prot · GU0920 · 2006-11-14 00:00:00 — Jag är övertygad om att delar min bedömning att den kraftiga ökningen av antalet anmälda våldsbrott är ett allvarligt problem. Våldsbrotten drabbar dessutom ofta de som redan lever i utanförskap på ett eller annat sätt. För övrigt räcker det med att läsa några lokaltidningar för att få klart för sig att stora delar av den svenska befolkningen under en följd av år har upplevt en försämring av polisens närvaro och synlighet. Det är orimligt att göra någon annan bedömning än att detta har haft en negativ inverkan på tryggheten i samhället, inte minst i de stora områden av vårt land som utgörs av glesbygd. Man behöver alltså inte leta länge för att finna starka argument för de satsningar som vi nu genomför på rättsväsendet. är det viktigt att följa upp satsningarna och se till att de ger resultat. 47 (): Det är bra att det kommer fler poliser. Det såg Socialdemokraterna till . Jag är övertygad om att det kommer att bli flera dessa år också. Det är bra. Vi gör olika bedömningar om hur mycket pengar som behövs. Där har den högerledda regeringen uppfattningen att det behövs 1 ½ miljard mer, men man ska då komma ihåg att man anser att brott begångna av små barn kommer att utredas och många andra saker. Men vi får återkomma till vem som har rätt när det gäller bedömningen av hur mycket pengar som behövs till polisen. Vi kan dock konstatera att till skillnad från vad du har sagt år är det mindre pengar från den moderatledda regeringen till domstolar. Det är mindre pengar än vad Socialdemokraterna vill satsa på åklagarna. Det är mindre pengar på kriminalvården. För såväl åklagare och domstolar som kriminalvård är det mindre pengar från den moderatledda regeringen än från Socialdemokraterna. För övrigt är det också mindre än från och . Detta rimmar illa med vad har sagt tidigare. Vid förra budgetdebatten för mindre än sade nämligen att vill lägga 1 ½ miljard mer än Socialdemokraterna på rättsväsendet , det vill säga det här året. Där hade man alltså fel på 1,2 miljarder. De skulle fortsätta så år . Det är fullständigt felaktigt, och man har ännu inte förklarat för medborgarna varför man så till den grad sviker de löften man har givit. Jag ska ställa en konkret fråga eftersom det finns ett närmare exempel från så sent som . Den budget som hade lagts fram från Socialdemokraternas sida skulle vara 770 miljoner högre. Jag antar att du är bekant med siffrorna. Det skulle innebära en sammanlagd satsning på 331 . Det blev inte så. Pengarna försvann någonstans på vägen, . är du skyldig att förklara vad mellanskillnaden är. har på något sätt försvunnit från det att ni lade fram ert förslag till det att ni nu kommer med er första budget. Detta gick ni till val på, ni sade det och och det har alla som har följt debatten sett. De blev lurade. Det var inte riktigt så. har försvunnit bara . Låt oss gå tillbaka till det jag sade först. Det skulle alltså bli 1 ½ miljard mer än Socialdemokraternas förslag . Det visade sig alltså vara fel på 1,2 miljarder. Förklara nu varför du har sagt att det skulle vara så mycket mera men det alltså blev mindre till domstolar, åklagare och kriminalvård! Och förklara vart de 569 miljonerna tog vägen! Från det att ni sade detta och var överens till och med i alla borgerliga partier om den gemensamma budget som då lades fram , lyssna nu! har det alltså försvunnit 569 miljoner. Förklara det och tala om varför ni går till val på någonting annat och gör någonting helt annat när ni sedan lägger er första budget! 