prot · GT09116 · 2006-05-04 00:00:00 — Tyvärr får man inte samma vård oavsett var man bor i landet. är det inte så allvarligt; det kan röra sig om regionala skillnader som är försvarbara. Men ibland är det allvarligt. har vi sett diskussioner om regionala skillnader när det gäller cancervård. Jag och är rätt övertygade om att människor inte kommer att acceptera sådant i längden. En kvinna som har fått bröstcancer i accepterar inte att hon får sämre medicinering eller sämre behandling än om hon hade drabbats av samma sjukdom någon annanstans. tror att vi på ett antal punkter behöver ett starkare nationellt grepp om sjukvården. Vi behöver exempelvis en nationell handlingsplan för cancervården. Vi måste också fundera på hur vi organiserar vården, så att vi kan använda sjukförsäkringens resurser lite smartare. Vi ska inte betala ut passiva sjukskrivningspengar, utan de ska användas till vård och rehabilitering i stället. Genom att lägga ned landstingen och slå samman landstingens och sjukförsäkringens resurser till något vi har valt att kalla vårdregioner kan man se till att människor får vård och rehabilitering i stället för att passivt gå sjukskrivna och bli allt sjukare. Det vi debatterar, det vill säga rikssjukvård, är ett steg i rätt riktning. Det går i den riktning som jag har visat på det vill säga mot ett starkare nationellt grepp inom vissa områden, i det här fallet den högspecialiserade vården. Men vi behöver också stärka det nationella greppet för de människor som inte är så många. Det handlar om små grupper av patienter som har stort vårdbehov men som inte är så många att de finns representerade i alla landsting, och de finns inte överallt i landet. talade om grupper av personer med funktionshinder som man borde ta ett nationellt grepp om. Där går regeringen för långsamt fram. Trots att det råder enighet här i har vi inte kommit framåt. Jag hade hoppats att detta skulle finnas med . Det finns några saker när det gäller rikssjukvården som vi skulle ha velat ha annorlunda. Den första är att man även här ser hur Socialdemokraterna, är rädda för privat driven vård. Som förslaget ser ut och som kommer att röstas igenom kommer vi inte att kunna ha några privata vårdgivare som driver rikssjukvård. Den stora frågan är: Varför? Om vi offentligt finansierar en verksamhet, varför ska vi då inte se till att de som är bäst på att utföra vården och kan ge människor bäst vård ska kunna göra det? Varför kan vi inte öppna upp för en mångfald även i fråga om rikssjukvården? Det är för mig obegripligt. Ytterst drabbar detta patienterna och dem som jobbar för en monopolarbetsgivare det vill säga landstingen och inte får fler arbetsgivare att välja mellan. Den andra är att vi skulle vilja se en annan sammansättning av rikssjukvårdsnämnden. Vi skulle vilja ha en brukarmedverkan så att personer med funktionshinder kunde finnas med i det som rör deras diagnoser, eller så att patienter med andra sjukdomar kunde finnas med när det gäller deras sjukdomar. På så sätt får vi in patientperspektivet även i rikssjukvården, och det missar vi tyvärr i det förslag som majoriteten kommer att rösta igenom . När man lyssnar på märker man att valet närmar sig. Hon säger: Jag var på en debatt för någon vecka sedan. Där diskuterade vi ojämställdheten i vården. Och eftersom ingen annan än stöder reservation 5 i betänkandet 2005/06:SoU23 Rikssjukvård, där det talas om genusperspektiv, är det inget annat parti som bryr sig om jämställdheten i vården. Så är det ju inte, men vi är ganska nära en valdag. Det är förklaringen. Man låtsas att ens politiska motståndare inte står för vissa åsikter just därför att man är nära ett val. vet att på alla sätt strävar efter en ökad jämställdhet inom vården. Vi ser samma problembild. Ojämställdheten och könsrollerna slår igenom även när man provar ut mediciner. har mediciner varit provade på män i stället för på kvinnor, och oftast då på unga eller medelålders män och inte på äldre, vårdbehövande kvinnor. Det är ett