prot · GU0943 · 2006-12-19 00:00:00 — Detta är en åtgärd som jag tror kommer att leda till en bättre delning. Jag yrkar härmed bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på reservationerna. 170 () replik: Jag har några korta frågor. Även här ska jag börja med att säga att jag delar uppfattning att jämställdhetsarbetet går för sakta. Där behöver fortsatt mycket göras. Även om vi har gjort en del, finns det fortfarande mycket kvar att göra. Jag återkommer till den fråga som jag nog kommer att ställa till alla partier. Jämställdhetsarbetet behöver förbättras. Då blir den självklara frågan igen alltså: På vilket sätt ökar ett frivilligt kommunalt vårdnadsbidrag jämställdheten i ? Jag skulle gärna vilja ha konkreta svar på den frågan. 171 () replik: Det finns många olika förslag när det gäller föräldraförsäkringen. Det är inte säkert att alla förslag har som grund att man ska öka jämställdheten. Det finns kanske också förslag som har som grund att man ska få valfrihet inom familjerna. Jag tror inte att det kommer att bli mindre jämställt av detta, men jag inte heller säker på att det kommer att bli mer jämställt. 172 () replik: Det var delvis ett klargörande. Det kan innebära ökad jämställdhet, men det kan också innebära minskad jämställdhet. Vi får se hur jag tolkar detta sedan. Hur som helst så talas det om valfrihet. Ja, men valfrihet för vem? Det är inte så att alla grupper i samhället kommer att ha möjlighet att ta del av det här vårdnadsbidraget. Jag tog mig själv som exempel förut. Då var jag ensamstående mamma och jobbade som vårdbiträde i . Det hade inte funnits en möjlighet för mig att stanna hemma med vårdnadsbidrag. Och det är likadant för min dotter som är i den situationen och är hemma och föräldraledig. På vilket sätt blir det större valfrihet för större grupper och inte bara för ett litet fåtal som egentligen har det relativt välbeställt? Jag vill se en familjepolitik som träffar rätt för så många människor som möjligt i samhället och inte bara för några få. Jag tycker att regeringens politik går i direkt motsatt riktning mot det. 173 () replik: Det gäller de olika försäkringar som vi har, och vi har valfrihet . Det finns olika saker som man kan välja. Vissa saker passar vissa familjer bättre, och andra saker passar andra familjer. Det kanske inte är så att alla förslag passar alla familjer. 174 () replik: Jag tycker också att det är glädjande att och tycker att det går för sakta med jämställdhetsarbetet. Men när det gäller beskrivningen av det utökade antalet dagar för papporna, om än en väldigt liten ökning, tror jag knappast att det beror på den höjning av taket som infördes . Den har nog inte hunnit slå igenom. Det är nog snarare så att det är den särskilda pappamånaden som är knuten till pappan själv att disponera, som inte kan överlåtas, som faktiskt har slagit igenom i statistiken. Min fråga är: Är och beredda att driva på för att få flera pappamånader? Sedan vill jag också ställa samma fråga till som jag ställde till men som jag inte fick något svar på. Hur kan de förslag som ni lägger fram gå i samklang med folkhälsomålet om trygga och goda uppväxtvillkor? Hur anser ni att de främjar det? 175 () replik: I den här diskussionen pratar vi så mycket om att pappa har , och sedan har mamma resten. Men så är det inte. Vi har faktiskt hälften var . Sedan väljer vissa familjer att lägga över de här dagarna på den andra föräldern. Jag tror inte att vi kommer längre genom att tvinga någon av föräldrarna att vara hemma. Jag tror att det kan bli så, som jag sade tidigare, att pappan inte tar ut sina dagar. Förlåt att jag säger pappan, men jag tror att det är detta det handlar om i det här fallet. Jag tror snarare att det är barnen som far illa av det i förlängningen. Vi måste ha en attitydförändring i samhället över huvud taget för att nå fram till detta. 