48 (m): Jag ska gärna säga att när man snurrar runt med siffror är det mycket som far emellan. Faktum kvarstår om jag får börja i den delen nämligen att vi gör en mycket stor satsning på polisen. Det är riktigt att det finns diskrepanser framför allt jämfört med den motion som vi lade fram . Det beror naturligtvis på att man inte kan hoppa över det faktum att man har en gällande budget som man utgår från när man lägger fram sitt förslag. Det är också så att man när man lägger en budgetproposition är tvingad att utgå från det underlag som finns på departement och annat och jämka med den situation som är. Det är väl riktigt att det finns skillnader sett till en tidigare motion i förhållande till vad budgetpropositionen gäller. Men faktum kvarstår: I den budget som ligger har vi med hela den satsning på utbildning och anställning av poliser som utlovats och ytterligare åtgärder. Vi ökar budgeten på en rad andra områden. Sammantaget är detta en budgetökning som är mycket mycket stor. Sedan kan man leka med siffrorna fram och tillbaka, och det är det som gör. Men det är också så att det är otroligt stor skillnad mellan vad alliansen nu satsar på polisväsendet och vad Socialdemokraterna är beredda att anslå. Det går inte att göra ett eller annat anslag och säga: Här har vi mer. Det har vi ju inte sett mycket av. Tvärtom är det så att det budgetförslag som Socialdemokraterna har presenterat innehåller nästan ingenting alls därutöver. Skillnaderna är alltså fortfarande desamma. Det innehåll som vi hade i valrörelsen ligger fast, och det är det som vi kommer att genomföra . 49 (): Vi tar det väldigt enkelt, . Det ni sade var att ni skulle lägga 31 miljarder . Så blev det inte. Förolämpa inte åhörarna genom att stå här och säga någonting helt annat! Tala om vart pengarna tog vägen! Varför blev det mycket mindre än det man gick till val på? Jag vet att ni har satsat pengar, precis som andra partier gjort. Det är inte det jag vill höra, utan jag vill höra vart pengarna tog vägen. Varför är det mindre? Bara den frågan vill jag höra ett svar på ingenting annat! Svara gärna nu bara på den frågan! 50 (m): När man gör en budget då man sitter i opposition och när man gör en budget i departementet utgår man alltid från gällande budget och lägger därutöver. Man kan aldrig hoppa över att saker händer däremellan, mellan den budget man lägger och eller . Siffrorna kan gå både uppåt och nedåt. Det viktiga är skillnaden mellan vad ni anser är nödvändigt och det innehåll och det man vill åstadkomma. I det fallet vågar jag påstå att vi inte gett oss en tum när det gäller vad vi ska genomföra. Möjligen har det på ett eller annat område gjorts bedömningen av mig och mina medarbetare att vi klarar det med något mindre resurser än vad vi befarade när vi gjorde den förra motionen. Att siffrorna inte stämmer helt och hållet må vara hänt, tycker jag. Det viktiga är att det vi har utlovat i form av insatser, förstärkningar, åtgärder och innehåll ligger fast. Vi återkommer till de här budgetresonemangen. Men jag hoppas att det framför allt är prognoser och bedömningar av framtida behov och inte något slags historisk matematikövning vi ska ägna oss åt när vi har budgetdebatt. 51 (): frågar jag för tredje gången. Det gäller alltså någonting som ni sade skulle ske , och då fattas det . Det handlar inte om att några siffror kan bli lite annorlunda, utan det handlar om som du har sett till att rättsväsendet blivit lurat på. Ni har gått till val på någonting som ni sade . Du kan uttryckligen läsa vad ni sade : Detta kommer att ske om de borgerliga partierna vinner. Detta visade sig vara en bluff. Du är faktiskt skyldig medborgarna en ursäkt eller i alla fall en bra förklaring om vart de här pengarna tog vägen. 52 (m): Jag tycker att är skyldig att berätta för väljarna varför han inte vill genomföra de förstärkningar och förbättringar som vi från alliansregeringens sida föreslår och som vi har budgeterat pengar för. I det socialdemokratiska alternativet finns ju inte pengarna. Jag har däremot sagt att det är riktigt att det finns skillnader i siffror. Men man kan inte rycka en siffra från ett budgetförslag till ett annat, utan man måste faktiskt titta på innehållet och bedömningarna. Möjligheten att göra en träffsäker bedömning är något lättare med 350 anställda på ett justitiedepartement plus än om man har en handläggare till sin hjälp i . Men det är möjligt att kommer att lyckas bättre än jag gjorde i riksdagsarbetet. