prot · GT09102 · 2006-04-05 00:00:00 — har flera motioner och flera yrkanden för att stärka konsumentmakten, bidra till bättre och bredare utbud och lägre priser för den enskilda konsumenten. Alla dessa förslag kommer att behandlas i samband med den konsumentpolitiska propositionen, som kommer att behandlas av utskottet . Det gör att karaktären på det här betänkandet nu är något splittrat. Mycket handlar om produktmärkning, produktinformation och marknadsföring. Och det är förstås en viktig del av marknadsekonomin att ge korrekt och tydlig information som hjälper konsumenten att fatta sitt beslut. Vi vet att reklamen berör, engagerar, bjuder in till debatt och dessutom är en viktig del i vår samhällsekonomi. Det är sällan någon som säger det. Därför vill jag här påpeka att det ofta är mycket konsumentvänligt med sponsring och reklam. Det bidrar till att göra produkter billigare, till att kulturarrangemang blir av. Annonser för med sig att dagstidningar blir mycket billigare för dem som prenumererar på dessa. Och reklam i tv gör att tv-program kan produceras och sändas. Jag tror inte att jag behöver det, men jag vill gärna peka på inför utskottet att det förs en väldigt intensiv debatt om gränserna för reklam och gränserna för marknadsföring. Utskottet har fått sällskap av självaste statsministern, som tillsammans sida vid sida, axel mot axel med statsrådet har påstått att sexualiseringen har ökat i medier och reklam och menat att lagstiftning är sättet att möta det problemet. Jag tror att det ibland finns starka skäl att rikta kritik mot reklam, annonser och medier. Det gör det tveklöst. Reklam är kraftfullt och berör. Just därför har reklammakare, tidningsredaktörer och annonsörer ett stort ansvar. Reklam som inte respekterar eller som förlöjligar slår oftast direkt tillbaka på annonsören. Löften som inte infrias riskerar att få katastrofala följder för den som gör reklamen eller för varumärket. För företagen finns både lagar och etiska riktlinjer som reglerar vad man får och inte får kommunicera. Branscherna arbetar med självsanering i form av egenåtgärder, där näringslivet självt slår fast viktiga normer för hur reklamen ska utformas. Det är ett viktigt sätt och som regel ett framgångsrikt sätt att föra debatten och värna så viktiga värden som vår yttrandefrihet. får man inte göra det för enkelt för sig. Det finns en tendens att reklamen just får bära hundhuvudet för det som egentligen är mycket djupare och svårare problem i form av fördomar, missuppfattningar och orättvis behandling ute i samhället och inte bara i reklamens värld. Jag vill säga inför kammaren att det som statsministern och statsrådet uttalar sig för är någonting som är tämligen kulturradikalt, tämligen långtgående. De säger att vi med lagar ska förbjuda det som inte upplevs passa för stunden eller som inte ligger i linje med politiskt korrekta uppfattningen eller passar de politiska normerna. Vi har här en sammansättning med statsministern, och som gärna vill dra gränser och agera reklampoliser i sammanhanget. Jag vill då bara stryka under det som tidigare också var inne på, att det är stora värden som står på spel, grunderna för vår tryck- och yttrandefrihet. Det är som sagt viktigt att debattera och ibland protestera mot reklam. De egenåtgärder som näringslivet driver inom området reklam och marknadskommunikation är mycket viktiga. För den som vill ta del av den debatten, själv vara delaktig och driva på diskussionen finns Internetsajten som gör det möjligt för alla att rikta anmälningar mot reklam som träder över och passerar gränsen. Det är så diskussionen ska föras. Och det görs oftast ganska bra, genom en levande debatt om etik och yttrandefrihet. Ska den etiska nivån höjas, vilket det finns goda grunder för, är just en flexibel självreglering inom branscherna effektivare än en stel lagstiftning som urholkar grunderna för vår yttrandefrihet. Debatten behövs, och självsanering är mycket viktigt. Men vi ska nog tänka oss för några varv innan vi börjar kompromissa med det som är grundbultar i en öppen demokrati. 