jätteproblem. vet att vill se till att de dolda kvinnosjukdomarna kommer upp på agendan. Det handlar om fibromyalgi och om vestibulit det är en sjukdom som innebär att sexlivet blir fullständigt förstört för kvinnor, och den har inte fått tillnärmelsevis samma uppmärksamhet som olika potenshöjande läkemedel för män. vet att och andra partier har lyft fram problemen i hjärtsjukvården. Vi vet inte riktigt hur symtomen ser ut för kvinnor som drabbas av hjärtinfarkt, till skillnad från män, därför att vi har forskat alldeles för lite om detta. Där är vi överens. Sedan tror jag inte att lösningen på ojämställdheten i vården och tror nog inte det heller är att rösta ja till reservation 5 i detta betänkande. Det finns en rad olika lösningar. En av dem är att öppna för en mångfald i vården, så att vi får fram nya alternativ. Med detta, herr talman, vill jag sammanfatta ståndpunkt: Detta är ett litet steg i rätt riktning. Det innebär ett lite starkare nationellt grepp om den högspecialiserade vården, men det skulle behöva göras mycket mer. 12 () replik: Det är bra att redovisar att är ett parti som driver detta med kvinnors situation i vården. När vi diskuterar jämställdhet i vården är alla partier med. När det anordnas en separat debatt som den 1,6-miljonerklubben höll pratar alla om jämställdhet i vården. Tänk vad alla är eniga om kvinnors situation i vården och om att vi behöver göra någonting åt den! Sedan kommer vi till diskussioner och betänkanden om sjukvården, och då pratar ingen om det längre. Det är bara i den särskilda debatten vi talar om det. Jag menar att det här är en del av sjukvården, och den ska naturligtvis också genomsyras av ett genusperspektiv. Jag tror inte alls att man löser frågan, om den högspecialiserade vårdens ansvar för att se till att kvinnor och män får likvärdiga villkor, genom att säga att vi ska ha ett genusperspektiv. Men det är en början. Då tvingas man diskutera det här. Och jag vill att det ska finnas ett genusperspektiv när man diskuterar högspecialiserad vård. Man ska tvingas göra precis det som nu gjorde i talarstolen, nämligen redovisa att det finns skillnader. Då är detta, att säga att det krävs ett genusperspektiv, ett redskap. Men jag är glad ju fler partier som lyfter upp det här i diskussionen, i vardagen, på alla områden där vi möter människor. Och det är fortfarande möjligt att både yrka på och rösta för den här reservationen. Då kanske vi kan få en majoritet. Då kanske den diskussionen också kan föras när man går vidare med rikssjukvård. 13 () replik: Verklighetsbeskrivningen är inte riktigt korrekt. Det är det som jag vänder mig emot. säger så här: när alla partier debatterade var alla överens, men i är det ingen som bryr sig om de här frågorna. Ganska debatterade vi ett stort betänkande om hälso- och sjukvårdens utveckling. Där fanns det yrkanden och förslag från om att vi skulle lyfta upp just de sjukdomar som jag nämnde, fibromyalgi och vestibulit. Det fanns yrkanden från om att vi skulle se till att lyfta upp situationen för kvinnor som drabbas av hjärtsjukdomar, men dem röstade emot. Det skulle inte falla mig in att säga: Bara för att röstade emot lösningar för att lyfta jämställdheten i vården struntar i jämställdheten i vården. Jag menar att gör en hel del och har en del andra lösningar. En del av dem tror jag på. En del andra tror jag inte på. Men att säga att vi inte bryr oss om det här är fel. Du har själv varit med och röstat ned mycket kloka förslag ganska . Men jag håller med om att vi båda två behöver göra en hel del för att uppmärksamma situationen kring jämställdhet i vården. Sedan är det en jämställdhetsdiskussion när det gäller vårdpolitiken där alltid slår knut på sig självt och gör bort sig, och den gäller de offentliganställda kvinnorna. hade kvinnor i en monopolarbetsgivare, och det var familjen. har majoriteten av kvinnorna i en annan monopolarbetsgivare, och det är den offentliga sektorn. Resultatet av att kvinnor till skillnad från män inte kan välja arbetsgivare är sämre arbetsvillkor och lägre lönenivåer. Men där finns det ideologiska skygglappar som är nedärvda sedan mycket länge, som gör att är emot privat driven vård eller att kvinnor själva ska få starta ett kooperativ eller kunna styra över sin vardag och driva företag. Så länge man är det kommer man aldrig att kunna klara av en av de stora feministiska utmaningarna, det vill säga att se till att lyfta upp kvinnolönerna i . 