prot · GT0998 · 2006-03-30 00:00:00 — Det är därför vi har dessa branschprogram som jag förstår att vi i majoriteten är ensamma om att tycka är bra. Det var det jag menade i mitt anförande när jag sade att vi skulle fortsätta att bli bättre på det vi redan är bra på. Det kan vara ett handslag eller en armkrok mellan samhälle och näringsliv. Det har ni aldrig visat intresse för. Jag ska ta ett annat exempel på en bransch som definitivt skapar massor av nya arbetstillfällen. Det är energibranschen och energipolitiken. Det handlar om att bygga nya ledningar för att säkerställa att konsumenterna verkligen får sin el, sin ström och sin energi. Dessutom handlar det om omställningen till ett hållbart samhälle. Ingenting av detta är parti intresserat av. är egentligen mest intresserad av att bygga ut kärnkraft och sänka ersättningsnivåerna och därmed lönerna. Det tror inte vi är lösningen. Vi vill inte ha kinesernas löner. Vi vill inte ha kinesernas arbetsmiljö. Men vi tycker att det är bra att kineserna själva får det bättre och att människor ute i världen får det bättre. Därför är det inte alltid av ondo att enkla jobb har flyttat från till andra länder. Det kan tvärtom bidra till en global rättvisa, och det vet jag att vi nog är överens om. 92 () replik: Vad ska man säga? Det var ju inget svar över huvud taget. Jag hade faktiskt väntat mig mer av som ändå var med på denna omtumlande utskottsresa med så mycket ny information som vi måste förhålla oss till. Det är synd att man missar de här tillfällena och att man inte ser när ny kunskap kommer fram och tar den till sig för att stärka konkurrenskraft och rikta in sig i stället för att ideligen titta bakåt och nedåt. Jag ska däremot svara på små frågor när det gäller produktiviteten i . Rationaliseringen innebär konkret i många fall att människor förlorar jobben. Om det är det som hyllar får det stå för henne. Även de statliga företagen har ju varit hejdundrande bra i den här grenen och friställt väldigt många människor. Energipolitiken är mycket viktig. En bra energipolitik är i själva verket hjärtat i en bra och hållbar ekonomisk politik och utveckling över huvud taget. Att göra som den socialdemokratiska regeringen gör , att stänga ned väl fungerande, säkra, miljövänliga kärnkraftverk för miljarders miljarder kronor av skattebetalarnas pengar, är inte någonting som bidrar till den ekonomiska utvecklingen. Det blir inte fler jobb av det. Det blir färre jobb. De svenska företagen väljer, bland annat av den här orsaken, att inte investera i utan lägga investeringarna i andra länder. Då skapar man jobb i andra länder och inte i . Beräkningar som har gjorts visar att den totala kostnaden för nedstängningen av en reaktor i är ungefär 18 miljarder, inklusive samhällets olika kostnader. Vad det blir för båda två har jag ingen aning om, men jag skulle tro att det blir väsentlig mer. Nej, tyvärr blir det inga svar, men frågorna kvarstår. Hur ska egentligen en socialdemokratisk regering över huvud taget kunna leda in när ekonomin egentligen står på topp den är otroligt stark men jobben inte kommer? Utanförskapet kvarstår med de stora problem som det medför. Om det sedan är 1 miljon, 1,2 miljoner eller 1,5 miljoner kan vi nästan strunta i i den här debatten. Det är för många oavsett hur många de är. 93 () replik: tycker inte att det är svar på frågan att vi har tagit initiativ till och verkställt sex branschprogram. Det är möjligt att inte tycker att bioteknik, fordonsindustri, skogsindustri, trä- och massaindustri eller rymdforskning har någonting med framtiden att göra. Men då kan vi inte bli mer överens än så. Jag förstår att det inte är viktigt eftersom ni inte heller ställer upp bakom idén med branschprogrammen som ett sätt att utveckla svenskt näringsliv och som ett sätt att skapa fler och nya jobb. Tanken är, precis som när det gäller energipolitiken, att skapa ett hållbart samhälle och fler och nya produkter och jobb. Vi tror inte att lösningen på framtidens problem