prot · GT0977 · 2006-02-22 00:00:00 — Vi har arbetat tillsammans under en i och för sig alltför för att ändra på detta. är den perioden slut. Ni har valt att samarbeta med dem som gjorde vår gemensamma utbyggnad till åtlöje. De använde nedsättande invektiv om hembygds universitet, som då benämndes bygdehögskola. Men verkligheten är inte så enkel som säger. Ni röstar för att ska ha 750 färre studenter än vad det har . säger: Vi ska inte minska; vi ska bara sakta in på utbyggnaden. Det är fel. Du har röstat för 750 färre studenter på . Har du sagt det till dina väljare? Har du skrivit det i ? kommer jag till den andra frågan, och jag ska återigen ta mig friheten att ta upp en sak som inte handlar om siffror. Det gäller frågan om centralisering kontra decentralisering. Jag driver en linje där lärosätena ska ges mer och mer eget ansvar. Vi har kvalificerade ledare. Vi har människor med en utbildningsnivå och en ledarskapsvana på våra högskolor som vi kan anförtro mer och mer ansvar. Varför går ni ihop med centralistpartierna om att som enda land i ska politisera beslut som rätteligen kan ligga där de hör hemma, nära de människor som berörs nära studenterna och lärarna och nära dem som konstruerar egna kurser och egna kurspaket? Det gäller centralism och nedskärning på högskolan i till exempel , som ju inte heller får del av civilingenjörsutbildningen. Den väg du har gått i ditt parti är en gåta för mig. 145 () replik: Jag lägger märke till att inte tar upp att en stor del av ungdomskullen hamnar utanför arbetsmarknaden och vad man ska göra åt det. Det är det stora problemet i att lämnar gymnasiet utan godkända betyg. Hur ska vi se till att dessa ungdomar också kommer in på arbetsmarknaden? Vi har sagt nej till att nu tillföra ytterligare platser i högre utbildning för att i stället satsa på kvalitetssäkring. Det är mycket möjligt och troligt att vi måste ha flera utbildningsplatser. Vi ska självfallet ha en öppen högskola där alla som har intresse och vilja att studera vid högre utbildning ska kunna få möjlighet till det. Men ska de som vill ha en annan utbildning en yrkesutbildning också ha möjlighet till det. Det är den kombinationen vi måste hitta till. När det gäller frågan om centralisering så håller jag med om att det kan vara en svår fråga att diskutera. Men det är av omsorg om kvaliteten vi gör detta. Vi får så många signaler utifrån lärosätena till och med från generaldirektör om att en gymnasifiering pågår. Då måste vi se till att vi får kvalitetsinriktning som gör att vår högre utbildning blir den väldigt goda utbildning som vi har och ska ha även . 146 Utbildnings- och kulturminister () replik: Det låter för mig som om flyr högskoledebatten genom att börja prata om andra frågor, som i och för sig är jätteviktiga. pratar vi om propositionen om en ny högskola för en ny internationaliserad värld. Den handlar om framtiden för de av ungdomarna som går till högskolan, eller 35 eller vad det nu blir med en allians vid makten. De andra , eller 54, 63 eller 64 eller vad det nu blir, är en otroligt viktig grupp. Den är otroligt viktig för konkurrenskraft. Den är otroligt viktig för klassutjämningen i . Det finns många tillfällen att diskutera det. Där tror jag att vi skulle kunna mötas i många frågor. Men är det högskolepropositionen som är på tapeten. Detta avser en minoritet av ungdomarna. Det är inte som vi hör från de här partierna, det vill säga att alla ska till högskolan enligt socialdemokratisk politik. Så är det inte. Procenträkningen säger att inte är alla, utan precis hälften. Låt mig säga något om den här konstiga centerlinjen. Ni säger att ni inte har sagt nej till utbyggnad, utan att ni säger nej till att bygga ut fler platser för att i stället satsa på kvaliteten. Det är ju fel! Jag ska korrigera detta, för här finns ett sakfel. I Bankerydsdokumentet, som också skrev på, står det att i och med att man sade nej till vår utbyggnad skulle gå inte till kvalitet utan till avskaffad förmögenhetsskatt. Det