prot · GU0918 · 2006-11-09 00:00:00 — Det vore bra om också vänsteralliansen, om jag får kalla det så, kan vara med båten när vi rattar just de här frågorna. 161 (): Jag vill fortsätta på samma tema. är det 9 250 personer som lever med skyddad identitet i . Det är 1 184 av dem som har både skyddad identitet och kvarskrivning. Kvarskrivning betyder att adressen till den som är förföljd inte framgår i folkbokföringsregistret utan att man som sin adress har skattekontoret på den ort där man bodde tidigare. Man kan förstå att av väldigt många olika anledningar har livet blivit alldeles extra tungt för dem som har skyddad identitet. De har lämnat alla de känner. De har lämnat familjen, det eventuella jobb de hade och de få vänner de hade kvar. De är ensamma, alldeles ensamma, och ständigt rädda och ständigt oroliga. Det räcker inte med det. Dessutom råkar de ut för besvärliga och byråkratiska situationer som riskerar att röja den skyddade identiteten. Det kan vara precis allting. Det kan vara en okänslig lärare som tycker att alla i klassen ska fotograferas till skolkatalogen och som därmed kan tvinga familjen att bryta upp och flytta. Det han handla om att barnen inte får ut några betyg eftersom de egentligen, enligt alla papper, inte ens går på skolan. När de inte får några betyg kan de inte söka vidare till en annan utbildning eller till högskolan, eftersom Ladoksystemet är offentligt. Det kan handla om att det inte går att få tillbaka sjukresekostnader, eftersom de bor på annan adress än den som är angiven. Det är oändligt många problem. Skyddad identitet och kvarskrivning skapar dessutom en näst intill omöjlig situation för den som är vuxen när det gäller att ha ett normalt arbete. är allt från skatter och försäkringar till företagsläkare och fackförbund kopplat till anställningen. Starta eget företag går inte, eftersom är undantaget sekretesslagen. Försörjningen blir näst intill alltid helt avhängig . Det får en annan följd, nämligen att de kommer att få lägsta tänkbara pension, eftersom socialbidrag inte är pensionsgrundande. Problemen är ändlösa. Jag förstår de kvinnor som lever under sådana här förhållanden och som tycker att både samhället och rättsstaten har lämnat dem vind för våg utan spelregler och utan instruktion till medspelarna. Inom vården förbereder nu alliansregeringen ett införande av just sådana här vårdguider som talade om, som ska finnas till för personer med multiproblem. De har uppgiften att hjälpa patienten och bevaka hennes rättigheter och hjälpa till att identifiera och formulera behov av vård och omsorg. De här vårdguiderna ska dessutom bistå den enskilde i kontakterna med olika myndigheter och med andra leverantörer. Jag önskar att det fanns något liknande för alla de kvinnor som lever med skyddad identitet, att det fanns en person som de kunde kontakta när problemen uppstår. Det är en annan form av vårdguider, och de ska bara vara till för de här personerna, som har skyddad identitet. Jag skulle vilja kalla dem för skyddsänglar. De här skyddsänglarna ska finnas centralt placerade vid någon myndighet, och de ska ha som uppgift att vara det bollplank och det stöd som många saknar och behöver. De ska vara vägvisare åt de personer som lever med skyddad identitet och också vara de som hjälper till och bistår i kontakter med olika myndigheter eller institutioner när man får problem. Det här behövs, fru talman. Det behövs i början, vid uppbrottet, när man bryter upp. Men det behövs också sedan, kanske när nya problem har uppstått som man inte alls kunde tänka sig tidigare. Jag tycker, fru talman, att alla kvinnor som lever under skyddad identitet ska kunna veta att det alltid finns någon någonstans som man kan vända sig till. Det ska vara en myndigheternas egen auktoriserade skyddsängel som de kan vända sig till i de här utsatta situationerna, i början vid uppbrottet men också , , när det finns risk att deras egen eller barnets identitet kommer att avslöjas, när det krånglar med myndigheter eller när samhällets olika grenar inte förstår att hantera en person som inte ens har ett bibliotekskort. Regeringen har glädjande nog aviserat att man har för avsikt att göra en handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor. Där finns nu alla möjligheter att föreslå ett införande av auktoriserade skyddsänglar, som ett komplement till alla andra skyddsåtgärder för personer som lever med skyddad identitet. Man har möjlighet att införa någonting som kan göra ett outhärdligt liv möjligt att leva. I detta anförande instämde och (båda m). 