164 (): Oj, oj, vad spännande det skulle vara om det blev maktskifte ! Lagstiftning eller självsanering, vad säger de andra systrarna och bröderna i alliansen egentligen om den frågan? Jag vill börja med att yrka bifall till reservation 9. Jag står i princip bakom de flesta reservationer som finns i betänkandet. sitter inte med i utskottet med ordinarie plats. För tids yrkar jag endast bifall till den tidigare nämnda reservationen. Jag vill fortsätta med det talade om med marknadsekonomi. Ett av argumenten i en marknadsekonomi är att konsumenterna kan bestämma vad som produceras och hur. Det är ett viktigt inslag i marknadsekonomin. Konsumentinflytande har också varit av betydelse i miljöarbetet. Många konsumenter vill ta ett miljöansvar i sitt handlande. En förutsättning för att konsumenterna ska kunna spela denna roll är att de har tillgång till adekvat information. Näringsidkarna förväntas själva tillhandahålla information som de anser gagnar deras försäljning. Det finns också etablerade system för märkning av produkter med positiva miljöegenskaper. Däremot kan näringsidkare inte i samma utsträckning förväntas tillhandahålla information som inte förväntas öka försäljningen. Därför ställer samhället krav på viss typ av information. ställs informationskrav i särskild lagstiftning. uppnås enighet om krav genom förhandlingar mellan myndighet och branscher i frivilliga överenskommelser. tillämpas ett mer generellt informationskrav i lagstiftningen. har en marknadsföringslag som bland annat ska garantera konsumenterna relevant information. Det uttrycket står i 4 § i marknadsföringslagen. Där sägs: Vid marknadsföringen skall näringsidkaren lämna sådant information som är av särskild betydelse från konsumentsynpunkt. I praktiken är den information som är tillgänglig för konsumenten ofta bristfällig. Dock har den svenska konsumentpolitiken en lång tradition av att sluta frivilliga branschöverenskommelser. Fördelarna kan vara många, som att EU inte kan utgöra något hinder och att frivillighet kan uppfattas som mer positivt än tvingande. En annan fördel är att man kan få lämpliga regler på ett smidigare sätt än genom lagstiftningen. Men är det ett tidskrävande sätt att arbeta, och det går inte att ha någon formell insyn i hur reglerna följs. En ganska vanlig uppfattning är ändå att de många frivilliga uppgörelserna är bristfälliga och att de därför inte fungerar i praktiken. Regeringen bör göra en översyn av hur de frivilliga överenskommelserna har fungerat. Det ska redovisas hur de följs i praktiken. Dock finns det ändå tillräcklig erfarenhet för att komma fram till slutsatsen att det behövs göras en översyn av lagstiftningen som har till syfte att stärka konsumenternas rätt till produktinformation. Ett exempel som tas upp i den ena motionen från oss i i betänkandet är när det hösten kom fram uppgifter i medierna om päls- och skinnindustrin i . Det var skrämmande bilder i tv av hur hundar knivhöggs till döds och hur katter dränktes eller kvävdes med snaror. Man gick till och med så långt att man flådde både katter och hundar levande. Allt detta gjordes för att få fram skinn för export till bland annat och den övriga EU-marknaden. Uppgifter kom fram att skinnen bland annat användes som kragar på jackor. Naturligtvis fanns det ingen märkning som visade att skinnen kom från hundar eller katter. Utifrån ett konsumentperspektiv är det mycket viktigt att det finns märkning på de produkter som finns att köpa på marknaden. Utan ett sådant system blir det omöjligt för oss konsumenter att kunna avgöra vad det är vi köper. finns sådana uppenbara brister i märkningssystemet. Det finns ingen uttrycklig skyldighet