prot · GT0988 · 2006-03-16 00:00:00 — Just kring sfi har det i dagens betänkande bildats en utskottsmajoritet som enligt vår uppfattning på ett olyckligt sätt vill föreslå vad vi uppfattar som två huvudmän för sfi-undervisningen kommunerna och folkhögskolorna. Detta skulle enligt vår uppfattning bland annat skapa otydliga och osäkra förutsättningar för både organisation och ekonomi. Vi menar att kommunerna fortsättningsvis bör vara huvudansvariga för sfi men precis som kunna uppdra åt andra att anordna sfi. På denna punkt yrkar jag därför avslag på utskottsmajoritetens förslag i betänkandet och bifall till reservation 25. I övrigt yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. Jag gör det med hänvisning till vad jag redan har sagt men också därför att likalydande reservationer i närtid har behandlats av denna kammare eller är föremål för beredning i . 85 (): I har vi en socialdemokratisk trekvartsskola. Med det syftar vi moderater på det faktum att endast tre av fyra elever har godkänt i alla ämnen när de slutar och att endast tre av fyra elever avverkar gymnasiet . På de avsedda tre åren är det endast två av tre elever som klarar gymnasiet. Det säger sig självt att vuxenutbildningen blir omfattande med en sådan misslyckad skolpolitik. Därför tycker vi att det är märkligt att Socialdemokraterna säger nej till alliansens förslag att ge vuxna rätt till utbildning motsvarande gymnasienivå. Vi menar att oavsett om eleverna läst ett yrkesinriktat eller studieförberedande program, eller inte gått på gymnasiet alls, kan det finnas behov av studier på komvux för att få rätt behörighet till vidare utbildning. En rättighet bör därför införas för vuxna att läsa de gymnasiekurser som ger behörighet till universitet och högskolor och som man tidigare inte har betyg i. Men som vi lägger fram detta förslag har vi moderater en helt annan inriktning på vår politik för lärandet än Socialdemokraterna. De stora insatserna ska göras innan eleverna har slutat och inte i en ständigt återkommande reparationsverkstad. Det individuella programmet kostar minst 1½ miljard . Komvux kostar minst 700 miljoner enbart för de elever som läser upp sina betyg. Det är både mänskligt och samhällsekonomiskt vansinne att använda våra gemensamma resurser på det viset. Vårt land har 70 000 arbetslösa akademiker som det saknas arbetskraft inom flera yrken. Brist på lämplig arbetskraft är ett hinder för företag att växa. Men det verkar som om regeringen bara är intresserad av att av en årskull ska genomgå en högskoleutbildning, inte av att de som inte har fallenhet eller lust för högskolestudier ska få en riktigt bra yrkesutbildning. Det är på gymnasiets yrkesförberedande program som de största avhoppen sker. Därför har vi inom alliansen förslag på en ny gymnasieskola, en gymnasieskola där inte alla elever läser samma kärnämnen utan där eleverna kan välja mellan studieförberedande program, yrkesförberedande program och lärlingsprogram. För dem som är och inte har slutfört sin gymnasieutbildning är det en förfärande stor andel som inte gör värnplikten, inte studerar och inte heller arbetar. Jag hörde skolministern uttrycka att det gäller av åldersgruppen. Och de ingår naturligtvis i den stora gruppen på en och en halv miljon i utanförskapets . Det råder stor brist på yrkesutbildade hantverkare , och denna brist kommer att bli ännu större när många av dem snart går i pension. ligger långt efter övriga länder i när det gäller att erbjuda olika hantverksutbildningar. Behovet av ett nytt utbildningssystem, utöver de av oss omhuldade kvalificerade yrkesutbildningarna, KY, är stort. Det handlar om ungdomar som har gått ett yrkesföreberedande program och som inte kan erbjudas fördjupad utbildning. Men det handlar också om andra som har valt fel gymnasieprogram eller vuxna som vill satsa på ett hantverksyrke senare i livet. Vi ser också i detta betänkande samma nonchalans mot personer med utvecklingsstörning eller funktionshinder som vi tidigare