prot · GT0956 · 2006-01-17 00:00:00 — Det är en mycket grundläggande politik som för i alla sina relationer med resten av världen. Det är inte, som tycks tro, svensk politik att isolera oss från de länder där det bedrivs en politik och där det finns förhållanden som vi reagerar starkt emot. Tvärtom, som jag försökte förklara inledningsvis, har vi genom historiens gång lärt oss att det bästa sättet att försöka få förändringar till stånd är att säkerställa att man har en relation till det land där det förekommer förtryck och övergrepp mot mänskliga rättigheter. Det är då som man har en chans att reagera och att framföra vår uppfattning och i samarbete också kunna ställa krav på förändringar och visa på att en fortsatt utveckling av en relation förutsätter att det sker förändringar. Det är därför som röst när det gäller diskriminering och respekten för de mänskliga rättigheterna är så stark. Det är för att vi visar vår vilja att samarbeta även med dem som har andra uppfattningar än vad vi själva har. Det har varit svensk politik , och om det har det funnits en väldigt bred enighet i den svenska . Och låt mig återigen understryka att detta samarbete inte innebär att vi säljer vapen till länder som är diktaturer eller vilkas sätt att använda dessa vapen vi inte kan acceptera. Det är också alldeles glasklart. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2005/06:162 om den svenska vargstammen 23 Statsrådet (): har frågat jordbruksministern hur hon avser att besvara frågan huruvida vargutplantering har förekommit i . Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen. På fråga finns ett mycket enkelt och tydligt svar. Svenska myndigheter har inte gjort eller varit delaktiga i någon utplantering av varg. Det finns inte heller någon kännedom om att andra planterat ut varg eller att vargar rymt från svenska djurparker. Den enda flyttning av varg som skett i modern tid utfördes av den så kallade Skånevargen. På grund av de problem som uppstod av dess närvaro i södra samt att bedömde att den befann sig i en olämplig biotop beslutades att vargen skulle infångas och släppas ut på annan plats. Vargen infångades och transporterades till och släpptes. Vargen vandrade dock söderut igen och sköts slutligen i . hänvisar till att det pågår en efterforskning bland annat på privat initiativ i om hur vargstammen kunde byggas upp så snabbt från en nollsituation. Vilket privat initiativ syftar på är oklart. Jag tycker att den redovisning som lämnats av forskare inom det norsk-svenska forskningsprojektet tydligt visar hur den skandinaviska vargstammen har utvecklats. Vargen skiljer sig från de andra stora rovdjursarterna i genom att kunna få stora kullar . Den tillväxt om som skedde i den skandinaviska vargstammen är därför inget onaturligt. På andra ställen i världen där vargen har återkoloniserat tidigare utbredningsområden har man konstaterat en tillväxt som varit betydligt större. När vargen fridlystes i bestod den skandinaviska vargstammen av en handfull individer, och någon föryngring skedde troligen inte . föddes i gränstrakterna mellan och en vargkull i norra i denna del av . Trots att detta par fick kullar i rad ökade inte vargstammen. Stammen höll sig under tio individer. Det var först när det skedde en föryngring även i som stammen växte till. Genom analyser klargjordes att hanen i det nya paret hade invandrat från den finsk-ryska stammen. Detta anser man numera blev avgörande för vargstammens vidare utveckling i . Etablering av nya revir har huvudsakligen skett i närheten av redan befintliga revir, vilket även iakttagits på andra håll i världen, för en växande vargstam och vad som ofta också gäller beträffande de övriga stora rovdjuren. I samband med ett tv-program i norsk tv lämnade en redovisning beträffande utplantering av varg i . Jag vill rekommendera denna redovisning från , om inte har tagit del av den. Redovisningen visar att ryktesspridning om vargutplanteringar förekommit av och till men att de genomgående saknat