för producenter och handlare att upplysa om vilken typ av skinn som används. Det är också uppenbart att en del producenter medvetet väljer att inte märka sina produkter med att det till exempel är hundskinn, eftersom de troligtvis kommer på tanken att de inte skulle kunna sälja produkten med en sådan märkning här i . Risken är då att producenterna väljer att saluföra sina skinnprodukter med falsk märkning eller något intetsägande som äkta skinn. Utifrån detta är det oerhört viktigt att regeringen inför regelverk för märkning av skinn så att vi konsumenter enkelt och lätt kan se vilka djur skinnprodukterna kommer ifrån. Detta är ett typexempel på en fråga som har stötts och blötts . Det har inte hänt någonting när det var aktuellt. Det står att regeringen utreder frågan. Vi kan också tolka det som att regeringen funderar eller förhalar. Återigen står vi här med en riksdagsmajoritet bestående av sossar, moderater, folkpartister, kristdemokrater och halvhjärtade centerpartister som inte vill ge det beskedet hur länge det ska få fortsätta. När ska det komma krav på att det ska vara märkning? Det är inte så lätt för många konsumenter att enkelt hitta vilka rättigheter och skyldigheter man har. För att stärka medborgarnas makt vore det bra med en översyn av lagstiftningen för att så långt som möjligt samla all konsumentlagstiftning i en gemensam konsumentbalk. Det skulle betyda att bland annat konsumenttjänstlagen, konsumentköplagen och produktsäkerhetslagen skulle ges en enhetlig och konkurrensneutral tillämpning på de olika sektorerna i ekonomin. Även de delar av marknadsföringslagen som berör konsumentskydd skulle kunna ingå i en konsumentbalk. Jag är ganska övertygad om att en sådan förändring också skulle gynna konsumentorganisationerna runtom i landet genom att göra det enklare och mer effektivt att tillvarata konsumenternas intressen. Frågan om konsumentbalk är inte ny. Det fanns en utredning. Det ansågs i den i utredningen att det var alldeles för många nackdelar. Det lades aldrig fram något förslag. Vi har gått med i EU. Det fanns bland annat en hänvisning till EES-reglerna var ganska krångliga. Vi är som sagt nu med i EU och har en helt annan marknad att verka i både på gott och ont. Vi handlar med varor och tjänster över landgränserna. Med det följer att vi konsumenter känner oss alltmer hjälplösa eftersom vi inte har kunskap om vilka regler som gäller i EU samt mellan de olika länderna i EU. Det finns en mängd olika varor och tjänster från den offentliga sektorn som erbjuds oss konsumenter under former som alltmer liknar den konkurrensutsatta marknaden. Den starka och tydliga gränsdragning som tidigare fanns mellan privat och offentligt håller på att suddas ut. Erfarenheterna med att samla till exempel miljölagstiftningen i en miljöbalk tycker jag talar för att en konsumentbalk ska skapas. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs lagutskottets betänkande 2005/06:LU21 Fastighetsmäklare. 165 (): betänkande 21 är ett motionsbetänkande. I det finns tolv motionsyrkanden om fastighetsmäklare och ett yrkande om besiktningsmän. Det pågår ett regeringsarbete om dessa frågor. Majoriteten i lagutskottet vill inte föregripa framtida överväganden. Därför yrkar vi bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motionsyrkanden. Men det är nu ett bra tillfälle att argumentera. 