176 () replik: Jag håller med om att det krävs en attitydförändring. Men för att få i gång ett arbete för att förändra de här attityderna behövs det också en förändrad förväntning på arbetsplatserna. Förväntningen är att det är kvinnorna som tar ut . Inom vården, där jag själv har jobbat , har man satt i system att spara för att vara säker på att kunna vara ledig till exempel. Det är inget bra system att det är så. säger att hon inte tror på tvång. Men uppenbarligen har vi prövat det här systemet där man har kunnat välja i väldigt , och det har lett till att väldigt få pappor tar ut dagarna. Då måste vi kanske gå en annan väg för att främja allas barn, allas lika villkor till goda och trygga uppväxtmiljöer. Hur vill göra det? 177 () replik: Vi pratar om vilka morötter vi har här i livet och vilka piskor vi har. Vi är lite inne på behaviorismen. Ska vi straffa eller ska vi se till att man i stället vill göra det? Ska det finnas något som gör att jag gör detta för att det känns bra och inte för att jag är tvingad? När vi framöver går igenom detta och gör förändringar tror jag att jämställdhetsbonusen kommer att vara mycket bättre än att vi tvingar papporna till detta. 178 (): Det har varit en spännande debatt som vi har fått ta del av. Vi fick en liten paus och kunde hämta nya krafter, och så får vi komma tillbaka och fortsätta debatten. Det är härligt. Jag tycker att den här debatten har varit bra. Den har på ett tydligt sätt fram till nu verkligen klargjort skillnaden mellan olika politiska infallsvinklar. Det är bra. Vi har å ena sidan alliansen som har ungefär samma infallsvinkel fast vi pratar om det på lite olika sätt. Å andra sidan har vi tre olika alternativ som till dels också debatterar mot varandra. Det är bra att vi vet vad det är som gäller. Å ena sidan har vi ett alternativ som gång på gång lyfter fram valfriheten och respekten för de enskilda människornas olika val. Å andra sidan har vi alternativ som gång på gång pratar om hela handen. Så här ska alla göra. Det är bra och tydligt att de här olikheterna kommer fram. Den nya regeringens utgångspunkt är att familjen är den grundläggande gemenskapen i samhället. Vi har till och med fått statistik på att det faktiskt är så, oavsett vad man tycker om det. En modern familjepolitik måste självklart utgå från familjens betydelse för att därmed skapa trygghet och sammanhang i livet. En central utgångspunkt i politiken är att familjer är olika, och familjers olika önskemål och behov ska värderas olika alltså ett knippe av möjligheter. Den nya regeringens politik har en helt ny inriktning. I regeringsförklaringen blev det mycket tydligt, både i formulering och i texter. Jag har tidigare roat mig med att räkna hur ordet familj har förekommit i de åtta regeringsförklaringar som jag har hört läsas upp av i . De flesta åren har jag räknat till noll gånger. , i och med den nya regeringen, har familjen fått ordentlig plats i regeringsförklaringen. Detta har indikerat något viktigt. Alla familjer måste få vardagspusslet att fungera utifrån sina egna förutsättningar, som kan variera. Mina kolleger i alliansen har tidigare pratat om möjligheten att kombinera yrkesliv och förbättrade möjligheter för båda föräldrarna att ta hand om barnen. Det är bra och viktigt. Jämställdheten mellan män och kvinnor har också tidigare diskuterats, och den har naturligtvis en central betydelse. Regeringen vill minska den nationella styrningen till förmån och med stor respekt för familjernas egna fria val. Att myndiga människor, kvinnor likaväl som män, kan fatta kloka beslut utan statliga ideologiska pekpinnar är en tydlig utgångspunkt i den nya regeringens familjepolitik. Politik kan lätt bli en jakt efter misslyckanden i stället för att få oss att övervinna det onda. I den politiska retorikens hetsiga debatter känns det ibland som om vi tappar bort den verklighet som skapas genom konsekvenserna av våra beslut i . Politik måste naturligtvis i första hand utgå från önskemålen hos våra medborgare. Det är medborgarna som i första hand är våra uppdragsgivare. Vi vet att om ett barn inte blir sett, inte