prot · GU0941 · 2006-12-15 00:00:00 — Jag vill tillägga att det som är viktigt att vi gör i är att vi utvecklar området läkemedelsepidemiologi så att vi har vetenskapliga resurser som kan ta sig an sådana här signaler som kommer via läkare, annan hälso- och sjukvårdspersonal och via patienter så att vi utan dröjsmål kan utreda dem. Jag skulle vilja påstå att det är i det skedet som den stora fördröjningen sker, att vi inte hittar de här forskningsresurserna. 68 () replik: Jag skulle vilja tillägga att både , , och WHO faktiskt har gjort bedömningen att det här systemet tillför väldigt mycket nytt. Det har man gjort i många europeiska länder. Man håller på att med stöd från Kilen bygga upp liknande verksamheter i flera europeiska länder. Man ser att när man öppnar möjligheten för en person i samhället att vända sig till en just från myndigheterna fristående kanal för rapporter får man in betydligt intressantare information. Många människor i vårt samhälle som sitter i den här situationen att de har problem med biverkningar från läkemedel har ofta en ganska svår relation till samhället. De har ofta gjort en väldigt lång resa, och de har gjort många försök att hitta rätt. Det här innebär att man ofta har en form av rädsla för att Storebror ser. Man vågar inte lämna vilken information som helst till någon som representerar det repressiva system som man upplever att samhället ändå är. Jag tror inte att en utbyggnad av rapporteringssystem på något sätt kan motsvara det system som ett från myndigheten fristående system kan innebära. Det blir i stort sett bara en utbyggnad av systemet med rapporter från läkarkåren där man får samma informationsmängd och inte den information man kan få om patienterna får möjlighet att rapportera någon annanstans. Sedan tycker jag att det är tråkigt att det i den här debatten sägs så mycket från allianspartiernas sida om att man ska lyssna på folk, man ska ge dem alternativ, man ska ge frihet, men när det väl kommer till skott klipper man bort det. Det är tråkigt. 69 (): Var fjärde patient i svensk primärvård har behandlad eller obehandlad ångest och eller depression. Det finns ungefär 35 000 personer som har schizofreni, 70 000 med manodepressiva sjukdomar. Schizofreni räknas till tredje dyraste sjukdom alla kategorier. uppskattar att omkring hälften av samhällets kostnader för arbetsoförmåga i vuxen ålder härrör från kostnader för psykisk ohälsa. Det är inte bara en humanitär insats att satsa på åtgärder för psykiskt sjuka. Det är i allra högsta grad också en ekonomiskt klok åtgärd. Trots att vi har världens högsta skatter har vi inte världens bästa vård. Det räcker med att säga SOU 2006:100, 700 sidor som visar på ett svidande facit och ett stort behov av ett stort antal åtgärder. Antalet vårdplatser inom psykiatrin har sjunkit från 14 000 till mindre än 5 000. Det är kortade vårdtider, och det är alldeles för ofta tidiga utskrivningar med ökande risk för återinsjuknande och återintagande som resultat. Det brister i samordningen mellan vårdgivare. Det delade huvudmannaskapet mellan kommuner och landsting innebär gång på gång att ingen tar ansvar. Man vill hellre skjuta över problemen på någon annan. Det handlar inte om att hjälpa, det handlar om att slippa betala. Det här talade vi om inom alliansens partier före valet. Vi pekade på problemen, och vi sade att det var absolut nödvändigt att göra någonting åt detta. Det är inte rimligt att sköra och sjuka människor har det så illa i vårt land. , herr talman, kommer det mer pengar till psykiatrin, , 500 miljoner och 250 miljoner året därpå. Det behövs, för det handlar om att stärka den psykiatriska kompetensen, och det handlar om våra unga. Den handlingsplan som regeringen kommer att presentera för att konkretisera åtgärder för att förbättra den psykiatriska vården är efterlängtad av många och nödvändig. Skolan, som borde vara det ställe där man växer och utvecklas, är inte alltid en trygg och skyddad plats. Den