prot · GU0943 · 2006-12-19 00:00:00 — Vi är många som efterfrågat det då det annars blir för stor skillnad mellan länder med öppna system och andra som är slutna, vilket är märkligt med tanke på en union som bygger på fri rörlighet. Därför är det naturligt att utverka gemensamma svar, men exakt vad detta stödkontor som är ett konstigt ord i sammanhanget ska göra och hur resurserna för det ska anslås diskuterades inte. Förmodligen har det huvudsakligen diskuterats i det särskilda råd som har ansvar för dessa frågor. 111 (): Jag kan förstå att det inte var uppe till diskussion, men jag tycker ändå, som ett observandum, att statsministern kunde ta med sig det. Det är lite oklart vad som menas, och det kan vara viktigt att följa upp det hela. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § (forts. från 10 §) Samhällsplanering, bostadsförsörjning, byggande samt konsumentpolitik (forts. CU1) 112 (): ska vi ladda om lite grann. Det mesta av utskottsdebatten ägde ju rum . Det var glädjande att höra så många i alliansen tala om konsumenternas bästa. Alla vet att det är komplicerat att vara konsument, inte minst med tanke på de val som vi konsumenter ställs inför. Vi ska själva välja elleverantör, telefonoperatör med mera för att få så bra avtal och villkor som möjligt. Det ställs krav på att vi är aktiva. Alla konsumenter måste ha bra tillgång till korrekt och saklig information för att kunna göra aktiva val. Alla har inte tillgång till och förmåga att själva söka och tillgodogöra sig den information som behövs inför ett köp eller om man har gjort ett köp som man inte är nöjd med. Det är viktigt att vi för en aktiv konsumentpolitik där så många som möjligt får ta del av konsumentupplysning, och det måste ske via den kommunala konsumentvägledningen. Upplysningen måste finnas att få nära, gärna personlig kontakt så att konsumenten kan känna sig trygg. Den förra regeringen tillsatte en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn av den kommunala konsumentvägledningen och ge förslag på hur en hög och likvärdig nivå kan uppnås i hela . Genom ett regeringsbeslut har bemyndigandet att tillkalla en utredare återkallats. Jag skulle vilja veta varför. Utredarens uppdrag var att föreslå en modell för hur konsumentvägledning kan utvecklas för att uppnå en hög och mer likvärdig nivå i hela landet, där möjligheterna att utnyttja modern teknik för enskilda kommuners service ingår och hur detta ska finansieras. Utredaren skulle också lämna förslag på indikatorer för uppföljning av målen om en hög och likvärdig nivå i hela landet på den kommunala konsumentverksamheten och vem som ska ansvara för den uppföljningen, helt i enlighet med konsumentpolitikens mål och inriktning att få trygga konsumenter som handlar hållbart. Jag har haft förmånen att få jobba som konsumentvägledare och vet hur viktig den kommunala verksamheten är för den enskilda konsumenten. Många konsumenter vet inte vilka rättigheter de har och får därför inte den information de behöver om inte konsumentupplysningen finns nära konsumenten. Undersökningar visar att efterfrågan på köpråd är större bland de resursstarka konsumenterna medan behovet av råd och stöd med anledning av uppkomna tvister är störst bland de resurssvaga. Komplicerade köpråd kräver ofta en personlig kontakt för att ge möjlighet att diskutera ärendet ingående för bästa möjliga resultat. Jag ser med oro hur många kommuner inte prioriterar denna verksamhet och att människor inte kan vara konsumenter på lika villkor. Vi socialdemokrater anser att en konsumentverksamhet med hög kvalitet är en del av den allmänna välfärden. Kommunerna har olika förutsättningar och kan därför utveckla egna arbetsformer och egna lösningar som passar bäst. De kommunala konsumentvägledarna jobbar ofta med förebyggande arbete mot skolor, organisationer och den lokala handeln. Ett kontinuerligt förebyggande arbete är något som alla vinner på, såväl den enskilda konsumenten som samhället i stort. Det har konstaterats i en