162 (): Politiken för mig ska vara begränsad men stark på de områden där det behövs ett politiskt inflytande. En av statens absolut viktigaste uppgifter är att trygga människors säkerhet, men vi kan konstatera att den uppgiften inte har uppfyllts och att framför allt kvinnor inte har haft den rättstrygghet som de har rätt till. Jag vill framför allt lyfta fram det stora samhällsproblemet med våldtäkter. Vi kan se att det finns stora behov av att minska ökningen av de här brotten. Låt mig framföra några exempel! har antalet sexualbrott ökat med . Enligt handlar det troligtvis om två orsaker, dels att anmälningsbenägenheten ökar, dels att den faktiska brottsligheten också ökar. Våldtäkterna utgör knappt en tredjedel av antalet anmälda sexualbrott. Och en av tio anmälda våldtäkter leder till åtal, vilket är ett oacceptabelt litet antal. Jag kan också konstatera att många anmälda våldtäkter inte leder till påföljd, och vi kan se att många utredningar läggs ned i brist på bevis. Det har också att göra med att det fattas stora resurser i utredningsarbetet. Rädslan för att bli utsatt för våldtäkt begränsar kvinnors liv, och vi kan se att fler och fler kvinnor vittnar om en otrygghet när de går ut efter mörkrets inbrott. Vi kan också se att det är flera kvinnor som blir våldtagna inom hemmets väggar. En rad problem har lyfts upp, men det räcker inte att enbart diskutera problem, utan vi politiker har också en skyldighet att föra fram lösningar och förslag till åtgärder för att motverka de här problemen. Det är glädjande och ytterst välkommet att den här regeringen budgeterar den största satsningen någonsin på polisen. Sammantaget tillförs rättsväsendet 1 ½ miljard . Regeringen tillför 25 miljoner till för att ge möjlighet att skapa en effektivare organisation med en högre lagföring. förstärks också arbetet i kvinnojoursverksamheterna med , och nationellt centrum för mäns våld mot kvinnor tillförs . Regeringen har också aviserat att man ska ta fram en handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor. Handlingsplanen ska enligt regeringen handla om en rad olika åtgärder för att förebygga och motverka mäns våld mot kvinnor. Bland annat ska insatser riktas mot att öka kunskaperna inom polis- och domarkår. Jag tror att det är viktigt att regeringen också beaktar arbetet med att öka kunskaperna i skolan och i lärarutbildningen, eftersom det är i den unga åldern som värderingar och normer fastställs. Det förebyggande arbetet i skolan måste också ses som en naturlig del i arbetet med att förebygga våld mot kvinnor. Jag vill vidare framföra vikten av att liknande handlingsplaner också tas fram när det gäller arbetet med hur vi kan minska antalet sexualbrott, som våldtäkter. Vi måste arbeta med att minska antalet våldtäkter i hemmet, men vi måste också se till att minska antalet våldtäkter som sker i utomhusmiljö. Min förhoppning är just att vi kan få ett brett samarbete kring hur vi kan ta fram konkreta åtgärder för att öka tryggheten för kvinnor. Jag skulle vilja se att den här regeringen sätter våld mot kvinnor och våldtäktsbrott högt upp på den politiska agendan och uttalar en tydlig målsättning att antalet anmälda våldtäkter under den här mandatperioden ska minska i antal. Sammantaget har jag en förhoppning om att vi under den här mandatperioden kan se flera handlingsplaner, som också berör sexualbrott mot kvinnor, där riksdag och regering tillsammans med experter, kvinnojourer och myndigheter kan arbeta