står tydligt i en kolumn. Jag har visat papperet här i några interpellationsdebatter som vi har haft. Det är fel! Sluta med den här missuppfattningen! Det var dit de gick. De gick inte ens till invasionsförsvaret på det som ni också vill satsa 3 miljarder på. Vad gäller centralisering så har ni fått signaler om att det är problem på högskolan. Svaret när man möter ett problem är alltså centralisering. Det är en intressant vändning i ideologi. Skälet för centralisering är tydligen att man har problem. För mig är decentralisering en bra lösning på problem. Jag tror att vi får bättre beslut om besluten ligger nära människorna. Det trodde jag var en principuppfattning som jag delade med och centerpartister. Men jag noterar att nu är det centralisering som är svaret när man har problem i högskolan. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 18 § Forskning och forskarutbildning Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2005/06:UbU6 Forskning och forskarutbildning. Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 19 § Högskolan: Utbildnings- och studentfrågor Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2005/06:UbU9 Högskolan: Utbildnings- och studentfrågor. 147 (): I betänkandet behandlas motioner angående utbildnings- och studentfrågor. Eftersom vi i debatten före denna har diskuterat högskolepolitik i en vidare bemärkelse har vi i utskottet kommit överens om att hålla debatten ganska kort. Som vanligt står vi moderater bakom alla de moderata reservationerna, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nr 21 under punkten 23. Den handlar om den mest uppmärksammade frågan i betänkandet, nämligen kårobligatoriets vara eller icke vara. Frågan har kommit att bli en följetong i kammaren. På grund av viss otrohet i förhållandena när det gäller partilinjerna har den varit en rysare också vid voteringstillfällena. Hur som helst är positionerna väl kända. Först och främst vill jag slå fast att vi moderater tycker att kårerna och nationerna fyller viktiga funktioner. De företräder studenternas intressen, de jobbar med utbildningsbevakning, de står för en stor del av de sociala arrangemangen vid våra lärosäten och mycket mer. Men det hjälper inte! Det går inte att argumentera för en tvångsanslutning i alla fall. Vi moderater värnar den negativa föreningsfriheten, det vill säga alla människors rätt att stå utanför en förening. Vi kan inte acceptera att studenter tvångsansluts till en organisation. Vi är emot alla former av tvångsanslutning. Det spelar ingen roll om det är till politiska partier, till fackförbund eller till en studentkår. För oss är det en viktig demokratisk princip att alla medborgare, även studenter, själva får avgöra vilka föreningar de vill tillhöra. Jag kan inte låta bli att påpeka att kårobligatoriets blotta existens visar hur anmärkningsvärt liten tilltro obligatoriets försvarare tycks ha till studenters förmåga att skapa och upprätthålla frivilliga sammanslutningar för att tillvarata sina egna intressen. Jag vägrar att så grovt underskatta studenterna. Vilka är då argumenten för att behålla den här tvångsanslutningen? En del hävdar att nationerna kommer att gå under. Det är inte sant! Som före detta Lundastudent, aktiv i och en mycket varm vän av nationerna vet jag att studenterna uppskattar nationernas verksamhet. De kommer garanterat att fortsätta att vara medlemmar även utan en tvångsanslutning. En del menar att de skattetekniska frågorna inte går att lösa. Varför vara så negativ? Det är klart att det går att hitta lösningar. Den utredning som vi föreslår ska lämna förslag på framtida definitioner och avgränsningar av studentkårernas kompetens och hitta en lösning på skattefrågorna. Utgångspunkten ska vara att dagens kårer och nationer inte ska missgynnas skattemässigt när obligatoriet avskaffas. Ett annat argument i debatten har varit att studentdemokratin och studentinflytandet kommer att försvinna. Det är inte heller sant. Det är ju ingen som har föreslagit