prot · GT0992 · 2006-03-22 00:00:00 — Yttrande- och tryckfriheten är en central och omistlig del av demokratin och innefattar naturligtvis rätten att diskutera och kritisera även religioner. Men det måste också finnas ett ansvar för hur man utövar yttrande- och tryckfriheten. Det är både olämpligt och dålig etik att förnedra och kränka människors utövande av kultur eller religion och personer med avvikande sexuell läggning. Det är oförsvarligt. Vi måste eftersträva att upprätthålla en ömsesidig respekt och tolerans för dessa som vi tycker helt universella värden om vi ska få förtroende för dem. I likhet med rasism och antisemitism betraktar utskottet islamofobi som ett allvarligt samhällsproblem som kraftfullt måste bekämpas. Det är ett uppdrag för oss alla. Rätten att utöva sin religion är central och fastlagd i FN:s konventioner för mänskliga rättigheter. Vi är dock också medvetna om att fundamentalistisk religionsutövning alltjämt är en faktor i konflikter och att sådan religionsutövning sammanblandas med politik på ett negativt sätt. Religionen påverkar politiken men får naturligtvis inte överpröva den så säger vi i texten, och det är helt riktigt. Det är oacceptabelt att med hänvisning till religiösa uppfattningar ursäkta brott mot demokrati och mänskliga rättigheter. Tillståndet för demokratin och de mänskliga rättigheterna i den muslimska världen är djupt bekymmersamt. Det måste vi tillstå och stå för. För detta har de berörda regimerna ett stort ansvar. Vi kristdemokrater anser att ökad spridning av demokrati minskar grogrunden och riskerna för terrorism och krig och leder till ökad internationell säkerhet. Målet för den muslimska världen måste vara fria, stabila och demokratiska länder där respekten för mänskliga rättigheter sätts i främsta rummet. Våld är inte ett legitimt medel för samhällsförändringar, och därför måste extrem islamism fördömas. Demokrati byggd på alla människors lika värde och rättsstatens principer måste respekteras. Kvinnors mycket svaga ställning i den muslimska världen är ett allvarligt hinder i våra relationer. måste därför oförtrutet arbeta för att stärka kvinnornas ställning i alla delar av världen. Kvinnor och ungdomar förtjänar mycket stora satsningar. Vi vet att en lösning av de socioekonomiska problemen i delar av den muslimska världen skulle vara ett gott och värdefullt bidrag till att förbättra människors livssituation. En viktig förklaring till den muslimska världens bristande utveckling är det förtryck som råder i de berörda länderna. Det handlar om regimernas maktmissbruk och misskötsel av samhällsstyret som hårt drabbar medborgarna. EU:s grannskapspolitik kan bidra till målet om fria, stabila och demokratiska länder i det här området. Ett EU-medlemskap för det muslimskt präglade skulle vara ett värdefullt bidrag till bättre relationer mellan EU och de muslimska länderna. har som alliansfritt land med lång demokratitradition en komparativ fördel som bör tas till vara i arbetet med relationen till den muslimska världen. riksdag bör därför bidra till demokratidialogen som ett komplement till regeringens utrikespolitik. Partiernas demokratiarbete förtjänar att lyftas fram. Kontakterna med andra partier är mycket värdefulla för alla parter. Detta gäller inte minst i förhållande till den muslimska världen i EU:s grannskapsområde. Arbetsgruppen har konstaterat att Sidas förslag till strategier saknar referenser till den religiösa dimensionen, vilket är en stor brist. Religionen har en central roll i den muslimska världen, och vårt biståndsarbete måste bygga på en större medvetenhet om religiösa och kulturella värderingar. Den strategi som regeringen nu utarbetar bör därför tillföras dessa värderingar samt föreslå insatser för att främja den religiösa och kulturella dialogen. behöver en samlad strategi för alla politikområden i förhållande till den muslimska världen. En sådan strategi måste beakta behovet av sammanhållna politiska insatser för att stärka demokrati och mänskliga