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2006/07:43 om rambeslut inom det straffrättsliga samarbetet 53 (m): har frågat mig vilka initiativ jag avser att vidta för att kunna presentera en följdlagstiftning som rambeslut tas . Genom Amsterdamfördraget skapades rambeslut som ny form av rättsligt instrument inom tredje pelaren. Rådet får, enligt artikel 34.2 i fördraget om Europeiska unionen, fatta rambeslut om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och författningar. Detta får ske på initiativ av kommissionen eller en enskild medlemsstat. Ett beslut att anta ett rambeslut förutsätter enhällighet i rådet. Rambeslut är bindande för medlemsstaterna i fråga om det resultat som ska uppnås. Däremot överlåts det åt de nationella myndigheterna att bestämma form och tillvägagångssätt. Rambeslut saknar direkt effekt och måste införlivas med nationell rätt för att få avsedda rättsverkningar. Som påpekar krävs, enligt 10 kap. 2 § regeringsformen, godkännande innan regeringen ingår en för bindande överenskommelse som innebär till exempel att en lag måste ändras. Innan röstar för ett antagande av ett rambeslut i ministerrådet måste därför, om rambeslutet förutsätter lagändring eller annars bedöms vara av större vikt, godkännande inhämtas. majoritet har tidigare uttalat att det är möjligt att godkänna ett utkast till rambeslut och först därefter fatta beslut om aktuella lagstiftningsåtgärder. Att avvakta med följdlagstiftning på detta sätt bör enligt uttalande emellertid endast ske när det är nödvändigt på grund av de tidsramar som gäller för antagandet av rambeslutet. Arbetet inom EU med krav på snabba beslut har föranlett den tidigare socialdemokratiska regeringen att i allmänhet skilja på godkännande och genomförande i riksdag det vill säga har fått ta ställning till den lagstiftning som rambeslutet föranlett långt efter det att rambeslutet antagits. Av respekt för som lagstiftande församling bör utgångspunkten vara att , när den beslutar i fråga om godkännandet av överenskommelsen, också har möjlighet att ta ställning till de lagändringar som blir aktuella till följd av överenskommelsen. Min ambition är att i större utsträckning än vad som varit fallet presentera den lagstiftning som krävs för genomförandet i nationell rätt av rambeslutet i samband med att godkännande inhämtas. Jag ska därför se över de rutiner och arbetsmetoder som tillämpas i förhandlings- och lagstiftningsarbetet. Jag utesluter dock inte att det uppkommer situationer där bör medverka till att ett rambeslut antas utan att den nödvändiga nationella lagstiftningen har redovisats i detalj för . Även i dessa fall kommer jag att sträva efter en höjd ambitionsnivå så att kan få en godtagbar redovisning av vilken följdlagstiftning som kommer att krävas i ärendet. 54 (): För att det här ska bli begripligt ska vi kanske här förklara att det handlar om två principer. Den princip som vi hade och som har ställt sig bakom men som tillsammans med och har kritiserat är väldigt enkel: Antingen har man hela lagstiftningen på plats när fattar beslut om en överenskommelse, eller också har man inte det. har ju bland annat av just det skälet inte ansett att man vill stödja överenskommelser om terroristbrott, arresteringsorder och rambeslutet om sexuellt utnyttjande. Det var ett ganska glidande svar. Och undrar jag om du , när det gäller de överenskommelser som det nu förhandlas om, kommer att säga: Vi behöver den tid som krävs för att följdlagstiftningen ska finnas på plats när riksdag beslutar om det. Eller kommer ni att fortsätta på det sätt som det har varit tidigare? 