prot · GT0988 · 2006-03-16 00:00:00 — Han har väl någonting viktigare för sig hoppas jag. Men vi får hoppas att han läser protokollet från debatten och att medarbetarna på läser utskottets betänkande och finner att det även om det inte innehåller några formella tillkännagivanden i alla fall finns ganska tydliga anvisningar från utskottets sida om hur man ska arbeta vidare med detta. Som framgått har jag inget annat yrkande än ett yrkande om bifall till utskottets förslag. 4 (): har samarbetat med regeringen om propositionen Strategi för ett samordnat arbete mot antibiotikaresistens och vårdrelaterade sjukdomar. Likaså står vi bakom socialutskottets betänkande, så jag börjar med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet i dess helhet. Det är bra att, som vi tidigare hört här, nu kommer att besluta om en strategi som syftar till att begränsa ökningen av antibiotikaresistenta bakterier, det vill säga bakterier som har utvecklat motståndskraft mot de penicilliner och penicillinliknande antibiotika som vanligen används mot infektioner, till exempel stafylokockinfektioner. upptäckte penicillinets, en mögelsvamps, förstörande effekt på stafylokocker. Sedan dröjde det ända innan penicillinet började användas som botemedel mot bakteriella infektioner. Det var en fantastisk upptäckt, så det var riktigt att fick ta emot 1945. har fler och fler olika antibiotika upptäckts. Tyvärr har också bakterierna utvecklat motståndskraft mot antibiotika. Vi har fått lära oss en ny benämning av stafylokocker, nämligen meticillinresistenta gula stafylokocker ett sjukdomstillstånd som också kallas för MRSA. Med mycket noggranna hygienrutiner kan vi begränsa spridningen av MRSA. Även om förekomsten av MRSA är låg i i jämförelse med andra europeiska länder är utvecklingen oroande. Men ännu mer oroande är att resistenta smittämnen har hittats i bakterier som orsakar tuberkulos, tyfoidfeber och pneumokocker. Det finns en självklar risk för import av dessa resistenta bakterier till . Det är också viktigt med ett internationellt samarbete kring dessa frågor. Med andra ord, fru talman, är det inte bara bra utan också nödvändigt att vi nu samordnar arbetet mot antibiotikaresistens och vårdrelaterade sjukdomar. delar regeringens bedömning att arbetet mot antibiotikaresistens även kommer att motverka resistensutvecklingen bland andra mikroorganismer genom förbättrade arbetssätt och en mer rationell läkemedelsanvändning. En mer rationell läkemedelsanvändning betyder enligt min mening en mer restriktiv läkemedelsanvändning. Det är oerhört viktigt att den som ordinerar antibiotika har lättillgänglig, saklig, aktuell och producentobunden information om antibiotika som är i samklang med de riktlinjer som finns för användning av antibiotika i . Vidare kan vi inte blunda för problemen med läkemedelsföretagen som inte visar intresse för att bedriva forskning för att få fram nya antibiotika. sade i sitt anförande att marknaden inte löser alla problem. Det håller jag verkligen med om. Utvecklingen av antibakteriella läkemedel sägs vara kommersiellt ointressant för läkemedelsindustrin. Regeringen menar att det är viktigt att hitta olika sätt att arbeta för produktion och vidareutveckling av så kallade kommersiellt ointressanta läkemedel. ser fram emot att delta i en diskussion om forskning och framtagande av läkemedel. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) 8 § Förrättare av vigsel och partnerskap Föredrogs lagutskottets betänkande 2005/06:LU22 Förrättare av vigsel och partnerskap (prop. 2005/06:58). 