prot · GT09111 · 2006-04-26 00:00:00 — Socialtjänst handlar om det allra mest privata. Det gäller hushållsekonomi, att få allt att gå ihop när det är för många dagar kvar i slutet av lönen. Det handlar om unga barn och unga som ibland lever i en familj med missbrukande föräldrar. Det kan handla om de allra mest fantastiska föräldrar som har en son eller dotter som har hamnat på glid och behöver stöd och hjälp. Det handlar också om kvinnor som blir utsatta för våld och flickor från hedersrelaterade miljöer som behöver hjälp för att kunna fungera självständigt. Det gäller mammor och pappor som missbrukar. Det handlar om vuxna som drar till sig unga till alldeles fel miljöer. Men det handlar också om de människor som arbetar inom med ett stort och brinnande intresse för andra människor. står socialpolitiken inför ett vägval. Det krävs nytänkande, och det krävs andra infallsvinklar . Alldeles för många är inlåsta i gamla system. Regeringen och stödpartierna står inte för något nytänkande. Man är inte intresserad av att lyssna på idéer och tankar från andra. I stället kramar man det bestående. Det är ett tydligt intryck för den som tar del av majoritetens ställningstagande i det här betänkandet. Här presenteras en myckenhet av bra och goda förslag, förslag som skulle kunna göra socialpolitiken mer nytänkande ibland lite fastare, ibland mer öppen, ibland med krav på individerna själva men också på olika myndigheter som har socialpolitiska uppgifter förslag som regeringen och utskottets majoritet säger nej till. Från moderat sida vill vi ändra på dagens system där den kommun man vistas i är den som har det totala ansvaret. Det är något som har medfört alldeles orimliga belastningar för de kommuner som är extra populära . Det är självklart för oss att det är den kommun man är bosatt i som ska betala den hemtjänst man behöver när man är i sin sommarstuga och inte den kommun som man tillfälligt bor i och inte betalar ett öre i skatt till. Det här vill inte majoriteten. Vi vill se över regelverket för ideella skadestånd. Vi tycker att det är orimligt att skadestånd till ett brottsoffer ska finnas med i beräkningen av kvinnans eller mannens inkomst i samband med att man ansöker om socialbidrag. Det är också orimligt att personer som är beroende av ekonomiskt bistånd för sin försörjning i domstol inte får samma skadeståndsersättningar som andra något som vi vet i första hand drabbar kvinnor och barn. Det vill vi ändra på, men det vill inte majoriteten. Vi vill ta bort den så kallade riksnormen och låta det kommunala självstyret få vara självständigt. Den riksnorm vi har, har inte så stor inverkan på socialbidragskostnaderna, men eftersom vi har den minskar möjligheten för kommunerna att hitta egna lösningar. Det vill vi ändra på, men det vill inte majoriteten. Vi vill kunna ställa krav på en motprestation från arbetsföra personer som söker ekonomiskt bistånd. Det vill inte majoriteten. Från moderat sida är vi positiva till att det finns fler aktörer i och vill gå vidare och släppa in flera enskilda alternativ där. Det vill inte majoriteten. Vi vill ha en förändring till stånd så att barnfamiljer inte kan vräkas lika lätt som . Vi vet att det trist nog finns familjer som inte klarar att hantera det bostadsbidrag man får utan prioriterar andra utgifter i stället. För dem vill vi återinföra möjligheten att bostadsbidraget ska kunna gå direkt till hyresvärden. Då får man ingen hyresskuld för de pengarna. Det skulle underlätta för de familjerna. Det vill vi ändra på, men det vill inte majoriteten. Vi vill att kommunerna ska ha en större skyldighet att ge stöd till brottsoffer och deras anhöriga än vad man har . Vi vill ändra lagen så att det där det står bör ska stå skall. Det vill inte majoriteten. Vi vill se över problematiken med det som kallas hedersrelaterat våld och föreslår flera olika åtgärder för att bättre möta flickor och unga kvinnor från de kulturerna. Vi vill också förtydliga ansvar för sexuellt exploaterade barn och