får någon att identifiera sig med och inte får känna sig observerad, älskad eller omtyckt, kan man prata om att barnet på sätt och vis vissnar. Ja, jag tycker faktiskt att man kan uttrycka sig på det sättet. Det vissnar i stället för att blomma. Det finns basala behov som barnet behöver få uppfyllda av medkännande vuxna. Det finns något som jag skulle vilja kalla den humana infrastrukturen, den struktur som håller ihop samhällen och som skapar förutsättningar för att främja ett mjukare och tryggare samhällsklimat, en struktur som också de allra flesta vuxna människor väljer som samlevnadsform. Trots att man faktiskt ibland misslyckas återgår man till den samlevnadsformen, som vi har hört är så destruktiv, som man skulle kunna tolka det . Det är därför vi kristdemokrater faktiskt talar om familjen, om föräldraansvar, om förutsättningar för att vårt samhälle ska fungera och om att få familjer och samhället att vara inte ett hinder och en börda utan ett stöd och en hjälp för varandra och en tillgång i samhället. Jag har hört företagare tala om sin verksamhet och arbetstagare om sina uppgifter. Jag har i min egen by i , , och i mitt län, , hört bönder berätta om sina grödor, djurbesättningar med mera. Fastighetsägare har pratat om sina byggnader och trädgårdar och bilägare om sina bilar. Och vi har beundrat hur duktiga de är, vilken omsorg de känner och vilken kunskap de har om sin verksamhet, men vi vet att egentligen, när det gäller, är ingenting viktigare än familjen. Och ingenting, vad vi än äger värdepapper, fastigheter eller vad det än är finns närmare hjärtat än familjen och barnen. Det är därför så helt obegripligt att talet om familjen ska skapa en så indignerad upprördhet hos många politiker. Så här i kan det faktiskt vara på sin plats att påminna varandra om att den absolut mest effektiva och ekonomisk utsatthet är familjen. Det bästa vi kan ge våra barn är mer tid. Något av det viktigaste som vi kristdemokrater kan bidra med till vår nya alliansregering är att skapa förutsättningar för föräldrarna att få mer tid till sina barn. Låt oss vara aktsamma om samhällets grundstruktur. Det är en realitet att ensamstående, och då speciellt ensamstående kvinnor, är en ekonomiskt utsatt grupp. Det är vi helt överens om. Det är naturligtvis viktigt att denna ekonomiskt mycket utsatta grupp prioriteras på ett särskilt sätt. Stöd till barnfamiljer med svag ekonomi, särskilt ensamstående, kommer fortsättningsvis att vara tydligt och starkt i den nya regeringens politik. Svensk föräldraförsäkring, som vi på många sätt är stolta över, är en av världens bästa och mest generösa föräldraförsäkringar. Föräldraförsäkringen syftar till att ge föräldrar och barn ett ekonomiskt skydd i händelse av tillfällig sjukdom eller ge föräldrarna lite mer tid i samband med . Förutom inom den ekonomiska familjepolitiken planerar vi också, som vi tidigare hört, en rad åtgärder inom regeringen av betydelse för barnfamiljerna. Mångfalden inom barnomsorgen, förskoleverksamheten och skolbarnomsorgen bör öka genom större variation av utövare. Personalens kompetens uppvärderas. Det pedagogiska uppdraget i förskolan ska stärkas i takt med barnens utveckling för att kunna ta vara på all kapacitet hos varje individ. Vi är glada över att regeringen kommer att utreda de närmare förutsättningarna för att genomföra den här reformen. Politik är ett instrument för att förändra och förbättra. Drivkraften ligger naturligtvis i vår vilja att göra livet så bra som möjligt för alla här i . Det är så lätt att man drunknar i floden av negativa nyheter. Vi behöver faktiskt då och då påminna varandra om att vi var och en kan göra skillnad. Valet är vårt eget och vägen vår egen. Jag vill avslutningsvis, fru talman, låna ord från en klok och vis 15-årig flicka som gömde sig undan sina mördare i under . Hur underbart är det inte, skrev i sin dagbok, att ingen behöver vänta innan vi börjar förändra världen! 