prot · GT0977 · 2006-02-22 00:00:00 — Utländska bedömare har konstaterat att de svenska akademiska grundutbildningarna är både kortare och grundare än motsvarande i andra länder. kom därtill en rapport om försämrade förkunskaper. Det borde stämma till eftertanke. I det läget drar sig inte Socialdemokraterna för att utbilda till arbetslöshet. Akademikernas arbetslöshet är redan hög i detta av massarbetslöshet plågade land. Arbetslösheten bland exempelvis naturvetare har ökat kraftigt . Arbetsmarknaden kan inte ta till sig den kompetens som finns. har arbetslösheten bland naturvetare ökat från 4,8 till . Det kan jämföras för samtliga med en eftergymnasial utbildning . För biologer och miljövetare är arbetslösheten så hög som . Vad är det för vits, , med att utbilda människor till arbetslöshet? Och vad är det för vits att av politiska skäl detaljstyra vissa utbildningar när det inte leder någonvart? Tyvärr lär nog också en hel del av de så kallade nya högskoleplatser som regeringen pratat om förbli en chimär. Det har redan visat sig att det inte blir så många platser när verkligheten hinner i kapp. Då hjälper det inte att utbildningsministern går ut och skäller på lärosätena. Har han glömt att det är socialdemokrater som styrt och styr utbildningspolitiken och resurstilldelningen och som fyllt högskolestyrelserna med väldigt många socialdemokrater? Minst sex av tio politiker är s-märkta, och i många av styrelserna har de egen majoritet. kan och förtjänar bättre än så här. Sedan Socialdemokraterna fick regeringsmakten har en fjärdedel av resursen per student försvunnit. har däremot i budgetar i rad anslagit medel för att säkra och utveckla kvaliteten. Vi har också velat se en riktad satsning för att öka andelen disputerade lärare. Tillsammans med övriga i tillför vi därtill medel till forskningen som för att nya forskare, vetenskapsmän och vetenskapskvinnor ska få möjlighet att växa till sig. Det handlar inte minst om att doktorander ska ha vettiga villkor och att färska doktorer ska kunna meritera sig ytterligare med post-doc-tjänster. Utbildningsplatser måste åtföljas av resurser. Undervisningen i grundutbildningen måste räddas, värnas och utvecklas. Därför vill vi kristdemokrater se en garanterad undervisningstid i varje kursplan så att studenterna vet vad de får. Det är därtill viktigt att det blir tydliga och klara benämningar i examina. vill därför att den så kallade masterexamen på svenska ska heta magisterexamen. När europeisering, internationalisering och globalisering skapar nya möjligheter för människor studenter, lärare och forskare behöver en genomgripande strategi för att skapa, inte goda men de allra bästa förutsättningarna så att de våra kan vara gångbara i världen och att vårt land får ta emot utländska begåvningar som vill bidra till vårt byggande av kunskap. Men medan andra inom ramen för den så kallade Bolognaprocessen internationaliseringen av högskolor och universitet lägger upp sina strategier lämnas hos oss lärosäten och institutioner att i hög grad hitta egna lösningar i stället för att regeringen ger signaler om en sammanhållen strategi. Den så länge emotsedda högskolepropositionen var utlovad att innehålla svaren på så många frågor. Men hur blev det? Ja, det är naturligtvis lätt att, likt gumman en gång, konstatera att det bidde mycket skrik och lite ull. Det är en lite svårmodig proposition som inte tar tag i de utmaningar som den talar om. I däremot, där , ingår, är det övergripande målet att förbättra kvaliteten i den högre utbildningen för att skapa en utbildning i världsklass. Vi vill garantera den högre utbildningens och forskningens frihet och skapa starka och självständiga lärosäten. Därför har vi enats om kvalitetssatsningar både i grundläggande högre utbildning och i forskning. Inriktningen är klar kvalitet och djup. Vi har i en gemensam motion presenterat en politik för högre utbildning som förhoppningsvis kan förverkligas efter valet . Vi har också fem partier, i alliansen och , kommit