rättigheter. har ett antal institutioner för dialogskapande, och dessa måste stärkas. försvårar en positiv utveckling av relationerna mellan väst och den muslimska världen. En fredlig, hållbar och rättvis lösning av den israelisk-palestinska konflikten skulle underlätta utvecklingen mot demokrati, stabilitet och ekonomiskt välstånd i hela Mellanösternregionen. Parterna måste förmås att respektera folkrättens regler och genomföra relevanta FN-resolutioner. En fred måste bygga på en tvåstatslösning där båda sidor kan leva inom säkra och erkända gränser. Hamas och andra fraktioner måste nu förmås att avstå från våld och erkänna existensberättigande. Det är djupt beklagligt att den barriär som uppför över huvud taget har behövt komma till stånd. Såsom konflikten i har utvecklats försvårar också den relationerna mellan den muslimska världen och väst. En vanlig tolkning av händelserna i från muslimsk sida är att västvärlden vill dominera den muslimska världen och ta kontroll över dess tillgångar och att väst ser islam som sin fiende. Visst är det en stor lättnad att regim har försvunnit. Tyvärr finns det starka krafter som motverkar en fredlig och demokratisk utveckling i . Problemen är stora: självmordsattentat, kidnappningar och sabotage tillhör vardagen och drabbar framför allt civila irakier. FN borde här ha förmåga att axla en större och tydligare roll i . Det är viktigt att också EU kan visa ett tydligare och mer konstruktivt politiskt engagemang för att bistå i återuppbyggnaden och demokratiseringsprocessen i . Det är också ytterst allvarligt att den iranske presidenten uttalat upprepade hot mot och förnekat att Förintelsen har ägt rum. Den iranska regimens hotfulla agerande mot grannländer måste skarpt fördömas av det internationella samfundet. måste ge upp sina kärnvapenambitioner. Avslutningsvis vill jag säga att relationerna till måste få världens fokus i ännu högre grad. och EU måste verka för internationella fredsstyrkor för att uppnå en stabil vapenvila och säkerhet och främja en effektiv fredsprocess. Försoning mellan stridande folkgrupper är den största utmaningen i . Detta kan endast ske genom en öppen och allsidig dialog. Med detta, herr talman, vill jag dels instämma i de tillkännagivanden som vi tillsammans gör för regeringen, dels yrka bifall till reservation 1, den första delen. Jag vill passa på och tacka för ett gott samarbete inom utrikesutskottet de här två åren, som har varit mycket givande. 68 (): När vi debatterar betänkandet Vår relation till den muslimska världen i EU:s grannskapsområde är det resultatet av ett långt arbete i utskottet, som flera talare har sagt. I en arbetsgrupp i utrikesutskottet tog man på sig det stora arbetet att faktiskt skaffa sig mer kunskap, mer kompetens om den muslimska världen. Det här arbetet har varit gediget. Tyvärr är det inte jag som har suttit i arbetsgruppen, utan har haft Sermin Özürküt som representant i arbetsgruppen. Men tyvärr är Sermin nu sjukskriven och kan inte få vara med och debattera slutprodukten av detta arbete. Det kan jag bara djupt beklaga, för jag vet vilket oerhört arbete arbetsgruppen har lagt ned. För är det här en oerhört viktig fråga. Det här kan vara en av de viktigaste framtidsfrågorna. Hur kan vi relatera till varandra i världen? Vilka utgångspunkter har vi, och vilken förståelse och kunskap har vi om varandra? Det var en grannlaga uppgift som arbetsgruppen tog på sig, men jag tycker att den på flera områden har gjort ett mycket bra och gediget arbete. Jag vill ändå lyfta fram en del av problematiken när man ska göra ett betänkande som rör ett område i världen. För är egentligen den grundläggande ståndpunkten, oavsett om det gäller relationen till den muslimska världen, om det gäller relationen till den kristna världen eller till den judiska världen, att FN:s är de som ska vara giltiga, oavsett vilken typ av samhälle det handlar om, oavsett vad det finns för religion. Med den utgångspunkten kan man också genom beskrivningen i betänkandet