14 () replik: Vi ska vidga den här diskussionen jag ska återkomma till det. Men låt mig först konstatera att vi har undvikit de exempel som nu nämner, det vill säga att vi i socialutskottet skulle börja titta på enskilda sjukdomar. Vi har sagt att det mer är specialisterna som ska göra det. Vad driver är att man ska ge redskapen för både landsting och rikssjukvård och annat när det gäller att titta på saker utifrån ett genusperspektiv. Jag tror att det är bättre att se till att sjukvården i sin helhet har att begrunda mäns och kvinnors olika villkor än att vi tittar på enskilda sjukdomar. Sedan måste vi också se till att de stora breda folksjukdomar som ofta är kvinnosjukdomar får ett större utrymme. Det ska man också skapa redskap för. Men när det gäller att titta på de enskilda diagnoserna har det varit en gemensam överenskommelse i socialutskottet om att expertisen mer ska göra det. Av den anledningen har vi inte stött den delen. När man sedan börjar tala om att marknaden ska komma till rätta med kvinnors villkor ute på arbetsmarknaden vill jag bara påminna och andra om hur det ser ut för handelsanställda kvinnor som har många arbetsgivare att välja mellan. De lever med låga, undervärderade löner, dåliga arbetsmiljöer och deltidsvillkor. Men, för att återgå till grundfrågan, jag tycker fortfarande att det är synd att inte fler partier tycker att det är viktigt att vi diskuterar genusperspektiv inom vårdens alla områden. Vad har motionerat om är att vi ska göra det även när det gäller den högspecialiserade vården. Vi blev tyvärr ensamma om den uppfattningen. Det tycker jag är tråkigt. Jag tycker att det är bra om nu ansluter sig till detta och tycker att det här också är ett redskap som vi behöver använda. 15 () replik: Efter det här replikskiftet kan man väl konstatera att det som sade från början inte riktigt stämde, det vill säga att ingen annan bryr sig om jämställdhet i vården. Det var det du sade. Du sade: När vi träffas för debatt är det viktigt med jämställdhet, men när vi beslutar i är det likadant varje gång. Då bryr man sig inte om kvinnors sjukdomar. Vi kan konstatera att så är det inte. Jag vill inte göra mig till tolk för alla här i kammaren, men det gäller inte bara , även om jag tycker att vi har en bra politik för att lyfta kvinnors situation i vården. Vi har en bra politik för att se till att det inte blir kvinnors sjukdomar som alltid glöms bort. Men det är faktiskt fler partier som har lyft upp den här frågan. Det är inte bara som gör det, och enda lösningen är inte att rösta för reservation 5 som har lagt fram i just det här betänkandet. Sedan gäller det frågeställningen kring om det ska vara offentliga monopol eller inte. Jag kan hålla med , trots att det är några månader fram till valet, om att det här inte är den enda lösningen. Att man bryter ned offentliga monopol och tillåter att även kvinnor startar företag är inte hela lösningen när det gäller att se till att bryta löneskillnader och förbättra arbetsvillkoren, men det är en viktig del av lösningen. Det är så konstigt att i just de sektorer där kvinnor jobbar vill politiker förbjuda människor att starta företag. Vad blir resultatet av det? Ja, resultatet blir att alla de idéer som kvinnor runtom i vården i offentlig sektor har inte tas till vara och inte kan utvecklas i egna företag. Resultatet blir att anställda i den offentliga sektorn inte får samma inflytande över sin tillvaro som de annars skulle ha fått, och det vet ju . Det borde du veta ifall du har träffat kooperativ inom vården, ifall du har träffat