ett abrupt avskaffande av obligatoriet. Tvärtom är vi alla medvetna om att det finns en rad frågor som måste lösas innan vi kan avskaffa obligatoriet. Exempelvis måste studentinflytandet, studenternas möjligheter att bedriva utbildningsbevakning och studentkårernas oberoende mot lärosätena säkras. En del hävdar att kårerna kommer att förlora alla sina medlemmar om obligatoriet avskaffas. Det tror inte jag, i alla fall inte så länge kårerna har en verksamhet som upplevs som viktig av studenterna. Jag tror dessutom att de som ansluter sig frivilligt är mer benägna att engagera sig i kårens verksamhet. fick en särskild utredare i uppdrag att utreda hur kårobligatoriet skulle moderniseras. I uppdraget ingick inte att undersöka om kårobligatoriet i sig kan avskaffas. Därför har och lagt ett förslag om att tillsätta en parlamentarisk utredning med uppdrag att utreda hur studenternas inflytande kan stärkas utan den tvångsanslutning som kårobligatoriet innebär. 148 AXEL DARVIK (fp): Jag ska endast prata om kårobligatoriet. Jag är inte en person som brukar kalla mig för paragrafryttare, men jag tänkte ändå ta upp några viktiga lagparagrafer i mitt anförande. Jag hittade dem i vår grundlag, i regeringsformen. Där finns det ett kapitel nr 2 som handlar om grundläggande fri- och rättigheter. I 1 § 5 står det: Varje medborgare är gentemot det allmänna tillförsäkrad föreningsfrihet: frihet att sammansluta sig med andra för allmänna och enskilda syften. Uppenbarligen finns det en hel del gummi i den här paragrafen. När det väl kommer till frågan om kårobligatoriet gäller inte föreningsfriheten. Då har man inte valmöjligheten att välja om man vill vara med eller inte i en förening. Vi har dessutom en annan viktig paragraf. antog generalförsamling en deklaration om de mänskliga rättigheterna. I artikel 12 kan man också läsa att envar har rätt till frihet i fråga om fredliga möten och sammanslutningar samt att ingen må tvingas att tillhöra en sammanslutning. Jag tycker att detta är väldigt klart. Det var 48 länder som röstade för. Ingen var emot. Det var i och för sig åtta länder som avstod. De kom i alla fram till beslutet att detta bör gälla i hela världen. Den här deklarationen ska göras spridd, känd, läst och förstådd, framför allt i skolor och andra undervisningsinstitutioner, utan hänsyn till olika länders eller regioners politiska förhållanden. Det är i den här andan, även om det har tagit lite tid, som vi, fem partier, nu vill driva igenom ett avskaffande av kårobligatoriet. Jag vill också säga att vi tycker att det är viktigt att man löser en del frågor på vägen mot avskaffandet. Det gäller frågor om finansieringen av kårernas verksamhet och en del skatteregler. Det gäller frågor om studiebevakning och den sociala verksamheten som naturligtvis måste beaktas så att den kan fortsätta att utvecklas på ett positivt sätt. Vi är beredda att gå in i en utredning med öppna ögon, men det är ingen tvekan om vilket mål vi vill nå. Det är klart vilken hamn vi till slut ska komma till. Här , eller det blir rättare sagt , vill vi sätta båten i sjön så att vi kan hitta vägen till målet. Jag vill också yrka bifall till reservation 21. 149 (): Det är dags . är våren här. Det är därför frestande att travestera det gamla uttrycket och utbrista: Släpp studenterna loss, det är vår! Få kan vara nöjda med studenternas situation. Alarmerande signaler om oklarheter i studenternas rättssäkerhet kommer. känner varken lärare, övrig personal eller ens studenterna själva till vilka rättigheter som finns eller borde finnas. I dagens betänkande med reservationer och motioner finns ett antal olika kristdemokratiska käpphästar som syftar till att stärka studenternas trygghet, inflytande och delaktighet. En av dessa som vi i utskottet valt att fokusera på i dagens debatt handlar om kårobligatoriet som ju innebär att alla studenter tvångsansluts till en studentkår för att kunna få sina betyg. Det är principiellt felaktigt och bör därför avskaffas i takt med