kvinnor. Inte heller där är majoriteten med oss. När ska placera barn i familjehem säger lagen att man i första hand ska överväga en placering hos någon anhörig eller närstående. Det har kommit signaler om att det inte sker, och vi vill göra en utvärdering av den tillämpningen av lagen. Inte heller det vill majoriteten. Vi vill att ska vara skyldig att polisanmäla de brott man får reda på. finns denna skyldighet bara om brotten skulle betyda i straffskalan. Detta vill inte majoriteten. kan socialtjänst och polis inte alltid kommunicera med varandra på ett sätt som skulle vara värdefullt, framför allt när det gäller unga personer. Sekretesslagen lägger hinder i vägen. Vi vill ändra på det, men inte majoriteten. Vi tycker att det ska finnas en lagreglerad skyldighet för att polisanmäla brott som rör brott och hot mot person som kommer till dess kännedom, inte bara brott som skulle ge fängelse. Det vill inte majoriteten. behöver unga skyddas från sina föräldrar, det vet vi. Det gäller till exempel de avskyvärda hedersmorden. Vi vill ändra socialtjänstlagen för att skydda dessa flickor, och ibland pojkar, så att det i undantagsfall ska kunna råda sekretess i förhållande till föräldrarna, alltså när den normala informationen från skulle kunna leda till att den unga personen kan skadas fysiskt eller psykiskt. Det vill inte majoriteten. Faktum talar för sig själv och faktum kvarstår. Regeringen står inte för mycket, om ens något, nytänkande i . Den är fastlåst vid det bestående. Det är det som är det slutliga intrycket av hanteringen av detta betänkande. Slutligen, herr talman, vill vi att kvinnor som utsätts för våld ska uppmärksammas mer. Vi menar att det ska finnas kvinnohus med möjligheter till skyddat boende i egen lägenhet eller i gemensamt boende över hela landet. har vi fått höra att regeringen ska tillsätta ytterligare en utredning. Socialtjänstministern lovar nu utsatta kvinnor bättre hjälp. Det handlar om en kvinnoskyddslag som ska ge rätt till skydd om man blir slagen eller hotad, oavsett var man bor. Jag delar ministerns uppfattning och vill säga att det är glädjande att han tar frågan om våld mot kvinnor på stort allvar. Alla kvinnor som blir slagna eller hotade ska ha rätt och möjlighet till hjälp och skydd var de än bor i landet. Jag vill dock höja ett varningens finger. Det är inte alls sant och säkert att det är det ultimata rätta att ha en jour eller ett kvinnohus i varje kommun. En del kommuner är alldeles för små för att bära detta. En del kommuner är så små att de kvinnor som skulle behöva skydd inte kan tänka sig att vilja ha det i sin egen kommun. De vill vara mer anonyma än vad de kan vara på den mindre orten. Det viktiga är att det finns tillgång till hjälp, inte att den finns i samtliga 290 kommuner. I det här betänkandet behandlas många motioner som handlar om denna viktiga fråga. Det skulle glädja mig mycket om vi kunde få en enighet i kammaren , eller kanske vid voteringen , om att hantera frågan fortare. Det kanske går att komma överens om bättre stöd och hjälp till kvinnor utan att göra en utredning först. står självfallet bakom samtliga sina reservationer i betänkandet, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nr 1. 126 (): har en mycket viktig funktion. Det vet vi, och det är det vi ska debattera framöver. Den ska vara stödjande men också agera och vidta åtgärder när något inte fungerar. Den har därmed även en myndighetsutövande funktion. De dubbla roller som på det sättet har är ett bekymmer, och de bör skiljas från varandra. Det behövs alltså en skilsmässa inom , för det blir ingen ordentlig fart på om den både ska hjälpa och till exempel omhänderta. Det är en av de frågor som vi tagit upp. Jag ska ta upp flera av de saker som vi inte fått igenom i det här betänkandet. Först vill jag emellertid säga att vi har två viktiga tillkännagivanden som handlar om barn, vilket ligger mig varmt om hjärtat. Det ena handlar om att barnperspektivet ska prioriteras i arbete. Det andra tillkännagivandet