5 (): Kolleger, åhörare och tv-tittare! Några knyter hymens band medan andra föredrar att gänga sig. Vissa svär evig tro eller ser att tu blir ett. barn har många namn. Att ingå äktenskap eller partnerskap är för många ett viktigt, väldigt och vackert åtagande. Vem har då rätt att få förrätta detta så hedrande uppdrag? I framgår det vem som är behörig att vara vigselförrättare. Det kan vara en präst i eller en präst eller motsvarande från ett trossamfund. Det finns också möjlighet att få en lagfaren domare i tingsrätten eller någon annan person som har förordnat att förrätta vigseln. Att registrera partnerskap kan en lagfaren domare i tingsrätten få göra eller den som länsrätten har förordnat som registreringsförrättare. finns det inget hinder för att en länsstyrelse ger samma person behörighet att förrätta såväl vigslar som partnerskap. Men det är i så fall fråga om två olika uppdrag. I propositionen som vi socialdemokrater har arbetat fram tillsammans med och föreslår regeringen att länsstyrelserna i fortsättningen endast ska meddela förordnanden som ger behörighet att vara både vigsel- och registreringsförrättare. Det bör alltså vara ett gemensamt uppdrag. Detta ska träda i kraft . Det finns ett antal skäl till att regeringen föreslår det här. Rent praktiskt kan man tycka att det är onödigt att det, som , utfärdas olika förordnanden för äktenskap respektive partnerskap. En fördel med gemensamt uppdrag kan vara att man minskar risken för att det i vissa kommuner endast kommer att finnas förrättare av det ena eller andra slaget. Men det främsta skälet som anges är rent principiellt. Eftersom det ytterst handlar om myndighetsutövning är förrättaren en företrädare för det allmänna. Som företrädare för det allmänna får man vara beredd att stå bakom grundprincipen om att äktenskap och partnerskap är jämbördiga. Vad händer då med den som har ett förordnande att utföra enbart vigselförrättning eller enbart registrering av partnerskap? Regeringen föreslår helt enkelt att den förrättaren , när de nya reglerna börjar gälla, bör anses ha behörighet att förrätta både vigsel och registrering av partnerskap. Vi är inte helt överens i lagutskottet om frågan om gemensamt förordnande. I betänkandet finns en reservation från och ett särskilt yttrande från . tycker inte att man kan jämställa uppdragen som vigsel- respektive partnerskapsförrättare. De tror också att det kan vara så att en vigselförrättare av samvetsskäl tycker att det strider mot övertygelsen att förrätta registrering av partnerskap. har inget att invända i sak, men de tycker att tidpunkten för att införa förändringen det vill säga från är mindre lämplig. De menar att det skulle vara bättre att avvakta till efter höstens val. , fru talman, vill jag mot den här bakgrunden lämna plats till debattörerna för att mer i detalj redogöra för sina respektive ställningstaganden om betänkandet LU 22 Förrättare av vigsel och partnerskap. 6 (): Ärendet handlar om lagutskottets betänkande angående förrättare av vigsel och partnerskap som ett gemensamt uppdrag. yrkar avslag på propositionen och bifall till motionerna L4 och K398. Äktenskapet som institution har reglerat förhållandet mellan man och kvinna i årtusenden i liksom i många andra länder och i många olika religiösa kulturer. I har vi lagen om registrerat partnerskap som reglerar partnerskapsförhållanden. Den lagen har i princip samma rättsverkan som lagen om äktenskapet. Trots att vi har två olika lagar som berör äktenskap respektive partnerskap vill regeringen nu att den som av har blivit förordnad att antingen förrätta vigsel eller registrera partnerskap ska vara tvungen att anta båda dessa uppdrag. Att göra förrättare av vigsel och partnerskap till ett gemensamt uppdrag är olyckligt, tycker vi. Först och främst har regeringen begått ett formellt misstag i själva förfarandet med ämnet. När Äktenskaps- och partnerskapsutredningen tillsattes , när man skulle utreda huruvida samkönade par skulle kunna ingå äktenskap, var frågan om behörighet att förrätta vigsel och registrering av partnerskap som ett gemensamt uppdrag en av de frågor som lyftes fram i direktiven. Utredaren ska redovisa sina slutsatser . Frågan om ett gemensamt uppdrag, fru talman, för vigselförrättare och partnerskapsregistrerare, är med andra ord avhängigt av vad utredaren kommer fram till. Utredningen ska alltså presenteras först om . Trots det väljer regeringen att lyfta fram