av bristerna när det gäller mänskliga rättigheter, yttrandefrihet, tryckfrihet och demokrati se att man i många av länderna i den muslimska världen är långt ifrån att uppnå FN:s . För oss är också utgångspunkten . Tittar man på den muslimska världen utifrån perspektivet ser man stora brister när det gäller barns rätt att kunna växa upp i frihet, i demokrati, till ett fritt tänkande och ett fritt väljande av vilken religion eller vilken inriktning man vill ta i livet. Om man har som grundbult och tittar på den muslimska världen utifrån det perspektivet kan man se att det är oerhörda brister när det gäller kvinnors rättigheter. Men den viktiga utgångspunkten för är att vi behöver göra en sådan här granskning av hela världen. Det finns en risk med det här betänkandet, och jag ska ta upp några exempel där man snarare än att öppna för en dialog riskerar att skapa en klyfta. Jag kan ta exemplet där utskottet skriver att auktoritära regimer ofta använder islam som ett sätt att legitimera sitt styre och ursäkta brister i demokrati och mänskliga rättigheter samt som ett sätt att vända befolkningens frustration mot yttre fiender. Och det är en sanning. Men vi vill ändå understryka att det här inte bara gäller islam. Det är ett sätt som praktiskt taget alla religioner har använts på av auktoritära regimer. Om man tittar på historien i ett bredare perspektiv ser man att det är ett sätt som har använts av alla makthavare som har sett sin ställning vackla eller hotas. Det är ju ingenting som är särskilt betecknande för den muslimska världen. är grundinställningen i betänkandet att det är den muslimska världen som vi just nu granskar och diskuterar. Men det finns en risk att med den typen av skrivningar faktiskt bortse från att det här är en beskrivning som kan användas för alla religioner och i andra delar av världen. Man beskriver också att den extrema islamismen hävdar att islams regelsystem och rättstradition kan och bör utgöra statens ordning och att våld är ett legitimt medel för att uppnå en islamisering av samhället. Det tar utskottet bestämt avstånd från som medel för att nå politiska eller andra mål. Alla religioner som har ett regelsystem som överordnas de politiska förhållandena har en stark benägenhet att rättfärdiga våld. Det är faktiskt inte alls så länge sedan som religionen var överordnad politiken i och utnyttjades för att rättfärdiga våldshandlingar. Det är viktigt att man sätter frågan i ett större perspektiv. Det finns en fara när man beskriver det som händer i den muslimska världen, och som är en sanning och en verklighet, att man gör islam ansvarig och säger att det är islam som i grunden har skapat det här, trots att vi kan se det runtom i världen. Vi tycker att det är viktigt att understryka, även om betänkandet är fokuserat på den muslimska världen och företeelser inom den muslimska världen, att man inte kan bortse från att det här också genom historien har skett runtom i världen inom olika religioner. Ändå vill jag betona att det som beskrivs av utskottet, det som är utgångspunkten, är korrekt. Det är korrekta beskrivningar, men man måste sätta in dem i en relation. Annars riskerar vi, när vi diskuterar vår relation till den muslimska världen, att få en debatt som ökar klyftan snarare än att överbrygga den, som är målsättningen. Men, herr talman, även med den här kritiken av betänkandet måste jag sammanfattningsvis säga att det är ett viktigt betänkande, och de tillkännagivanden som finns i betänkandet står bakom. Jag vill också lite kort beröra frågan om yttrandefrihet. Det är viktigt att försvaret för yttrandefriheten är tungt vägande. Yttrandefrihet kan vi aldrig säga nej till. Yttrandefriheten är en viktig grundprincip i demokratin. Men vi inför begränsningar i yttrandefriheten. Det har vi gjort i svensk lagstiftning. Och bedömningarna är olika i olika länder som har yttrandefrihet. Därför är det självklart att man också kan diskutera när yttrandefrihetens gränser överskrids. Det är viktigt att den debatten