c, 1 mp Frånvarande: 22 s, 10 m, 10 fp, 7 kd, 5 v, 4 c, 5 mp, 1 - Punkt 2 (Systemet för bidrag till ungdomsorganisationer) 1. utskottet 2. res. 3 (fp) 3. res. 4 (c) Förberedande votering: 40 för res. 3 18 för res. 4 227 avstod 64 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 228 för utskottet 39 för res. 3 18 avstod 64 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 122 s, 45 m, 26 kd, 23 v, 11 mp, 1 - För res. 3: 37 fp, 1 c, 1 mp Avstod: 1 fp, 17 c Frånvarande: 22 s, 10 m, 10 fp, 7 kd, 5 v, 4 c, 5 mp, 1 - Punkt 3 (Stöd till generationsövergripande verksamhet) 1. utskottet 2. res.