utredning som gjordes 2004 på uppdrag av att den kommunala konsumentvägledningen är samhällsekonomiskt lönsam. Jag ser med oro att många moderatstyrda kommuner lägger ned konsumentvägledarna. I gjorde man stora nedskärningar bara för en månad sedan. Jag har tidigare läst att vill lägga ned bland annat och begränsa möjligheter att driva talan i domstol. Jag funderar lite grann på hur man resonerar . Man har varit emot stöd till konsumentorganisationer och vill att stödet till ekologisk märkning och rättvisemärkning ska fasas ut. Gäller det fortfarande? Högeralliansen har kommit överens om att alla nya lagar som berör företag ska granskas av ett nytt oberoende organ med representanter för näringslivet. Det är också saker som jag har läst och funderat på. Finns det fortfarande tankar på det ? Det skulle i så fall i praktiken innebära att skulle få veto mot förslag som förbättrar konsumenternas ställning gentemot företagen. Det tycker inte jag är att se till konsumenternas bästa. Jag tycker att det finns ett stort behov av konsumentvägledning ute i landet och hoppas att regeringen också ser behovet så att vi får trygga konsumenter som handlar hållbart, som de konsumentpolitiska målen säger. Jag yrkar bifall till reservationerna 1, 2, 3 och 5. I detta anförande instämde och (båda s). 113 (): Med tanke på tidsbristen ska jag inrikta mitt huvudanförande enbart på det som gäller studentbostäderna och den påverkan på dem som vi har diskuterat . Jag kommer själv från en studentstad, , med 40 000 inskrivna studenter vid . Bostadsbristen i min stad, precis som i de flesta andra studentstäder, är stor. Både studenter och andra ungdomar drabbas, liksom de som inte är köpstarka. Kan detta motverkas med olika former av subventioner? Jag anser inte det. Det finns många feltänk i ett sådant resonemang. Det första är att studenter per automatik skulle bo i studentbostäder. Av Lunds kommuns 40 000 studenter som är inskrivna vid bor bara hälften, alltså 20 000, i själva . 20 000 bor i resten av , delar av , och . Kommunikationerna och pendlingen blir alltså ytterst viktiga. Det tycker jag är positivt, precis som att regionerna blir allt viktigare. Kommungränserna är för de flesta ganska oviktiga. Ett annat feltänk som har kommit fram är att studenter skulle vara en homogen grupp. Men så är det faktiskt inte. Många studenter har till exempel familj, och naturligtvis är inte alla . Av de 20 000 studenter som bor kvar inne i bor knappt 8 000 i studentbostäder. Resten, , bor i bostadsrätter, i delade lägenheter, hos privata och kommunala värdar med mera. Det är viktigt att konstatera att staten inte alltid riktar rätt om staten ger riktade subventioner. har nästan bara specialbostäder byggts trapphusboende, ungdomslägenheter, studentlägenheter och seniorboenden och 55-plusboenden. Detta är ett helt felaktigt resonemang för mig. Vad händer med den största gruppen, den icke-prioriterade, icke-studenter, icke-pensionärer? Vem värnar den stora grupp som inte ingår i nischen för specialriktade subventioner som man värnar om i den här debatten? Det är den största gruppen medborgare. Men kanske vill man ha alla medborgare kategoriserade. Det viktigaste är att stimulera ett varierat boende, allt från små lägenheter till villor. Det ger en väl fungerande bostadsmarknad. Jag har märkt under de år jag har verkat inom bostadssektorn i att det är just det allsidiga byggandet som gör att bostadsmarknaden fungerar. Bostadskedjan är viktig. Tidningen visade i en artikel att det i den sista delen av kedjan var en ungdom som fick sin första egna lägenhet och i den första delen av kedjan var det barnfamiljen som skaffade det första radhuset. sitter också många 40-talister fast i sina villor och flyttar inte ut. Man möjliggör inte en fungerande flyttkedja. Man vill mycket gärna, men man ser inte attraktionen i nuvarande bostadsmarknad. Vad som driver upp byggkostnaderna är också en viktig fråga. Till exempel vid byggandet av skolor, dagis och bostäder i min region är det