179 () replik: Jag tror på många sätt att det hade varit i längden mer gynnsamt för det som kallas alliansen om man också stod för lite olika åsikter inte bara beskrev saker på lite olika sätt. Man använder som ett argument mot dem som här har drivit valrörelse och gått till val på sin egen politik att man sedan också försöker förverkliga den och debatterar med varandra, som uttrycket visst var. Jag ser det som ett tecken på styrka att kunna göra det. Men jag tror att man också ska vara medveten om att de som anklagas för att debattera med varandra har lyckats komma fram med många av de förbättringar av svensk politik som och många andra i alliansen i alla fall påstår sig välkomna. Jag tror att är helt ärlig när hon säger att hon tycker att det är viktigt att man ska satsa på barn till ensamstående föräldrar och att det finns fattiga barn som hon och andra i alliansen vill göra någonting för. Det som gör det lite obegripligt är väl att man inte gör något. Det kan hända att det återkommer. Det är det svar man ofta får. Det kommer sedan. Det kommer en reform. Men det ligger på bord att dag fatta beslut om att ta fram just en sådan handlingsplan för barn till ensamstående föräldrar. Man kan diskutera hur den ekonomiska politiken ska bidra till detta, hur vi ska samordna regelsystemen så att träffsäkerheten är god gentemot de barn som lever med ensamstående och med fattiga föräldrar. Vad är det för fel på det förslaget, annat än att det kommer från ? Men det kanske man kan ha överseende med i all välmening nu inför julen, som det så väl beskrevs här. Sedan tror jag inte att någon föreslagit att familjen ska beskrivas som destruktiv, inte i allmänhet. Det finns destruktiva familjer. De är ganska många. Det finns fantastiska familjer. De är också många. Min avslutande fråga till är: Kan du definiera vad en familj är? 180 () replik: Det var många frågor. Jag ska se om jag kan hinna med dem alla. Vi börjar med fråga ett om styrka att debattera och tydliggöra skillnaderna. Ja, det är väl bra att klargöra för våra väljare vilka de olika alternativen är. Problemet kommer när man går till val. var det ett tydligt alternativ som vann och ett otydligt alternativ som förlorade. Möjligen skulle det kunna vara något för den nuvarande oppositionen att ta med sig vid utvärderingen. Det är nog svårt för väljarna att veta vad som kommer ut av den politik man eventuellt röstar på. Är det i vissa avseenden ganska kategoriska politik? Eller är det möjligen Socialdemokraternas, som en del upplever, lite mjukare politik? Eller är det de grönas, de som varken är socialister eller vänsterpartister utan någonting mittemellan? Det är svårt att veta vad som kommer ut, vilket kan vara ett dilemma för väljarna. För oss är det inga problem. Vi kan gärna debattera detta. Fortsätt gärna med det! Sedan talar om de enorma förbättringarna inom familjepolitiken. Jag har lite svårt att se dem så tydligt. Det jag kan se är att det blivit större skillnader mellan fattiga och rika. Antalet fattiga barn har blivit betydligt fler när Socialdemokraterna styrt, tillsammans med och . Klasskillnaderna har ökat. Det kallar jag inte precis förbättringar för alla barn. Jag skulle vilja säga att det blivit försämringar. 181 () replik: Det är ett känt debattknep att påstå att man är ställd inför många frågor och sedan inte svara på någon av dem. Det var ungefär vad som just skedde. ska få en chans till. Jag ställde nämligen två frågor. Den första frågan löd: Om ni vill förbättra situationen för barn till ensamstående föräldrar och till fattiga föräldrar varför är ni inte beredda att göra något nu? Det ligger ett förslag om en handlingsplan på bord, men den avvisar ni med en för övrigt mycket kategorisk argumentation. Det var den ena frågan. Den andra frågan löd: Vad är en familj? Svaret berördes inte ens i den förra repliken. Skälet till att jag ställer frågan är förstås det vurmande som man ibland hör från familjefundamentalister. Jag undrar om detta även finns hos eller om hon är lite mer nyanserad än