är att skapa en ny och större underklass. Vi tror på att alla ska vara med. Vi tror på rätten till utbildning och att få vara med. Jag kan ta ett väldigt konkret exempel, även om det inte är näringspolitik. Ni har föreslagit en nedläggning av hela Ams. Skulle det skapa fler jobb? 94 (): Detta motionsbetänkande bygger på 134 motionsyrkanden. Det finns en lång rad konkreta förslag om hur framför allt de små och medelstora företagen ska ges förutsättningar att utvecklas och växa i det svenska näringslivet. Det berör de mest skiftande branscher, som skog, trä, cement, gruvor, design, turism, läkemedel med flera. Men oavsett bransch finns många viktiga delar som handlar om kapitalförsörjning, innovationer, rådgivning och stimulans till kvinnors, invandrares, ungas och handikappades möjligheter till företagande. Men även forskningens betydelse för utvecklingen av företagen tydliggörs i detta betänkande. Frågan man kan ställa sig är när statliga medel ska användas inom det privata näringslivet. Det enkla svaret kan vara att staten ska gå in och stödja de områden där marknaden själv inte klarar att tillgodose de behov som finns för att gynna en utveckling av småföretagen och deras behov av kunskap, forskning och kapital för att vi ska behålla ett fungerande näringsliv. Men självklart är det mer komplicerat än så. Det handlar om konkurrens på lika villkor och en skyldighet att följa nationella och internationella lagar och regler på en rad områden, och det handlar om tillgång till utbildad arbetskraft. har flera viktiga motioner på området som jag tänker belysa, men vi står bakom detta betänkande. Jag börjar med kapitalförsörjningen. , som finns i alla regioner, Industrifonden, Norrlandsfonden, , och det senaste tillskottet är exempel på statliga instanser som finns för att underlätta kapitalförsörjning. består bland annat av de sju teknikbrostiftelserna och har fått medel från Industrifonden och . De kommer att satsa 2 miljarder för att stärka förutsättningarna för kommersialisering av forskningsresultat och idéer från näringslivet. Stödet till bildandet av kreditgarantiföreningar och kooperativ utveckling är andra exempel på insatser som ska gynna framför allt småföretag. Medvetenheten om att vissa regioner och branscher har svårigheter att få tillgång till såddkapital och riskkapital är stor som omvärldsförutsättningarna snabbt förändras. gav en väldigt bra beskrivning med exempel från , hur en omvärldsförändring snabbt påverkar de förhållanden vi har i . Vi behöver en stor öppenhet och kunskap för att snabbt kunna anpassa våra system när det gäller bland annat utbildning och forskning till förändrade förutsättningar. har under en rad år förespråkat att man ska skapa riskkapitalfonder av medel från vattenkraftsföretagen och se över om man inte kan skapa så kallade Kanadafonder. Finnvera, som är ett finskt statligt finansieringsbolag, är ett annat exempel som kan vara intressant även för del. Som sagt: Vi behöver en stor öppenhet och kunskap för att följa utvecklingen och vidta åtgärder för att säkra olika typer av finansiering till framför allt de små företagen, men även för att befintliga företag ska kunna växa. Inom ramen för anslaget för näringslivsutveckling främjas kooperativt och socialt företagande med 35 miljoner. Medlen är till för att användas för att alla som så önskar ska ha tillgång till kvalificerad information om kooperativt och annat liknande företagande inom den sociala ekonomin samt att de som startar kooperativa och andra liknande företag inom den sociala ekonomin ska ha tillgång till professionell rådgivning. Bidraget ska vidare främja en långsiktigt hållbar lokal utveckling och tillväxt i samhället. Huvuddelen av dessa medel utbetalas som bidrag till verksamheten vid lokala kooperativa utvecklingscentrum, LKU, som finns i landets olika delar. LKU är viktiga, och de kan behöva förstärkas . Insatser för kvinnors, invandrares och ungdomars företagande har vid ett flertal tillfällen debatterats