frågan . satt vi på en hearing där man diskuterade frågan om vigslar i utredningen. Jag tycker över huvud taget att de här frågorna hänger i luften när man hanterar processen på detta sätt. I propositionen framgår att regeringen menar att eftersom en vigselförrättare förordnad av en länsstyrelse och på grund av att hon eller han är en myndighetsperson och därmed företrädare för det allmänna ska denna vara beredd att stå bakom grundprincipen att äktenskap och partnerskap är jämbördiga. Men helt jämbördiga är de inte! Det är de inte , för då skulle vi inte ha två olika lagar. Utan att invänta utredarens förslag vill nu regeringen dessutom att den här lagen träder i kraft . Det kan ha olika anledningar att Socialdemokraterna väljer att hasta fram en lag. Det kan bero på att sade ja till en motion om könsneutrala äktenskap 2005. Vad än slutsatsen blir av utredningen hade det ändå varit på sin plats att frågan, som andra, hade fått vänta. Om denna invändning har varit mer formmässig så är vår andra invändning helt och hållet innehållslig. Uppdragen som borgerlig vigselförrättare och partnerskapsförrättare är olika till sin karaktär. Såväl kyrkliga som borgerliga vigselförrättare kan av samvetsskäl finna det oförenligt med sin övertygelse att inneha båda uppdragen. En registreringsförrättare kan vilja förrätta enbart registreringar av partnerskap precis som en vigselförrättare kanske vill förrätta enbart vigslar. Vi vill därför poängtera att samvets- och religionsfriheten måste gälla alla på detta område. Vår tredje invändning är att det inte råder någon brist på partnerskapsförrättare. Det finns ingen anledning att göra uppdraget gemensamt. är inte en förordnad vigselförrättare skyldig att ta emot förordnande att registrera partnerskap. Enligt den av regeringen föreslagna ordningen vidgas uppdraget till att omfatta både vigsel och partnerskap. Därmed kommer de personer som är vigselförrättare att retroaktivt få ett förändrat innehåll i sitt uppdrag genom att regeringen nu föreslår den här förändringen. För att sammanfatta våra ståndpunkter, fru talman, finns det alltså inget behov av att göra uppdraget som vigselförrättare och partnerskapsregistrerare gemensamt allra minst eftersom partnerskap och äktenskap regleras i två olika lagar. Regeringens och utskottets förslag innebär att ska rösta om detta och föregripa den utredning som finns. Man åsidosätter dessutom vigselförrättares tros- och samvetsfrihet på det sätt som jag har beskrivit. Detta är oacceptabelt, och jag yrkar återigen bifall till reservationen i betänkandet. 7 (): Som har sagts ändras och lagen om registrerat partnerskap så att ett förordnande kommer att gälla. har det väckts många motioner om att detta ska bli ett gemensamt uppdrag. ansåg utskottet att det var viktigt att det fanns tillgång till registeringsförrättare över hela landet, och ett sätt att uppnå detta var att det blev ett gemensamt uppdrag. Så sent som behandlade ett betänkande i frågan. Utskottet förutsatte då, utan formellt tillkännagivande, att regeringen skyndsamt skulle vidta erforderliga åtgärder. Därför anser inte regeringen och majoriteten att man ska avvakta utredningen, utan en pm upprättades som har remissbehandlats och blivit en proposition. Detta är en samarbetsproposition mellan s, v och mp. är detta två uppdrag som ibland leder till att det inte finns tillgång till förrättare i alla delar av landet. Det finns flera skäl till att det här ska bli ett gemensamt uppdrag. Bland annat finns det ett principiellt skäl. Vi tycker att de förrättare som utses ska stå bakom grundprincipen att äktenskap och partnerskap är jämbördiga. I går var vi, som sade, på en hearing. Där var det en man som sade att det aldrig går att undvika all diskriminering. Tyvärr tror jag att det är sant, framför allt när det gäller den upplevda känslan av diskriminering. Men måste man inte försöka motverka all diskriminering? Är det inte det som är drivkraften i politiken? Om man inte ens försöker, varför