personer som har startat eget. Jag tänker på den glädje som finns när man träffar en sjuksköterska som säger: stångade jag min panna blodig i den offentliga sektorn. Där kunde jag inte ha inflytande över min tillvaro. Men när jag är med i hemsjukvårdsteamet, som drivs kooperativt eller privat, har jag en helt annan möjlighet att göra ett bra jobb och ge de människor jag ska vårda en bra vård. 16 (): Det var en intressant replikomgång. Jag lyssnade på den med stort intresse, och jag vill ställa en fråga till . När det gäller jämställdhet i vården har faktiskt haft tolv på sig att, med pondus och kraft, försöka övertyga Socialdemokraterna om att detta är viktigt. Då vill jag fråga: Har inte och varit tillräckligt kraftfulla, eller begriper inte Socialdemokraterna att det bör vara jämställdhet i vården på alla olika nivåer? Det är min fråga till . har yrkat avslag på den här propositionen. Vi har inte gjort det för att vi inte tycker att det finns anledning att diskutera frågan. Vissa behandlingar och sjukdomar är så speciella och också ovanliga att man behöver bygga upp en liten riksresurs för att kunna hantera de situationerna bra. Det är riktigt. Men vi undrar varför man inte inväntar , den kommitté som redan har jobbat och har till på sig. Den har faktiskt till uppgift att bland annat analysera och bedöma hur strukturen och uppgiftsfördelningen mellan stat, landsting och kommuner påverkar förutsättningarna att styra hälso- och sjukvården. Kommittén ska också se över om den finner det motiverat att föreslå förändringar av nuvarande struktur och uppgiftsfördelning för att förbättra styrningen och därigenom skapa bästa möjliga förutsättningar för att utveckla vårdens kvalitet, tillgänglighet och effektivitet. Vi anser att den högspecialiserade vården är en väldigt viktig del av kommitténs arbete. Därför ser vi att man inte nu bör fatta beslut i den här frågan. saknas tillräckliga resonemang i propositionen om alternativa lösningar för hur den högspecialiserade vården och rikssjukvården ska hålla god kvalitet och tillgänglighet. Man måste ha klart för sig att om man inte har sett till helheten kan det vara förödande att fatta delbeslut. Resonemanget är viktigt, och det tycker vi att man ska fortsätta att föra. Men man bör invänta och se till att utredningen gör sitt arbete färdigt först för att komma till en bra slutsats. Med det, herr talman, yrkar jag bifall till reservation nr 1, som avser avslag på propositionen. 17 () replik: ställde en fråga, och frågor ska naturligtvis få sina svar. Men innan jag lämnar svaret på den frågan ber jag att få yrka bifall även till reservation nr 5, som handlar om genusperspektivet. Jag ger därmed även möjlighet att rösta för ett genusperspektiv när det gäller den högspecialiserade vården. Jag är väldigt nyfiken på om tänker göra det eller om hon tänker avslå den reservationen. När det gäller att jobba för en ökad jämställdhet inom vården måste jag konstatera att det säkert inte har gått framåt på det sätt som jag eller den socialdemokratiska regeringen hade önskat. har vi jobbat ganska strukturerat gemensamt med det. Vi har fått fram och kartlagt var bristerna finns, och vi har också börjat jobba med verktygen. Att för sin del väljer att jobba tillsammans med Socialdemokraterna är därför att vi vet att det är offentlig sektor som har burit kvinnors självständighet och jämställdhet. Vi vet att det är de offentliga försörjningssystemen som har gjort att kvinnor har gått från att vara beroende av män för sin försörjning. Vi vet att det är de strukturerna som bär kvinnors ökade jämställdhet i . Vi vet att och andra borgerliga partier aktivt har jobbat mot de grundläggande strukturerna för att öka jämställdheten. Men vi vet också att vi har mycket kvar att göra. Jag ser gärna att delar av det viktiga arbetet att se till att kvinnor ges vård på mer jämlika villkor med män sker tillsammans med när har bra förslag som icke finansieras med att man raserar välfärdssystemen. 