hålls levande i en demokrati, att vi inte en gång för alla säger att det här är yttrandefriheten och yttrandefrihetens gränser. Bara som jag själv har suttit i , , har vi faktiskt genomfört förändringar som har påverkat yttrandefriheten och dess räckvidd. Men det allra viktigaste är, även när man försvarar yttrandefriheten, att man måste poängtera det ansvar som följer med yttrandefriheten. Man måste också skilja på debatten om vad som är lämpligt att trycka och kravet på en förändrad lagstiftning. Det får aldrig bli så att vi blir tysta när kränkande bilder publiceras. Det får aldrig bli så att vi säger att nu har vi yttrande- och tryckfrihet, så därför kan vi inte ens debattera huruvida publiceringen var lämplig eller inte, eller säga att man borde ta sitt ansvar när man publicerar. Det är lika viktigt för demokratin att vi debatterar våra grundlagar, våra demokratiska rättigheter och gränsdragningar för dessa. Jag tycker, herr talman, att utskottet i sin beskrivning av Muhammedkarikatyrerna har lyckats göra en mycket bra avvägning i denna svåra fråga. Avslutningsvis ska jag gå in på . har i detta betänkande ett särskilt yttrande när det gäller IsraelPalestina, men vi kommer i voteringen att stödja reservation. är en av vår tids svåraste konflikter. Den har betydelse för utvecklingen i hela och kan ha betydelse för en mycket större region. bryter gång på gång mot folkrätten. När ger med ena handen och drar tillbaka bosättningarna i , som vi ser som ett positivt steg i en fredsprocess, och tar med den andra handen och utökar bosättningarna på , kan man inte se det som ett steg i en fredsprocess. När , för att skydda sig själv mot terrorbombningar, bygger en säkerhetsmur men gör det på framför allt palestinsk mark, på ockuperat område, då går det inte att säga att det är en säkerhetsbarriär för att skydda sig. Då måste man se att det är ett sätt att skapa nya gränser inför kommande fredsförhandlingar. Betänkandet och majoritetens text kring är i många fall väldigt nyanserade och tar upp problematiken på ett bra sätt. Men man ser fortfarande inte klart och tydligt att är den starka parten. Att ställa krav på palestinierna i lika stor utsträckning som på blir orealistiskt när palestinierna inte får en möjlighet att uppfylla dessa krav. Vi har sett hur EU har gett bistånd till att bygga upp institutioner när det har varit lugnare perioder som sedan jämnats med marken av israelerna. Sedan anklagar vi palestinierna för att de inte kan bygga upp ett demokratiskt styre inom sina områden. När man inte ser den starka kopplingen med som den starka parten och palestiniernas möjligheter att uppfylla det vi kräver, då finns det fortfarande brister i möjligheten att lösa konflikten. Den sista frågan som jag ska beröra är kriget i . Här finns en klar skiljelinje mellan och övriga partier i riksdag. Enligt är fortfarande ockuperat. Det kommer inte att bli någon fred i förrän ockupationen upphör. Frågan om är väldigt viktig för folkrätten. När utan FN:s medgivande gick in och angrep var det ett folkrättsbrott. Men när sedan hjälper till att tillsätta en interimsregering och att skapa val, som man fortsätter ockupationen och låter regeringen be en att stanna kvar, då är det inte längre ett folkrättsbrott, säger flera. Det här är ett sätt att se till att stormakten med militär kraft kan begå folkrättsbrott, sedan tillsätta en regering och utöva påtryckningar och sedan få det legitimerat. För är det nödvändigt att slutar att ockupera och lämnar området och att FN får ta över ansvaret för säkerheten i . Med det här, herr talman, yrkar jag bifall till reservation 5. 