den minskade tillgången på arbetskraft inom byggsektorn och de stora byggfirmornas dominans som drivit upp kostnaderna. Brist på konkurrens alltså. Statsrådet svarade på en fråga och konstaterade då att konkurrensen på marknaden måste bli bättre. Detta är ytterst viktigt. Långsiktiga, förutsägbara villkor är också viktiga för att inte få den ryckighet i bostadsplaneringen som vi sett under stora delar av och som har präglat svensk bostadspolitik . Sänkt fastighetsskatt för flerbostadshusen är bra för hyrorna. Flera bostäder ger kunden en marknad och en viktig valfrihet som innebär att man också kan säga nej till alltför höga hyror då det finns olika alternativ. Det är en väl fungerande bostadsmarknad som ska lösa framtidens behov av bostäder, inte tillfälliga subventioner. 114 () replik: Jag begärde ordet bara för att jag vill protestera mot debatteknik att lägga ord i oppositionens mun som inte är relevanta. Hon påstår att vi skulle argumentera enbart för studenternas situation. De som drabbas av förslagen till förändringar i bostadssubventionerna är ju de svaga grupperna i samhället. Till de svaga grupperna hör de som är betalningssvaga, och det är bland annat studenterna. Vi har pratat om ensamstående. Vi har pratat om äldre. Vi har pratat om hemlösa. Vi har alltså i första hand fokuserat på de grupper som är de stora förlorarna i det här förslaget. Det är inte så konstigt. I och för sig har det också nämnts att det här handlar om en förmögenhetsomfördelning i mångmiljardklass, där de rika är vinnarna. Visst har vi pratat om olika grupper i samhället. Jag vill bara lägga till rätta att jag skulle ha påstått att det uteslutande skulle handla om studenter. Jag har själv tagit exemplet från min högskola i där situationen är densamma. En stor grupp är människor som inte flyttar till orten utan som bor i sina vanliga bostäder hemma. De bostäderna kommer också att öka i kostnad. Alla hyreslägenheter ökar i kostnad när räntesubventionerna försvinner, oavsett om de är byggda för studenter eller inte. Det är viktigt att hålla reda på vilka som är vinnare och förlorare. Ni i alliansen borde kunna erkänna att åtminstone i det korta perspektivet finns många förlorare. Ni har inte redovisat hur de ska få kompensation, även om ni säger att det kommer förslag . Det skulle många, särskilt studenterna, gärna ha reda på. När kommer höjningarna av studiestöden som kan kompensera de hyreshöjningar vi ser framför oss? 115 () replik: Det viktigaste att konstatera är att det som blir ett bekymmer när staten subventionerar, som har skett , är att det blir en ryckighet, obalans, i bostadsmarknaden. Det innebär att det blir grupper som förlorar och som per automatik också måste kompenseras . Det är det som blir bekymret på bostadsmarknaden. Man har sett att studenterna har stora problem i studentstäderna. Då har de fått riktade subventioner. har det varit fråga om andra grupper, till exempel ungdomsgrupper. Då har de också subventionerats. Det är väl det som är feltänket. De riktade subventionerna gör att bostadsmarknaden blir ryckig. Det blir inte den stabilitet på marknaden som krävs. Det är där som min kritik ligger, inte bara att ni har pratat om enstaka grupper. Min kritik är att er politik har lett till en ryckighet och obalans i de flesta kommuner. 116 () replik: Varför skulle olika typer av riktade subventioner ha olika värden när det gäller att skapa sned balans i bostadsmarknaden? Jag har frågat alla representanter som har varit uppe från alliansens sida nej, jag missade kanske någon om detta. Varför är det bättre att lägga riktade subventioner i ett annat utgiftsområde än i utgiftsområde 18? På vilket sätt är det mindre ryckigt att subventioner av kategoriboende i det här fallet inte studentboende, nu handlar det om att subventionera boende för äldre läggs i utgiftsområde 9 i stället för 18? På vilket sätt skulle det vara mindre påverkande på en, som beskriver, ryckig bostadsmarknad? 