gäller barnmisshandel, att man ska jobba mot det och ta upp det särskilt. Det tycker jag är jätteviktigt, och det gläder mig att det finns med. Men, som sagt, det finns flera saker som vi inte fått igenom. Bland annat gäller det de dubbla rollerna. Vi tycker att det behövs en ökad mångfald inom och vill gärna se fler aktörer. Man kanske kan ha ett pengasystem, vilket ju fungerat i många andra verksamheter. En annan fråga som vi inte fått igenom gäller barn som vräks. Man säger att det nu ska göras en utredning och att det behövs mer kunskap. Det är förfärligt att det fortfarande finns barn som vräks i det här landet. finns en utredning som arbetar, men problemet är ju inte nytt. Dessutom tycker jag att utredningen kommer väldigt sent. Barn har drabbats hårt när familjen vräkts från sin bostad. kan inte sköta ekonomin åt någon mot dennes vilja, och därför behöver få ökade befogenheter i samband med vräkningar. Det behövs också ett bättre samarbete mellan socialtjänst, kronofogde och bostadsföretag. En annan fråga gäller vistelsebegreppet, vilket också var inne på. Det drabbar kommuner med en hög andel fritidsboende med hemvist i en annan kommun. Den behovsprövande kommunen, som ansvarar för oavsett vistelseort, bör förstås ha ansvaret. Jag kan inte riktigt förstå att inte detta kan gå igenom. Det finns verkligen behov av att se över vistelsebegreppet. Jag tror att även flera socialdemokrater skulle vilja rösta för det förslaget, och det tycker jag att de ska göra. Vi som bor på har sett många exempel på detta problem. ringer någon till mig och säger: , varför kan inte jag få hjälp där? De stackars kommunerna som finns på bågnar under alla bekymmer och den enskilde individen känner att han eller hon är till besvär. Det behövs också ett bättre samarbete mellan ideella organisationer och . Inte heller det tycker jag har lyfts upp i detta betänkande. Vidare behövs en handlingsplan för arbetet med våldsutsatta kvinnor, vilket också var inne på, tror jag. Dessa kvinnors barn bör få det stöd som de behöver, oavsett vilken kommun de bor i. Jag har känt en flicka som vi kan kalla . Hon blev misshandlad och behövde därför ett kvinnoboende vid en kvinnojour i . Hon fick dock ingen plats där utan fick i stället först åka till , därefter till , och sedan flyttades hon vidare till andra kommuner eftersom inte kunde erbjuda någon plats. På det sättet fick barnen gå i skolor i olika omgångar, och det hela var mycket svårt för dem. Jag tror att här behöver ha en tydligare roll. Den bör utnyttja sin ställning som tillsynsmyndighet gentemot kommunerna, och vite bör kunna utdömas för de kommuner som inte uppfyller socialtjänstlagens bestämmelse om stöd och hjälp till våldsutsatta kvinnor. Stöd till offer för hedersrelaterat våld är också en fråga där vi i det här betänkandet inte nått så långt som vi skulle önska. Lagstiftningen behöver ses över. Verksamheter som Terrafem och Orienthälsan är goda exempel på hur man kan jobba. Även riskerna för hedersrelaterade självmord bör ses över. Dessutom behöver unga ibland skyddas från sina föräldrar, vilket tydliggjorts i samband med de avskyvärda så kallade hedersmorden. Vi har länge tjatat om en ändring av socialtjänstlagen, vilket behövs för att man i vissa särskilda fall ska kunna göra en utredning beträffande omyndig, utan krav på information till vårdnadshavare. Det behövs också stöd till offer för människohandel och prostitution. I en reservation tar vi upp att de sexuellt exponerade barnen behandlas väldigt olika i skilda delar av landet. Det finns inget skyddat boende, och de som kommer från ett annat land skickas ofta först hem och får sedan komma tillbaka om det blir ett rättsfall av det hela. Det är inte någon bra ordning, och därför behövs en översyn av människohandel och prostitution. vill ta ett helhetsgrepp och kraftsamla mot ungdomsbrottsligheten. Våra förslag på brottsförebyggande åtgärder, förändrade påföljder och snabba ingripanden, hänger tätt samman med krav på förbättrad vård