att studenternas inflytande på riktigt ökar. Även studenter bör själva få välja vilken förening de vill vara med i. För oss som tror på studenternas viktiga roll i utvecklandet av landets universitet och högskolor är inte en verksamhet byggd på obligatorisk anslutning en tilltalande lösning. Det tycker knappast heller studenterna själva. deltar i kårvalen. Det finns dock en rad frågor som behöver lösas på vägen. Vi vill se en noggrann genomlysning av dessa. En nödvändig förutsättning för att driva kårer och nationer är ju till exempel att det finns en trygg och oberoende finansiering. tillsatte regeringen, därtill nödd och tvungen, pressad av en majoritet i , en särskild utredare. Vi, fem partier, anser att regeringen i stället borde, och bör, tillsätta en parlamentarisk utredning för att få en bred förankring. Utredningen bör i första hand pröva hur studenternas inflytande ska kunna stärkas och om en verklig föreningsfrihet kan genomföras. Det handlar om att på allvar skapa moderna strukturer för studentinflytande grundade i rättssäkerhet, frivillighet, delaktighet och demokrati. Det handlar om att skapa ett tydligare och modernare regelverk. Studenternas inflytande på ett modernt sätt måste öka, men studenterna behöver ingen tvångströja. Däremot är det att på allvar forma en högre utbildning som utifrån studentens bästa bygger på bildning, kvalitet och tillgänglighet så att studenterna, vår framtid, får de allra bästa förutsättningarna att leva i kunskapssamhället. Avslutningsvis vill jag säga att jag står bakom samtliga reservationer i betänkandet, men för att tids vinnande yrkar jag enkom bifall till reservation nr 21. 150 (): Jag ska bara kort kommentera kårobligatoriet. Sedan ska jag gå över till de motioner som vi har väckt och som behandlas i det här betänkandet. Jag tycker att själva sakfrågan om studenternas obligatoriska medlemskap i kåren inte är helt lätt. Vi i har förståelse för vissa av de principiella invändningarna. Men jag tycker att det är olyckligt att frågan om kårobligatoriet nu har blivit ett partipolitiskt slagträ. Förutom att det säkert kan vara intressant för oppositionen att eventuellt knäppa regeringen på näsan vid omröstningen, undrar jag, och säkert många med mig, om det verkligen är meningsfullt att för fjärde gången lägga ned resurser och tid på detta den här gången föreslår man en parlamentarisk utredning för att försöka hitta acceptabla lösningar, och det gör man enbart med hänvisning till principiella skäl särskilt med tanke på att det pågår en utredning som ska se över förordningen om studerandekårer, nationer och studentföreningar vid universitet och högskolor. Utredningen kommer att lägga fram ett betänkande . I utredningsdirektiven, som jag vet att alla har tillgång till, står det att utredaren ska lämna förslag till de författningsändringar som översynen kan ge anledning till med ett undantag, och det är skatteområdet. Då tycker jag att det hade varit lämpligt att vi tar upp och diskuterar den här frågan på allvar när vi vet vad den här utredaren kommer fram till innan vi fattar beslut om att tillsätta ytterligare en utredning. Sedan sade Axel Darvik något som jag faktiskt måste få kommentera. Han påstod, om jag uppfattade det rätt, att kårobligatoriet skulle strida mot grundlagen och mot en principiell föreningsfrihet, och det är faktiskt någonting som är direkt felaktigt. I grundlagen garanteras rätten att inte tvångsanslutas till sammanslutning för åskådning i politiskt, religiöst, kulturellt eller annat sådant hänseende. Men studentkårerna har som sammanslutningar inte någon anknytning till viss åskådning. I förarbetena till vår regeringsform underströks också att den angivna bestämmelsen om föreningsfrihet inte heller berör kårobligatoriet. Jag hörde också att Axel Darvik sade att kårobligatoriet skulle strida mot konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Den frågan har prövats av den europeiska kommissionen för mänskliga rättigheter vid åtminstone två