överens om sju olika steg som kan bli beslut. Det handlar om att en examen ska kräva ämnesfördjupning då det är rimligt med vetenskaplig progression. Det handlar även om att forskarutbildningen ska förbli fyraårig så att svenska forskare även är attraktiva på den internationella kunskapsarenan. Det handlar också om att skydda svenska studenter från att tvingas betala forskarstudier med egna pengar när den nya masterexamen införs. Vi vill även att det allmänna högskoleprovet kompletteras med prov anpassade efter olika utbildningsområden. Och, i likhet med , vill vi att områdesbehörigheter införs samt att relevanta gymnasieämnen ska ge extra meritpoäng när man söker till högskolan. På två ytterligare punkter har socialdemokraterna i utskottet fått brått att ändra sig och ställer sig numer bakom våra krav ograverat. Det ska införas en civilekonomexamen med utbildning så att ekonomernas kompetens tydliggörs för arbetsgivarna och utbildningens status säkerställs. Civilingenjörsutbildningen ska förlängas till för att vara konkurrenskraftig. Det är naturligtvis bra för att Socialdemokraterna ändrat sig och numer stöder dessa båda beslut som ju föranleds av bland annat kristdemokratiska motioner. Men det är tydligt att när Socialdemokraterna känner sig trängda ändrar de sig av maktskäl. får se sin proposition överkörd av de egna socialdemokratiska partivännerna. Det finns hos vänsterkrafterna också en tradition att missgynna högskolor som står utanför statens hägn. anser att det måste finnas likvärdiga möjligheter för alla lärosäten oavsett huvudmannaskap. Likaså bör det övervägas hur fler högskolor ska kunna drivas i friare form. Andra problem i styrningen måste också lösas, som den reglerade hyresmarknaden. Myndighetsfloran i sektorn behöver slimmas. Friheten i forskning och utbildning är grundläggande för att kunskap ska kunna utvecklas och befästas. Högskolor och universitet måste därför slå vakt om sin integritet och vara moraliskt och intellektuellt oberoende av politiska, ideologiska och ekonomiska maktgrupperingar. Men kunskap formas inte i ett vakuum utan förutsätter ett samhälle byggt på de värden som garanterar friheten. En stabil värdegrund är den bästa garantin för möjligheten att tänka fritt. Det är ingen slump att den akademiska friheten finns i länder med sitt etiska arv från den västerländska tradition som resulterat i öppna och demokratiska samhällen världen över. För att värna det goda tankeklimatet gäller det att slå vakt om dessa värden som burit fram frihetens och vetenskapens ideal. Vi kristdemokrater vill se en politik för högre utbildning som ger de allra bästa förutsättningarna för framtiden. Det handlar om kunskap, bildning och kvalitet men också om trygghet och valmöjligheter för studenterna och om arbetsro för lärare och forskare. Det handlar om att ska ta täten med ett kunskapssamhälle där ingen hålls tillbaka och ingen lämnas efter. Avslutningsvis står jag naturligtvis bakom samtliga reservationer i betänkandet men yrkar för tids vinnande bifall endast till reservation 2 samt de gemensamma 3, 15, 19, 22 och 23. 110 (): Bolognaprocessen innebär att universitet och högskolor anpassar och synkroniserar sina utbildningssystem för att säkerställa hög kvalitet och öka jämförbarheten mellan utbildningar i olika länder. Bolognaprocessen är resultatet av en bred samverkan mellan 45 europeiska länder. Det är ett konstruktivt, frivilligt samarbete mellan självständiga stater i syfte att underlätta möjligheterna att studera och jobba över nationsgränserna. Att samarbeta över nationella och kulturella gränser har många fördelar. I mötet med andra utvecklas man både yrkesmässigt och personligt. Man får möjlighet att utbyta erfarenheter och kunskaper, knyta värdefulla kontakter, träffa nya vänner, förbättra sina språkkunskaper och få nya perspektiv både på sina ämnen och på sin blivande profession. Inom Bolognaprocessen är det meningen att kontakterna mellan de olika europeiska universiteten ska stärkas och ge ett ökat