för ungdomar som är dömda för brott eller är tvångsomhändertagna. Det behöver alltså tas ett helhetsgrepp, i samarbete med socialtjänst och polis till exempel. Varje barn bör ha en individuell handlingsplan med uppföljning av vården. En sådan finns inte på alla ställen . Särskilt behöver man titta på barn med psykiatriska vårdbehov. De hamnar ofta i strykklass, helhetsbilden finns inte, man vet inte vad som händer och det hela blir lite hugget som stucket. Man vet egentligen inte vilka målen är. Inte heller görs någon ordentlig uppföljning. Även här behöver det tas mer initiativ. Unga flickors vårdbehov har åsidosatts, och en snabb förstärkning fordras. Vi vet att unga flickor skär sig och har bekymmer. Man säger att det görs en del, men det krävs rejälare insatser. På många ställen i landet får man vänta mycket länge innan hinner reagera. Det brister också i uppföljning när de har varit omhändertagna enligt LVU och ska tillbaka till sin hemmiljö. Det har vi också en reservation om, att de måste få en bättre planering i hemmiljön innan de kommer tillbaka. Och enligt ska SiS, , ansvara för eftervården av unga lagöverträdare i samverkan med kriminalvårdens frivård. Det är förstås viktigt med uppföljning och kartläggning av återfall i brott, så att man vet hur många som verkligen blir bra och hur många som lätt återfaller. Jag tror att det är väldigt viktigt att man har en uppföljning över huvud taget av vad som händer efteråt därför att det handlar om jättestora kostnader. Anmälningsplikten är en fråga som vi har lyft fram. Vi har sagt att vi behöver en vassare och tydligare anmälningsplikt. De som har detta i sitt myndighetsutövande måste anmäla, och det bör förenas med ett straffansvar om man inte anmäler. Som det är nu blir anmälningarna inte heller utredda på rätt sätt. Det är bättre att man är vassare och tydligare när det gäller anmälningsplikten. Slutligen ska jag ta upp något som är jätteviktigt och som jag tror att hela står och faller med. Det handlar om att de socionomer som utbildas ska få en utökad kompetens och bättre utbildning, för utbildningen brister så mycket. Några av oss satt i den parlamentariska utredningen kring Källan till en chans, där vi tittade på nationella riktlinjer för den sociala barn- och ungdomsvården. Det visade sig till exempel att de har väldigt lite utbildning kring barn, andra kulturer, sexuell läggning och så vidare. Det här skulle göra att de får bättre möjligheter att utöva sitt yrke. Jag tycker att de som jobbar i är värda allt beröm för det som de gör , därför att det är mycket som fattas. kan jag känna att jag skulle vilja lägga ned alltihop och börja från början därför att det behövs ett helhetsgrepp, och det har vi inte. Vi har, som sagt, flera motioner. Vi står bakom alla, men vi yrkar bifall bara till reservationerna 16 och 41. 127 (): välkomnar de två tillkännagivanden som vi har i detta betänkande, som Socialdemokraterna har tvingats till. Att barnets perspektiv och rätt lyfts fram något steg ytterligare är naturligtvis mycket välkommet. Det här gör vi genom en order till regeringen att den, när den presenterar lagförslag med anledning av nationell handlingsplan för den sociala barn- och ungdomsvården, särskilt ska behandla hur barns synpunkter ska inhämtas. Sedan har vi i betänkandet en order till regeringen att man ska påtala för att verksamheter som är anmälningsskyldiga måste bli bättre på att upptäcka och anmäla misstanke om att barn misshandlas. Det har ju blottlagts att barns mening inte har hörts över huvud taget. Vi kan läsa om barnhemsbarnen, som kräver upprättelse för de kränkningar som de utsattes för under barnhemsvistelser i det fridsamma . Och vi måste fråga oss om barn får säga sin mening . Vi ska vara oroliga, enligt min mening, över att barn inte blir hörda och sedda, inte ens i denna dag. I reservation nr 14 pekar vi på ytterligare ett behov av att stärka barnets ställning genom att får möjlighet att sköta hyresinbetalningar och andra räkningar mot en