sysslar man då med politik? Detta är en av de verkligt enkla åtgärderna, som enligt min mening borde ha genomförts för länge sedan. Majoriteten vill ha ett gemensamt uppdrag och har gett regeringen detta uppdrag tidigare. Vi anser att det är viktigt att de som utses till vigselförrättare och partnerskapsförrättare vet vad som gäller efter valet. Därför är det alltså viktigt att detta träder i kraft . Sedan undrar jag varför kd tycker att det är okej med partnerskap men inte med ett gemensamt uppdrag. Det har jag lite svårt att förstå. De som inte vill behöver ju inte. Det är ingen diskriminering. Man behöver inte vara vigsel- eller partnerskapsförrättare. Jag yrkar alltså bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationen. 8 () replik: funderar på varför kd tycker att det inte kan vara ett gemensamt uppdrag. Jag tror att det är viktigt att man inte springer före utredningen. Det finns en utredning , och det finns två olika lagar om olika juridiska samlevnadsformer. Det finns två olika sätt att ingå de här juridiska samlevnadsformerna. Det är väl rimligt att detta får kvarstå så länge vi inte har någon annan laglig förankring. De människor som har gått in i det här har ju inte vetat om detta. De har uppdrag, men de tvingas ta på sig ytterligare uppdrag. Det är det som händer . 9 () replik: Låt mig börja med det sista. Det är inte särskilt mellan och valet . Jag ser inte det som något problem. Om jag ska vara helt ärlig borde det här inte ha ingått i direktiven för utredningen. Men jag anser ändå inte att det är avhängigt av utredningen. Skulle utredningen komma fram till att vi ska ha könsneutrala äktenskap och vi genomför det, är det inget problem. Då blir det en enda vigselförrättare. Jag tycker att det här är en annan sak. Vi har arbetat med detta . Då ville egentligen vi i lagutskottets majoritet att regeringen skulle genomföra detta. Vi har haft lite dålig kommunikation i det här ärendet. Därför har det blivit så här. Jag tycker att det är att det genomförs och att det inte är avhängigt av den utredning som pågår. 10 () replik: Det är uppenbart att vi har olika uppfattningar på det här området. Vi kristdemokrater har respekt för de människor som innehar olika funktioner. Vi förstår inte varför man ska sammanföra de två olika funktionerna till ett uppdrag under pågående mandatperiod. Det gäller ju två olika juridiska samlevnadsformer. tog man in detta i direktiven till utredningen. Varför kan inte regeringen och majoriteten lugna ned sig och invänta den så att man får en helhetslösning där folkvalda faktiskt får ta ställning till helheten? 11 () replik: Vi kan inte vänta. Vi tycker att det här borde ha varit gjort för länge sedan. Det måste genomföras till valet. Det är ju då man utser nya partnerskaps- och vigselförrättare, och då är det viktigt att det är ett enda uppdrag. Jag anser inte heller att det är någon diskriminering. Jag tycker att vi har respekt för de människor som har de här uppdragen. Man behöver inte ha uppdraget. Det är bara att avstå. 12 (): Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationen. Som framgår av betänkandet anser alltså vi moderater att eftersom uppgiften att vara vigselförrättare är en myndighetsutövning mot enskild är det rimligt att regelverket ändras så att förordnande ger behörighet att förrätta såväl vigsel som partnerskap. Det har i stort sett varit verklighet sedan valet . Regeringen gav då, med anledning av att biföll lagutskottets betänkande med ett tillkännagivande /2000, länsstyrelserna i uppdrag att undersöka tillgången på partnerskapsförrättare i respektive län. Länsstyrelserna skulle också vid behov på lämpligt sätt verka för att vigselförrättare och partnerskapsförrättare görs till ett gemensamt uppdrag. Länsstyrelserna skulle också redogöra för de åtgärder som vidtagits med anledning av uppdraget och också redogöra för hur situationen såg ut i enskilda kommuner. Den bunt som jag har liggande på min pulpet där borta är remissvaren på