prot · GT0958 · 2006-01-19 00:00:00 — Vi tycker att den samhällsomfattande posttjänsten måste vara finansierad fullt ut. Här kommer frågan om prisreglering in. Posten har inte full kostnadstäckning vid nuvarande prisnivå. Löner och transportkostnader ökar mer än konsumentprisindex, som är basen för prisregleringen. Vi anser dock att en prisreglering bör finnas kvar men att den ska justeras och att man tar hänsyn till de relevanta kostnaderna. Jag yrkar till slut bifall till våra reservationer 3 och 6. 150 (): Vi debatterar Posten här i , när det blåser snålt kring företaget. Post- och kassaservice upplevs, med rätta, av medborgarna runtom i landet som något av det mest grundläggande av allmän samhällsservice. Som ett brev på posten har varit ett uttryckssätt för något positivt och mycket säkert i folkmun, åtminstone tidigare. Men har alltfler rapporter vittnat om ökande missnöje med postservicen. Postlådor flyttas och centraliseras så att människor får gå långa sträckor för att få sin dagliga post. Och när folk och företag har försökt komma till tals med Posten har det alltför ofta rapporterats om ett bemötande som inte är godtagbart, i synnerhet inte när det handlar om samhällsservice och en verksamhet med i stort sett monopolställning. När folk i Årböle i får sina postlådor bortflyttade eller ett litet postberoende företag som tunnbrödsbageriet i i norra får snäsiga svar eller till och med uppmanas vända sig till en annan entreprenör ökar inte förtroendet för Posten, utan det minskar. Många hushåll och företag i glesbygden har drabbats av Postens neddragningar i serviceutbudet. Av besparingsskäl kan Posten flytta postlådor från bostaden och i stället mot betalning erbjuda så kallad hämta-lämna-service, som Skånberg pratade om, med ökade kostnader som följd. Det är helt orimligt, menar vi, att privatpersoner ska behöva betala för något som borde vara en självklar samhällsfunktion för alla medborgare. Posten hänvisar till Post- och , , gällande riktlinjer och avser uppenbarligen inte att ändra sina besparingsåtgärder. Ett grundfel i dessa riktlinjer från PTS är enligt min mening att de tillåter Posten att ha så stora skillnader i samhällsviktig infrastruktur och service mellan landsbygd och tätort. Från sida föreslår vi att PTS riktlinjer ses över för att säkra en hög nivå på postservicen. har lantbrevbärarservicen i vårt land varit något av Postens allra bästa gren, för att låna ett uttryck från idrottsvärlden. Postens egna företrädare brukar framhålla lantbrevbäringen som ett av deras bästa och främsta varumärken. Men sviktar förtroendet. publicerade Svenskt Kvalitetsindex sin senaste kvalitetsmätning där 4 000 personer fått svara på frågor om inrikesresor och postservice. Denna rapport visade dessvärre att förtroendet för Posten minskat, för att inte säga rasat. sade av befolkningen att man var nöjd med Posten. Denna siffra har sjunkit till . I är vi väldigt tydliga med att postverksamheten i landets alla delar fyller ett mycket viktigt såväl socialt som serviceinriktat behov. Det är särskilt påtagligt på landsbygden och i de glesare befolkade delarna av landet. Vikten av att behålla denna inriktning är väsentlig och ska enligt vår mening betonas i ägardirektiv till Posten. Med detta, fru talman yrkar jag också bifall till reservation 2 om ansvar för post- och kassaservice från och . Skånberg har redan gjort det. Jag kan därför passa på att yrka bifall också till reservation 8 om tillgänglighet, vilken också har nämnts här i debatten. Det här betänkandet handlar också om prisregleringen inom postområdet, vilken redan har debatterats här ganska flitigt. Här föreslår alltså utskottet ett tillkännagivande om att förändringen av prisregleringen inom postområdet bör bli föremål för prövning. Med tanke på den debatt som har varit mellan Socialdemokraternas företrädare och och finns det anledning att lite grann utveckla bakgrunden till detta. Låt mig först säga att jag gärna skulle vilja veta varifrån den siffra som redovisade