stötte på när det gällde särskolan. Hur kan ni socialdemokrater förvägra de vuxna som av olika anledningar har gått i särskola som barn rätten till samma vuxenutbildning som andra vuxna har? Jag tycker att det är ett osedvanligt hjärtlöst ställningstagande. Jag vill också ta tillfället i akt att uttrycka min belåtenhet över att vi inom alliansen, plus och plus Vänstern är överens om ett tillkännagivande angående folkhögskolors rätt att bedriva sfi. Jag tycker att folkhögskolorna är väl skickade att vara ett komplement till de andra utbildningsanordnarna som har det viktiga uppdraget att lära våra nya svenskar svenska. Jag vill avslutningsvis kommentera det som sade om att vi vill skrota vuxenutbildningen. Det är nästan oförskämt att säga det. Visserligen kan man läsa att vi moderater vill dra in 600 miljoner från komvux. Det är inte att skrota hela vuxenutbildningen, men det är väldigt mycket pengar. Men vi gör det eftersom vi vet att 100 miljoner ytterligare, det vill säga 700 miljoner, används på komvux enbart för konkurrenskomplettering av betygen. Och det säger vi nej till. Däremot satsar vi 6,7 miljarder mer än Socialdemokraterna på utbildningspolitik. Vi säger också att alla som inte har gymnasiekompetens ska ha rätt att läsa in det som vuxna. Men man ska inte kunna konkurrenskomplettera sina betyg. Det är ni socialdemokrater som är ansvariga för att av dagens 20-åringar varken studerar, arbetar eller gör värnplikten. Varför tar ni inte ert ansvar och åtminstone ger dem en rätt att läsa in de betyg som behövs från gymnasiet för att komma in på högskolan? Jag yrkar bifall till reservation 1 under punkt 1. 86 () replik: talade mycket om gymnasiet, men vi ska diskutera vuxenutbildningen. Men vi kommer väl i replikskiftena att få möjlighet att göra det. gjorde ett stort nummer om särskolan. Den frågan bereds i , och vi kommer tillbaka till den , antar jag. Så vi får väl anledning att ta upp den frågan då, det är väl ingen tvekan om det. Sedan har vi det här med lagstiftning på vuxenutbildningssidan. Ja, hela vuxenutbildningen har ett bredare uppslag genom att man där kan göra inte bara det som kan återfinnas i gymnasieskolan. Det handlar om att möta alla på alla de olika nivåer och utifrån alla de behov som var och en har. Jag menar att det möjliggör den struktur som vi har på vuxenutbildningen. Det andra skulle riskera att man lätt når ett golv som också kan bli ett tak i anpassningen och att bara det ges som återfinns i gymnasieskolan. Det tycker jag skulle vara ett oerhört bekymmer. För att ta fasta på det som togs upp om dem som behöver allmän behörighet, särskild behörighet, för att komma in på högskolan så har vi collegeutbildning och basårsutbildning för dessa. Det handlar alltså om att nå alla de andra. Återigen kommer jag tillbaka till min fråga. Vad jag tycker är bekymret är vad ni säger till alla hundratusentals vuxna män och kvinnor som behöver vuxenutbildning och som måste få chansen att växa och hitta sig själva och då i sin egen takt. Vad säger ni alltså till dem när ni drar undan mattan? Det kommer man ju inte ifrån att ni gör sett till det budgetförslag som ni lagt fram. Dessutom gäller detta inte bara , utan det har återkommit år och har egentligen sitt ursprung i att ni sade nej till . 87 () replik: Vad ni bereder i har jag inte fullständig kontroll över. Ja, jag har ingen kontroll alls, och det är inte heller särskilt relevant för mig. bereder ni och ändå kommer ingenting. Så länge ni inte har sagt att de som har gått i särskola ska få lov till samma vuxenutbildning som alla vi andra har ni inte lagt fram ett sådant förslag. Återigen undrar jag varför ni är så hjärtlösa mot den grupp som i vanliga fall har det så svårt. Jag förstår faktiskt inte riktigt att man inte kan säga att de som inte har gymnasieutbildning har rätt att få den när de vill för att nå alla de andra. Det kan kanske förklara i nästa replik. Det är klart att vi ska nå alla. Men man får ändå säga att man har rätt till det och det och så vidare. När någon kommer till mig och vill prata om våra neddragningar med 600 miljoner har jag inget problem med det. Jag talar om för dem att jag inte anser att man först ska gå på gymnasiet , som många gör i stället , och sedan gå raka vägen till komvux för att konkurrenskomplettera sina betyg. Det kostar mer än de 600 miljoner som jag vill dra ned på i budgeten. De här personerna får ha en annan press på sig och klara gymnasiet som det är tänkt. Annars får de tentera upp betyg efter betyg. Den delen av väljarkåren ska jag nog klara. 