18 () replik: Jag kommer inte att rösta för bifall till reservation nr 5. Jag har yrkat avslag på propositionen, och då tillhör det väl god ton att vara logisk med det avslagsyrkandet. var väldigt missnöjd över hur man hade lyckats från sida att påverka jämställdheten med regeringen. Det är ett av skälen till att hon har startat Feministiskt initiativ. Jag tycker att det var bra att man sade att man var missnöjd med det. Men jag kan inte tro att inte hade kunnat göra mer om hon hade tyckt att det varit viktigt med jämställdhet. Det gäller inte minst kvinnors och mäns löner, till exempel. Det är en annan sådan sak där det fortfarande inte är jämställdhet ens på , eller hur? säger att den offentliga sektorn har burit kvinnors jämställdhet. Jag kan inte förstå att kvinnors jämställdhet och frihet ska gynnas av ett monopol. Det förstår jag inte. Det är just det vi ser i samtliga fackliga organisationer inom vården. Man vill ha alternativ och mångfald i vården. Det är för att det finns en monopolställning som man inte har fått upp lönerna på ett bättre sätt. Det är inte så att kvinnors frihet gynnas av monopol. 19 () replik: Det är bra att vi ser till att det finns en jämställdhetsdiskussion när vi diskuterar sjukvård. Det är bra att vi lyfter de delarna. När det gäller kvinnors löner vet mycket väl att det är ett prioriterat område inte minst för . För att förstärka de offentliga arbetsgivarna har kommuner och landsting mer pengar. Det är ett ansvar som vi menar att de offentliga arbetsgivarna måste ta för att höja kvinnor löner. Vi vet också att lönegapet mellan kvinnor och män sakta men säkert har börjat minska, men det går i alldeles för långsam takt. När vi jämför de löner som sätts inom privat sektor ligger de kvinnodominerade yrkena väldigt långt efter. Där måste man ta ett ytterligare större ansvar. Vi vet att marknaden inte löser detta. Monopolet är ingen hämsko när det gäller att utveckla kvinnors löner. Det handlar om en värdering där kvinnors arbetsområde ständigt undervärderas och där mannens arbetsområde är norm allt detta vet vi. Hur ska vi då gå vidare för att jobba med detta angelägna område? Vi ska jobba med strukturerna. Där skiljer sig och åt. Vi ska jobba med strukturer och skapa redskap. Tittar jag på vården har de tre partier som har jobbat tillsammans börjat jobba på det sättet. genomlysning var ett beställningsverk från de tre partierna, och rapporten kom. börjar vi jobba med redskapen utifrån det. Redskap är till exempel att sätta jämställdhetsmål inom de olika områdena, eftersom man då kan mäta och jobba emot dem. Vad försöker göra i det här betänkandet är att få in genusperspektivet i den högspecialiserade vården. Trots allt måste jag konstatera att vi är ensamma om detta. 20 () replik: Jag vet inte vad jag ska säga. Jag har aldrig påstått att och har en gemensam ideologi på något område. talar om monopol och värn av system mer än verksamheten. talar om mångfald där verksamheten och kvaliteten är det absolut centrala. När det gäller grundsynen att vi ska ha lika lön för lika arbete vågar jag säga att alla borgerliga partier är fullt eniga om det. Men när man har stött regeringen tycker jag att man borde ha kommit längre. Det är min åsikt. Jag hade inte känt mig nöjd om jag suttit i en regering och inte hade lyckats bättre. Jag är naturligtvis glad att frågan lyfts fram. Men vi är många som har jobbat för detta på olika sätt, som sade. Vi vet att man för de kvinnodominerade yrkena nu enligt fortsättningsvis bara ska ha en arbetsgivare. Man vill inte ha det så . Därför är det en jämställdhetsfråga av stora mått att vi ser till att vi inte stänger för mångfald utan öppnar för mångfald. Då kan fler både kvinnor och män starta eget och få sin livsdröm att gå i uppfyllelse med hög kvalitet och ett gott bemötande för patienterna. Det tror jag är nödvändigt för framtidens utveckling. Jag tror alltså inte att monopol är en lösning på riksplanet eller på det kommunala eller regionala planet. Ska vi få jämställdhet på olika områden och frihet att välja måste det till mångfald. 