utbyte av både fackkunskap och pedagogiska metoder. De kunskaper och erfarenheter som man får när man arbetar eller studerar i ett annat land betraktar jag som mycket värdefulla. Jag är övertygad om att om fler ungdomar får den chansen så kommer också förståelsen, intresset och toleransen för andra kulturer att växa. För mig är Bolognaprocessen djupast sett en viktig del i fredsarbetet. Propositionen Ny värld ny högskola är ett resultat av ett samarbete mellan regeringen och . Den ger ramarna för den process som redan inletts på många lärosäten. Den ger inte svaret på alla frågor, och den reglerar inte i detalj hur anpassningen och synkroniseringen ska gå till. Det är ett medvetet val. Det fortsatta arbetet måste ske ute på lärosätena i dialog mellan studenter och lärare, i samverkan mellan olika lärosäten och också i samverkan mellan de olika lärosätena och . Jag ser detta som ett viktigt led i den decentralisering av ansvar och beslut till lärosätena som varit vägledande för det politiska arbetet under de två senaste mandatperioderna, och jag kan intyga att det på lärosätena nu pågår ett mycket intensivt arbete. I några hänseenden skiljer sig förslagen i propositionen från dem i utbildningsutskottets betänkande. I betänkandet finns två tillkännagivanden som ett enigt utskott ställer sig bakom. Det första rör civilingenjörs- och arkitektutbildningarna, vars arbetsmarknad i hög grad är internationell. För att svenska civilingenjörer och arkitekter även i fortsättningen ska kunna vara konkurrenskraftiga i och övriga världen och inte riskera att status och identitet går förlorad behöver utbildningarna förlängas från nuvarande till , vilket nu kommer att fatta beslut om. Det är betydelsefullt att våra mest kvalificerade tekniska yrkesutbildningar även i fortsättningen är jämförbara och konkurrenskraftiga med motsvarande utbildningar i andra länder. Eftersom flertalet studenter redan nu läser även en tionde termin medför inte heller förändringen några större kostnader för staten. Det andra rör utbildningen till civilekonom. har tidigare motionerat om att en civilekonomexamen om 160 poäng bör inrättas. finns det gehör för detta från samtliga politiska partier, och det gläder mig mycket. Vi rättar nu kartan efter verkligheten. Jag tror att de flesta människor lever i tron att det redan finns en civilekonomexamen så pass accepterad och väl etablerad är titeln civilekonom. Genom att kvalitetssäkra civilekonomexamen blir det lättare för både studenter och arbetsmarknad att bedöma utbildningens innehåll och status. I samband med detta vill jag även lyfta fram sjukhusfysikerutbildningen och argumentera för en förändring av den. Sjukhusfysiker är ett internationellt yrke som kännetecknas av ett väl utvecklat samarbete mellan olika länder. Sjukhusfysikerexamen omfattar 180 poäng, men man kan ta ut en magisterexamen om 160 poäng om man inte räknar med att arbeta som legitimerad sjukhusfysiker inom vården. I samband med införandet av Bolognaprocessen bör enligt min mening utbildning som leder fram till sjukhusfysikerexamen utökas med 20 poäng till masternivå, i likhet med vad som görs med civilingenjörs- och arkitektutbildningarna. Förutom logiken i detta finns ett antal viktiga skäl för en utökning av studietiden. Innehållet i de olika utbildningarna följer i stort en utbildningsplan som har sin grund i den europeiska lagstiftningen Euratom. har också en ökad komplexitet vuxit fram inom yrket. Utvecklingen inom både strålningsdiagnostik och strålterapi har medfört att kraven på sjukhusfysikerns kompetens har ökat. Inom diagnostiken ställer den tekniska utvecklingen nya krav på kunskaper inom den digitala radiologin, magnetröntgen, positronemissionstomografi, den så kallade PET-kameran, och avancerad bildanalys. Nya strålslag ställer också utökade krav på sjukhusfysikerns kompetens. Till detta kommer en alltmer omfattande europeisk strålskyddslagstiftning och reglering. Nämnas bör också att sjukhusfysikern ofta deltar som strålningsexpert