88 () replik: gör ett stort nummer av detta med särskolan. Jag bara konstaterar att det det går att läsa om detta, och det har också varit uppe i debatten kommer en anpassning när det gäller förändringar på vuxenutbildningssidan just med anledning av gymnasiereformen. Jag säger detta mer som ett konstaterande. Frågan är: Är det med tanke på lagstiftningen på gymnasiesidan egentligen någon som stängs ute? Det är klart att det inte är så. Vår poäng har varit att vi har satsat och satsar stenhårt på att hålla uppe nivån på vuxenutbildning så att alla de hundratusentals vuxna män och kvinnor som behöver få en nystart verkligen får det. Om man läser ert budgetförslag ser man att ni har ett helt annat fokus, att ni har fokus inställt på en annan grupp. Det är det som jag tycker är det stora bekymret därför att det öppnar upp för en arbetsmarknad med A- och B-lag. Jag kan inte komma ifrån känslan att B-laget hänvisas till jobb utan krav på förkunskaper och till låga löner. Chansen att överleva handlar mer om att inte ha ett lågavlönat jobb utan kanske två eller tre jobb som ska utföras . Jag menar att det egentligen är en genomtänkt och gammal högerstrategi. Ni sade ju nej till och ville förhindra att en miljon människor fick i ryggsäcken vad de behövde. Sedan upprepar ni det genom att också tafsa på den kommunala vuxenutbildningen på nämnda sätt. Det finns alltså en medveten strategi i det avseendet. Ni har ett bra verktyg, och ni har handlag för att genomföra den politiken; det är jag alldeles övertygad om. Det är därför som detta måste bemötas ordentligt. 89 () replik: Visst går det att läsa om vad ni bereder i . År har vi läst om detta med skollagen. I fråga om alla förslag har det hänvisats till att det skulle komma i skollagen, men det kommer ingen skollag. Sedan har vi frågan om vad vi har fokus på. Ja, det är väldigt klart vad vi fokuserar på. Vi har fokus på att barnen ska klara den skolform som de befinner sig i med godkända mål. Vi har fokus på att ska om inte till så till långt . Vi har fokus på att de som börjat på gymnasiet ska klara det till långt . Men vi har inte det fokus som ni tydligen har. Jag tänker på att ni har en och en halv miljon människor i utanförskap människor som inte arbetar, som är förtidspensionerade fastän de inte vill det och som inte arbetar så mycket som de skulle vilja. Hur vårt fokus skulle kunna vara inställt på att göra det sämre för människor än vad ni lyckats med förstår jag uppriktigt sagt inte. Inte heller förstår jag att ni, när man tydligen är beredd att lägga så mycket pengar som regeringen gör på att reparera folks kunskaper, inte är beredda att förlägga de kunskaperna i livet då barnen och ungdomarna så väl behöver det för att inte fullständigt tappa självförtroendet och fotfästet i tillvaron. 90 (): Vårt existerande utbildningssystem säger: Det spelar ingen roll när du lär dig någonting. Du har alltid tid och du har alltid möjlighet att komplettera, så ta det lugnt! Det utbildningssystem som vi behöver borde säga: Ta vara på din begåvning! Det finns inte en enda människa som saknar begåvning. Upptäck glädjen i kunskapen ! Det finns ingen kunskap som sitter så bra som den som är förvärvad när hjärnan är öppen och mottaglig under barndomen och . Frågan är: Är vi verkligen så elaka, så grymma och så våldsamt exploaterande som vi alldeles beskrevs när vi försöker skapa betydligt fler möjligheter för människor att