tillfällen. Jag känner till att det har gjorts 1973 och 1996, och i båda de fallen slogs fast att ordningen inte stred mot konventionen, vilket fortfarande måste anses vara prejudicerande. Nog om kårobligatoriet! Jag skulle vilja säga lite om de motioner som vi tycker är viktiga och som vi har lagt fram i anslutning till betänkandet. Den ena rör studenthälsan. Det är viktigt att vi har en studenthälsovård som fungerar bra. Det är viktigt för studenternas studiesociala situation, men det är också viktigt för studenternas studieresultat. En studenthälsa ska fungera bra och ska vara ett komplement till den allmänna hälsovården. Det står väldigt tydligt i högskoleförordningen att högskolan har det här ansvaret, men om man tittar sig omkring ser man att ambitionsnivån för studenthälsan och de resurser som satsats trots detta är väldigt olika mellan olika högskolor. Både tillgängligheten och kompetensen skiftar beroende på var man studerar eftersom det inte finns några normer för lägsta acceptabla nivå. Därför tycker vi att studenthälsan behöver kartläggas och utredas i syfte att skapa just tydliga regler för verksamheten. Därmed vill jag yrka bifall till reservation nr 31. Vi har också en motion om validering och vägledning, där vi föreslår ett antal förbättringar. Validering är ett bra verktyg för att ta vara på praktiska och teoretiska kunskaper, inte minst om de har förvärvats utomlands, men när det gäller bedömningen och erkännandet av utbildning är det viktigt vilken information som lämnas vid själva valideringen. tycker vi att det brister där. Vi tycker att den information som ges kan bli både bättre och tydligare. I de fall en utländsk utbildning inte anses motsvara en svensk dito ska det ges tydlig information om exakt vad som behöver kompletteras, hur man kan göra det och också var man kan göra det. Den sökande ska också kunna erbjudas studievägledning. Med ett utökat krav på validering menar vi att det är naturligt att ansvaret för validering delas upp mellan olika universitet och högskolor, så att det universitet eller den högskola som har bäst förutsättningar att bedöma utbildningen inom ett visst område också får göra själva valideringen. Vi tror att ett sådant riktat uppdrag skulle ge dem som inte fått sina utbildningar godkända en bättre information, en bättre vägledning och ett bättre stöd när det gäller hur de ska gå till väga för att komplettera utbildningarna. Vi vill därför tillsätta en utredning som ser över och lämnar förslag på hur organisationen för validering av utländsk högskoleutbildning kan förändras och förbättras. Därmed yrkar jag bifall till reservation 36. Vårt förslag innebär dock att det måste finnas en fungerande studie- och yrkesvägledning vid lärosätena. Högskoleförordningen säger tydligt att studie- och yrkesvägledning ska finnas tillgänglig för alla studenter och att högskolan ska se till att det finns tillgång till information för den som tänker börja studera. Men när ganska genomförde en granskning av lärarutbildningen framkom det att vägledningen där inte fungerar särskilt bra. Det väcker naturligtvis frågor om hur studie- och yrkesvägledningen fungerar inom andra utbildningar. Vilka resurser avsätts, hur ser organisationen ut, vilken utbildning har personalen och vilken information får studenterna? Vi tycker att ska få ett särskilt uppdrag att kartlägga och granska studie- och yrkesvägledning vid universitet och högskolor samt lämna förslag på hur den ska kunna förbättras. Därmed yrkar jag bifall också till reservation 33. Vi har ett antal andra reservationer också, men dem avstår jag från att yrka bifall till. Vi står givetvis bakom dem också. 