69 () replik: markerar på ett väldigt tydligt sätt ut från oss övriga i debatten genom att säga att vi gör skillnad på den muslimska världens religiositet och den västliga världens. Så är det ju inte. skruvar alltså texten väldigt hårt när hon säger att man inte angriper felaktig religiositet i yttrandet. Det står faktiskt att religionen inte får överpröva demokrati och mänskliga rättigheter. Det gäller alla religioner. Det gäller våra religioner och det gäller historien, så det finns inget undantag. skruvar det väldigt hårt när hon säger att vi angriper den muslimska världen. Anledningen till att den belyses just nu är naturligtvis aktualiteterna i , att vi just nu upplever att vi behöver ha ett verktyg och vill belysa vad det är som händer, vad det är för problem och hur vi ska möta dem. Vi kan naturligtvis heller inte släppa våra egna värderingar när vi ska ha en dialog. 70 () replik: Då har inte riktigt lyssnat på vad jag sade. Vad jag betonar är läsandet av betänkandet. När man koncentrerar sig på den muslimska världen är det självklart att det är den muslimska världen som man relaterar till. Jag står bakom betänkandet och har inte något särskilt yttrande. Men vad jag försökte belysa är hur det kan läsas och ses. Jag inser och den diskussionen har vi haft i utskottet att det inte går att efter varje avsnitt och när man har sagt någonting om den muslimska världen skriva en mening om att det här har hänt i andra religioner genom historien. Det är självklart att det inte går att skriva ett betänkande på det sättet. Vad jag försökte lyfta fram, och som jag tror är viktigt att vi lyfter fram i den här debatten, är att vi har fokus på den muslimska världen och att inte heller andra religioner, vår egen kultur och vår egen historia är fläckfria. Det finns också med i inledningen av betänkandet. Sedan glömmer man bort det och läser bara de här meningarna. Jag tycker att det vore synd om man såg betänkandet på det sättet. Där tror jag faktiskt att vi är helt överens. 71 () replik: Man behöver inte läsa det på det sätt som har gjort. Vi har gett ordentlig kritik både till vår egen historia och till vår egen bakgrund just för att visa att det finns och har funnits problem över hela världen. Vi har försökt att hålla en god balans i det sammanhanget. Jag vill bara beklaga att , visserligen formellt inom ramen, på det här sättet vill markera ut sig. Det är beklagligt. Det försvagar regeringens politik. Det drabbar naturligtvis vårt land. Vi skulle kunna spela en annan roll. Utskottet belyser hur vi skulle kunna spela en annan roll. Vi uppmanar regeringen att ta nya tag på nya sätt och att ska göra det med oss ledamöter som verktyg. Det engagemanget skulle vi vilja stå bakom till , men då möter vi dessa men från sida. Det är synd. Jag beklagar det. 72 () replik: Jag tycker att det är att dra detta väldigt långt. Att det skulle försvaga hela betänkandet och försvaga politik på det här området att jag här i talarstolen visar på att det kan finnas problem med skrivningarna och att det kan läsas på det här sättet är att tillmäta en väldigt stor betydelse. står bakom betänkandet. har ju genom Sermin Özürküt funnits med i arbetet med framtagandet av det. När jag, som inte har varit med i den långa processen och debatten, läser betänkandet kanske jag läser det med andra ögon. Det får mig att inse att många som inte har varit med i processen också kan tolka saker och ting som jag har gjort när jag har läst det. Det har varit viktigt att lyfta fram det. Jag tycker också att det är viktigt att betona att står bakom betänkandet, och att vi står bakom tillkännagivandet. Även i denna svåra fråga måste vi kunna debattera och ha en öppenhet för att vi inte alla tycker exakt likadant. Jag tror att det gynnar dialogen om vi också kan ha en öppen dialog och ha olika sätt att se på det och olika infallsvinklar när vi i grunden faktiskt står bakom slutsatserna. 