utvecklas? Tappar man den första ingången i kunskapsvärlden är det mycket svårare. Jag vill övertala mina vänsterarbetskamrater. Jag har jobbat mycket länge med till exempel språkutbildning för invandrare och har på nära håll sett att hur mycket de än vill i en viss ålder hinner de inte i kapp. Ett utbildningssystem som grundas på att det inte spelar någon roll när du lär dig och vad du lär dig är ett felaktigt byggt utbildningssystem. Mina vänner socialdemokraterna ni som är så stolta, inte nöjda men stolta, över det som ni åstadkommer! Om ni har en så bra skola och om ni har en sådan kunskapsutveckling i ; varför behöver ni då denna vuxenutbildning? Varför måste människorna komplettera och komplettera och reparera och reparera? Nej, vi ska ha en vuxenutbildning som ger människorna möjlighet att komplettera sina utbildningar. Vi ska ge dem möjlighet att omorientera sig. Det är inte sant att vi slaktar komvux. Det är ungefär en tredjedel av den statliga satsningen som vi tar bort. Men vi satsar mycket mer på KY och vi satsar mycket mer på en utveckling av den kunskap som är näst intill omöjlig att förlora under livet den kunskap som man får som barn. Jag kan komma med ett mycket enkelt vittnesmål om detta. Av alla mina språk är det språk som sitter bäst, som sitter också i sömnen, det språk som jag lärde mig när jag var åtta . Jag lärde mig det tillsammans med min mormor, som jag älskade, och som gjorde grammatikövningar, diktamen, conjugaisons och declinations. Den franska ambassadören älskar mig därför att min franska är korrekt. De språk som jag lärde mig mycket senare har lidit väldigt mycket. Halva ryskan är borta och tyskan är som om den aldrig hade funnits. Det är språk som jag lärde mig . De höll inte för den stora chock som utvandringen och invandringen betydde när jag fick lära mig svenska på ett mycket mer dramatiskt sätt. Det var mycket svårt och det gjorde ont under hela den tid som jag kämpade för att få språket. Det ni säger är inte sant! Inbilla inte människorna att man kan komma i kapp, för det är inte sant. Skapa en tro på skolan! Skapa en tro på inlärningens glädje, för det är en glädje när man lär sig att komma ut. Det är därför våra budgetberäkningar ser ut som de gör. Jag vet att det kommer repliker nu om att vi offrar de svagaste och vill slå mot de arbetslösa. Snälla ni Ams har tillräckligt mycket pengar för att hjälpa människor att komma fort tillbaka till arbetslivet när de faller bort. Det behövs inte satsas på två tre olika ställen i budget för ett och samma mål. Jag yrkar bifall till reservation 22 under punkt 22 av en ideologisk anledning. Det är bra med konkurrensutsättning i vuxenutbildningen. Jag är mycket glad över att vi nu har lyckats få in den här bestämmelsen om att också folkhögskolorna ska få anordna sfi-utbildning. Egentligen behövs det ännu fler studieanordnare. En människa som befinner sig i en svår situation och behöver en omorientering i livet ska kunna hämta kunskap från olika håll. Finns det bara ett system så är människans frihet betydligt mer begränsad. Det har jag också sett under hela mitt liv i , som börjar bli lite längre än mitt liv i . Det är konstigt, eller hur? Och vad har jag sett? när jag lärde mig svenska var det mycket lätt att välja den kurs som passade personen och individen. Det fanns många anordnare. Hela det alternativa utbildningssystemet med studieförbund och folkhögskolor erbjöd sfi-kurser. Då kunde man välja precis den kurs som passade en. Det fanns mycket långa alltså och intensiva kurser som gav möjlighet till den som verkligen ville lära sig svenska snabbt. Sedan såg jag hur man kommunaliserade detta och hur det blev stora klasser och konstiga kombinationer av personer med helt olika bakgrund, byråkrati och väntetider för att få komma. Om det bara finns en studieanordnare så finns det betydligt mindre flexibilitet i systemet. Därför är det bra att vi har lyckats få folkhögskolorna in på arenan. Det behövs också andra. Det behövs en