166 (): av tjat har regeringen tillsatt en utredning som ska göra en välbehövlig översyn av fastighetsmäklarlagen. Sent ska syndaren vakna. Jag ska ta upp frågan om besiktningsmän och deras ansvar. Att köpa eller sälja sin bostad är den enskilt största affär som vi gör i våra liv. Vi gör det kanske en eller två gånger, och någon mer betydande erfarenhet får vi inte av sådana affärer. När vi ska sälja eller köpa en bostad vänder vi oss ofta till en fastighetsmäklare som får vårt uppdrag att förmedla en försäljning eller att genom honom köpa en bostad. När vi har köpt fastigheten har vi ofta stora förväntningar. Tyvärr blir ett antal fastighetsköpare mycket besvikna efter köpet när de upptäcker att fastigheten som de har köpt har fel som de inte har märkt före köpet eller som de inte har räknat med. Fastighetsmäklaren gör ingen besiktning av fastigheten före köpet. Jordabalkens regler är sådana att säljaren ska lämna uppgifter till köparen, men det är köparen som ska undersöka fastigheten så noggrant att hon eller han upptäcker fel som finns på fastigheten. Om det är fråga om så kallade dolda fel så svarar säljaren för dem. Att upptäcka fel på en fastighet kan få förödande konsekvenser för privatekonomin för både en köpare och en säljare. Det kan medföra årslånga tvister i domstolarna. I de flesta fastighetstvister i domstol gäller tvisten om köparen har fullgjort sin undersökningsplikt eller om det är fråga om ett dolt fel. För att fullgöra sin undersökningsplikt före köpet vänder sig ofta den presumtiva köparen till en besiktningsman för att få hjälp. Hur väl besiktningsmannen fullgör sin uppgift har stor betydelse för den enskilde köparen. På marknaden finns en stor osäkerhet när det gäller vad den enskilde fastighetsköparen kan förvänta sig av besiktningen avseende såväl omfattning som kvalitet. Ofta tror fastighetsköparen att besiktningens omfattning är betydligt större än vad den är i verkligheten. Detta är ett konsumentproblem som inverkar menligt på den välfungerande bostadsmarknaden. Vi anser därför att det finns starka skäl att omgående tillsätta en utredning som utreder besiktningsmännens uppdrag. Ett alternativ är att ge den tillsatta utredningen om fastighetsmäklare tilläggsdirektiv. Regeringen har visserligen sagt att man tänker tillsätta en utredning som ska göra en översyn av skyddet för konsumenten inom tjänstesektorn. Tyvärr är min erfarenhet av regeringens tidsangivelser inte den bästa. Jag är rädd för att den aviserade utredningen inte kommer i gång . Erfarenheten från insolvensutredningen förskräcker. En utredning om det rättsliga skyddet för konsumenter vid köp av tjänster kommer också att behandla ett stort antal tjänster. Troligen kommer den inte att göra något avtryck i lagstiftningen förrän tidigast i slutet av nästa mandatperiod. Förslaget om besiktningsmannens uppdrag är så specifikt och har så stor betydelse för den enskilde och bostadsmarknaden i stort att ett lagförslag bör komma omgående. Därför är det en god idé att göra detta till en egen utredning eller att koppla den till fastighetsmäklarutredningen genom tilläggsdirektiv. Slutligen yrkar jag bifall till reservation 2 under punkt 2. 167 (): Även vi inom liberalerna känner en tillfredsställelse över att utredningen om fastighetsmäklare nu verkligen har kommit i gång. Fastighetsmäklare spelar ju en viktig roll och har en betydelsefull ställning i samband med ett villaköp, i synnerhet för konsumenten. Det är ett stort steg som man kanske inte tar så i livet. När det gäller utredningen har vi gjort bedömningen att direktiven är så omfattande och välformulerade att de täcker de frågeställningar som har kommit upp om lockpriser och om hur man eventuellt ska reglera budgivningssituationer, som ju har blivit vanliga nu . I frågan om besiktningsmän ställer vi oss bakom den reservation som är avgiven. Besiktningsmän spelar också en stor roll i det här sammanhanget. Jag har precis som erfarenhet av, och vet, att den vanligaste tvisten i svenska domstolar handlar om fastighetsköp. Det är tvister mellan köpare och säljare, mellan köpare och besiktningsmän och ibland mellan köpare och fastighetsmäklare eller möjligen säljare och fastighetsmäklare. Totalt sett är detta ett stort område som våra domstolar får arbeta mycket med. Det är absolut nödvändigt att man gör någonting åt de här frågorna. vill vi att man ska