är också centrum för mobbning, ensamhet och dåliga kamratrelationer. Vi vet att mobbning nästan är det största hälsoproblemet för barn och ungdomar i vårt land. Det finns olika uppgifter, men det finns sådana som säger att bortåt 100 000 barn är mobbade . är det långa köer till barn- och ungdomspsykiatrin, Bup. är inte ovanligt. Det finns barn som över huvud taget inte kommer i fråga ens för ett första besök. En ny enkät som har redovisat visar att var fjärde svensk kvinna i åldern har haft självmordstankar en eller i livet. av dem har försökt att ta sitt liv ! Suicidtanken är också mycket vanlig bland unga män enligt den här enkäten, och har försökt ta sitt liv. Att självskada sig är också ett sjukligt beteende som kräver hjälpinsatser. Flickor och pojkar som sticker och skär, rispar och bränner sig med cigaretter mår inte bra. Ingen ung flicka eller pojke ska behöva sitta på sängkanten och tälja i sina armar och ben som det enda sättet att lätta den ångest man känner. Inom alliansen menar vi att en fungerande och tillgänglig barn- och ungdomspsykiatri är absolut nödvändig. Regeringens mycket klara linje är att barn- och ungdomspsykiatrin ska stärkas och att tillgängligheten ska bli bättre. Väntetiden ska inte överstiga en månad för barn och unga som behöver hjälp. Det här beskedet värmer och gläder alla dem som är rädda om våra barn. , herr talman, är psykiskt sjuka patienter utlämnade till den vård som erbjuder. En vårdgaranti värd namnet som ger en laglig rätt att välja en annan vårdgivare till skillnad från dagens system, regeringens planer på att verka för ett fritt vårdval och öppna jämförelser i kvalitetsregister är nödvändiga inslag i all vård, också i den psykiatriska. Möjligheten till flera alternativa vårdgivare också inom psykiatrisk vård är oerhört viktig. Att en person som har en psykiatrisk diagnos inte ska ha möjlighet att själv påverka sin vård och sin vårdgivare är för oss moderater helt ofattbart. Men så har det varit. Jag vill här i kammaren framhålla att psykisk sjukdom inte innebär att man inte har förmåga att välja eller ens vilja välja. Tvärtom behövs en mångfald inom den psykiatriska vården. Vi behöver släppa loss för entreprenörskap också inom det här området. Det behövs människor med visioner och idéer, eldsjälar som brinner för något. De ska kunna vara med och utveckla en psykiatri som finns för alla, inte bara för några. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på övriga yrkanden som har framställts. 70 (): Jag kan inte vad du kan // du kan inte vad jag kan // men har en uppgift som passar för mig // och en annan som passar för dig. De orden fanns i favoritsång. Han var med i barnverksamheten. Han var rullstolsburen. Jag vet inte hur det gick för senare i livet, men jag hoppas att hans kunskaper togs till vara. Funktionshinder är nämligen inte en egenskap hos individen, utan ett hinder som är relaterat till miljön. Det är därför målet Ett tillgängligt samhälle för alla är så viktigt. Vägen till detta mål är inte spikrak, speciellt inte av försummelser. Här finns mycket att göra. Jag vill därför peka på sådant som kan vara ett stöd till ett bättre liv för dem som har någon form av funktionshinder. Assistans är ett nyckelord i detta sammanhang. Det handlar om både mänsklig och teknisk assistans. Det är viktigt att den som behöver assistans har tillgång till tekniska hjälpmedel och personliga assistenter, assistenter som inte bara finns i hemmiljön utan finns med i både arbete och fritid. Det finns också en annan form av assistans som jag vill lyfta fram. Någon har sagt att människans bästa vän är hunden. välkomnar därför den översyn som kommer att göra. Översynen ska ta fram fakta om assistanshundar. Vår bild av hundar som assistans begränsas ofta till ledarhunden som går med den synskadade. finns det hundar som även kan hjälpa den rörelsehindrade hemma i bostaden öppna dörrar, plocka upp saker från golvet, hämta klädesplagg. Ja, möjligheterna