grund. Genom att förse djur med radiosändare och utföra alltmer avancerade DNA-analyser har våra möjligheter att kartlägga och få ett djupare kunnande om de stora rovdjuren förbättrats högst avsevärt. aktualiserades frågan om utplantering med fokus på att utplantering skulle ha skett med hjälp av vargar frisläppta från djurparker. En genetisk analys gjordes då av de svenska djurparksvargarna för att jämföra djurparksvargarnas genetiska sammansättning med den hos de frilevande vargarna i . Undersökningen visade att något närmare släktskap inte förelåg. redovisade en forskargrupp från , , och en studie av DNA från dagens vargar och från museiexemplar och framåt. Studien visar att de svenska vargarna alltid vandrat in från öster. Resultaten visar att påståendet att den skandinaviska vargstammen skulle härstamma från djur utsläppta från djurparker är felaktigt. Sammanfattningsvis vill jag alltså poängtera att svenska myndigheter inte har gjort eller varit delaktiga i utplantering av varg. Det finns heller inte någon kännedom om eller belägg för att andra planterat ut varg eller att vargar har rymt från svenska djurparker. 24 (): Det är en intressant debatt vi nu är inne i. Jag tackar ministern för svaret, även om jag måste påstå att det är ett svar som vi har hört tidigare, vi som har jobbat med frågan . Tjänstemän på olika institutioner använder ungefär samma svar oavsett om man ställer en fråga till i eller i en interpellationsdebatt i . Men det hjälper inte. Anledningen till att jag ställde frågan är inte att det är roligt och intressant att diskutera vargfrågan, utan det är trycket från folket. Det är inte en fråga som bara driver. I har i programmen Reagera, en ny programserie, tagit upp just det här ämnet. Det har lett till ett ganska massivt angrepp på oss som jobbar med frågan där man frågar varför vi inte gör mer för att undersöka varför vargen kom tillbaka, hur det är med återkomsten, om det finns någon som helst grund att tro att det har skett på frivillig väg. Det känns faktiskt lite märkligt att det helt plötsligt skulle ha dykt upp vargar i västra eller först och främst i norra , som har gått från genom och genom hela och inte observerats. Det vargpar som nämns skulle sedan av en händelse ha råkat gå vägen genom och tillbaka och träffat det värmländska paret och räddat återuppbyggnaden av en svensk vargstam. Detta tror inte alla på. Vi har haft andra frågor där folket kräver regeringens klara besked, till exempel registrering under vissa tider och stympning av kvinnor. Vargen är ett inslag i den svenska glesbygdens fauna som har gjort att det har blivit svårare att leva och bo i svensk glesbygd. Hur det hela har gått till är ganska intressant. Rovdjurspolitiken i i sin helhet har ju havererat. Jag har ställt en annan fråga i min interpellation som miljöministern inte alls nämnde, och det är frågan om att göra en ytterligare utredning. Det är mycket text och många ord i det svar som jag har fått, och som sagt har vi hört det tidigare. När jag går tillbaka till mina mejl i min dator och meddelanden i min telefon ser jag med vilken kraft många påstår sig veta mer. Därför är grunden till min interpellation: Utred frågan en gång till med hjälp av en person som har stor neutralitet, som är kunnig på att utreda och som inger respekt. Med tanke på den inriktning som rovdjurspolitiken har , där människorna inte ens får skydda sig och sina tamdjur mot vargen och där man åker i fängelse om man skyddar sitt nionde får då vargen har tagit åtta, är det inte så konstigt om folk frågar sig: Är det inte vettigt att få reda på hur vargen kom till igen? 25 (): Jag representerar också , precis som , och jag vill verkligen understryka att vi alla riksdagsledamöter i ständigt lever med vargproblematiken. Det handlar om vargens ursprung, om vargens tillkomst och om tillväxt av vargstammen. Framför allt skulle jag vilja understryka: Hur hanterar vi tillväxten? Den svenska vargstammens härkomst har varit flitigt diskuterad . Det är