en del andra personer i hennes parti och hennes allians vad gäller just dessa frågor. Det lät som att folk visste vilken politik de skulle få när alliansen vann valet eftersom alliansen gått till val på en gemensam politik. Det är möjligt att en och annan i alliansen visste vad som skulle hända. Det är till och med möjligt att en och annan väljare säkert de som gynnas av den visste vad som skulle komma att ske. Vi har fått den sämsta av alla världar. Vi har fått en integrationspolitik som leds av dem som går längst i fel riktning vad gäller den politiken, och vi har fått en familjepolitik som allt tydligare tycks styras av de mest hängivna familjefundamentalisterna inom . Att man visste vad man fick låter jag vara osagt så . 182 () replik: Man kan kalla det debattknep eller vad man vill. Jag tycker att man också kan lyssna på det som sägs. har en annan typ av debattknep, nämligen: Svara precis som jag vill att du ska svara, annars godkänner jag inte svaret. Det är också en typ av debattknep. Riktigt så enkelt ska vi nog inte göra det för oss. Sedan hade vi fobier. Nej, vi var extrema. Så var det. Vi var familjefundamentalister. Vad det innebär vet jag inte riktigt. Möjligen skulle jag kunna påstå att , tillsammans med många av sina kolleger, lider av familjefobiska drag, där familjen är något som man har svårt att acceptera som något gott, grundläggande, stabilt och bra i samhället. Vi har lite olika utgångspunkter. Det får vi kanske acceptera. Längre än så tror jag inte att vi kommer. 183 () replik: säger att de värnar föräldraförsäkringen och tycker att den är viktig. Varför, , sänker ni då taket i den tillfälliga föräldrapenningen och försämrar möjligheterna för människor med till exempel svårt sjuka barn att kunna vara hemma? De kommer att förlora jättemycket pengar. Det handlar om med det förslag som finns. Jag tycker inte att det är att värna föräldraförsäkringen och de människor som så väl behöver den takhöjning som vi föreslagit. Vi har också den kära frågan om vårdnadsbidraget. Det innebär att man betalar ett bidrag för att föräldrar inte ska arbeta. Bidraget är så lågt att det förutsätter att ytterligare någon är med och försörjer familjen. Varför ska vi öka antalet bidragsberoende? På vilket sätt stärker detta kvinnors deltagande på arbetsmarknaden? 184 () replik: Jag fick två frågor. Vad gäller föräldraförsäkringen är väl ett kort och ärligt svar att vi faktiskt anser att vi bör beräkna den på den historiska inkomsten, och inte på den framtida, presumtiva, antagna inkomsten. Det gör att vi ändrar beräkningsgrunden något. Det blir inte stor skillnad, men det blir en viss skillnad. Visst anser jag att vårdnadsbidraget är en jämställdhetsreform i allra högsta grad. Det anser jag verkligen. Med tanke på de 40 000 namn som samlades in från människor i undrar jag om verkligen tror att det bara var män som skrev på listorna, män som ville ha hem sina kvinnor till spisen. Eller kan det möjligen vara så att några av namnunderskrifterna var skrivna av både män och kvinnor, av småbarnsföräldrar som ansåg att de var orättvist behandlade av det nuvarande systemet, som ansåg att det inte var jämlikt när en viss typ av barnomsorg subventionerades men inte en annan? Dessutom ska vi komma ihåg att vårdnadsbidraget inte är obligatoriskt. Det är en frivillig reform. Ingen måste ta ut vårdnadsbidraget, men man får göra det. Då får man lite mer än man får . Många, både män och kvinnor, är hemma med sina små barn gratis. Är det jämlikt? 185 () replik: Jag vet inte hur listorna såg ut eller hur frågan var formulerad. Jag tror faktiskt inte att många av dem som skrev på listorna var medvetna om vilka summor det egentligen handlade om. De summor som föreslås utesluter en stor del av dem som borde kunna ta del av vårdnadsbidraget. Därför förstår jag inte hur det skulle öka jämställdheten. Det skulle ju bara gälla en liten grupp i samhället, och det tycker jag inte är rätt. Jag kan inte se hur det på något sätt skulle öka jämställdheten. En ensamstående mamma har inte en chans att vara hemma med vårdnadsbidrag utan måste i så fall bli försörjd av någon annan. Det är min fasta övertygelse att de flesta människor faktiskt vill försörja sig själva. Jag fick i alla fall inte svar på det jag frågade om så jag upprepar: Varför ska vi öka antalet bidragsberoende, och stärker vårdnadsbidraget kvinnors deltagande på arbetsmarknaden? 