tillsammans för att hitta åtgärder. Det kan vara en översyn när det gäller hur flera akutmottagningar för våldtagna kan införas runtom i landet. Vi kan ju se det framgångsrika exemplet med den våldtäktsmottagning som finns på i . Vi kan också behöva en översyn av hur våldtäkter kan anmälas, utredas och lagföras. Jag har till exempel själv väckt en motion om att införa en brottsutredningsgaranti. Det är viktigt att samtliga som döms för våldtäktsbrott garanteras vård och behandling. Jag tycker också att det är viktigt att regeringen tillsätter ett ökat antal sexualbrottsutredare inom ramen för satsningarna på rättsväsendet. Det här är några konkreta åtgärder som jag hoppas kan bli verklighet. Jag är övertygad om att det kommer att leda till en bättre rättstrygghet för kvinnor som utsätts för sexualbrott. Jag vill slutligen framföra att det anmäls sju våldtäkter i , och det är sju för många. Min förhoppning är att vi minskar antalet våldtäktsbrott, och jag ser med tillförsikt fram emot regeringens fortsatta arbete med att motverka och förebygga brott. I detta anförande instämde och (båda m) samt (). 163 (): Ett välfungerande rättsväsende består av ett antal olika delar. En viktig och fundamental del av rättsväsendet utgörs av domstolarna. I har domstolarna under en lång följd av år i praktiken behandlats som statliga förvaltningsmyndigheter, detta trots att ett grundfundament i varje rättssamhälle är att upprätthålla balansen mellan den lagstiftande, den verkställande och den dömande makten, det vill säga mellan riksdag, regering och domstolar. I har domstolarna fört en tynande tillvaro. har regeringen fastställt verksamhetsmål för tingsrätterna, länsrätterna, hovrätterna och kammarrätterna. Dessa verksamhetsmål har avsett omloppstider och balanser för olika målkategorier. Verksamhetsmålen har satts upp ensidigt och successivt höjts kvantitativt. I budgetarbetet har måluppfyllelsen kopplats till tilldelningen av medel. Detta har skett i en budgetprocess där medelstilldelningen, via , har ägt rum på grundval av beräkningar som inte i tillräcklig grad har tagit hänsyn till målens svårighetsgrad, komplexitet eller andra verklighetsanknutna förhållanden. Att vissa resursförstärkningar inom polis och åklagarmyndigheter har lett till ökad arbetsbelastning i domstolarna framstår som självklart men har trots detta endast lett till besparingar. När det gäller de allmänna domstolarna, där arbetsläget och belastningen enligt färska undersökningar är klart högre än inom de allmänna förvaltningsdomstolarna, talas det mycket om brottmål. Vad som däremot ofta glöms bort i debatten är alla andra mål- och ärendetyper som förekommer. Inströmningen av tvistemål och ärenden kan bero på en mängd olika omständigheter och utgör ingenting som domstolarna själva kan påverka. Trots detta är kravet naturligtvis att alla inkomna mål och ärenden måste handläggas och avgöras inom rimlig tid. Jag menar att den tidigare av den socialdemokratiska regeringen förda politiken allvarligt har inverkat på förutsättningarna för de anställda i domstolarna att kunna utföra sitt arbete på ett rimligt sätt och därmed också påverkat rättsskipningen som sådan. I alltför många fall har kraven på avverkningstakt haft en påtagligt negativ inverkan och sänkt de krav som rimligen måste ställas på kvaliteten i den dömande verksamheten, även om domare och andra anställda i domstolarna har gjort allt för att utifrån sin egen förmåga klara arbetet där statsmakterna i övrigt har svikit. Jag ser med tillförsikt och positiv förväntan fram mot att förhållandena ska bli bättre med den nya regeringen. I regeringsförklaringen har det uttalats att rättssamhället måste återupprättas. I detta ligger inte bara att enskilda människors rimliga krav på upplevd och faktisk trygghet i högre grad ska tillgodoses bland annat genom polisens arbete utan också att rättssamhällets grundläggande principer och funktioner ska garanteras genom välfungerande domstolar. Detta berörs också i budgetpropositionen