i omfattande forsknings- och utvecklingsprojekt. Jag erkänner gärna att jag var omedveten om att sjukhusfysikerexamen nu omfattar 180 poäng när vi diskuterade längden på utbildningar för olika examina, men politik får aldrig bli en fråga om prestige. Därför anser jag att regeringen och bör vidta de åtgärder som behövs för att förlänga sjukhusfysikerutbildningen till 200 poäng. I samband med det måste jag också, till skillnad från tidigare talare, ge statsrådet och regeringen en eloge för just prestigelösheten, öppenheten och villigheten att lyssna till mina argument, vilket har resulterat i att vi nu har ett betänkande som har en betryggande majoritet där några små saker skiljer oss från varandra. Det tycker jag är mycket glädjande när vi nu ska gå in i ett så här jättelikt förändringsarbete, vilket Bolognaprocessen faktiskt innebär. Jag skulle vilja säga några ord om en annan viktig förändring i förhållande till propositionen, nämligen hanteringen av lärarutbildningen. Lärarutbildningen i de olika europeiska länderna skiljer sig avsevärt åt. Eftersom ett lands lärarutbildning utbildar för ett nationellt skolsystem är dess skola och utbildningspolitik av avgörande betydelse för hur lärarutbildningen utformas. Den svenska lärarutbildningen är den enda sammanhållna och integrerade akademiska yrkesutbildningen för lärare. Den är resultatet av en långvarig utbildningspolitik som tog sin början med införandet av en sammanhållen grundskola. Lärarutbildningen i är en akademisk yrkesutbildning för en kvalificerad och komplex profession med stora krav på sina utövare. Lärarutbildningen som en kvalificerad professionsutbildning gäller oavsett skolform, och den är också behörighetsgivande för forskarutbildning i anslutning till lärarutbildningen och pedagogisk yrkesverksamhet. Målen för utbildningen är gemensamma för samtliga lärarinriktningar. Det har visat sig förenat med svårigheter att inordna lärarutbildningen i Bolognaprocessen på ett tillfredsställande sätt det vet vi . Samarbetspartierna Socialdemokraterna, föreslår därför att lärarutbildningen blir föremål för en förnyad översyn. Det bör ske i så nära dialog med lärarutbildningsanordnarna och lärarnas fackliga organisationer som möjligt. Översynen bör också ske så att arbetet med att implementera Bolognaprocessen inte försenas. Under arbetet med betänkandet har också samarbetspartierna enats om att inte avskaffa den så kallade HA-urvalsgruppen, alltså möjligheten att få tillgodoräkna sig 0,2 poäng för arbetslivserfarenhet i samband med högskoleprovet. Det är viktigt att det finns många olika vägar in i högskolan så att vi inte gör det svårare för vuxna att studera på högskolan. kommer både 25:4-regeln och HA att finnas kvar som urvalsgrupper, och det tycker jag är jätteskönt. Jag skulle vilja kort kommentera några av de reservationer som den borgerliga alliansen tillsammans med lagt fram. Samtliga partier i , vill jag slå fast är överens om vikten av fördjupning och progression i utbildningarna. De borgerliga partierna tillsammans med har dock valt att reglera kravet på fördjupning i fil.kand. och magisterexamen i statiska poäng i stället för att som föreslås i propositionen överlåta till lärosätena och de olika ämnesföreträdarna att med stöd av Nätuniversitetet och i samverkan definiera kravet på fördjupning och progression i termer av förväntat studieresultat, alltså vad studenterna ska kunna efter avslutad utbildning. har knappast det med förstärkta alliansförslaget någon reell betydelse eftersom man nu talar inte bara om ett bestämt antal poäng i ett huvudämne utan ett kunskapsområde, vilket innebär en betydligt vidare definition. Ett kunskapsområde enligt min och många andras definition motsvarar en genre, ett tema, en inriktning eller en samling ämnen med tydligt släktskap. Men jag vill ändå markera att det är viktigt, särskilt för de längre yrkesutbildningarna, att det inte nu sker en alltför snäv ämnesmässig låsning till 60- och 80-poängsnivån om nu alliansens och