117 () replik: Alla former av riktade subventioner till producentledet är inte bra. De får den ryckigheten. Vårdboenden och äldreboenden är lite annorlunda eftersom de kan kopplas till en biståndsdel, ett behov, på ett annat sätt än till exempel riktade subventioner till studentgrupper eller ungdomsgrupper. Totalt sett för att få en väl fungerande bostadsmarknad är det viktigt att ha en väl fungerande bostadskedja där det byggs alltifrån små lägenheter till villor och radhus. Då ges möjligheten till flyttkedjan och en väl fungerande bostadsmarknad. 118 (): mot slutet av debatten finns det skäl att återknyta till det övergripande perspektivet. Nya och de andra allianspartierna har gått till val med ambitionen att göra till ett ännu bättre land att leva i för alla. Utgångspunkten har varit, och är, att identifiera dagens samhällsproblem och att med det perspektivet söka framtidens lösningar för ett bättre och ännu mer välfungerande samhälle. Denna ambition innefattar också en vilja och förmåga att genomföra förbättringar i ett antal olika avseenden. En del av den helheten är det som civilutskottet har att bereda, bland annat bostadspolitiken. Det finns därför återigen skäl att framhålla att syftet med den nya bostadspolitiken är att konkurrensen ska förbättras med långsiktigt stabila villkor för ägande och byggande av bostäder. Med tanke på en del högstämda uttalanden tidigare i debatten finns det när det gäller räntebidragssystemet anledning att påminna om att den tidigare socialdemokratiska regeringen ekonomiska vårproposition aviserade att inga nya räntebidrag skulle beviljas efter , det vill säga än vad den nya alliansregeringen och utskottsmajoriteten nu föreslår. När förutsättningar ändras uppkommer det naturligtvis konsekvenser. Dessa kortsiktiga konsekvenser måste vägas mot det långsiktiga målet om stabilitet inom bostadssektorn. Att det inte är så dramatiskt som och andra vill göra gällande kan möjligen illustreras av ett brev från ett fastighetsbolag som jag fick . I brevet framkom det att de är, trots att både investerings- och stimulansbidrag upphör samt att räntebidraget successivt ska avvecklas, beredda att bygga hyreslägenheter. Sådana signaler har vi fått från olika håll i landet. Vi har ju också hört vad har berättat om förhållandena i . Påståenden om att räntebidragssystemets och andra snedvridande subventioners avskaffande skulle leda till att bostadsbyggandet skulle upphöra är inte trovärdiga, särskilt som det från bostadssektorn har efterfrågats långsiktiga och stabila villkor. Den tidigare förda bostadspolitiken är någonting som till och med enligt , , haft en del övrigt att önska. Ett flertal utredningar under en följd av år har visat på en rad problem med de statliga bostadssubventionerna. Trots detta har den tidigare socialdemokratiska regeringen under sitt tolvåriga maktinnehav inte förmått lägga fram en långsiktigt hållbar lösning för bostadssektorn. I stället för att ta itu med problemen i syfte att minska subventionsberoendet har en rad olika tillfälliga stöd införts. En illustration av ryckigheten i den socialdemokratiska bostadspolitiken är just det förhållandet att investeringsbidraget och investeringsstimulansen inte förlängts av den förra regeringen. När man hade möjlighet att besluta om en förlängning gjorde man inte det. Men menar man med emfas att subventionerna ska förlängas. Naturligtvis måste långsiktigt stabila villkor vara att föredra framför sådan ryckighet. När det gäller en del tidigare uttalanden i debatten om hyresrätter vill jag slutligen framhålla att alliansregeringen har som en del av politikens inriktning i budgetpropositionen uttalat att hyresrätten är central för en flexibel bostadsmarknad och en väl fungerande arbetsmarknad samt att hyresboendet också ska utvecklas . Jag yrkar bifall till utskottets förslag till beslut. 