se över just besiktningsmännens situation. Vi tycker att det är så speciellt med besiktning av fastigheter att det inte kommer att bli någon bra lösning att ta med detta i den stora översyn som regeringen har aviserat. Den här frågan bör lösas separat. Vi har tidigare i sagt, och det står vi fortfarande fast vid, att man borde göra en ännu vidare översyn och se över felreglerna i jordabalken. Man borde pröva om det danska systemet, som har varit i kraft , skulle kunna vara en lösning för oss. Det danska systemet för villaköp och villaförsäljningar är just att man har en obligatorisk besiktning och att det utlåtande som besiktningsmannen lämnar ifrån sig har en avgörande betydelse för de eventuella felaktigheter i fastigheten som kan dyka upp vid ett senare skede. Men i det här betänkandet nöjer vi oss med att stå bakom reservationen. 168 (): Ärendet handlar om fastighetsmäklare och fastighetsmäklarlagen. Jag yrkar bifall till reservation 2 under punkt 2. Mina kolleger har redan talat om innehållet i reservationen som rör besiktningsmän. Jag tänker därför uppehålla mig lite grann vid det som jag har tagit upp från vårt parti när det gäller det särskilda yttrandet. Min motion handlar om lockpriser och öppen budgivning. Det är mycket som har hänt i och med IT-revolutionen inte att förglömma som har gjort att mäklarnas marknadsplatser ofta återfinns på nätet. Det har medfört att branschen är både mer åtkomlig och mer oöverskådlig. Med dagens låga ränteläge har människor helt andra förutsättningar att laborera med sin privatekonomi. På samma gång ser vi hur fastighetsmarknaden utnyttjar detta för att locka till sig kunder. Fastighetsmarknaden omsatte 137,1 miljarder . 144 000 småhus och bostadsrätter bytte ägare. En mycket stor andel av bostadsöverlåtelserna sker genom landets ungefär 5 400 registrerade fastighetsmäklare. såldes bara i av alla småhus via mäklare. Bostadsmarknaden utgör med andra ord en enorm spelplats för något som vi alla behöver trygga bostadsförhållanden. är diskrepansen ofta stor mellan det pris som mäklaren anger i marknadsföring och det pris som säljaren verkligen vill ha. Även om vi vet att det finns goda seder och bruk inom branschen finns det ändå de som inte håller sig till det. Detta med olika priser leder till att konsumenten har svårt att beräkna var det slutgiltiga priset faktiskt kommer att landa. Därmed har man svårt att avgöra hur mycket man behöver låna på banken för att få köpet att gå ihop. har självt angett att mäklare ofta lockar med priser som helt enkelt inte är verklighetsanpassade och att användandet av lockpriser är ett brott mot god mäklarsed och därmed också mot fastighetsmäklarlagen, kan man tycka. Jag har själv varit utsatt för detta. När vi skulle sätta ut vårt hus till försäljning var det en av de mer etablerade mäklarfirmorna i det här landet som hade en mäklare som presenterade ett förslag där vi skulle lägga oss väldigt lågt för att locka till oss många intressenter. I de fall som man har granskat i det här avseendet har skillnaden mellan utpris och slutpris varit så stor som . Det är framför allt de med sämre hushållsekonomi som är de allra svagaste i det här sammanhanget. har uttalat att mäklare har en skyldighet att ange det korrekta priset för ett objekt och att ett pris som väsentligt avviker från det som bedöms som det marknadsmässiga priset kan leda till att intresserade kunder vilseleds. I själva verket visar en undersökning att så många som tre av fyra bostadsköpare är rädda för att bli lurade. En bostadsrättsaffär eller ett husköp är för de flesta, precis som min kollega anger, den största och viktigaste investeringen i livet. Det är en affär som påverkar ens privatekonomi långt fram i tiden. Köpet kan vara avklarat , men räntorna får man kanske dras med i stort sett hela livet. Därför fordras ett särskilt skydd för konsumenterna. En