någonting som vi också gjort i , som faktiskt är landets vargrikaste region. Jag gjorde en undersökning, och utifrån den undersökningen skrev jag sedan en motion. Jag hade en ganska bred kontaktbas av inte bara myndighetspersoner. Den undersökning som jag gjorde kan jag känna igen i svaret från miljöministern. Vilken härstamning vargen har är av stor betydelse med tanke på vissa uttalanden där man hänvisar till EU, som inte skulle tillåta jakt på varg om den anses utrotningshotad. Både i min motion och i dagens svar från miljöministern framgår det att den svenska vargen inte har sitt ursprung i en tidigare vargstam. Den anses alltså vara utdöd, och den vargstam som vi har ska enligt en DNA-undersökning härstamma från österifrån invandrade vargar, från eller . I vet vi att vargantalet är tiotusental. Ministern säger i sitt svar att studier visar att den svenska vargen alltid vandrat in därifrån. Det innebär, vilket jag vill stryka under, att de svenska vargarna, som vuxit så kraftigt i antal, skulle vara jaktbara därför att det inte finns någon risk för utrotning av vargstam i . Från sida tycker vi att det är väldigt viktigt att prata om varg eller rovdjur över huvud taget i ett skandinaviskt perspektiv och inte tala om antalet varg i och antalet varg i . Djur rör sig över gränserna utan någon kontroll och vetskap om var gränserna finns. Läget är att vi har mellan 140 och 150 vargar i , de allra flesta i . Jag fick en uppdatering . Det finns väldigt många som hävdar att vi bör diskutera hanteringen, tillväxtökningen, flytta fokus till det därför att vargen har så stor påverkan på människors vardag. Även om vi inte har kommit upp till delmålet måste vi se till hur de verkliga livsförhållandena är för människor ute på landsbygden. Då tycker jag att vi ska börja diskutera: Hur ska vi gå till väga? Ska vi utöka jakten? Ska vi kunna jaga? Hur ska jakten ske? Vem eller vilka ska jaga? Vi ska också titta på diskussionen om inavel. Varför har man fäst så stor vikt vid att det skulle vara en fara för inavel när det gäller just vargen när flera andra djurarter inte är så känsliga för inavel? Jag skulle vilja ha svar här från miljöministern på hur hon ser på möjligheterna att framöver ordna en jakt som sker under ordnade förhållanden och också med någon form av naturbevakare eller representanter från som deltar, inte direkt i jakten men för att kontrollera att den sker på acceptabla villkor. 26 (): Jag skulle vilja inleda med att säga att jag tycker att det är bra att den här frågan diskuteras i kammaren . Jag tycker att det är bra att den har tagits upp av och att det är ett uttömmande och bra svar som vi har fått av ministern i den här frågan. Jag måste instämma med tidigare talare från och säga att den snart helt överskuggande och dominerande frågan i vårt län handlar om vargar, om föryngringar, om revir, om hur människor ska kunna få freda sina tamdjur. Därför är det också viktigt att vi debatterar frågan inte bara hemma i utan att vi också tar den hit till . Jag tror att det också finns ett väldigt starkt symbolvärde i att vi debatterar frågan här, för många människor känner att vargfrågan bryr vi oss inte om häruppe i bara därför att det är en glesbygdsfråga. Det i sin tur leder till att många människor känner oro och inte känner tilltro till politiken. i vår kommer säkert andra delar, som var inne på här, när det gäller tillväxtfrågor, jakt på varg och så vidare att debatteras här i kammaren. Det ska bli intressant att höra svara på frågor, men vad jag förstår kommer vi att närma oss de frågorna då. När en bonde som skyddade sitt tamdjur för sedan fick sex månaders fängelse fick debatten på något sätt ny aktualitet, och motsättningarna, om de varit svaga förut, har blivit tydligare i den här frågan. Därför är det inte minst viktigt att den kommer upp . Jag tycker att det är väldigt bra att vi har fått ett så uttömmande svar från . Jag har också hört väldigt många rykten i den här frågan. Det är många som känner oro. Jag