55 (m): Jag tycker nog att jag var ganska tydlig i det här svaret. I grunden anser jag att lagstiftningen ska skötas av riksdag. Det är nästan omöjligt med den ordning som EU har . I princip uppfyller vi inte de grundläggande kraven, som gäller för ordningen i det här landet, när vi tvingas ta beslut på det sätt som förutsätter. Det här tycker jag är principiellt besvärligt. Skillnaden mellan mig och i den här frågan är att tycker att den ordning som har gällt har varit helt i sin ordning. För mig är det här svårt därför att de här principerna i grunden inte riktigt går ihop. Jag kommer att eftersträva en tydlighet visavi så långt det är möjligt, men jag inser att det enda som egentligen kan lösa upp knuten är att EU:s beslutsordning ändras, alternativt att vi gör förändringar i svensk grundlag. Jag tror inte att vi är redo för något av det, utan det här är en konflikt som vi kommer att få leva med. Jag kommer inte att förhindra viktiga beslut inom det europeiska samarbetet för den här principens skull. Men jag kommer att slita med frågan och faktiskt erkänna att detta är ett bekymmer och försöka göra vad jag kan för att så lite som möjligt av den här diskrepansen i realiteten ska verka för . Det räcker inte med att tycker att det är okej att fatta beslut i efterhand. I princip borde man faktiskt inte göra det. Det är min grundinställning. 56 (): Då kan vi konstatera att det nu säger man får väl ändå dra den slutsatsen är att vi nu byter princip. ska följdlagstiftningen som regel vara på plats. Det kan finnas något undantag. Och det är ju den linje som har haft tidigare. Det här innebär förstås enorma problem för och de andra stödpartierna, som i och för sig inte har haft särskilt mycket att säga till om tidigare, och att man fullständigt kör över dem. Talar för sin egen räkning eller för hela regeringen? Är det regeringens ståndpunkt att man nu ska ändra princip så att man i huvudsak ska ha följdlagstiftningen på plats? 57 (m): Så som tolkar mitt svar nu är väl att tolka det väldigt eget, om man får uttrycka sig så. som själv har varit statsråd vet att man ger de flesta svar i regeringens namn. Jag arbetar med alliansregeringens goda mandat. Vi är överens i de här frågorna, och det har aldrig varit någon från de andra partierna som har ifrågasatt behovet av att få en bättre redovisning till kammaren inför de rambeslut som har tagits. Vi har varit väldigt ståndaktiga från moderat sida när det gäller den principiella grunden för ansvar och skyldigheter. Det är svårt med det regelverk som är , men det är inte så att vi har olika uppfattningar om vad som egentligen ska gälla. 58 (): Jag tror att jag är nöjd. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2006/07:46 om behovet av tvångsmedel 59 (m): har frågat mig om jag avser att ta något initiativ eller vidta någon annan åtgärd med anledning av tidsplanen avseende lagstiftningen om preventiva tvångsmedel. Inledningsvis, jag delar uppfattning om vikten av att de brottsbekämpande myndigheterna har tillgång till effektiva verktyg och arbetsmetoder för att komma åt allvarlig brottslighet. Detta ställer krav på att lagstiftningen kan anpassas och moderniseras. Resultatet av myndigheternas arbete med att förhindra allvarliga brott är beroende av många faktorer. En av de viktigaste är tillgången till information. Insamling av information i syfte att förhindra brott sker på många olika sätt, till exempel genom spaning. Myndigheterna får dock inte använda hemliga tvångsmedel enbart i syfte att förhindra brott. Noggranna avvägningar mellan intresset av en effektiv brottsbekämpning och enskildas integritetsintressen är nödvändiga vid införande av nya tvångsmedel. Ett regelverk om bland annat brottspreventiv tvångsmedelsanvändning måste därför kringgärdas av väl avvägda regler till skydd för den enskildes integritet. var inte tillfreds med det förslag den förra regeringen presenterade. Därför bordlades frågan, och den nya regeringen har att göra överväganden om hur kritiken mot förslaget kan hanteras. fick en särskild utredare i uppdrag att överväga bland annat ett system för en underrättelseskyldighet i fråga om användning av hemliga tvångsmedel. Utredaren har inom ramen för sitt uppdrag också övervägt hur en förstärkt granskning av användningen av hemliga tvångsmedel kan utformas. Utredningen redovisade sitt betänkande . I betänkandet föreslås