21 (): Att människor i alla åldrar oavsett bostadsort får ett så gott bemötande som möjligt inom hälso- och sjukvården är för en viktig fråga. Att bli bemött med respekt och empati på sjukvårdens olika nivåer betyder mycket för vårt välbefinnande och för att vi ska bli så friska som möjligt när vi drabbas av olika sjukdomar. Lyckligtvis behöver de flesta av oss inte utnyttja det som vi debatterar rikssjukvård men för den skull får den inte vara mindre angelägen utan måste utformas på ett sätt som blir så bra som möjligt både för vårdgivare och för vårdtagare. är i stort sett nöjt med det som framförs i betänkandet. Vi delar uppfattningen att det krävs mera samarbete inom den högspecialiserade vården. Detta medför i sin tur en bättre vårdkvalitet och en ekonomiskt mera effektiv verksamhet. Patientsäkerheten och behandlingsresultaten blir bättre. får en viktig uppgift genom att de ska fatta beslut om vilken hälso- och sjukvård som ska utgöra rikssjukvård och besluta om tillstånd att bedriva sådan sjukvård. Vi välkomnar att de sex sjukvårdsregionerna är representerade i nämnden och att deras representanter som en samlad majoritet kan ge en god inblick i aktuella förhållanden inom hälso- och sjukvård i hela landet. Alla goda krafter ska samverka för att vi ska få en så bra hälso- och sjukvård som möjligt. Därför är det något uppseendeväckande att man inte har sett till den resurs som andra vårdgivare än landsting kan vara även när vi talar om rikssjukvård. Den högspecialiserade sjukvården utvecklas ständigt och då inte endast inom den landstingsdrivna region- och rikssjukvården. Därför borde det vara möjligt att ta till vara det som privata vårdgivare kan bidra med så att även de ska kunna ge rikssjukvård. Vi efterlyser att regeringen omarbetar förslaget till ändring av hälso- och sjukvårdslagen så att det klart och tydligt framgår att privata vårdgivare med offentlig finansiering ska kunna bedriva rikssjukvård. Det är viktigt att slå fast att även privata vårdgivare kan stå för värdena kvalitet, kompetens och patientnytta. I detta betänkande förekommer orden samverkan och samordning ofta, och dessa borde vara positiva ord om de används så att de gynnar vårdtagarna och deras anhöriga. Tillgången till högspecialiserad sjukvård är så viktig att vi förutom att ta vara på resurserna i genom ökad samordning och samarbete också måste vara öppna för att utöka samarbetet med de nordiska länderna och naturligtvis med medlemsländerna i EU. Jag yrkar bifall till reservation 2. 22 (): Hälso- och sjukvården har varit en landstingsangelägenhet . Men vi har sett en ökning av samordningen mellan landstingen, inte minst genom exempelvis regionförsöken i och . Många landsting är för små. De har faktiskt för få potentiella patienter inom många diagnoser för att de ska kunna klara av att själva upprätthålla kompetensen inom för vissa diagnosgrupper men också för att politiskt kunna motivera inför sina medborgare många dyra utrustningar som erfordras för en del mindre patientgrupper. Med den ökade kunskap som vi har fått och med de nya metoder som har utvecklats har det bildats specialiteter inom specialiteter. Det har utvecklats smalare och djupare nischer där kravet på befolkningsunderlaget för att man helt enkelt ska kunna upprätthålla specialiteten har ökat. Vi kanske snart står inför det faktum att även hela vårt land är för litet för att upprätthålla ett underlag för kompetens för ingrepp av vissa slag och vissa behandlingar. Det är möjligt att det är så på något område , fastän jag inte känner till det. har vi ett växande krav på närhet i vården. Det är inte bara individen som vill att vården ska vara så nära som möjligt. Många företag kräver närhet till ett sjukhus för att etablera sig på en ort. Det kan också vara så att vissa verksamheter inte tillåts etablera sig på en ort på grund av att det inte finns närhet till ett sjukhus. ska kanske läggas ned om akutmottagningen försvinner.