i denna kammare. När det gäller kvinnors företagande har vi framhållit att statens insatser inom det näringspolitiska området för att synliggöra kvinnors företagande och undanröja hinder för kvinnors entreprenörskap är mycket betydelsefulla. Enligt regleringsbrevet för ska använda 19 miljoner för att främja kvinnors och invandrares företagande. Vidare framgår det av regleringsbrevet att ska avsätta 15 miljoner till basfinansiering av lokala och regionala resurscentrum samt minst 36 miljoner för bidrag till projekt som de driver. Affärsrådgivning för kvinnor erbjuds hos inom and Society och hos regionala bolag. har ökat sina insatser och samarbetet med , . har fått i uppgift att redovisa hur företagandet ser ut bland utrikes födda kvinnor och män samt skillnader i företagande mellan utrikes och inrikes födda. ska analysera orsakerna till eventuella skillnader, definiera problem som är specifika för utrikes födda företagare och lämna förslag på åtgärder. Uppdraget ska redovisas . IFS är en ideell förening, och syftet med verksamheten var och är fortfarande att hjälpa invandrare med att starta och utveckla företag i . De har rådgivning på 28 olika språk. IFS har i uppgift att främja invandrares företagande i genom att stimulera till ökat företagande, öka kompetensen hos de enskilda invandrarföretagarna, verka för att förbättra klimatet för invandrarföretagen och skapa nätverk mellan invandrarföretag och andra företag och organisationer. Insatser för ungdomar, kvinnor och invandrare är av mycket stor betydelse för en bra utveckling av svenskt småföretagande och näringsliv. Dessa insatser behöver förstärkas och intensifieras. Tiden medger inte att jag kan belysa alla delar i detta betänkande, men jag vill avslutningsvis beröra branschsamtalen, strategiprogrammen och turismen. presenterades ett strategiprogram för skogs- och träindustrin, flyg- och rymdindustrin, fordonsindustrin, metallurgiindustrin, IT- och telekomindustrin och läkemedels-, bioteknik- och medicinteknikindustrin. Branschsamtalen och strategiprogrammens huvudsakliga syfte är att med hjälp av strategier för global konkurrenskraft och hållbar utveckling, för forskning och utveckling, för affärsutveckling och för försörjning och utveckling av kompetens utveckla svenskt näringsliv för att säkra arbetstillfällen och hållbar tillväxt i hela landet. beslutade om en politik för en långsiktigt konkurrenskraftig svensk turistnäring. Vi fastställde bland annat att målet för turistpolitiken är att ska ha en hög attraktionskraft som bidrar till att är ett bra turistland. I propositionen finns förslag på åtgärder som ska utveckla turistpolitiken. Här kan nämnas uppbyggnad av ett nätverk för turismforskning gemensamma marknadsföringsinsatser stärkt samverkan inom Sverigefrämjandet och former och inriktning av samarbete med , utrikesförvaltningen och förstärkt statistikunderlag som rör turismen framför allt med hänsyn till kön men också regional statistik ökad tillgänglighet till turistattraktioner för handikappade eller människor och företagare som är funktionshindrade. En utredning pågår med uppgift att föreslå alternativa modeller för ytterligare gemensamma marknadsföringsinsatser för turistnäringen och offentliga aktörer. Utredningen ska kartlägga olika internationella modeller för samfinansiering av marknadsföring, analysera möjligheterna till ökade gemensamma marknadsföringsinsatser för svensk turism samt föreslå alternativa modeller för att öka de gemensamma marknadsföringsresurserna. Uppdraget ska redovisas . Det här ser jag som ett smart sätt att utveckla svensk turistpolitik, att vi har kunskap om var vi lägger resurserna för att få bäst nytta av de resurser som näringslivet och staten gemensamt lägger på turistpolitiken. Insatserna för företag inom turistbranschen behöver förstärkas vad gäller utbildning och forskning, men för att få ett heltäckande begrepp om vilka åtgärder och insatser som är nödvändiga för att stärka denna viktiga näring för framtiden är samarbete mellan det offentliga och näringslivet av avgörande betydelse. Jag har i en tidigare debatt i kammaren hävdat att vi behöver ett strategiprogram och branschsamtal även inom turistbranschen. har ett särskilt yttrande angående Kanadafonder i detta betänkande men inga reservationer. Vi står bakom utskottets betänkande. 