förslag får gehör här i kammaren. vill jag yrka bifall till reservation 8. Det är en reservation som och har gemensamt. Där slår vi fast att vi vill att all högre utbildning i även fortsatt ska vara avgiftsfri för studenter från , från EES-området och från länder utanför EES-området. Vi menar att det måste vara tydligt i högskolelagen. En annan utveckling skulle vara mycket olycklig. Jag måste få säga en sista sak. Jag måste uttrycka min förvåning över alliansens och förslag att en student visserligen ska kunna få tillgodoräkna sig delar av sin masterutbildning i forskarutbildningen men inte få räkna en avlagd masterexamen som merit när han eller hon söker forskarutbildning. Det måste strida mot alla tidigare utbildningspolitiska principer. 111 (): Jag vill först yrka bifall till de fem reservationerna 3, 15, 19, 22 och 23. I då kunskap är vårt lands kanske främsta konkurrensfördel i en alltmer globaliserad ekonomi är den högre utbildningen och forskningen oerhört viktiga. varken kan eller ska konkurrera med låga löner eller dåliga arbetsförhållanden utan med kompetens, nytänkande och smarta idéer. Därför är det för framtiden avgörande att vi kan upprätthålla en utbildning av högsta kvalitet och en forskning i världsklass. Detta innebär dock inte att alla ungdomar, alla svenskar, bör bedriva högskolestudier, vilket ibland verkar vara den dominerande ideologin. En väl fungerande yrkesutbildning är lika viktig, och där finns en hel del att göra i dagens . Om alla ska med och finna sin plats på arbetsmarknaden, i arbetslivet, måste utbildningen vara anpassad till individerna. konkurrerar svenska universitet och högskolor inte bara med varandra om studenterna utan också i allt större utsträckning även med lärosäten runtomkring i världen. Därför är det bra att vi nu genom Bolognasystemet får ett system där utbildning i olika länder lättare kan jämföras och kombineras med varandra. Det öppnar nya möjligheter och en ny utveckling för unga människor som vill studera inte bara i utan även vill ta intryck internationellt. Denna utveckling får dock inte innebära att alla lärosäten ska bli likadana och erbjuda samma utbildning. Mångfald är bättre än likriktning även när det gäller högre utbildning. När konkurrensen ökar blir det därför allt viktigare att lärosätena har möjlighet att profilera sig och att visa vad de är duktiga och bra på. och högskolor kan inte syssla med allt om de ska bli bäst. Det gäller säkerligen för såväl vårt äldsta universitet i som vårt nyaste, , att finna de områden där man har förutsättningar att bli världsledande. Som jag har understrukit en massa gånger från denna talarstol är det positivt att vi i vårt land har byggt ut den högre utbildningen så att vi nu har minst ett lärosäte i varje län. Jag tror att alla i den här kammaren kan instämma i att utbyggnaden har varit positiv genom att den har medverkat till att göra högre utbildning tillgänglig för fler, särskilt som även distansutbildningen har utvecklats mycket . Det är ganska fantastiskt att tänka på att det 1945, , var endast 14 000 studenter som läste vid de då fåtaliga högskolorna och universiteten. 1990, , var siffran 170 000, och har den fördubblats till 340 000 studenter. Det är en fantastisk utveckling på bara lite mer än ett halvt sekel. Utbildningsexpansionen är positiv både för samhället och för oss som individer. Men då får vi inte blunda för att det också finns problem i sammanhanget som måste åtgärdas. Innan vi ökar antalet högskoleplatser ytterligare måste den utbildning som ges kvalitetssäkras. Det är som , , skriver i ett uttalande : bör utbyggnaden av högskolan tillfälligt läggas åt sidan till förmån för satsningar på kvalitet. Och kvalitetssäkring är grunden för det förslag som vi har diskuterat oss fram till inom och för det förslag som vi har ställt oss bakom i utskottet. Det handlar om krav på fördjupning, att vi ska ha en bra forskarutbildning även och att förkunskapskraven är viktiga för att de som studerar inom den högre utbildningen