detta. Detta uppdrag fick alltså länsstyrelserna . Om man läser svaren är det tydligt att man på nästan alla håll redan då, alltså före det förra valet, hade policyn att de som förordnades efter valet skulle ha den dubbla behörigheten. En del länsstyrelser hade redan tidigare, vid valet , infört denna ordning. Mot den bakgrunden menar vi att det är en mindre väl vald tidpunkt att den lagändring som vi nu ska besluta om ska träda i kraft . De flesta vigsel- och registreringsförrättare har uppdraget knutet till att de är förtroendevalda med politiska uppdrag i sin kommun. Uppdraget är oftast det förekommer att man får det här uppdraget för bara en enstaka vigsel avhängigt mandatperioden. Man föreslås av fullmäktigeförsamlingar och utses av . Av tre skäl borde man vänta med ikraftträdandet till efter valet , anser vi. För det första: De praktiska problemen, som jag beskrev, är mycket små eftersom de på de allra flesta håll är lösta. Man är både vigsel- och partnerskapsförrättare. För det andra: Talet om en retroaktivt verkande lag skulle inte ha någon bärighet. Och för det tredje: måste man alltså tillfråga alla dem som har uppdraget, och kanske i något enstaka fall entlediga någon och eventuellt välja någon ny för fram till valet. Dessa tre synpunkter gör att vi tycker att ikraftträdandet lämpligen borde ha varit i stället för . Vi har inget att erinra när det gäller förslaget som sådant, men menar alltså att tidpunkten kunde ha varit bättre vald. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 13 (): Som företrädare för ett av partierna i oppositionen är det tyvärr ofta man får tillfälle att gå upp i talarstolen och vara ganska kritisk mot de förslag som läggs fram av den sittande regeringen. Men här har vi nu en proposition som är helt och hållet utmärkt och som helt och hållet tillgodoser de förslag som har drivit . Den lagändring som vi nu kommer att rösta om har tagit ställning för på sitt landsmöte och arbetat för i ända . Det finns flera skäl till att detta är en viktig och önskvärd reform. Det är flera praktiska skäl som talar för det. I teorin fungerar det så att man har två olika slags förordnanden, ett för vigselförrättare och ett för partnerskapsförrättare, och att det ankommer på länsstyrelserna, kommunerna eller de enskilda förrättarna att själva hålla ordning på vilka personer som står till förfogande för den ena eller andra typen av förrättning. Verkligheten är en annan. Sanningen är att det har visat sig att den här ordningen, när man har två olika förordnanden, har skapat en osäkerhet som leder till att människor får felaktig information om vilka förrättare som står till förfogande. Det här är inte bara irriterande ur någon sorts informationssynvinkel för dem av oss som tycker att det är viktigt att byråkratin och förvaltningen ger rätt svar när människor hör av sig, utan här handlar det ju om information som kan vara helt avgörande för om en av de viktigaste händelserna i de flesta människors liv kommer att genomgås i juridiskt riktiga former eller inte, nämligen när man ska ingå partnerskap eller äktenskap. gjorde en kartläggning av samtliga kommuner . Det visade sig då, , att 36 kommuner gav grovt missvisande information om huruvida det fanns borgerliga vigselförrättare eller partnerskapsförrättare i den egna kommunen. Man förnekade till exempel att det fanns partnerskapsförrättare trots att det fanns det. Det var alltså av landets kommuner som då inte klarade av att ge korrekt information. Samma sak visade sig , då kommunpolitikern i stadsfullmäktige gjorde en kartläggning av situationen i de 30 största kommunerna i . Då visade det sig att ett antal samhällsföreträdare, ofta på ledande funktioner, rentav folkvalda politiker själva, svävade i okunskap om att det faktum att de var vigselförrättare faktiskt inte var detsamma som att de hade rätt att förrätta partnerskap. Det här tycker jag visar på ganska allvarliga brister i hur dagens system har fungerat. Redan de praktiska skälen gör alltså