persons vilja. Avgörande i all socialtjänst är att man visar en mycket stor respekt för den enskildes integritet. Därför kan man naturligtvis tveka inför den här punkten och tycka att den vuxnes integritet måste gå först och att man får ta konsekvenserna för barnet av att det tvingas genomlida en vräkning från en lägenhet. Men vi tycker tvärtom. När konsekvensen av en vräkning för barnet blir den här utsattheten måste faktiskt föräldrarnas integritet få lov att komma i andra hand, till exempel när föräldrarna inte har betalat sin hyra trots att de fått socialbidrag som skulle kunna täcka hyran. Vi väljer att sätta barnets intresse främst. Vänsterkartellen väljer även i det här betänkandet att sätta barnets intresse i andra hand. Det är dumt, tycker vi, även av det skälet att när en barnfamilj vräks på grund av obetald hyra måste naturligtvis ändå gå in och ordna bostad på något sätt åt familjen. Varför då inte från början ge möjligheten, verktygen, att förhindra vräkning genom att säkra att försörjningsstödet går till hyra och el? Vi har ingen motivering i texten i betänkandet, men i dagens debatt kanske man skulle kunna prestera något motiv för att välja den här ordningen. Efter tidigare nonchalans av regeringen gentemot tillkännagivande finns nu ett pågående arbete med en särskild utredare som ska lämna förslag till hur stöd till våldsutsatta kvinnor och deras barn kan stärkas. har dock en reservation, i likhet med en rad reservationer av olika partier, inklusive . Vi tycker att man exempelvis skulle kunna gå på vår reservation, 21, som jag yrkar bifall till. Vi skulle då alltså tillsammans kunna slå fast i denna kammare att skyddet för kvinnor och barn, mot våld, nu ska möjliggöras i hela . Det betyder inte att vi behöver gå så långt som gjorde i . Det lät som att det skulle vara ett fysiskt krav på att det skulle finnas kvinnojour och hus i varje kommun som erbjuder detta skydd. Vi skulle kunna nöja oss med exempelvis reservation 21, men betänkandetexten stannar vid att det ska pågå utredning under ytterligare . Det finns ju en utredare tillsatt, och det ska levereras förslag från denna utredare före sista juni. Sedan ska det processas vidare efter denna utredning. Det tycker vi är lite frustrerande efter ett antal års ältande om hur skydd för kvinnor och barn, mot våld, ska säkras i . i debatten kommer vår representant för , , att visa på en mer elegant lösning där vi egentligen skulle kunna förena alla goda krafter i alla partier. Då skulle vi kunna slå fast att det nu ska vara plikt för kommunerna att på något sätt arrangera det nödvändiga skyddet mot våld för kvinnor och barn. Kammaren har alltså all anledning att med spänning se fram emot slutet på debatten. I reservation 27 markerar vi vikten av att man gör mer för offren för människohandel och prostitution. Här pågår det också ett arbete, som man i och för sig kan hänvisa till. Det är ett arbete med att utarbeta ett nationellt handlingsprogram mot människohandel. Men ingenting anges av det som begärs i reservation 27 när det gäller insatser för att lyfta prostituerade ur deras elände. Det framgår inte i texten om utredningsuppdraget innefattar rehabilitering och vårdinsatser för prostituerade. Därför tycker jag att det är angeläget också med den här reservationsmarkeringen. I reservation nr 30 pläderar vi för att barn och fosterföräldrar måste få ett bärande stöd även efter en vårdnadsöverflyttning som i regel sker placering. Vi har hört alltför många exempel på att stödet försvunnit efter , när vårdnadsöverflyttningen är genomförd, trots att behovet är detsamma även efter en vårdnadsöverflyttning. Det gäller exempelvis barnets behov av barnpsykiatriskt stöd och konsult och för fosterföräldrarna. Allt sådant brukar ofta, vittnas det om, raseras efter en vårdnadsöverflyttning. Fosterföräldrarna får så att säga med oerhört motstånd men med stor energi försöka bygga upp det nätverk som barnfamiljer är i samma behov av som förut. Det är ett viktigt skäl till att