är många. Att få ha ett arbete, att känna sig behövd och uppskattad på en arbetsplats och uppleva gemenskapen där är något som vi önskar alla människor. Regeringen kommer att prioritera arbetet med att öka arbetsmöjligheterna för personer med funktionshinder och göra stora satsningar på att identifiera och undanröja de hinder som finns för deltagande i arbetslivet. Det är särskilt viktigt att unga funktionshindrade får komma in på arbetsmarknaden. Detta kan ske genom nystartsjobb, lönebidrag, bidrag till arbetsplatsanpassning och till personligt biträde samt genom att vidga lönebidragsbegreppet så att personer som vill starta företag ska kunna få lönebidrag. Vi behöver få en uppvärdering av de sociala företagen som gör mycket för just funktionshindrade. Genom ett förenklat regelverk för företagare kommer även dessa företagare att känna större framtidsoptimism och våga anställa. Vår förre arbetslivsminister blev vid mandatperiodens slut medveten om de sociala företagens betydelse. Det var en insikt som vi inom alliansen hade haft . har vi möjlighet att på olika sätt stödja de sociala företagen. Det finns också före arbetslivet, och det är för utbildning. Genom det särskilda utbildningsstödet främjas studiemöjligheterna för personer med funktionshinder. Det sker vid folkhögskolor, universitet och högskolor samt vid riksgymnasier avsedda för ungdomar med svåra funktionshinder. Jag träffar många människor som kan vittna om att just folkhögskolemiljön inte bara betytt mycket för kunskapsinhämtandet utan också för den sociala gemenskapen. Så över till något annat. Det kommer ibland larmrapporter om ett missbruk som inte syns, luktar eller hörs på samma sätt som andra missbruk. Jag tänker på det som vi kallar spelmissbruk. Att öka insatserna mot spelberoende är viktigt, och från välkomnar vi ökningen av anslaget till insatser mot spelberoende. Det höjs nu till 28 miljoner . Runt varje spelmissbrukare finns personer, släktingar och vänner, och vi tycker att det är viktigt att uppmärksamma deras situation mer än varit fallet. Vi behöver mer forskning om spelmissbruk, och vården av spelmissbrukare ska också ta hänsyn till de anhöriga som drabbas. Avslutningsvis vill jag återkomma till handikappolitiken. Vi strävar alla mot en handikappolitik värd namnet. , målet för ett samhälle med full tillgänglighet, närmar sig och det är nu viktigt att öka tempot för att nå detta mål. För att fullfölja traditionen från förra periodens socialutskottsdebatter vill jag till ämbetsbrodern och övriga åhörare i vanlig ordning ge ett citat från latinet, ett citat som beskriver en klok handikappolitik. Dagens citat lyder: , non videri att vara, icke att synas det vill säga det gäller att verkligen vara och inte blott ge sig ut för att vara något. 71 (): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. finns det stora brister inom vården och omsorgen, vilket speciellt drabbar dem med störst vårdbehov. Jag tänker på de multisjuka äldre och rehabiliteringen av äldre, på funktionshindrade, psykiskt sjuka och personer i behov av vård i livets slutskede. Jag kommer att i mitt anförande fokusera på handikappolitiken, psykiatrin och våra barn och ungdomar. När det gäller handikappolitiken kan vi konstatera att mycket är sagt men lite har gjorts. Den nationella handlingsplanen Från patient till medborgare antogs . Förväntningarna var stora. Konkreta mål uppställdes. Dessvärre återstår mycket att göra. fick sitt uppdrag 2003. Det går långsamt. Statliga myndigheter har börjat, men arbetet måste intensifieras. Med facit i hand kan vi konstatera att den tidigare socialdemokratiska regeringen visade på en underlåtenhet när det gällde att vidta nödvändiga åtgärder. Till min glädje kommer nuvarande regering att gå från ord till handling när det gäller tillgänglighetsmålen. Några av de åtgärder som regeringen kommer att vidta är att undanröja de hinder som finns inom arbetslivet för funktionshindrade. Det är inte acceptabelt