där det sägs att det krävs just välfungerande och oberoende domstolar för att förtroendet för rättsstaten ska upprätthållas. Den nya regeringen har härutöver i budgetpropositionen tillkännagett att den avser att återkomma till om hur domstolarna ska kunna möta den ökade belastningen. Regeringen avser också att initiera en utvärdering av de senaste årens organisationsförändringar och uttalar att inga genomgripande förändringar ska göras utan helhetsperspektiv, debatt eller politisk förankring. En annan viktig aspekt är att har ställt krav på enskilda domstolars inre organisation för att tilldela ytterligare budgetmedel i syfte att klara balansproblem. I sådana fall har den inre organisationsformen varit viktigare än det avsedda resultatet att minska målbalansen. Den nya regeringen har uttalat att domstolarna i allt större utsträckning själva ska avgöra hur det inre arbetet i domstolen ska organiseras och att det är viktigt att säkerställa att en strävan efter effektivitet inte äventyrar rättssäkerheten. I och i är motsvarigheterna till direkt underställda med en särskild budgetreglering. Det betyder att domstolarna i våra grannländer liksom i väldigt många andra demokratiska stater har en högre grad av oavhängighet än här i . Det är bra att regeringen har förutskickat att roll i förhållande till domstolarna bör övervägas. Jag konstaterar att starka och välfungerande domstolar utgör grunden för en stabil demokrati och för rättsstatens bestånd och en garant för den enskilda människans frihet och möjlighet att få upprättelse, om så behövs mot själva staten. Det är därför det är så viktigt att domstolar tillåts vara oberoende och tillåts verka under acceptabel arbetsbelastning. I detta anförande instämde , och (alla m). 164 (): Det är inte så lätt att komma sist när vi har debatterat de här ämnena. Det har sagts mycket klokt. Så det kan bli en viss upprepning. Men jag skulle vilja ta upp och belysa vikten av ett väl fungerande rättssamhälle och då speciellt tryggheten som jag tycker är en rättighet som alla i vårt samhälle ska ha. Men det fungerar tyvärr inte så . Trygghet är väldigt brett naturligtvis. Det handlar om trygghet i skolan, rätten att få inhämta kunskaper, att få vara den man är. Det är viktigt att känna trygghet oavsett om man är född i eller inte, oavsett sexuell läggning. Ja, listan kan man göra väldigt lång, men jag ska hålla mig till vikten av att det finns en väl fungerande polis och den typen av trygghet. ställs krav på räddningstjänsten att man inom ska påbörja en släckning om grannens utedass brinner. Däremot om det pågår ett våldsbrott någonstans i finns inte motsvarande krav på en snabb polisinsats. Det kan man fundera över. skulle svensk polis bli en närpolis. Jag påstår att den reformen absolut inte blev lyckad. är nog polisen mer fjärrstyrd än vad den någonsin har varit. var inne på det här, vad som händer när polisen inte fungerar. Jag tror att det hemma i min kommun i blir offentligt att företagare bildar en bevakningsförening för att man tycker att polisen misslyckas. Vi har krogrelaterat våld som är ganska vanligt. Vi vet att det finns jättebra exempel runtom i där man har jobbat specifikt och där man har kunnat sänka det krogrelaterade våldet . Min erfarenhet som polis är att lagen om omhändertagande av berusade personer kanske inte är en så riktigt bra vårdlag, men jag konstaterar i varje fall en sak, att tendensen att vilja boxas brukar avta väldigt kraftigt på de fyra som man brukar förvaras i en cell. Det är också något att tänka på. Om vi har den polisiära närvaron så att vi kan se till att omhänderta människor som är berusade kanske vi kan undvika en misstänkt våldsbrottsling och att det blir en målsägare. Men jag ser positivt på det här tack vare att vi genom alliansen kan se en vändning. Det tillförs 875 miljoner 2007 och 495 miljoner 2008 till polisen. Det tycker jag är väldigt bra. Vi har mött en debatt här om att vi inte kan göra allt på en gång, men det är ändå som om någon har bott i en fastighet utan att renovera det minsta. Det tar ett litet tag innan man kan se till att det fungerar på alla områden. Det har lovats från tv-soffor och annat att det ska bli fler poliser. I blev det faktiskt fler ska jag erkänna. 