ser fram emot en fortsatt diskussion i den här frågan med alla berörda parter där alla känner att man ska kunna vara med. 27 Statsrådet (): Jag är väl medveten om den situation som råder i och de problem som många möter i takt med att vargstammen har vuxit till snabbt i där man har fått täta revir. Det förhåller sig så att det blir en större täthet innan vi kan få den spridning av vargen som vi gärna vill se i . Det här är vi väl medvetna om. är det viktigt att komma ihåg att vargen är ett utrotningshotat djur och det ansvar som vi har att bevara de stora rovdjuren i , som det också finns en stor enighet om i riksdag. Låt mig först gå in på själva huvudfrågan , utplantering av varg. säger: Vi har hört det här svaret tidigare. Min respons på det är att det är därför att vi självklart har samma svar . Vi kan berätta om hur det har gått till. Det har funnits varg. Det fanns fåtaliga vargar, och när vi sedan fick två par som hade kullar blev det starten för en tillväxt som inte alls är onormal. Den är välkänd, och vi har kunnat följa den med bland annat DNA-analyser. Forskarna har följt den väldigt noga. Vi har den här historien nu och vi kan berätta den, och den ska självklart vara likadan varje gång vi berättar den. Jag tycker att det är viktigt att och andra som har en bred förankring och ofta diskuterar rovdjursfrågor snarare hjälps åt att försöka titta på de svar vi har. Vi har en väldigt god databas och kunskap om detta. Jag tror att vi alla har mycket att vinna på att gå ett steg vidare. Oavsett detta är den viktigaste frågan hur vi ska hantera dagens rovdjurspolitik. Jag tror att det vore bra om vi alltså kunde hjälpas åt att helt enkelt få slut på det som jag ser som en ryktesspridning. Jag tycker att vi har goda data, och jag inbjuder till att ta del av ytterligare information som vi har i de här frågorna. Jag känner mig trygg med den. Det är viktigt att vi nu går vidare och inte bidrar till att skapa ytterligare misstro, som jag tycker att gör när han misstror det här svaret och säger att det bara är samma gamla svar som vanligt. Ja, det är det svar vi har, och jag tycker att det är ett tillförlitligt och bra svar. När det gäller rovdjurspolitiken i stort tog vi, som jag sade, i stor enighet beslut om att vi ska värna de stora rovdjuren i och om hur vi ska arbeta med detta. Därefter har det förts en ganska omfattande diskussion kring olika delar av rovdjurspolitiken och också kring jaktpolitiken. När det gäller fråga om effekterna av den snabbt växande rovdjursstammen i vissa delar av landet har jag aviserat att regeringen kommer att tillsätta en utredning som tar upp just hur det ser ut i de bygder som har haft en snabb tillväxt av rovdjursstammen, vilka problem och konflikter det har förorsakat, ur både sociala och ekonomiska aspekter. Man ska också se på möjligheten att göra justeringar i politiken för att den ska få en ökad legitimitet och få den att fungera bättre. Inavelsproblematiken har att göra med att vi har en så liten vargstam som vi har. Det är också svaret på fråga varför vi har problem med just vargstammen. Det är för att det är en liten population vi har. I takt med att vargstammen växer får vi större möjligheter att få en större genetisk variation. Får vi en större vargstam får vi naturligtvis också möjlighet att på ett annat sätt bedriva skyddsjakt på varg i större omfattning, på samma sätt som vi gör med andra rovdjursarter som har tillräckligt stora populationer. Jag tror att vi alla är eniga om att det vore mycket bra om vi kom upp i de nivåerna så att vi kan hantera förvaltningen av varg på ett sätt som mer påminner om hur vi arbetar med andra rovdjursarter. 