119 () replik: Ni anklagar oss för att vi försöker skriva facit i förväg. Men hur kommer det sig att ni har tolkningsföreträde på att skriva facit om hur politiken hade sett ut om det hade blivit en vänsterregering? Vad är det som säger att inte en vänsterregering skulle ha fortsatt med bostadssubventioner med långsiktig bostadsfinansiering? Vi får inte tolka den kommande politiken, men ni har facit på hur politiken hade sett ut om det hade varit en annan regering. Det är en märklig diskussion. I ett tidigare anförande hörde vi att dessa 1 ½2 miljarder gör varken till eller från utifrån att vi hade haft 36 miljarder i bostadsstöd förut. Hur kommer det sig då att ni tror att ett borttagande av bostadssubventionerna så påtagligt skulle öka konkurrensen på bostadsmarknaden i fråga om bostadsbyggandet att ni till och med kan upphäva alla oligopol som finns när det gäller producenterna inom bostadsbyggandet? Detta är ett märkligt resonemang. Jag tycker att det finns skäl att ni verkligen utvecklar era svar på dessa frågor. Det är uppenbart att bostadssubventionerna har haft en effekt på hyresnivåerna. Och jag tycker att det är viktigt att än en gång slå fast att utgångspunkt har varit att gynna hyresgästerna. 120 () replik: Till att börja med kan jag säga att facit är någonting som man får i efterhand. Där finns två alternativ. Det ena är om er politik hade sett likadan ut som vår, i varje fall efter . Men det vet vi ju inte. Facit i övrigt har vi redan nu efter ett tolvårigt regeringsinnehav. Att det inte har fungerat har vi sett på många håll i landet. När det gäller förutsättningarna i övrigt är villkoren lika för alla aktörer. Just ryckigheten är någonting som de som har producerat bostäder på en marknad har fått ta med i beräkningen. Det är kanske en av anledningarna till att många bostadsföretag ändå direkt och säger sig vara beredda att producera bostäder även hyresrätter. 121 () replik: Facit hade med all säkerhet varit att vi skulle ha haft någon form av fortsatt bostadsfinansieringssystem, gärna med långsiktiga ekonomiska villkor, om vi hade haft en vänsterregering. Och dessa ambitioner fanns tydligt uttalade i vårpropositionen. Sedan har vi också facit i form av att vi har haft ett ökat bostadsbyggande i landet. byggdes det 34 000 lägenheter i landet. Det har inte byggts så mycket . Det är ett tecken på att bostadspolitiken var på rätt väg att vi genom olika typer av riktade investeringsstöd för byggande av ungdomsbostäder, studentbostäder och äldrebostäder lyckades öka bostadsbyggandet. Vi var på väg att få den konkurrenssituation på bostadsmarknaden i fråga om bostadsbyggandet som skulle gynna prisnivån. Också med hjälp av bostadsfinansiering och räntebidrag för att uppnå en ökad neutralitet skulle man få acceptabla hyresnivåer för människor som ska bo i dessa bostäder. Detta är ett påtagligt facit av att bostadspolitiken har varit och är på rätt väg. kommer alliansregeringen, med sin avsaknad av en bostadspolitik, tyvärr att bryta denna positiva trend. Ni visar själva i betänkandet att bostadsbyggandet kommer att minska . Hur kommer detta att kunna öka konkurrensen och innebära en prispress? 122 () replik: Jag kan säga att och hans partikamrater haft på sig att ändra de system som jag ändå har uppfattat att det finns en ganska stor samstämmighet om inte har fungerat, åtminstone inte optimalt. Det sade du själv tidigare, nämligen att det har funnits mycket i övrigt att önska i fråga om bostadspolitiken. Då har man haft tiden på sig . Men det konstiga är att ambitionen inte verkar ha funnits att göra de ändringar som man har haft på sig att göra. När det gäller byggandet som sådant konstaterar jag bara att det i mitt område, , i vart fall inte har byggts så mycket bostäder som socialdemokratiska politiker och den tidigare regeringen har haft önskemål om. Det är ett faktum. Exakt vad som kommer att ske på bostadsmarknaden får vi se. Men långsiktiga och stabila villkor kan aldrig vara en nackdel. Det är min uppfattning. 