att det är viktigt att vi nu slår ihop det här till en gemensam funktion. Men, fru talman, de allra viktigaste skälen ligger inte på det praktiska planet. De handlar om grundläggande värderingar, grundläggande principiella skäl. Det här handlar om människors rätt till likhet inför lagen och människors rätt att bli behandlade jämlikt av det allmänna, som inte i onödan ska sortera människor i olika fack. Där har vi en ordning där personer av samma kön och personer av olika kön har samma rätt till rättslig reglering av sitt förhållande. Än så länge sker det i två olika rättsliga former, vigsel och partnerskap, men de juridiska effekterna är så gott som desamma. Då är frågan: Vad finns det för skäl för det allmännas representanter att bara ge vissa människor den här rättsliga regleringen att bara ge samhällsservice åt en viss grupp människor men inte till alla de enskilda par som hör av sig? Vi i ser inget sådant skäl. De vigselförrättare och partnerskapsförrättare som utses av länsstyrelserna är representanter för det allmänna. De ska stå allmänheten till tjänst med att förrätta de vigslar och de partnerskap som människor vill ha. Alltså finns det väldigt viktiga principiella skäl för den här ändringen. Sedan får varje parti svara självt för om man tycker att det här är en tillräcklig förändring eller om man vill gå vidare. Vi i är väldigt tydliga med att vi vill ha en fullt ut jämlik äktenskapslagstiftning som är gemensam för alla par både par som omfattar personer av olika kön och par som omfattar personer av samma kön. Då behövs inte längre en särskild partnerskapslag, och då behövs inte längre en diskussion om det ska vara ett gemensamt förordnande eller inte på förrättarsidan, utan då är det ett och samma vigselförrättaruppdrag. Men fru talman, den diskussionen hoppas jag att vi får återkomma till också i kammaren, då vi ska debattera äktenskap, partnerskap och samboende. Med de orden vill jag yrka bifall till förslaget i lagutskottets betänkande 22. 14 (): Jag vill börja med att instämma i både och anförande och även i bifallsyrkande till lagutskottets betänkande. Det går, fru talman, att konstatera att det här inte är någon ny fråga i lagutskottet. har behandlat den väldigt , och det dröjde ända fram till /2000 innan vi fick ett tillkännagivande i utskottet. Det är det tillkännagivandet som regeringen missade att fullt ut fullfölja. Man genomförde kartläggning och uppdragsgivande till , men man lade inte fram något förslag till en lagändring som innebar att slå ihop förrättarnas möjlighet att förrätta vigsel och partnerskap. Vi i vill i likhet med Socialdemokraterna, har jag glömt någon nu? ha en könsneutral äktenskapslagstiftning. Det har vi fastställt på våra respektive kongresser och stämmor. Därför är den här frågan någonting som egentligen borde ha genomförts i samband med att man genomförde partnerskapslagen och fattade beslut om den . är vi där vi är, och har samarbetat med regeringen i den här frågan. Det är ett mycket viktigt förslag, och därför är det också viktigt att det genomförs så snabbt som möjligt. Det är ett ypperligt förslag som återigen tar ställning för alla människors lika värde. Det tar ställning och visar att myndighetsutövningen i inte ska göra skillnad på folk beroende på deras sexuella läggning. Det säger vi väldigt tydligt. Fram till och med kommer det att vara möjligt för förrättare, alltså personer i som genomför en myndighetsutövning, att välja. De ska kunna välja att antingen förrätta partnerskap eller förrätta äktenskap. Det är inte en bra ordning, och förslaget innebär att vi tar bort den valmöjligheten, som ju i sig är diskriminerande. Med anledning av det kan jag inte låta bli, fru talman, att fundera över vad egentligen sade i sitt anförande. tog upp att äktenskap och partnerskap för förrättarnas del inte är helt jämbördiga. Om jag inte missminner mig har och i debatterna om könsneutral äktenskapslagstiftning i kammaren varit väldiga förkämpar för partnerskapslagen.