i debatten, nämligen att postmängden minskar , om jag lyssnade rätt, är hämtad. Den måste vara uppfunnen inom något socialdemokratiskt kansli. All statistik visar nämligen att postmängden minskar ytterst marginellt år . Om man däremot jämför något enstaka kvartal kan man möjligen få fram sådana lustiga siffror. Men det vore bra med lite historik om prisregleringen, så att vi får saker och ting utredda. Om vi ser på den här frågan så bad regeringen om ett bemyndigande för att utforma ett pristak för enstaka befordrade försändelser . Detta angavs vara till skydd för konsumenterna i propositionen Statens ansvar på postområdet som överlämnades till . Bakgrunden var att det fanns ett pristak som skulle förhindra Posten att höja priset mer än den allmänna prisutvecklingen. Men trots detta och trots obefintlig inflation höjde Posten portot . beslutade då på regeringens begäran, som jag sade, att detta bemyndigande skulle gälla, alltså att regeringen skulle få ändra pristakskonstruktionen. Därefter utfärdade regeringen en förordning som innebar att portot inte får höjas med mer än konsumentprisindex. Det var samma socialdemokratiska regering då som , . Då hade regeringen samma uppfattning som vi har . Och du måste förklara varför det finns anledning att se annorlunda på frågan nu än man gjorde . Motivet som regeringen anförde 1998 för att ändra pristakskonstruktionen var i huvudsak skyddet för dem som saknar alternativ till Posten. De är fler än vad någon kunde förvänta sig 1998. Då fanns det en väldigt optimistisk syn på IT, och man trodde att det papperslösa samhället stod för dörren. kan vi konstatera att Posten fortfarande har stora postmängder. Den minskar inte som sade. Posten fyller fortfarande en viktig funktion för många småföretagare och privatpersoner, både i tätort och på landsbygd eftersom alternativ saknas på många håll. Fax och mejl har bara i viss utsträckning kunnat ersätta behovet av en väl fungerande distribution av brevförsändelser. Posten lämnade in en skrivelse till regeringen . Där begärde man att pristaket skulle avskaffas eller revideras på grund av Postens kostnadsökningar, som man sade. Därefter har regeringen anfört att man beträffande pristaket även bör ta hänsyn till Postens kostnadsutveckling. Det skulle innebära en förändring av gällande beslut som inte prövats av , precis som flera har påpekat här. Faktum kvarstår: har givit regeringen ett bemyndigande att utforma ett pristak med syfte att skydda dem som skickar enstaka brevförsändelser. Ingenstans i propositionen angavs att hänsyn skulle tas till Postens interna kostnadsökningar. En eventuell revidering av pristaket, innebärande hänsynstagande till kostnadsutvecklingen, bör därför hanteras och beslutas här i . Det borde vi kunna vara överens om. Jag förvånas särskilt över reservation i detta ärende, där man tänker mer på Postens möjligheter att höja portot än på att värna medborgarna och deras situation. Det är en lite ny vinkling för att vara från . Ofta framförs schablonuppfattningen att brevmängderna minskar i samhället trots att det i verkligheten inte är någon större förändring. Till trafikutskottet har Posten vid hearingar anfört att det är de för Posten värdefulla försändelserna, det vill säga enstaka försändelser, som minskar i antal. Det finns alltså inget skäl att tillåta en ytterligare prishöjning över den allmänna prisnivån som finns i det pristak som gäller . Det är inte rimligt att det ska bli ännu mer lönsamt på kundernas bekostnad när de saknar alternativ till Posten för denna typ av försändelser. En förändring av gällande pristak för enskilda försändelser som befordras över natt är enligt min mening därför inte acceptabel. Detta bör ges regeringen till känna och därför yrkar jag bifall till förslaget i utskottets betänkande i just denna del. 151 () replik: Jag ska först passa på att göra en rättelse. Det är bra att jag får tillfälle att göra det. Jag har varit bortrest och inte sett betänkandet i dess nuvarande form. I det