fosterföräldrar tvekar att ta på sig en vårdnadsöverflyttning. En vårdnadsöverflyttning kan ofta vara väldigt angelägen. Det är trist att detta försvåras. Det är väldigt angeläget för barnet att få fasta bestämda besked och förutsägbarhet om hur barnet ska få ha det framöver. Vi vet också att det är svårt att rekrytera familjehem. Det har minsann inte blivit lättare av svårigheterna med vårdnadsöverflyttning. Vi vet, som också framgår av texten, att effekterna av införandet av ordningen med vårdnadsöverflyttning undersöks av en utredare. Denna utredare ska bli klar efter valet . Det är angeläget att i det här betänkandet markera vikten av att vårdnadsöverflyttning inte blir ett tillfälle när barn och fosterföräldrar sviks av samhället. Det behövs samordnade insatser för barn och ungdomar. Det är mycket viktigt att , skolan och polisen arbetar tillsammans. Det brukar vi säga vi öppnar munnen. Det gäller i synnerhet om barn och ungdomar befinner sig i kriminalitet. Den samordningen måste bli bättre. Det är angeläget att undanröja hinder för att denna samverkan ska fungera. Därför talar vi i reservation 40 för att måste få möjlighet att lämna information till polisen för att förhindra att brott begås eller för att kunna sätta in samordnade åtgärder för den unge. möjligheter att lämna uppgifter till skolan borde också öka om det finns elever i skolan som väntar på exempelvis ett straff. I reservation 41 markerar vi att det inte är tillräckligt att har möjlighet men inte skyldighet att polisanmäla vid misstänkta sexövergrepp mot barn. Vi måste bli mycket skarpare och duktigare i på att samordna insatserna mellan samhällets olika instanser. Vi är mycket trötta på alla möjliga olika stuprörsinsatser från olika samhällsinstanser. Med all respekt för personal har den inte riktigt kompetens att avgöra när det är lämpligt att polisanmäla, som vi skriver i vår reservation. Vi anser att personal ska vara skyldig att polisanmäla misstänkta sexövergrepp mot barn. I likhet begär vi i reservation 47 en prioriteringsutredning även för . Vi vet att den stora prioriteringsutredning som genomfördes tidigare för sjukvården har varit till nytta och till vägledning för hur sjukvårdens olika aktörer och personal ska agera. På samma sätt menar vi att det skulle vara till nytta även för . Kommuner och landsting har visserligen fått en bättre ekonomisk situation . Men det är ändå lika angeläget att man i en prioriteringsutredning får en genomgripande diskussion och vägledning för i dess arbete om vad skulle kunna vara viktigast. I reservation 16 hävdar vi principen att den behovsprövande kommunen ska ansvara för oavsett vistelseort. Det har vi tidigare haft uppe till debatt på allmänna debattimmen . Vi emotser här att fler vågar se till sak och den viktiga principen och inte röstar så väldigt klavbundet till sitt parti. Vi är övertygade om att det också skulle underlätta samarbetet mellan kommunerna om det klarades ut att det är den kommun som människan egentligen hör hemma i som har ansvaret även om man vistas utanför den ibland på exempelvis semester. 128 (): Traditionen bjuder att jag i mina socialutskottsanföranden tar fram ett latinskt citat. Åtminstone utskottskollegan förväntar sig det. Citatet blir: Tempora mutantur, nos et mutamur in illis. Tiderna förändras, och vi med dem. Citatet passar in på dagens ämne socialtjänst. Lägg märke till ordet socialtjänst. Det är inte som förut socialvård, eller ännu tidigare , nykterhetsnämnd och, på min mammas tid som förtroendevald, fattigvårdsstyrelsen. måste ständigt verka för förändringar. Den måste ha visioner och anpassa sig till den bistra verklighet som vi möter i dagens . Vi som politiker måste våga stå upp för de svaga grupperna. Det krävs en attitydförändring inom både politiken, vården och de sociala myndigheterna. Vi måste komma bort från ovanifrånperspektivet, vi-och-de-tänkandet, och i stället se möjligheterna hos alla människor. Varje människa är unik och har något att ge genom sitt liv.