186 () replik: Frågan om vårdnadsbidraget stärker kvinnors deltagande på arbetsmarknaden är helt enkelt, tycker jag, felaktigt ställd. Ja, det kan det väl göra. Det är mycket möjligt att mannen ofta är det väl i sammanhanget fråga om en man och en kvinna eller i alla fall den andra föräldern då stannar hemma. I så fall stärker det kvinnors deltagande i arbetslivet. Om du precis som jag har mött småbarnsföräldrar tyvärr speciellt kvinnor vet du vilken frustration de ofta känner under småbarnsåren. De känner att de är otillräckliga. Det är den vardag som väldigt många svenska tyvärr, säger jag kvinnor upplever. Det borde vara både kvinnor och män som känner så under småbarnsåren. Vårdnadsbidraget är en möjlighet att ge föräldrarna, om de vill ha det erbjudandet, mer tid för sina barn. Men observera att det är frivilligt. Vill man inte kan båda föräldrarna jobba . Det här är alltså inte tvingande på något sätt. Valet ligger hos föräldrarna, inte hos oss politiker som med pekpinnar ska stå där och bestämma. Varje familj får själv avgöra detta. Jag tycker att vårdnadsbidraget är en fantastisk möjlighet. Jag vet att förra gången vårdnadsbidraget fanns var det av småbarnsföräldrarna som tackade ja till det och som utnyttjade det. De visste vilken summa det då rörde sig om men valde att utnyttja vårdnadsbidraget det är väl märkligt trots att det också då var lågt. Det ska vi också ge dem. 187 Socialminister (): Vi debatter utgiftsområde 12 om ekonomisk trygghet för familjer och barn. Detta är ett ämne som ligger mig väldigt varmt om hjärtat av den enkla anledningen att det är väldigt viktigt. Det är viktigt eftersom dagens barn är morgondagens vuxna. Det är de som kommer att avgöra hur vår framtid kommer att se ut. En trygg barndom lägger en bra grund för ett väl fungerande vuxenliv. Vi har nog alla kunnat se exempel på vilka konsekvenser en besvärlig barndom kan få senare i livet. Missbruksproblem, kriminalitet och psykisk ohälsa bottnar ofta i en komplicerad uppväxtmiljö. Men barn- och familjepolitiken är inte viktig bara i ett framtidsperspektiv. Den är viktig för alla barn och föräldrar här och . Barndomen är inte bara en fas som man ska igenom för att slutligen bli vuxen. Barndomen har ett egenvärde som en viktig del i en människas liv. Många barn i växer upp under mycket goda villkor. De flesta har det bra både materiellt och socialt. Men det finns orosmoln som vi måste ta på största allvar. Alltfler barn lider av oro, ont i magen, nedstämdhet och sömnproblem. Flickorna tenderar att ha det värre än pojkarna. Försäljningen av sömnmedel och lugnande mediciner till barn och ungdomar har tredubblats enligt . Enligt har antalet sökande till barn- och ungdomspsykiatrin nästan fördubblats . Även statistik från bekräftar en ganska dyster bild. Situationen i skolan har på många håll blivit väldigt problematisk. Oroliga och stökiga barn tar alltmer resurser i anspråk. Det är relationen till föräldrarna som har största betydelsen för ett barns hälsa och välfärd. Det vet vi genom omfattande forskning på området. Ska vi satsa på att förbättra barns hälsa och situation måste vi tänka in även föräldrarnas situation. Vi måste se till helheten även familjesituationen. Familjepolitiken bör få en mer uttalat stödjande roll. Den ska stödja, inte styra, föräldrarna. Den ska stärka föräldrarnas makt över deras livssituation, och den ska öka valfriheten. Föräldrarna bör ges bästa tänkbara förutsättningar för att ta sitt föräldraansvar så att barnen får den tid och den uppmärksamhet som de behöver och har rätt till.