att så många funktionshindrade står utanför arbetsmarknaden. Vad kommer regeringen då att göra? En åtgärd blir att avskaffa arbetsgivarnas medfinansiering i sjukförsäkringen och på det sättet öka valmöjligheterna för den enskilde. Regeringen kommer också att pröva möjligheten att vidga reglerna för lönebidrag för att göra det möjligt att starta företag. På lagstiftningsområdet håller vi nu på att se över diskrimineringslagen. Jag hoppas verkligen att frågan om tillgänglighet kommer att ingå i diskrimineringslagen och att skadestånd ska kunna utmätas om lagen inte följs. En annan satsning gäller de personliga ombuden där regeringen anslår 20 miljoner . Regeringens inriktning är att låta den enskilde göra egna val. Vi talar om fritt val av boende och fritt val av hjälpmedel. Bilstödet är en annan viktig insats som kommer att ändras . Grundbidraget för bilstödet kommer då att höjas. ges bilstöd till personer , men regeringen tittar på hur bilstödet ska kunna utvecklas. anser det önskvärt att inte ha en åldersgräns , utan även äldre funktionshindrade ska ha rätt till bilstöd och därmed kunna komma ut på arbetsmarknaden. Det känns angeläget eftersom vi säger att man också ska vara eftertraktad på arbetsmarknaden. Alla dessa insatser är nödvändiga för varje individs utveckling och frihet. Jag vill citera en man som jag mötte vid ett möte med handikapporganisationerna för sedan. Han sade: Politiken måste bredda medvetandebasen. Det är något som vi alla bör ta med oss. Ett annat eftersatt område är psykiatrin. Vi kan konstatera att den förra regeringen hade en mycket defensiv hållning på det området. Jag vill kort göra några reflexioner. Situationen inom landstingen är och har varit väldigt svår. Inom mitt län, , har psykiatrin inom dragits med överbeläggningar. Personalen inte har kunnat ta ansvar för patienternas säkerhet och har varit inkopplat. Mer förvaring än behandling, har varit ett av omdömena. Människor med dubbeldiagnoser har bollats fram och tillbaka, samverkan med kommuner har sviktat, patienter har fallit mellan stolarna. Så har tillvaron inom psykiatrin sett ut, och så ser den faktiskt fortfarande ut på många håll. Därför är det glädjande att regeringen har satt ned foten i och med den satsning man gör, med både 2007 och 2008 och 250 miljoner 2009. Regeringen vill satsa på höjd kompetens hos personalen, breddad kompetens inom primärvården, flera kuratorer och psykologer, ökad kvalitet, ökad tillgänglighet, flera vårdplatser och rätten till diagnos. Dessutom ska man jobba med kvalitetsregister inom psykiatrin, för det är ett eftersatt område. När det gäller barn- och ungdomspsykiatrin ser det inte mycket bättre ut. Våra barns och ungdomars psykiska ohälsa har ökat, vilket är mycket oroande. Utagerande beteende, självdestruktiva beteenden, framför allt hos flickor, självmord och mobbning hör till många barns och ungdomars vardag. Nedrustningen av elevhälsan har inneburit att insatser sätts in för sent och att barn- och ungdomspsykiatrin får ta ärenden som elevhälsan egentligen ska klara. Det har i sin tur inneburit att det har blivit långa köer inom barn- och ungdomspsykiatrin, framför allt för barn med neuropsykiatriska funktionshinder. Regeringen satsar på en skärpt vårdgaranti och en förstärkning av den barn- och ungdomspsykiatriska kompetensen inom primärvården. Regeringen vill också satsa på föräldrastödet under barnets hela uppväxt. Avslutningsvis vill jag säga att betänkandet Källan till en chans nu bereds i . Det är ett viktigt betänkande som kommer att vara en viktig utgångspunkt för regeringens fortsatta politik. För mig och för kan det handla om flera vuxna kring barnet, flera fältarbetare inom , en väl fungerande samverkan, att höja barnkompetensen inom och att barnperspektivet blir tydliggjort. Regeringen kommer att återkomma i den här så viktiga frågan, nämligen att inget barn får glömmas bort. I detta anförande instämde (). 