justerade betänkandet var vår reservation nr 6. Men i detta betänkande är det nr 5. Jag vill därför ändra mitt yrkande och yrkar bifall till reservationerna 3 och 5. Det sägs att vi på något sätt skulle tänka mer på Posten än på konsumenterna. Jag vill inte hålla med om det. Det är viktigt att det finns en skyddsmekanism, det tycker vi också, för dem som skickar enstaka försändelser. Därför vill vi att det ska finnas kvar en reglering. Men man måste dessutom ta dessa kostnader i beaktande. Alla vill att postservicen ska fungera överallt. Vad skulle resultatet bli om den som har ett uppdrag att tillhandahålla posten till alla hushåll inte klarar av det därför att kostnaderna blir för stora? Om priset inte täcker löne- och transportkostnaderna, vad händer då? Då minskas ju servicegraden. Annars får vi betala dessa kostnader på annat sätt, genom skattsedeln eller på annat sätt. Är det ett alternativ? 152 () replik: , det kan inte vara så att dessa kostnadsökningar kommer från himlen eller så. Det har varit en utveckling då vi i stort sett inte har haft någon inflation alls. Och Posten är tillåten att följa konsumentprisindex. Men om man ska kunna göra någonting annat måste man då kunna styrka att Posten har en särskild marknad och en särskild utveckling skild från samhället i övrigt som skulle motivera detta. Och det är det som man inte kan göra på något sätt. Det var regeringen och överens om . skriver att det måste vara mer rättvisa villkor för . Vem jämför man med då? Posten är ju i praktiken ett monopolföretag. Och är det precis som påpekade här tidigare, nämligen att man inte kan ha en fri prissättning. Då måste vi som sitter i ansvarig politisk ställning också vara med och ha synpunkter på hur man hanterar detta. Även kan naturligtvis som många andra företag rationalisera och bedriva sin verksamhet mycket effektivare än vad man kunde . Därför framstår det som ännu mer orimligt att man skulle behöva höja portot. Dessutom, som jag sade från talarstolen, har Posten inför utskottet betonat att dessa försändelser är de som är värdefulla för Posten. Det talar också för att det inte alls finns någon anledning att höja portot utöver konsumentprisindex. 153 () replik: Jag vill inte ifrågasätta när Posten själv skriver att löne- och transportkostnaderna ökar mer än vad portot medger. Ni vill ju att fler företag, fler operatörer, ska kunna komma in och konkurrera. Om man vill ha mer konkurrens ska man väl se till att alla som har ett sådant uppdrag ska kunna klara av det? Om inte ens Posten med sin stordrift har klarat av det, hur tror ni att andra aktörer ska kunna komma in och klara av samma sak till ännu lägre kostnader? 154 () replik: Vi bejakar mångfald och konkurrens i alla sammanhang och tror att det kan vara till gagn för utvecklingen i största allmänhet i samhället, så också på postmarknaden. Där har vi sett i liten skala hur andra postföretag framgångsrikt har kunnat konkurrera med Posten åtminstone inom vissa segment. Posten framhåller ofta att de eftersträvar effektivitet, produktivitetsutveckling och så vidare i sin verksamhet. Då måste man kunna styrka varför de skulle ha en särskilt snabb kostnadsutveckling på just det här området för att kunna motivera att det skulle vara lämpligt att höja portot ännu mera. Dessutom har Posten, som jag framhållit två eller , inför trafikutskottet betonat att det är de enstaka försändelserna som är värdefulla för Posten. Då är det inte riktigt logiskt att där höja portot. 