28 (): Jag förstår på uttalandet från ministern att hon är lite ledsen för att jag driver den här frågan vidare. Jag tror faktiskt inte att hon ska vara det. Jag tror att det är bra att vi lyfter fram den här efter det tryck som har varit på alla oss tre från olika partier som tycker att vi måste gå upp i debatten . Kom ihåg vad som har hänt i och i under vårt riksdagsjullov! Vi vet ju att tusentals människor samlas i detta ärende. Det är vid dessa träffar som det också framkommer krav på oss: Gör någonting! Vi tror inte riktigt till på vad som skedde vid inplanteringen. Jag ska gå långt tillbaka i tiden. Det låter som om jag skulle vara våldsamt gammal. Men min farfar upplevde när vargen försvann från . Min far var så gammal att han var 1900 jämnt. Han levde till 1980. Han fick då uppleva vargens återkomst och tyckte att det var förfärligt. Han sade: Tänk när den försvann . Då blev det helt andra livsbetingelser för oss som bodde uppe i skogen. Han berättade hur hans far kunde säga att viltet återkom och att man fick möjligheten att leva och bo i svensk glesbygd och eventuellt utnyttja jakten för att överleva. Det blev en stor skillnad när vargen inte längre fanns. Snabbt upplevde vi att det hade kommit ett vargpar till norra utan att någon hade märkt någonting. Visst, det är klart att det leder till frågor. Svaret är genomtänkt. Det är ingen tvekan om det. Jag misstänker absolut inte ministern för att på något sätt manipulera i svaret. Men om jag skulle ta fram mina tidningar här om att Rödluvan ljuger och om Miljöcentrum skulle jag kunna ha med mig en hel portfölj med saker som kommit efter att jag skrev den här interpellationen. Det handlar om människor, enskilda personer, som har skrivit om detta. Åtta av hans vargar rymde. Det står ett och annat om det som vi nämnde, djurparksvargarna. Det står om enskilda människor som har stigit fram i det där norska tv-programmet. Jag tänker också på alla telefonsamtal som jag har fått av människor som säger sig veta att någonting har skett. Det är därför min interpellation leder fram till en vädjan till miljöministern: en ytterligare utredning med en respektabel, kunnig utredare som djupdyker i frågan! Till slut var det var ju faktiskt så att statsministern, för en gångs skull, redan i regeringsförklaringen sade att nu måste rovdjurspolitiken få en lösning. Då är ju utplanteringsfrågan nr 1 när det gäller vargsidan: Hur kommer vargen tillbaka? Nästa sida är: Ska vi lösa detta med 28 § nu? Ska vi få något besked från ministern? Är det så att vi ska gå i fängelse enligt 28 § när vi skyddar våra tamdjur i ? Jag tror att det är miljöministerns sak att möjligt ge besked i de här frågorna. Annars blir det ju en ny regering som får besluta om det som statsminister lovade i årets regeringsförklaring i vargfrågan. 29 (): Vi är alla engagerade i vargfrågan, men vi har lite olika ingångar till det hela. lyfter mycket fram utplanteringsfrågan, men jag tycker att det är lätt att vi fastnar i den diskussionen. Jag skulle faktiskt vilja att vi mer diskuterar hur vi hanterar dagens situation. Då handlar det om tillväxten av vargarna. Det är klart att i takt med att det blir fler vargpar ökar också antalet vargar, antalet kullar. Vargreviren ökar också. var första gången som man konstaterade att det kom varg till norra . Jag bodde i norra , från det första vargreviret, i Nyskoga. Jag tillhörde inte de första som såg varg, men jag gjorde det bara efteråt. Då var det knappt att någon trodde oss när vi trodde oss ha sett en varg. Många ansåg att det var en hund vi hade sett. Sedan vet vi också att varg rör sig över enormt stora områden. Jag tror faktiskt på det här att vargen kan ha kommit gående på egna ben från hit till . Det visar också ett konkret exempel. Man har ju faktiskt haft en sändare på en varg, som gick från i , utanför Elverum, genom till finsk-ryska gränsen. Det är alltså en ganska lång sträcka. Det gjorde den, och det var över huvud taget bara några få människor som hade sett vargen på den här sträckan. Det är klart att kan vargen röra sig över enormt stora områden, även i renbetesland, utan att den upptäcks. Det är snarare så att det mest är då det är spårsnö som den upptäcks. Därför tycker jag återigen att vi ska diskutera hur vi hanterar det uppkomna läget. Jag anser inte att vargen är utrotningshotad. Vi bör titta på hur vi hanterar den framöver. Sedan vill jag också säga att jag har varit i kontakt med folk och fått reda på att den här norska undersökningen har lagts ned för att polisen i inte har kommit fram till något nytt vad gäller inplanterad varg där. Men att vi har väldigt gott om varg i , och att den situationen är svår att hantera för många människor som är berörda av varg i det dagliga livet, vill jag att ministern tar på allvar. 