möjlighet för den som studerar att påverka genom att själv välja den kurs som passar en. Innan jag slutar vill jag påminna om den eviga diskussionen om utländska akademiker. Egentligen skulle jag vilja gråta över detta. Det är mitt sjunde år i . Jag har snackat ihjäl mig här. Jag har skrivit motion på motion och interpellation på interpellation. Ingenting har hänt. Enligt gäller det några tiotusentals personer som är antingen fel sysselsatta eller totalt arbetslösa. Några hundra av dem kan få plats efter mycket om och men på högskoleutbildningar. Resten har inte en chans. Lösningen finns under näsan på oss. Den finns i handlingarna, i ett särskilt yttrande. Om vi hade Internetkurser som skulle ligga på alla dessa center för flexibelt lärande så skulle människor gå och öva juridiksvenska, sjukvårdssvenska eller de andra yrkesspråkvarianter som människan behöver. Sedan skulle högskolan eller utfärda ett intyg över att detta är avklarat. Då skulle inträdet till yrket bli betydligt enklare. Redskapet för en akademiker är yrkesspråket, framför allt skriftspråket, mina vänner. Man tränar för lite skriftspråk i över huvud taget också svenska ungdomar. Men man tränar skriftspråket alldeles för lite för människor som måste skriva läkarintyg, läkarjournaler, rättsintyg och så vidare. Hur ska de kunna göra detta? Låt oss säga att de kommer in i yrket. Då måste de springa till arbetskamraterna och få texter korrigerade som är felaktigt skrivna. Det kan inte fungera. Jag förstår inte varför den här frågan inte har rört sig ur fläcken. Om det är sant att det är 30 000 personer som det gäller så behöver vi med den takt som vi har innan de kommer in i yrket, och då är de döda för länge sedan. 91 () replik: Jag tycker att det var välgörande, , att du sade så klart och tydligt att ni har gjort en annan prioritering. Jag uppskattar verkligen det, för jag tycker att det finns en ärlighet i det. Vi har fört den här typen av debatt tidigare om hur vi ser på prioriteringar och så vidare. Vår poäng har en koppling till just det som du sade: Om det nu är ett så bra samhälle varför satsar ni över huvud taget på detta? Vad vi ser, och vad vi såg , är att vi måste i den svåra ekonomiska situation som vi hade då satsa stenhårt på alla de människor som stod utanför. Det gäller de som inte hade det de behövde i ryggsäcken av grundläggande förutsättningar för att komma tillbaka in i samhället, för att sedan kunna gå in på en kvalificerad yrkesutbildning eller någon annan yrkesutbildning av något slag eller också till högskolan. Då handlar det om att bygga ut bådeoch. Det handlar om att göra alla de här sakerna. Man måste både våga göra , som vi gjorde, och efter det lägga sig på en så hög nivå som vi har gjort med vuxnas lärande. Vi måste fortsätta att ligga där. Den nivå vi har går inte att pruta på, och därför vill jag ta den här debatten på ett tydligt och kraftfullt sätt. Både ni och gör andra prioriteringar. Det är ett elände. Det riskerar att leda till att de människorna blir kvar där nere och inte får chansen att komma vidare. De måste ha en massa grundläggande i ryggsäcken först för att kunna klara av det som är viktigt. Det är alltså bådeoch som vi pratar om. Jag håller med om det som säger om utländska akademiker. Jag har själv jobbat med den här gruppen och sett dem. Jag hoppas att det som bereds i tar fasta på den här frågan och att vi får en annan kraft i vad vi säger härifrån, även om man naturligtvis äger det ute på högskolor och i kommuner. Jag håller med om att det måste vara en annan kraft härifrån. Min fråga är egentligen: Vad ska de som står utanför, de som inte har chansen att komma in om ni tar bort de här pengarna och prioriterar om dem, göra? Vart ska de ta vägen? 