155 () replik: Vem som uppfinner siffror vet inte jag, men jag har hämtat mina siffror från Postens egna redovisningar. Det är Postens nattbefordringar som minskar ordentligt. De adresserade tidskrifterna minskar. Det som ökar är den oadresserade reklamen. Det förhållandet har varit ganska balanserat, men har faktiskt posten minskat med , när man ser på helheten. Sedan finns det olika segment. Än så länge har man kvar den oadresserade reklamen. Det är man i nästan ensam om. Frågan är hur länge man kan ha kvar den, så det finns lite orosmoln i det som fortfarande gör att man får in ganska mycket pengar. Dessutom har attityden ändrats ganska ordentligt hos Posten jämfört med bara . Då tyckte man att den oadresserade reklamen bara var ett nödvändigt ont. har man fått en annan attityd. När det gäller prisregleringen tycker jag att det har sagts tillräckligt mycket , men jag tycker fortfarande att det är lite komiskt att man vill se på bara en del av detta i stället för att se på helheten. Det har jag svårt att förstå, fru talman. 156 () replik: En anledning till att vi i måste ta för oss lite mer än vad vi annars kanske hade gjort är att vi inte får de propositioner som utlovas från regeringen . Vi får vänta och ännu mera . Det har pratats länge om en proposition om kassatjänsten, men man vet inte ens om den kommer och om den i så fall kommer före valet. Därför är det väl rimligt att vi i tar för oss lite ytterligare. När det gäller statistik finns det en del övrigt att önska. Han säger lite lösligt att det är Postens egna redovisningar, och sedan pratar han om att på ett eller annat område har det skett en minskning. Men så här uttryckte han sig från talarstolen, om jag minns rätt: Postmängderna har minskat . Det har de inte gjort. Det finns statistik i Perspektiv på Posten 2005:1. Det är bara att läsa innantill. Det finns inga uppgifter om sjuprocentiga minskningar i den redovisningen från Posten själv. Jag tror att det är angeläget att vi håller oss till korrekt statistik och är tydliga när vi redovisar den i . 157 () replik: När det gäller propositioner undrar jag om den här propositionen har varit utlovad så länge som eller vad det nu var som sade. Jag vet inte om den har varit utlovad . Det är någonting som i så fall säger. Utredningen var klar . Att den skulle ha varit klar tidigare och att det skulle ha tagit över med en proposition har jag svårt att förstå. Jag har tagit mina siffror från Postens årsredovisning. Men jag kanske får gå tillbaka och kontrollera om det är korrekt. Det verkar inte vara någon årsredovisning från Posten som hänvisar till i sammanhanget, även om det är en tidskrift från Posten. Jag får dubbelkolla det. 158 () replik: Rent allmänt är det så att de propositioner som utlovas till har en tendens att komma sent, för att uttrycka det väldigt försiktigt. Men kanske vi får besked av , som följer postfrågorna i trafikutskottet för Socialdemokraterna. När kommer propositionen om kassaservice, så att vi slipper sväva i tvivelsmål? Den statistik som jag hänvisar till är från Postens egen tidskrift på Posten 2005:1. Jag utgår från att den är lika korrekt som årsredovisningen. Där finns inte siffran om minskade postmängder, utan det är och har varit så att postmängderna minskar mycket marginellt totalt sett. Det handlar om , möjligen 1 ½ %. 159 (): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag under punkt 2 angående prisreglering och avslag på reservation 4. Självklart står jag bakom samtliga reservationer från , men för tids avstår jag från att yrka bifall till dessa. Jag tänkte ägna mig åt den detalj som pristak för enstaka brevförsändelser utgör. Jag håller med i hans historiebeskrivning av skälen till att regering och riksdag har behandlat frågan och tänkte snarare komplettera argumentationen, som stämmer mycket väl överens med de partiers som är med om tillkännagivandet och med vad tycker. Det handlar om yttrande över den utredning som kom med slutbetänkandet Postmarknad i förändring. har tagit del av ovanstående betänkande och lämnar med anledning av detta nedanstående yttrande. Verket anser att utredningen tagit fram en bra beskrivning av den komplexa postmarknadens utveckling fram till . Denna beskrivning är värdefull för en fortsatt analys av postmarknadens utveckling och betydelse, inte minst ur ett gles- och landsbygdsperspektiv. tillstyrker i de flesta delar utredningens förslag men avstyrker dock ett av utredningens huvudförslag. Avstyrkandet gäller utredningens förslag om att slopa det