också ska klara av sina studier. vill jag understryka att det är positivt att hela utskottet har kunnat enas när det gäller längden på utbildningarna för civilingenjörer och arkitekter. Och i det sammanhanget vill jag hålla med både och om att vi även bör väga in sjukhusfysikernas situation i detta framöver. Vi har nog missat deras situation. Likaså är det bra att det finns enighet om införande av en civilekonomexamen. Det allvarligaste i den svenska utbildningspolitiken är att av de svenska 20-åringarna lämnar gymnasiet utan godkända betyg. Då måste vi fundera över vad detta beror på. Ambitionen att alla gymnasister ska ha behörighet att studera vid högskolan är säkert väldigt god i grunden. Men alla är inte teoretiskt inriktade och har intresse för en sådan satsning, i alla fall inte i den här åldern. Då måste vi dra slutsatser. Vi kan inte acceptera att många ramlar ur utbildningssystemet. Alla måste få möjlighet att komma med på utbildningståget utifrån sina egna förutsättningar och intressen. har vi en situation där 69 000 akademiker var utan arbete i . Det är unga människor som har satsat av sitt liv på utbildning och fått höga studieskulder men ändå inte kommer in på arbetsmarknaden. saknas det inom andra områden duktiga yrkesmän och yrkeskvinnor som efterfrågas på arbetsmarknaden. Då måste vi också fundera över vilka slutsatser som ska dras av detta. De viktigaste uppgifterna för utbildningssystemet är att kvalitetssäkra den högre utbildningen, inte minst förbättra studenternas sociala och ekonomiska situation så att vår utbildning är konkurrenskraftig, och stärka yrkesutbildningarna så att alla får möjlighet att finna en plats på den svenska arbetsmarknaden. Utbildningen måste utgå från individens intressen. måste de vägas samman med behoven på arbetsmarknaden. Vi har faktiskt stora och spännande utmaningar på utbildningsområdet att ta itu med framöver. 112 (): driver en politik för att främja det livslånga lärandet. Varje människa har rätt till utbildning, inte bara som ung utan genom hela livet. Möjligheter för individer att ändra inriktning i livet, att vidareutveckla och vidareutbilda sig måste finnas. Vi har alla olika förutsättningar. Därför anser vi att måste ha ett utbildningsväsende som ger många möjligheter och som ger människor möjligheter till nya livschanser. Samhället blir alltmer internationaliserat. Och det är på många sätt en positiv utveckling. Ökad rörlighet bland studenter och forskare berikar undervisning och forskning och skapar större insikt. Vi vill särskilt se ett ökat utbyte med länder bortom och den engelskspråkiga delen av världen. Regeringens val av fokus för den proposition som vi debatterar internationaliseringen anser vi är mycket relevant. Den kanske största förändringen i regeringens förslag till ny examensstruktur är införandet av en masterexamen motsvarande 80 poäng utöver den grundläggande utbildningen om 120 poäng. Denna ska till viss del ersätta och till viss del komplettera nuvarande ordning med magisterexamen om 40 poäng som följer på grundutbildningen. Det är nog så att den svenska utbildningens konkurrenskraft stärks genom att studenter som ska söka forskarutbildning eller arbeta i ett annat land får en internationellt gångbar examen. Den svenska magisterexamens status har uppfattats som otydlig. som man föreslår införandet av en ny masterexamen förordar regeringen att magisterexamen finns kvar som komplement. Vi anser att den avvägningen kanske i grunden är bra, men den ger en viss otydlighet i strukturen. Det är nog naturligt att masterexamen i huvudsak präglas av en inriktning mot arbetsmarknaden snarare än forskarvärlden. För en student med siktet inställt på forskning är faktiskt inte en masterexamen nödvändig i det system som regeringen föreslår om man inte avser att söka sig utomlands för dessa studier, där masterexamen kan krävas. kan det enligt vår uppfattning vara naturligt att fasa ut magisterexamen och ha enbart en examen på avancerad nivå en masterexamen.