72 (): Först vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet. Stödet till anhöriga behöver tydliggöras i lag, sade statsrådet tidigare. Det gladde mig oerhört mycket, för det är precis vad jag har sett fram emot att ett statsråd skulle säga. Det är ju så vi har sagt från . Jag känner att min situation är ohållbar. Om jag inte får något annat boende får samhället ta hand om mig också. Jag får inte sova, måste passa honom för han är uppe per natt. Han hittar inte till toaletten eller därifrån. Han kan äta själv men inget annat. känner han inte igen mig. Han är aggressiv av och till. Citatet är hämtat från en av anhörigenkäter. I enkäten beskriver personer som vårdar anhöriga sin livssituation. Anhörigvården utgör basen i vård- och omsorgsarbetet, och för många är just tillgången till en anhörig i själva verket en förutsättning för att man ska kunna vårdas i hemmet. Tyvärr har utvecklingen inom vården och omsorgen medfört att anhöriga har fått ta ett allt större ansvar för de äldres vård och omsorg. Vi vet att det görs insatser i det tysta år ut och år in, dygnet runt, oftast utan någon avlösning Om de inte utfördes skulle hela kollapsa. Vi kristdemokrater tror också att det är en viktig politisk uppgift att uppmärksamma och erkänna familjens och de närståendes funktion och roll i vården av äldre, sjuka eller funktionshindrade. Stödet till de anhöriga som vårdar ingår som en viktig del i familje-, hälso- och sjukvårdspolitik. Därför är det glädjande att regeringen anser att det är angeläget att följa upp och utvärdera resultatet av de satsningar som görs inom äldreomsorgen. Kunskapen om äldreomsorgen behöver öka. Situationen för anhöriga ska prioriteras. hade vi en mastodontdebatt om en interpellation här i . Det var som då gick i svaromål. Vi var många från som ställde interpellationer. Bland annat ställde jag en om anhörigstöd. Där tryckte jag på vikten av ett nationellt anhörigcentrum. Vi kristdemokrater tror att ett nationellt resurscentrum för anhörigstöd skulle kunna fungera som en kunskapsresurs för kommunernas arbete med anhörigvård. I vissa kommuner finns det gott om exempel på idéer och arbetssätt som skulle kunna användas av flera kommuner. I ett resurscentrum skulle kunskap, erfarenhet och riktlinjer kunna samlas så att alla kommuner kan dra nytta av det utvecklingsarbete som bedrivs. I budgetpropositionen kan vi läsa att det finns FoU-centrum, alltså regionala centrum. Men min förhoppning och ambition är att regeringen ska undersöka möjligheten att skapa ett nationellt . Det är viktigt att man kan följa upp vad som händer i kommunerna. kom det information om hur utvecklingsläget hade varit 2005 när det gäller kommunernas anhörigstöd. Jag hittade den på . Rapporten bygger kommunenkät till länsstyrelserna. Vi har i utskottet, åtminstone en del av oss i alliansen, fått oss till del att det ibland kan vara skillnad mellan det som framkommer i en enkät och det som verkligen händer ute. visar att det finns ett stort utbud av olika stödinsatser. Två tredjedelar av kommunerna och kommundelarna anger vidare att personalen har fått utbildning om bemötande av anhöriga. återkommer kända brister i kommunernas anhörigstöd. Exempelvis samarbetar man inte med i någon högre grad. Likaså finns det brister i kommunernas kunskap om de anhörigas situation och behov av stöd. Det är viktigt att lägga märke till att var fjärde kommun i landet avstod från att söka projektmedel . Det är svårt att dra några slutsatser av betydelsen av stimulansmedel , säger man i rapporten. I de allra flesta fall har man inte kommit i gång med de aktiviteter som man har fått pengar till. Man kan i stället kanske tala om indirekta positiva effekter. Den nuvarande politiken innebär att kommunerna uppmanas och stimuleras till att stödja anhöriga. Det står i propositionen. Men det som beskrivs i rapporten är politik, den förra regeringens politik och direktiv. Den nuvarande politiken innebär att kommunerna uppmanas och stimuleras till att stödja anhöriga. Det är de inte skyldiga att göra, och de behöver inte dokumentera det. Eftersom stödet vanligtvis inte dokumenteras kan varken staten, kommunen eller enskilda personer bilda sig någon uppfattning om huruvida de anhöriga får något stöd eller inte. Detta är ingen nyhet i sig. har pekat på detta dilemma i tidigare rapporter. Man säger att utan en lagändring krävs ett långvarigt och resurskrävande utvecklingsarbete för att få en bild av samhällets anhörigstöd, dess kvalitet och effekter. Därför är det viktigt att den nya regeringen nu anser att anhörigstödet ska prioriteras. 