30 (): Jag tror att en stor majoritet i den här kammaren är överens om att vi ska värna rovdjuren. Vi ska ha en bra rovdjurspolitik. Men vi måste ju också få acceptans hos alla människor för rovdjuren, framför allt hos dem som lever nära rovdjuren. Det är därför vi har den här typen av debatter. Då ligger ett väldigt stort ansvar på oss politiker, både på oss här i och på regeringen och dess företrädare. Vi måste ta människors oro helt och hållet på allvar det är riktigt. Men vi måste också lägga ett ansvar på oss själva, nämligen att inte bidra till onödig ryktesspridning. Vi måste försöka hålla oss till fakta i de här frågorna och försöka hålla en så sansad och seriös debatt som möjligt. I längden vinner framför allt rovdjurspolitiken på det. 31 Statsrådet (): inledde med att peka på den utveckling vi har haft. Vi hade väldigt mycket varg i . Det lär ha skjutits 500 vargar . var det kanske 100 vargar . Långt fram i tiden hade vi skottpengar på varg. Det är naturligtvis en stor förändring som sker. Jag har stor förståelse för att den här omställningen, som många människor har fått uppleva i sina egna liv, är svår. Det kan vara svårt att acceptera att vi nu ska ha en tillväxt av varg på det sätt som har beslutat. Det viktigaste då, där jag håller med , är att vi hjälps åt att hitta en konstruktiv väg framåt i den här frågan. Jag förstår att det är ett tryck underifrån när det gäller utplanteringsdiskussionen. Just därför hoppas jag att den här debatten och det här svaret kan bidra till att vi än en gång lägger fakta på bordet i den här frågan, alla de fakta vi har. Jag hoppas att också vill ta del av dem och bidra till att vi får en bra diskussion som blir framåtriktad kring hur vi ska gå vidare i rovdjurspolitiken. När det gäller tillväxten är det alltså så som jag sade till , att vi har aviserat en utredning kring dessa frågor, effekterna av rovdjurens utbredning, för att se på bland annat förvaltningsfrågor. Jordbrukdepartementet har också aviserat förändringar i 28 § som handlar om jakten. Det kommer vi att presentera. Jag ser fram emot en diskussion där vi går vidare utifrån de utgångspunkter vi har och som enligt min uppfattning är i hög grad gemensamma mellan partier. När vi slog fast den sammanhållna rovdjurspolitiken fanns det en stor enighet. Det fanns inga reservationer. Det fanns ett par motioner som gick in på vissa detaljfrågor, men i huvudsak fanns det en enighet mellan partierna. Det tycker jag är en enighet som vi ska bygga på. Den handlade om att vi vill ha de fem stora rovdjuren i . Vi ska värna om dem. Enligt biologernas bedömningar är vargens överlevnad i inte säkerställd. Det är helt klart som vi ser det . Det är fakta som vi utgår från. ska vi arbeta vidare med denna politik. Jag tror då att det är viktigt att vi ser detta som en gemensam uppgift. Jag kan notera, när säger att vi behöver en ny regering för att få en ny rovdjurspolitik, att vi hade med oss i väldigt hög grad när vi fattade beslutet om den sammanhållna rovdjurspolitiken. Jag har inte noterat att som helhet har ändrat uppfattning. har väldigt starkt drivit naturvårdsfrågorna och även frågorna om rovdjuren. Jag ser fram emot att vi ska kunna samarbeta på ett bra sätt i och försöka överbrygga de klyftor som har skapats. Jag tror att vi alla tycker att det är olyckligt med de ökade motsättningar vi har haft kring jordbrukspolitiken. Det är viktigt att vi nu försöker överbrygga dem. Vi lyssnar från regeringens sida. Vi kommer med initiativ. Det handlar om utredningar. Det pekar i första hand framåt.