bland annat att det ska införas en särskild skyldighet att underrätta enskilda personer som påtagligt har berörts av sådan verkställighet av hemliga tvångsmedel som sker i brottsutredningar. I syfte att stärka rättssäkerheten för enskilda föreslås också att det ska inrättas ett oberoende organ med uppgift att granska den verksamhet där det förekommer användning av hemliga tvångsmedel. Varje person ska enligt förslaget ha rätt att begära att det oberoende organet kontrollerar om han eller hon har varit föremål för ett hemligt tvångsmedel i strid med gällande författningar. Utredningens förslag omfattar även en framtida användning av hemliga tvångsmedel i preventivt syfte. Inom kommer man nu noggrant att överväga vilka åtgärder som kan behöva göras med anledning av propositionen om preventiv användning av hemliga tvångsmedel. Min utgångspunkt är att de brottsbekämpande myndigheterna måste ges möjlighet att använda hemliga tvångsmedel för att förhindra mycket allvarlig brottslighet, och jag avser inte att i onödan försena några beslut. 60 (): Jag gör det lite enklare här. och jag är nämligen överens om många av de här sakerna. Då är min raka fråga: Kommer den borgerliga regeringen att införa en möjlighet till preventiva tvångsmedel så fort som det är möjligt? 61 (m): Med tanke på de råd som jag fick av tidigare ska jag väl säga att jag i den frågan inte har pratat färdigt med alliansen. Men vår avsikt är att arbeta med detta, och den tidsplan som gäller är beroende av att faktiskt har vilandeförklarat de nu gällande propositionerna. Min ambition är att vi ska hantera detta i laga ordning, och min inställning i sakfrågan är väl känd. När det gäller buggning har vi i regeringsförklaringen tydliggjort vad som gäller. 62 (): Jag ska säga något bara för att det inte ska vara några missförstånd. Det är din uppfattning att preventiva tvångsmedel ska införas. Man är ännu inte överens i den borgerliga regeringen om hur man ska bestämma sig. Men det är i alla fall din uppfattning, med tanke på det sätt som du också röstade i , att det ska införas. Men svenska medborgare får vänta på besked om det kommer att införas eller inte. Är det rätt uppfattat? 63 (m): Den debatt som vi hade kring de här båda propositionerna gav vid handen att det fanns en del saker som var utestående. Vi har inte diskuterat färdigt , eftersom det underlag som jag tror är väldigt viktigt i de diskussionerna kom först . Jag kommer att ta de diskussionerna med allianspartierna. Min ambition är fortfarande att den grundinställning som jag har redovisat tillsammans med partiet tidigare ska gälla. Jag tror att det är viktigt för polisen och för rättssystemet att vi får mer moderna verktyg på plats och att vi också gör den hemläxan så att vi kan hantera detta utan onödiga förseningar med respekt för tidigare beslut. 64 (): Jag tror att vi alla har respekt för det. Och vi alla som arbetar med det här är fullt medvetna om att det är vilandeförklarat. Men jag tror att många vill ha svar så fort som möjligt, och det jag tror att många uppfattar som väldigt handlingsförlamande från regeringens sida är att man faktiskt inte kan ge besked. Man sade inte ett ord om det här i regeringsförklaringen, om preventiva tvångsmedel ska införas. Detta är ju ett sådant oerhört viktigt verktyg för att man ska kunna bekämpa terrorism och annan systemhotande brottslighet. Jag ska inte övertyga dig, , för jag vet att vi är överens. Men jag tror att många tycker att det är väldigt viktigt att få ett ordentligt besked från hela regeringen. Kommer detta att fullföljas på det sätt som den socialdemokratiska regeringen gjorde möjligt? Det hade till och med kunnat vara infört om det inte hade blivit på det sätt som det blev. Man kom inte överens inom den borgerliga alliansen, och också och ville skjuta upp det. Jag kan bara konstatera att man ännu inte är överens. Då är min sista fråga: När kan de svenska medborgarna få ett besked om detta, och när kan polis och åklagare få ett besked om att de ska få den här möjligheten med preventiva tvångsmedel som de så väl behöver? 