73 () replik: sätter likhetstecken mellan alla religioner och den islamisering som vi vill lyfta fram i betänkandet. Det tycker jag är att göra det lite enkelt för sig. Lite högre grad av problematisering tycker jag att detta föranleder. har på ett förtjänstfullt sätt lyft fram detta. Jag vill också poängtera att jag vänder mig mot denna förenkling. , islamisering och radikal islamism är någonting annat än religion i allmänhet. Religion är något mer än ett opium för folket. Det tycker jag att också bör tänka på. Religion kan innebära livskvalitet, gemenskap och delaktighet. Det vill jag verkligen understryka. Radikal islamism kan inte förklaras med kriget i . Radikal islamism kan inte heller förklaras med konflikten mellan och . Den kan inte heller förstås mot bakgrunden av social utsatthet eller fattigdom. Det visar attackerna i . Detta tycker jag är viktigt att lyfta fram. Den svenska vänstern lever i villfarelsen att terrorism och islamisering upphör bara trupperna lämnar . Så enkelt är det inte. Det är orealistiskt. Vi som har privilegiet att växa upp och leva i , en gammal demokrati som inte har haft krig , har ett särskilt ansvar att försvara demokratin när den hotas inte bara nära utan också långt borta, till exempel i . 74 () replik: Jag instämmer helt. Det vore fruktansvärt naivt och dumt om trodde att radikal islamism och all terrorism skulle försvinna om trupper lämnade . Hade stått för en sådan linje hade jag, som utrikespolitiskt ansvarig i partiet, haft problem. Det är ju att göra en väldigt förenklad bild av politik. lyfter upp både , konflikten i , att detta borde utnyttjas av andra politiska krafter och att det faktiskt skapar en frustration. Vi poängterar också att det inte är enda anledningen till att terrorism har uppstått genom historien i olika samhällen och med olika mål. Det hänger inte alls ihop med om befinner sig i eller inte. Det behöver inte alls hänga ihop med . Vi kommer ju att debattera detta också i nästa betänkande Internationell terrorism. Där finns det väldigt många komplexa frågor som inte enkelt kan förklaras med vare sig fattigdom, islamism eller någon annan religion eller politisk inriktning. Det är mer komplicerat. Om man inte ser vilka faktorer som påverkar situationen och lyfter fram dem i debatten tror jag inte att vi har möjlighet att någonsin komma framåt och nå målet att vi ska få terrorismen att minska och upphöra. 75 () replik: Jag vill tacka för detta förtydligande. Jag skulle vilja att du förklarar lite mer hur du ser på religionerna. Det förenklade resonemang som inledde ditt anförande, nämligen att alla religioner går att likställa med det som sker i den islamiseringsprocess som blåser över världen, lyckades du inte förklara även om du problematiserade ett steg vidare när det gäller . Jag vill uppehålla mig något vid . och de allierade vann kriget, men de har inte vunnit freden. Därom är vi nog överens. Min utgångspunkt är att vi borde bidra mer. I stället för att bara ensidigt fördöma, som den svenska vänstern gör och har gjort, borde vi ta ett aktivt utökat ansvar för att säkerställa såväl freden som den demokratiska processen så att också en gång kan åtnjuta det som vi har, nämligen alla friheter och respekt för de mänskliga rättigheterna. Det är terrorgrupperna, ofta med islamistiska förtecken, som har trappat upp våldet. Jag tycker att och hennes parti ofta inte alltid sätter likhetstecken och säger att det är och de allierades fel att det ser ut som det gör. Vill i stället förklara för mig på vilket sätt den svenska vänstern skulle vilja bidra till att freden erövras i och på vilket sätt vi som nation och inom EU skulle kunna påverka utvecklingen i gynnsam riktning? 76 () replik: Jag önskar att de här hade räckt till att diskutera både religionerna och hur vi ser på dem och hur man ska kunna stärka freden i . Det återkommer i fler debatter. Jag börjar med den sista frågan. För är det väldigt tydligt att så länge ockupationen av och så länge och alliansen har sina trupper kvar i går det inte att skapa fred. Vi ser hur antalet civila dödsoffer ökar från dag till dag. Vi ser hur extrema grupper nu utnyttjar situationen. Det börjar närma sig randen till ett inbördeskrig. Det finns flera grupperingar i , men även i länder runtomkring som utnyttjar situationen och underblåser konflikterna och använder religionen som ett medel för att underblåsa och förvärra situationen i . För är det tydligt. Ockupationsmakterna måste lämna.