s.k. pristaket för enstaka försändelser. vill varna för de konsekvenser som ett slopande av pristaket får för glesbygds- och landsbygdsbefolkningen, och då framför allt för småföretagare och föreningsliv. Detta då småföretagare och föreningsliv fortfarande ofta har ett stort behov av brevet som kommunikationsform. För vissa branscher och områden är detta behov mycket stort och prisnivån på denna tjänst kan påverka t.ex. ett småföretags utvecklingsförutsättningar högst väsentligt. Riskerna med slopande av pristaket blir naturligtvis störst, åtminstone på kort och medellång sikt, för postkonsumenter i de områden där det endast finns en aktör på marknaden, dvs. Större delen av utanför storstadsområdena saknar helt konkurrens på postområdet. Konsumenterna i dessa områden blir, utan ett skyddande pristak, då helt utlämnade till den prissättning som väljer att använda. Postlagens krav på s.k. kostnadsbaserad prissättning på postområdet har erfarenhetsmässigt visat sig vara allt för svår att kontrollera efterlevnaden av för att dessa skall innebära något egentligt skydd för konsumenterna. Det s.k. skyddsvärdet för postkonsumenterna är därför, enligt uppfattning, avgjort större än vad utredningen väljer att se. Osäkerheten kring denna fråga är så stor att ett så drastiskt förslag som att slopa pristaket får anses gå stick i stäv med den försiktighetsprincip anser att man bör tillämpa när avgörande tillväxt- och utvecklingsmöjligheter berörs. vill också framhålla att utredningens förslag om s.k. icke-diskriminering inte heller ger alls samma tydliga skydd för konsumenterna, eller mot s.k. korssubventionering, som ett pristak gör. Framför allt kommer det att ta mycket att få föreslagna åtgärder att fungera i praktiken. Tre av de experter som den särskilde utredaren haft till sitt förfogande har, i en bilaga, skrivit ett särskilt yttrande till betänkandet där man starkt avstyrker utredningens förslag i denna del. ställer sig helt bakom den bedömning som görs i detta särskilda yttrande. Som sagt har vid upprepade tillfällen begärt hos regeringen att få höja priset med hänvisning till att deras kostnader har ökat mer än vad konsumentprisindex gjort. De vill höja det med hänvisning till att kpi inte speglar kostnadsutvecklingen på ett relevant sätt, och som vi hört tidigare var det inte avsikten. Valet att använda kpi gjordes därför att det finns ett skyddsbehov, och ville inte att prisutvecklingen för dessa tjänster skulle överstiga inflationen. Vi från de gröna anser således att det inte finns skäl att tillåta ytterligare en prishöjning över den allmänna prisnivån i det pristak som gäller . Det är inte rimligt att det ska bli ännu mer lönsamt på kundernas bekostnad när dessa saknar alternativ till Posten för denna typ av försändelser. En förändring av gällande pristak för enskilda försändelser är därmed inte acceptabel. 160 (): Posten är ett av mest publika företag. Alla i har haft kontakt med Posten. Posten har en lång historia och har alltid funnits där som kyrkan mitt i byn. väcker såna känslor som Posten. har varit tuffa. Ekonomin har varit i obalans och Posten har inte alltid lyckats möta kundernas förväntningar. Vi har varit för otydliga och för dåliga på att förklara de nödvändiga förändringarna. Posten står nu inför två stora utmaningar: att öka förtroendet hos kunderna och att skapa en tillräcklig lönsamhet. Posten ska också klara samhällsuppdraget. Det finns i företaget en stolthet över att ta ett samhälleligt ansvar som innebär att vi erbjuder en god service i hela landet. Det här var ett citat ur samma skrift som hänvisade till, Perspektiv på Posten 2005:1, och det har skrivits av Posten själv. Det är faktiskt väldigt lätt att dela Postens åsikter att få företag väcker sådana känslor som Posten och att Posten har utmaningar framför sig: dels att öka förtroendet hos kunderna, dels att öka lönsamheten, som också är en utmaning, men den utmaningen kan ju inte lösas utan kunder. Posten säger också att de ska lösa det samhälleliga