65 (m): Det var uppenbart att väljarna inte var så där jättenöjda med de socialdemokratiska besked som gavs. Det faktum att man inte ger besked betyder inte heller att man inte är överens. Vad jag har försökt tydliggöra är att vi fick en utredning där det har tagits fram underlag för de diskussioner som man ska ha. Jag har faktiskt inte träffat mina kamrater . Däremot kan jag säga att vi diskuterar hemliga tvångsmedel och annat, men vi har inte suttit i några förhandlingar eller i den typen av diskussioner. Jag vet faktiskt inte. Vi kanske är helt överens. Vi kanske inte är det. Men det är inte så att det faktum att vi inte har en alliansuppfattning i en delfråga som rör den här interpellationen innebär att vi inte är överens. Jag är helt övertygad om att vi också i de här frågorna kan komma överens bara vi hinner prata med varandra, och det ska vi göra. Det finns ju många andra frågor som jag tror att väljarna är ännu mer angelägna om att få besked om. En del av dem har vi diskuterat i några av den rad av interpellationer som har ställt . Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera förhandlingarna till . 10 § Svar på interpellation 2006/07:38 om utbyggnaden av Västra stambanan 66 Statsrådet (): har frågat mig vad jag avser att göra för att få till en utbyggnad av Västra stambanan och hur jag avser att hantera problemet med kommuner som blockerar utbyggnaden av politiska skäl. Bakgrunden är att sade att man då inte såg någon möjlighet att fortsätta planeringen av utbyggnaden av Västra stambanan mellan och eftersom säger nej till båda de utbyggnadsalternativ som presenterades i järnvägsutredningen. Inledningsvis måste jag bemöta påstående att regeringen nu budgeterat mindre pengar för järnvägen än . Detta stämmer inte. Regeringen har i budgetpropositionen indikerat en preliminär beräkning av investeringar i järnväg till vilket är mer än investeringsanslaget . Att utveckla det svenska järnvägsnätet är således en viktig fråga för oss i regeringen. Jag håller med om att Västra stambanan, som förbinder storstadsregionerna och , är en av våra viktigaste järnvägar. På sträckan GöteborgAlingsås är det önskvärt att förbättra kapaciteten såväl för den regionala och interregionala persontrafiken som för godstrafiken. En utbyggnad till flerspår mellan och finns med i den nationella banhållningsplanen . Transportsystemet måste utvecklas och förvaltas på ett framsynt sätt. I min roll som infrastrukturminister vill jag självklart arbeta för att välmotiverade investeringar i infrastrukturen kommer till stånd. När det gäller de kapacitetshöjande åtgärder som planeras på sträckan FlodaAspen har jag förstått att det finns olika uppfattningar om hur dessa bör ske. I det sammanhanget är det viktigt att komma ihåg att frågan om hur mark och vatten ska användas kan vara mycket grannlaga, särskilt i områden där många olika intressen måste samsas. Särskilt svårt kan det vara när såväl lokala som nationella behov måste vägas samman. För att hantera dessa avväganden när ny infrastruktur planeras finns ett regelverk där lagen om byggande av järnväg, och spelar centrala roller. Min uppfattning är att dessa frågor i första hand måste diskuteras och lösas på lokal nivå att , regionen och berörda kommuner kan enas kring en lösning. Jag har inte för avsikt att ingripa i detta skede, och jag känner mig främmande för det synsätt som ger uttryck för när hon ser problem med kommuner som gör politiska avväganden. Jag förutsätter att , som har till uppgift att driva planeringen av järnvägen, hanterar frågorna på ett ansvarsfullt sätt så att man både kommer fram till den sammantaget bästa lösningen och att tidsplanen för projektet hålls. 67 (): Tack för svaret! Tack också för slutorden om att har till uppgift att driva planeringen av järnvägen och att förutsätter att man kommer att hantera frågorna på ett ansvarsfullt sätt! Det finns ju tyvärr en del farhågor.