95 (): Jag tänkte hålla mig till en entreprenöriell utgångspunkt i den här debatten. Det gör jag eftersom jag kommer från kanske småföretagsrikaste område, nämligen Gnosjöregionen. Jag tänkte ta entreprenörens utgångspunkt. Jag tänkte beskriva samhällsattityden till att starta företag, att driva företag och att också avsluta. Jag har träffat många entreprenörer i mina dagar och gör så väldigt ofta. De drivs av en idé och en längtan, en entusiasm, att åstadkomma någonting. Jag kan säga att om man letar efter folk som tycker att det är roligt att bokföra eller som tycker att det är skoj att fylla i blanketter ja, då hittar man inga entreprenörer. Detta är någonting som man får som ett ok över sina axlar. Jag kan säga något om samhällsattityden. Jag brukar ibland göra en jämförelse: Om du vinner 1 miljon i , ja, då får du applåder. Då lyfts du fram. Men om du tjänar 1 miljon, ja, då ses du genast som något suspekt, en krämare eller något annat negativt. Den här attityden är för mig fullständigt främmande. Det borde faktiskt vara tvärtom. När jag talar om vinster talar jag inte om de fullständigt absurda bonusar som regnar över vissa människor i det här landet. Det är fel, och det sänder väldigt negativa signaler gentemot de småföretagare som finns inte minst i våra trakter. Det är också en intressant attitydfråga att vi i det här landet behöver ansöka om att få betala skatt. Om man vill ha en F-skattsedel måste man ansöka om detta, och det ses som väldigt märkligt att det ska behöva vara på det viset. En annan sak som också är generell för näringslivet är att man via en ur statsfinansiell synpunkt ganska blygsam intäkt från förmögenhetsskatten enligt fler och fler samstämmiga uppgifter har drivit ut bortemot 500 miljarder till utlandet detta utan att regeringen har vidtagit några märkbara åtgärder. Jo, det har man gjort förlåt, herr talman för de allra rikaste i det här landet, vilket är anmärkningsvärt. Det handlar också om den politisering av myndigheterna som fortgår där man från regeringens sida uppdrar åt myndigheterna att vara politikens förlängda arm. I den genren tar alla priser. Men det är ändå intressant att Socialdemokraterna har börjat förstå att det är bortemot en och en halv miljon människor som står utanför den reguljära arbetsmarknaden. Att starta företag är inte så våldsamt märkvärdigt. När man däremot börjar komma lite närmare de frågorna upptäcker man en rad olikheter. Ett exempel är att om man har aktiebolag eller enskild firma skiljer det i möjligheterna att få så kallad sjukpenninggrundande inkomst. Där är aktiebolagsformen misskrediterad. Ett annat exempel är när man ska få ut föräldrapenning. Den beror på om du har anställda eller om du har ett eget företag, eftersom föräldrapenningen beräknas på olika sätt. Det måste självklart vara så att skillnaderna inte får vara så stora som de är men det har inte hänt någonting att tala om. När det gäller att driva och utveckla företag har vi en omvärld där EU sågs som ett hot . har man väl i någon mån landat på en nivå där man kan hantera den delen. Däremot framstår nu mer och mer som ett större hot, och det gäller även andra länder i bortre . Från mina kontakter med företagare ska jag läsa upp två meningar från en företagare. Jag fick ett mejl i går där han skrev: Att kunna variera sin kapacitet till så låg kostnad som möjligt i företagen är mycket väsentligt, detta eftersom den globala marknaden har blivit mer projektorienterad. Utvecklingssatsningar är det som våra företag ska överleva på och inte bara anpassa sig till kinesisk kostnadssituation. Det behövs mer egna produkter i små och medelstora företag så