ansvaret. Alldeles utmärkt, säger jag. Statsrådet sade i den interpellationsdebatt som vi hade : Posten och dess service är naturligtvis en viktig del av livspusslet både för enskilda personer och för företag. Så rätt sagt och så rätt tänkt. Men varför tar inte ministern sitt ansvar och ser till så att det verkligen fungerar för alla människor i hela landet? Alla ska med! Hur ofta har vi inte hört det från såväl statsministern som hans hjälpredor? Den socialdemokratiske ledamoten från mitt hemlän sade när postgången inte fungerat för människorna i landsbygden på den ort där vi var som svar på frågan om medborgarna i glesbygd ska ha likvärdig tillgång till infrastruktur och samhällsservice som de boende i tätorterna åtnjuter: Jag håller med dig. Alla ska med. Så enkelt är det, vilket innebär att alla ska ha rätt till samma samhällsservice. Väldigt vackra ord från socialdemokrater, men utan handling trots att man regerar landet. Så har vi den här efterlängtade åtminstone av mig och av många som jag vet lyssnar på den här debatten behandlingen av trafikutskottets betänkande Post- och kassaservice. Döm om min förvåning när jag läste det! De motioner avslås som föreslår omedelbar handling så att människor i hela vårt avlånga land kan få sin post avlämnad och hämtad i närheten av sin bostad . Alla ska med! Vad menar ni socialdemokrater med den sloganen? Vid debatten gladdes jag över att var med i debatten. Det tycker jag var förtjänstfullt. Men han sträckte upp oss från oppositionen rejält och sade att vi tog till övertoner när vi begärde att alla ska ha rätt till postutdelning. sade: Vi har ett konstruktivt förslag från majoriteten i trafikutskottet. Vi kommer att få enighet i utskottet . Låt oss slippa övertonerna. Jag upprepar vad jag själv sade i den debatten här och . Det är just övertoner som kanske hade behövts ännu mer. Vi borde ha trumpetat, skrikit och till och med vrålat när det gäller rättigheterna för människorna på landsbygden. Trots att man nu har motioner att behandla, trots att en utredning jobbat och trots att lovade att hon noga skulle följa utvecklingen, så är inte Socialdemokraterna och deras stödtrupper villiga att ge den rättighet som man säger att alla i ska ha till utdelning och avhämtning av post vid eller i närheten av sin bostad . Sorry, , det blev ingen enighet i utskottet den här gången heller. Det visar de enormt många reservationerna. Tristast är det för alla dem som faktiskt hoppades att det skulle ske någonting efter den interpellationsdebatt som vi hade. Jag har haft många kontakter. Förslaget läggs fram trots att majoriteten i utskottet säger att det här är en viktig fråga. Man påpekar till och med det orimliga i att kan flytta postlådor flera kilometer och sedan erbjuda så kallad hämta-lämna-service. Det fungerar på så sätt att man inte bara får traska , för det finns över huvud taget ingen postlåda, utan nu får man åka för att hämta och lämna sin post. Snälla majoriteten i utskottet, varför kräver ni inte att regeringen vidtar åtgärder? Varför inte ett tillkännagivande? Varför avstyrker ni motionerna? Det räcker inte med vackra kommentarer och fina skrivningar, det måste till handling. Människorna ute i landet kräver med all rätt att samhällsservicen ska fungera överallt, även i Årböle by, i län som jag representerar. Jag yrkar bifall till reservation nr 2. 161 () replik: Det var väl just de där övertonerna som man hade hoppats slippa. Vi försökte få igenom en skrivning i betänkandet. På s. 11 står det följande: Utskottet vill särskilt påpeka det orimliga i att kan flytta postlådor flera kilometer och sedan erbjuda s.k. hämta-lämna-service. Som utskottet ser det kan inte detta överensstämma med utskottets uppfattning om att det skall finnas en god postservice över hela landet. Jag har läst yrkande, där hon vill att tillkännager för regeringen som sin mening vad i motionen anförs om att staten måste säkerställa en för medborgarna väl fungerande postgång. Ja, det var ju revolutionärt!