73 (): Dödligheten i svenska folket är 100-procentig. Alla svenskar dör. berörs 93 000 personer av detta i vårt land direkt. Det betyder 250 per dag, . Vad angår det oss? Jo, det angår oss bland annat därför att av dessa dör den så kallade långsamma döden. Det gör stor skillnad att dö knall och fall eller att ligga länge mellan lakan och vänta på sitt yttersta. Det är rätt lätt att tänka på detta som att det gäller de där. Men det är inte de, det är oss. Det är oss det gäller. En vacker dag är det vår tur. Min tur förmodligen något snarare än er, eftersom jag är den i särklass äldste i kammaren just . Var dör de? Någonstans där de har tillgång till effektiv smärtlindring, hjälp mot andnöd och mot ångest, där de har någon att hålla i hand, tala med och få tröst av, få tillräcklig med vätska och näring, också om de inte förmår att äta och dricka själva, och slippa att få liggsår? Dessa frågor har besvarats av om utvecklingen i landsting och kommuner i vården i livets slutskede. Enligt denna rapport är det vanligare att allt den döende människan erbjuds är upprepade, korta sjukhusbesök, varvade med vård i hemmet av personal, som varken har tillräckliga stödresurser eller teoretisk kompetens för sin uppgift. Det goda alternativet till ett sådant klart otillräckligt och inhumant omhändertagande är förstås specialiserad palliativ vård som finns att få i av landet kommuner. Av det följer att av kommunerna inte kan erbjuda detta. Palliativ vård är en aktiv helhetsvård av personer med sjukdomar där bot är att vänta. Målet är bästa möjliga livskvalitet både fysiskt och psykiskt för både patient och anhörig. Den erbjuder stöd för patienten att leva ett så aktivt liv som möjligt fram till döden och ge stöd åt närstående både under patientens sjukdomstid, ungefär som vi hörde beskrivas , och under närståendes egen sorgebearbetningsperiod. Den förra regeringen tog upp problemområdet i sin skrivelse 2004/05:166 som speglar dess syn på slutbetänkandet från kommittén om vård i livets slutskede. Kommitténs betänkande påtalar att det råder stora brister bland annat vad gäller medicinska insatser, information och stöd till närstående. Man föreslår att palliativ vård vidareutvecklas och införs i hela landet på lika villkor för alla människor. Läkare och sjuksköterskor borde ges särskild utbildning i palliativ vård, och all personal borde få utbildning i kulturmötesfrågor. Dessutom föreslogs resurser för att stödja forskning inom palliativ medicin och inrättande av palliativa . I en motion av riksdagsledamoten med flera begärs att regeringen återkommer med en proposition kring vården i livets slutskede. Med adress till socialminister ansluter jag mig till denna uppfattning. Tack för uppmärksamheten! Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 8 § Redovisning av fördelning av medel från Allmänna arvsfonden under Föredrogs socialutskottets betänkande 2006/07:SoU2 Redovisning av fördelning av medel från Allmänna arvsfonden under (skr. 2005/06:175). Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 9 § Skydd mot internationella hot mot människors hälsa Föredrogs socialutskottets betänkande 2006/07:SoU3 Skydd mot internationella hot mot människors hälsa (prop. 2005/06:215). 74 (): I propositionen Skydd mot internationella hot mot människors hälsa föreslås att godkänner det internationella hälsoreglemente som antogs i .