151 (): Jag ska nöja mig med att yrka bifall till reservation nr 21 och kort ta upp kårobligatoriet. Som flera har sagt i den här debatten är tvångsanslutning till en organisation principiellt felaktigt, och det måste gälla även anslutning till en studentkår. som man slår fast denna princip måste man naturligtvis ta hänsyn till dagens situation och de långa traditioner som kår- och nationssystemet har och den situation vi har vid universiteten. Då gäller det självfallet att se till att ett upphävande av kårobligatoriet inte får negativa konsekvenser, och det är just därför som vi vill tillsätta en parlamentarisk utredning för att få en noggrann genomlysning av de frågor som måste lösas innan obligatoriet kan avskaffas. Det gäller att ge kårer och nationer en trygg finansiering även framöver. Det är viktigt att kårernas studiebevakning och sociala verksamhet kan bedrivas också . kommer det farhågor om att en frivillig anslutning inte skulle fungera. Men i finns det ju en gratisnation som egentligen bara finns på papperet, Skånelandens nation, och ändå har 32 000 av 36 000 studenter valt att bli medlemmar i andra, avgiftsbelagda nationer. Det innebär att det alltså finns ett engagemang från studenternas sida att frivilligt ansluta sig om man får den möjligheten. Den utredare som regeringen har tillsatt har enbart i uppgift att utreda om och hur kårobligatoriet kan moderniseras. Det är just därför som vi föreslår en utredning som bör pröva hur studenternas inflytande ska kunna stärkas och om en verklig föreningsfrihet kan genomföras. Det tycker jag att även och borde kunna ställa upp på, därför att då får man ju verkligen prövat vad det innebär och om det är möjligt. Det är dags att avskaffa tvångsanslutningen när vi är inne i . 152 (): Vi ska försöka hålla det här kort så också jag. Jag börjar med att säga att jag står bakom alla våra reservationer, men jag yrkar bifall enbart till reservation 21 om kårobligatoriet. Väldigt kort vill jag bara säga att kårobligatoriet, som vi ser det från sida, strider mot grundläggande demokratiska principer. Det är skälet till att vi har tagit ställning emot ett obligatorium. En tvångsanslutning till en förening kan aldrig försvaras i ett land där det råder föreningsfrihet. Sedan kan man diskutera om det är avgjort i Europadomstolar, men en tvångsanslutning kan aldrig försvaras. Jag anser att även studenter i det här landet ska omfattas av samma demokratiska principer som vi har för alla andra och att det är viktigt att varje människa själv väljer vilken förening han eller hon vill tillhöra. Kårerna och nationerna gör många bra och viktiga saker, och det finns viktiga och värdefulla åtaganden att bevaka som studenters intresse, utbildningsbevakning och att företräda studenter i olika organ. Men varje organisation anser jag måste vara byggd på frivillighet och äkta engagemang. Alla föreningar måste leva på egna meriter och attrahera medlemmar utifrån att man har en uppskattad och värdefull verksamhet som anses angelägen för den enskilde. Jag tror också att om man ansluter sig frivilligt till en förening är man mer benägen att engagera sig och vara delaktig i verksamheten. Vi vill avskaffa obligatoriet, men med stort förnuft. Vi har från fem partier en gemensam reservation som handlar om en parlamentarisk utredning, för det finns flera frågor som måste lösas. Det är ett seriöst förslag som talar om att vi ska avskaffa obligatoriet, men inte , utan vi ska utreda hur finansieringen ska gå till, hur vi ska säkra studentinflytandet och hur vi ska säkra utbildningsbevakningen och den sociala verksamheten. På det sättet tror jag att vi kan få en verksamhet som är väldigt bra ur ett studentperspektiv och som har ett stärkt studentinflytande men som inte bygger på en tvångsanslutning. 153 (): Jag inleder med att yrka avslag på samtliga reservationer och motioner som detta betänkande omfattar. Jag ska som mina kolleger enbart hålla mig till kårobligatoriet. De talare som har varit uppe och krävt en ny utredning när det gäller kårobligatoriet hävdar att de gör det av principiella orsaker, och det tror jag. Men det är faktiskt som redan har påpekat att dessa principiella orsaker som ni har som bas faktiskt har prövats av Kommissionen för mänskliga rättigheter inom . Och ser inte på den svenska studentkåren som en förening.