123 () replik: Det kommer inte att byggas lägenheter i någon större utsträckning, , när ni tar bort de statliga stöden. Det kommer inte heller att byggas bostadsrättslägenheter annat än i väldigt exklusiva lägen eller i sjönära lägen där en liten del av befolkningen kommer att ha råd att efterfråga dem. Det kommer inte att byggas några studentbostäder därför att studenterna inte kommer att ha råd att efterfråga dem eftersom de blir dyrare när ni tar bort det statliga stödet. Hyran kommer att stiga i det befintliga beståndet när man som fastighetsägare måste kompensera för det borttagna räntebidraget. Om detta råder det inget tvivel. Och jag tror inte heller att några andra än möjligtvis du och jag är oense om detta. Jag anser att det stöd som gäller får betecknas som ett långsiktigt stöd. Det infördes , och är vi framme vid 2007. Det anser jag vara långsiktigt. Ni avvecklar nu detta stöd och inför ingenting annat. Ni litar på att marknaden kommer att lösa dessa problem, det gör inte vi som befinner oss i opposition just . Jag har en fråga till dig, . Kommer det att byggas flera eller färre bostäder än under den föregående mandatperioden? , du som har låtit dig bli vald till ordförande i bostadsföretag , kommer du att se till att Huge bygger bostäder för kommuns invånare som de också har råd att efterfråga? 124 () replik: Jag kan börja med det sista. Den debatten hör kanske i första hand hemma i kommunfullmäktige i . Jag har blivit beskylld för att blanda ihop riksdagspolitiken med kommunalpolitiken, och det är precis det som jag tycker att du gör . Jag står inte här och ställer ut några löften om vad vi ska bygga och inte bygga inom ramen för det kommunala bostadsföretaget. Där verkar du ha missuppfattat rollen lite grann. När det gäller frågan om huruvida det ska byggas mer eller mindre kan vi bara spekulera om. Vad ni tror är uppenbart. Min förhoppning är att det inte ska byggas färre bostäder utan att byggandet ska svara mot de behov som ska finnas. Det brev som jag refererade till tidigare är ett brev som jag har fått i egenskap av politiker i kommun där ett bolag säger: Vi är, trots att både investerings- och stimulansbidrag upphör samt att räntebidraget successivt ska avvecklas, beredda att bygga hyreslägenheter. Detta gäller kommun. Det inger förhoppningar för framtiden. Och villkoren blir lika för alla. Jag vill framhålla det igen. Det är inte oväsentligt. 125 (): Det känns mycket bra att som ny ledamot få göra debut i talarstolen och yrka bifall till ett förslag i en budgetproposition. Men eftersom det mesta redan är sagt i fråga om bostadsförsörjning och byggande kommer jag att uppehålla mig enbart vid konsumentpolitiken som också ingår i utgiftsområde 18. Att vara konsument är ett stort och vitt begrepp. Det kan handla om att köpa dagligvaror likaväl som tekniskt avancerade datorer och hushållsmaskiner. Det kan också handla om köp av tjänster, såväl finansiella som andra, till exempel resor eller elektricitet. Det kan också handla om köp gjorda i affär, på Internet, hos mäklare eller hos förmedlare eller köp på postorder. Att konsumera har blivit en naturlig del i en modern livsstil. Konsumenternas ställning i är mycket stark, och konsumentskyddet är på en hög nivå och tillgängligt för alla. Inom näringslivet har så kallade egenåtgärder skapats. För att få nöjda kunder har företagen alltså själva utformat konsumentrådgivning och stöd. Några exempel är och den som har tillkommit , Konsumenternas tele- och Internetbyrå. Många branscher har fortlöpande utvecklat denna rådgivning för att få nöjda kunder. Lagstiftningen inom konsumentområdet är stark i . Flera statliga organ har inrättats . Inom EU har konsumentpolitiken verkligen tydliggjorts, då detta har blivit ett självständigt politikområde. Det pågår ett omfattande lagstiftningsarbete, och det kommer regelbundet direktiv från . Jag kan lugna och andra när det gäller . Det kommer inte på något sätt att läggas ned tvärtom. I regeringens förslag höjer man nivån på anslaget bland annat med anledning av den skuldsaneringslag som träder i kraft. Där ska då ha en stödjande och vägledande roll när det gäller det som ska ske i kommunerna, som de ska ansvara för.