0,94 stycken blev det 2005 jämfört med . Jag vet inte riktigt hur 0,94 poliser ser ut när de åker ut i en polisbil, men det får väl bli något annat , hoppas jag, så att det verkligen blir fler poliser ute. Man kan göra det enkelt för sig och säga att det här ska lösa alla problem. Det tror inte jag. Jag tror att det gäller att man verkligen jobbar för att klara ut brott och skapar trygghet med sin närvaro på gator och torg. Frånvaro av polis skapar otrygghet. En annan del som jag tror är viktig är ledarskapet. Det finns skäl att fundera över hur morgondagens polischefer ska rekryteras. Ett gott ledarskap är en förutsättning för en väl fungerande organisation. Det handlar också om en utvärdering som är värd namnet. Det gäller att följa upp och se att verksamheten är effektiv. Det är speciellt viktigt i en verksamhet som polisens som är ett monopol och ska så förbli. Nollvisionen i är ett bra exempel på en väl fungerande polisverksamhet som ständigt utvärderas och där man försöker bli bättre. Det krävs även samverkan mellan alla aktörer som jobbar för ett tryggare samhälle. Kommunernas ansvar för goda resultat i skolan och socialtjänsternas insatser för människor som behöver stöd för att kunna stå på egna ben är bara ett par exempel på detta. är det polisen som nystar upp ungdomsgäng, och i och med detta kan sociala nätverk runt dessa ungdomar starta sitt arbete ofta med mycket gott resultat om åtgärder sätts in . Detta förutsätter dock en polis som har resurser att klara upp begångna brott. Det finns även anledning att nämna kriminalvården, som vi varit inne på . Det är otroligt viktigt att vi har en kriminalvård som är värd namnet och att det verkligen finns en vård så att de som kommer ut har en bra möjlighet att kunna gå vidare till ett liv utan kriminalitet. Då får vi naturligtvis inte heller låta missbruk fortgå på våra fängelser. Med anledning av det jag nu sagt, fru talman, känns det bra att alliansens budget även innehåller tydliga krav på förbättringar av det brottsförebyggande arbetet samt på att effektivisera den brottsutredande verksamheten. Detta innebär att riksdag i och med alliansens budget skapar nödvändiga grundförutsättningar för en ökad trygghet. Det finns många utmaningar i att skapa ett tryggare samhälle, men det finns många som vill verka i den riktningen. Kan vi förhindra fall genom våra skyddsnät, ett fall som ofta leder till kriminalitet kombinerat med missbruk, är vi alla vinnare, men de största vinnarna är de som slipper falla genom nätet. I detta anförande instämde , , och (alla m). Skola, utbildning och forskning 165 (): är ett litet och extremt konkurrensutsatt land. Vi valde tidigt en väg för en öppen ekonomi, och det har bidragit till att vi har världens mest konkurrenskraftiga industrier med hög produktivitet och högt förädlingsvärde per arbetad timme. Det har skapat bra reallöner och en ekonomisk grund för ett välfärdssamhälle med offentlig service i världsklass och ett generellt trygghetssystem som skapar förutsättningar för förnyelse och förändring. Satsningar i utbildning, forskning och vuxenutbildning har därför varit centrala i den socialdemokratiska ekonomiska politiken. Alla, inte bara några, måste få grund för ett livslångt lärande. Därför har vi gjort stora satsningar i för att skapa en kunskapsskola för alla barn oavsett social och kulturell bakgrund. En ny gymnasieskola har introducerats med en modern lärlingsutbildning och med särskilda satsningar på att höja kvaliteten i yrkesutbildningen och göra den anpassad till ett modernt arbetslivs höga krav på både yrkeskunnande och generella kompetenser såsom goda kunskaper i svenska, engelska och matematik. Högskolan har byggts ut kraftigt för att kunna matcha svenskt näringslivs efterfrågan på högutbildad