att man kan styra marknadsprocessen och därmed sitt företags utveckling. Jag tror inte att regeringen har en susning om vilka förutsättningar man står inför när man driver ett företag. Det är därför som bland annat alliansen har föreslagit en för att kunna fånga upp det här som uppenbarligen regeringen inte har förstått. Jag har tidigare nämnt DN-debatten i går. Jag hörde på här att detta inte skulle beröra LAS, men det gör det visst. Från citeras: Det som i första hand avskräcker soloföretagare från att anställa är arbetsgivarens kostnader på grund av sjukfrånvaro, möjligheterna att säga upp anställda och svårigheterna att överblicka vad som gäller för en arbetsgivare. Det är alltså klockrent: LAS lyfts fram i detta. När man då i samma veva talar om att man ska ha en lagstadgad rätt till heltid, att man har medfinansiering, 3:12-regler, skattemål som gör att människor kan gå i konkurs även om de har rätt i sista instans eller att man låter skattemyndigheterna avgöra hur mycket investeringskapital som ska finnas i företagen, ja, då har vi hamnat vid vägs ände. Avslutningsvis vill jag säga detta: Att i det läge då man säljer sitt företag kunna få uppskov med reavinsten för att kunna starta ett nytt företag, som alliansen föreslår, är en fullständig självklarhet. Man skulle till och med kunna använda de pengarna till att starta andra företag. har ett antal punkter som drastiskt skulle förändra situationen för svenskt näringsliv som så hett eftertraktas. Regeringen har i den sista svängen haft på sig utan att åstadkomma någonting som entreprenörerna uppfattar som en förbättring. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) 8 § Militära skjut- och övningsfält Föredrogs försvarsutskottets betänkande 2005/06:FöU6 Militära skjut- och övningsfält. Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 12 §.) 9 § och skydd mot olyckor Föredrogs försvarsutskottets betänkande 2005/06:FöU7 och skydd mot olyckor. 96 (): När det gäller skjutfälten var vi alldeles överens, så där behöver vi inte diskutera, men här är vi inte riktigt överens. Medvetande, förslag och åtgärder om samhällets kriser samt hur man förebygger, hanterar och återställer efter en kris blir alltmer utvecklat. Propositionen Samverkan vid kris för ett säkrare samhälle som lämnats till är ett utmärkt exempel på detta. Den motion som vi har lämnat, Plan för omhändertagande av funktionshindrade vid katastrofer, som utskottet har behandlat, ska ses i ljuset av den allt större medvetenheten. Biståndsorganisationer och FN-organ saknar en strategi för hur de ska kunna bistå personer med funktionshinder vid katastrofer internationellt. Manualer saknas, och det är brist på utbildning på området. Av den här anledningen tog ett initiativ och genomförde en tredagarsutbildning i samarbete med bland annat . Det här tyckte vi var ett alldeles utmärkt initiativ. Vi tänkte vidare och ansåg att den här frågan måste lyftas upp även när det gäller den svenska verkligheten. I regeringens skrivelse Uppföljning av den nationella handlingsplanen för handikappolitiken skriver regeringen under rubriken av regler för den bebyggda miljön: I och med att tillgängligheten ökar har också frångängligheten dvs. utrymning i nödsituationer kommit alltmer i fokus men är ej reglerad i nuvarande lagstiftning. I vår motion föreslår vi att skulle få ett uppdrag att utforma en nationell plan för omhändertagande av funktionshindrade i samband med katastrofsituationer. Vi anser att det finns samma behov av översyn, utbildning och insatser när det gäller funktionshindrade här hemma som när det handlar om information, transporter och uppsamlingsplatser. Tyvärr tillstyrkte inte utskottet detta förslag, vilket är mycket beklagligt. Man hänvisar till att det är kommunerna som har ansvar enligt socialtjänstlagen och att varje kommun ska planera för att kunna hantera räddningsinsatser som kan förväntas uppstå i kommunen. Utskottet skriver att det ska framgå i kommunens handlingsprogram för