92 () replik: De som står utanför står utanför med era slösade pengar också. Det har inte blivit bättre fast ekonomin är mycket bättre. De arbetsplatser som behövs för att de ska kunna få jobb har inte kommit till. Situationen för ungdomar ser ut som den gör. har vi dessutom fått stor arbetslöshet bland akademiker som automatiskt diskvalificeras när de inte får utöva sitt yrke. Jag ser sakerna på ett helt annat sätt. Ni har skapat illusioner. Ni har skapat orealistiska drömmar. Då är människorna fångade i en icke-existerande värld. De tror att de kan hämta in kunskap jämt och ständigt, men det blir svårare och svårare ju äldre de blir. Det blir också svårare att återkomma till arbetslivet. Det är därför vi vill skapa incitament för att ta vara på den stund du har . Den här gamla drömmen om att det löser sig och att samhället tar hand om dig är destruktiv därför att människan inte tar ansvar. Människan lär sig att bli omhändertagen och placerad i olika positioner. Det är mycket ofta så att en sådan kurs följs av en annan sådan kurs och en till, men de kommer aldrig ut i arbetslivet. Det syns väldigt tydligt i undersökningarna från just när det gäller utländska akademiker. Väldigt många av dem fastnar i kurser på låg nivå under fem till elva terminer. 93 () replik: Låt oss för lämna individperspektivet, som jag ändå tycker är det viktigaste rent solidariskt, och titta på det ur ett samhällsperspektiv. har vi ökat antalet människor som har arbete i med 300 000. 300 000 fler har arbete nu än vad det var 1994. har många gått i pension. Då kan vi tänka oss den situationen att vi inte hade sett till att vi har över en miljon människor som har fått en ny chans till en ny start och har kunnat komma tillbaka på arbetsmarknaden efter vuxenutbildning, KY, högskola eller något annat. Hur skulle vi då ha klarat detta? Det är klart att vi hade haft ett oerhört bekymmer med behovet av utbildad arbetskraft. Alla prognoser pekar ju på att det kommer att bli ett fortsatt stort behov. säger man att det inte är hundratusen som är kvar, utan det är flera hundratusen människor som är kvar och som behöver få en chans att få grund att stå på i sin egen takt, precis som jag har beskrivit. Det är en rätt så bra bild av ungefär de som finns där. De måste få en ordentlig chans att komma tillbaka. Ni säger nej till rekryteringsstödet som är en förutsättning för många av dessa att över huvud taget kunna ta det där steget och våga ta sig in. Ni har sagt nej till dessa av studiemedlen som man ska kunna få i bidrag. Ni säger att det ska vara lika. Det måste ju vara efter behov, annars fångar vi inte in dessa människor. Titta bara på de svårigheter vi har att fånga in männen . lyser min röda lampa igen. Det var illa. 94 () replik: Det är väldigt rörande att lyssna på den här mycket varma argumenteringen. som jag har jobbat tillsammans med långvarigt arbetslösa människor har jag träffat inte bara mina stackars utländska akademiker utan också svenskar. Det exempel jag oftast har träffat är människan som fastnar i ett ekorrhjul av återkommande åtgärder och kurser och inte kommer ut på andra sidan. Jag vill inte ge mig in i statistikakrobatiken. Jag har för länge sedan upptäckt att man kan använda siffror på väldigt många olika sätt. Innan vi hittar ett sätt att hantera statistiken så att alla förstår vad som händer med siffrorna vägrar jag gå in på det. Jag vet att man räknar på mycket speciella sätt när man vill räkna på speciella sätt. Vi har ett mycket speciellt svenskt sätt att räkna arbetslösheten. Det är inget annat europeiskt land som räknar så. Det är en gammal diskussion. Det har skapats många nya jobb, men varför har vi inte de här jobben ? Varför rekryteras inte folk i arbetslivet ? Det är en liten förbättring av rekryteringarna, men det är fortfarande en mycket hög arbetslöshet. Jag tror att vår metod leder till en förnyelse av hela samhället, till ett uppvaknande och till en mer energisk och ansvarsfull attityd både i samhället och hos individerna. Jag vet inte om detta är så skadligt. Jag vill inte behandla människor som om de saknade energi, begåvning och vilja att förbättra sitt eget liv. 95 (): Så länge vi lär så lever vi. Att lära är fantastiskt. Lärande är något djupt mänskligt.