arbetskraft. har stora satsningar gjorts på vuxenutbildningsområdet för att ge dem som befinner sig i arbetskraften möjlighet att förnya sina kunskaper och uppdatera sin kompetens. Samtliga dessa satsningar avbryts nu med omedelbar verkan av den nya borgerliga alliansregeringen. Den socialdemokratiska regeringens satsningar på att förbättra svenska och matematik i de tidiga åldrarna i genomförs inte. Den nya lärlingsutbildningen, som skulle ha startat , skjuts på en osäker framtid. Förnyelsen av yrkesutbildningen stoppas, och i stället aviseras en kraftig sänkning av kompetens- och kunskapsnivån för de ungdomar som valt yrkesinriktad gymnasieutbildning. Utbyggnaden av högskolan stoppas, vilket innebär att andelen högskoleutbildade drastiskt kommer att skäras ned till följd av de stora ungdomskullar som närmar sig högskoleåldern. All form av vuxenutbildning, såväl inom utbildningsväsendet som i arbetsmarknadspolitiken, får nu utstå mycket kraftiga nedskärningar. Den socialdemokratiska regeringens mål att höja de offentliga anslagen till forskning av bnp har också raderats ut i alliansens första budget. Denna stoppolitik på utbildningsområdet är djupt olycklig för och svenskt näringslivs konkurrenskraft. är den inte så förvånande. Den är i konsekvens med den nya ekonomiska strategi som alliansen slagit in på. Jobbpolitiken visade sig vara låglönejobbpolitik. Sänkta ersättningsnivåer i a-kassan och stimulanser till lågproduktiva tjänstesektorer ska nu skapa press på lönerna. De nya jobben ska komma i låglönejobb med lågt kunskaps- och kompetensinnehåll. Med den ekonomiska och politiska strategin behövs det självklart inte kunskaper i svenska, engelska och matte till alla LO-arbetare. Med den strategin räcker det med att ett fåtal får del av högskoleutbildning. Med en sådan vision om var de nya jobben skapas behövs det självklart heller ingen vuxenutbildning. Återvändsgränder i utbildningssystemet blir inget problem. Det räcker med mer piska för att tvinga de arbetslösa att ta låglönejobben. Lågutbildade ska förbli lågutbildade. Tyvärr föddes de inte i rätt familj. De ska ju ändå bara ta jobb som inte kräver mer utbildning. Detta är inte bara en mänskligt djupt orättfärdig politik som innebär att många människor hänvisas till ett liv med sämre livschanser; det är också en ekonomisk politik och en utbildningspolitik som riskerar att föra in i en mycket riskabel spiral där vi inte längre klarar att konkurrera på den globala marknaden utan hänvisas till lågkvalitativa låglönejobb i vår egen hemmamarknad. Med en sådan låglönepolitik går det inte heller att uppehålla ett högt skattetryck, och därför kommer också välfärdssamhället att urholkas. Vi får just det systemskifte som och alliansen förnekade i valrörelsen men som genomförs genom en ny låglönepolitik och en ny utbildningspolitik där kunskaper ska vara förbehållna bara ett fåtal. Vi socialdemokrater säger i stället att det är trygga människor som vågar och att alla ska med, inte bara några. 166 () replik: Det var intressant att lyssna på detta anförande av den nya skolpolitiska talesmannen för Socialdemokraterna. Det andades inte direkt någon självkritik eller att det finns några brister eller problem i den svenska skolan, som Socialdemokraterna har haft ansvar för i alla fall . Än mer intressant var det att läsa artikel i där han sade att Socialdemokraterna måste tänka om i skolpolitiken, ta avstånd från flumskolan, bejaka betyg och tuffare utvärderingar och sluta skylla på dåliga sociala förutsättningar. Han är alltså socialdemokratisk ordförande i i utanför , en kommun som har riktigt dåliga resultat i skolan. Delar hans uppfattning att det behövs ett nytänkande i skolpolitiken, eller är det mer av samma sak vi behöver i ? 167 () replik: Jag delar synpunkten att allting inte är bra i svensk skola. Jag tycker dock att det är väldigt allvarligt om man tar detta till intäkt för att man vill ha ett skifte till ett helt annat system inom skolan. Vi tror inte att piska är det bästa för barn.