räddningsinsatser vilken beredskap man ska ha och hur man ska hantera olika typer av situationer som kräver särskilda typer av insatser och resurser. Kommunerna har olika förutsättningar och riskbilder, skriver man, vilket gör att utskottet anser att planeringen bör ske lokalt. Självklart allt arbete sker lokalt. En kris som fordrar olika åtgärder sker alltid lokalt. Men det är inte detta vi sätter fokus på i motionen. En nationell handlingsplan skulle ge kommunerna råd och stöd och vara en hjälp för det arbete som måste ske lokalt. När nu kommunerna genom lagstöd ska få än större ansvar för att ta fram risk- och sårbarhetsanalyser skulle det vara bra med en nationell handlingsplan till stöd för arbetet när det gäller funktionshindrade. Jag är övertygad om att detta behov kommer att uppenbaras lite längre fram. Det är synd att inte kunde ligga i framkanten i den här frågan. Därför, fru talman, yrkar jag bifall till reservation. 97 (): Jag inleder med att yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen. är vi inte så väldigt oense i det här. Det är en väldigt viktig fråga som tar upp. Men som själv säger: Det är ju kommunerna som ska göra en handlingsplan för hur de ska handha och ha beredskap för vissa kriser. Det är inte så väldigt vi införde detta, och det har fungerat väldigt bra. Jag försökte ta reda på hur många kommuner som hade denna handlingsplan. Jag fick inte fram någon exakt summa, så någon sådan vågar jag inte nämna. Jag kan dock säga att det var , och det är ju väldigt bra. Det är heller inte så att räddningstjänstpersonalen är outbildad när det gäller att ta hand om handikappade. Här sker en utbildning kontinuerligt. Hur hanterar man rullstolar? Hur hanterar man bårar och sängar? Vad händer om det inträffar en katastrof, en brand eller någonting annat, i exempelvis ett särskilt boende? Det där kan man faktiskt och lyckas väldigt bra med. De flesta kommuner har dessutom någonting som kallas Posomgrupper det känner säkert till där socialtjänst, räddningstjänst, polis, länsstyrelse och präster ingår. De tränar regelbundet vad som händer vid en katastrof. Det är deras uppgift att ta hand om var uppsamlingsplatser finns, hur informationen till de drabbade sköts och så vidare. I har vi testat detta. Vi hade en sprängning mitt inne i stan för en del år sedan, och då trädde Posomgruppen in direkt och tog hand om de drabbade. Dessa var chockade, naturligtvis alla fönster och allting var ju sönder. Man evakuerade dem till uppsamlingsplatser, och så kom präster, sjukvårdare sjukvården ingår också i detta och socialtjänst och tog hand om de chockskadade människorna. Det fungerade ypperligt. När det då sägs att vi ska ha en nationell handlingsplan kan man därför tycka att det blir lite kaka på kaka. De som är absolut bäst på att ta hand om sådant här är ju kommunerna. De känner sin kommun och känner ofta till invånarna. Hur många handikappade människor finns här? Hur många särskilda boenden har vi? Hur många äldre har vi som behöver denna hjälp, och så vidare? Därför anser vi fortfarande, som sagt, att detta helt och hållet ska ligga på kommunerna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) 10 § Totalförsvarsplikt och samhällstjänst Föredrogs försvarsutskottets betänkande 2005/06:FöU8 Totalförsvarsplikt och samhällstjänst. 98 (): försvarspolitik , men också i går, kan i väldigt hög grad sägas bygga på ett värnpliktssystem. Det har varit en av grundbultarna under en mycket . Låt oss också konstatera att när det säkerhetspolitiska läget förändras är det viktigt att den nationella försvarsorganisationen ses över och anpassas. I den delen kan vi konstatera, vi som är här i kammaren , att vi har kommit en bra bit på vägen i det vi kallar anpassning. Vi har gått från ett invasionsförsvar till ett insatsförsvar och gjort mycket stora strukturella förändringar i vår grundorganisation. Det är viktigt att komma ihåg att dagens säkerhets- och försvarspolitik bygger på de hotbilder vi ser som aktuella .