reviderad fastighetsmäklarlag till förmån för konsumenten skulle kunna utgöra första steget i den tryggheten. Vi är därför väldigt glada för att det nu har kommit i gång en sådan översyn av fastighetsmäklarlagen, men det tog från det att det påpekades i den här kammaren. Vi utgår naturligtvis ifrån att det här med lockpriser finns med, och det finns anledning att tro att det finns med i översynen. Men det är inte lika tydligt när det gäller budgivningsförfarandet. Det är ett närstående problem där konsumenter också drabbas, fru talman. Det handlar om det slutna budgivningsförfarandet. I andra länder har man infört en så kallad budlogg för att öka transparensen. En sådan registrerar uppgifter om budgivare, tidpunkter, belopp och lämnas till köpare och säljare efter avslutad affär. En modernisering av fastighetsmäklarlagen är av största vikt för alla parter för att öka konsumentskyddet och för att fastighetsmäklarna ska ha tydliga regler att gå efter, och där kan till exempel en budlogg vara ett bra komplement. I direktivet till utredningen ingår nu att belysa hur mäklare marknadsför förmedlingsobjekt. Förhoppningsvis kommer också konkreta förslag att läggas fram som leder till att den bild som jag beskrivit här förändras. har i sin motion krävt just detta, och jag har därför avstått från ett särskilt yrkande beträffande lockpriser och öppen budgivning och nöjer mig tills vidare med att invänta utredarens förslag i just den här frågan. Men som har sagts, fru talman, yrkar jag bifall till reservation nr 2 under punkt 2. 169 REZENE TESFAZION (s): beslutade regeringen om en översyn av fastighetsmäklarlagen. Vi är många som har sett fram emot den översynen. Man bör också notera att regeringen nu tar ett bredare grepp om frågorna än vad tidigare tillkännagivande har omfattat. Utgångspunkten för den socialdemokratiska regeringens direktiv är att konsumenten ska ha ett gott skydd vid affärer som avser det egna boendet. En annan utgångspunkt är att utredaren ska uppmärksamma hur förmedlingsobjekt marknadsförs och hur mäklare agerar vid budgivningen. Efter att ha sett program Insider för sedan känns den här diskussionen extra viktig. När vi köper eller säljer en villa eller en bostadsrätt vill vi veta att affären går riktigt till. Vi vill känna oss trygga med att vi har rätt information, att budgivningen sköts på att bra sätt och att mäklaren står som en opartisk garant för både säljarens och köparens intressen. Ett husköp är ett mycket viktigt beslut för människor, och då måste vi kunna lita på mäklare. Det är därför viktigt att utredaren också får möjligheter att undersöka den praxis som har bildats beträffande begreppet god mäklarsed och överväga om titeln fastighetsmäklare bör skyddas. Tack vare att regeringen har gett ett brett uppdrag till utredaren finns det anledning att anta att utredningen kommer att behandla de motionsämnen som varit aktuella i fråga om fastighetsmäklare. föreslår i en motion ett tillkännagivande om behovet av att utreda besiktningsmannens roll. Jag kan instämma i det som uttrycker. Frågan är viktig, och jag är positiv till att frågan utreds. I den konsumentpolitiska propositionen talar regeringen också om att göra en övergripande översyn av det civilrättsliga skyddet inom tjänstesektorn. Det är positivt om även denna fråga kan tas upp i sammanhanget. Det finns inte heller anledning att nu föregripa de ställningstaganden som en framtida utredning kommer fram till. Med detta vill jag yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande LU21 och avslag på motionerna. 170 (): Det är intressant att återvända till en debatt som lagutskottet har ansvar för. Det var ett av mina första utskott i när jag kom hit . från var då utskottets ordförande. Ett av de uppdrag som jag fick var att ingå i den grupp som utskottet tillsatte för att bland annat se över fastighetsmäklarlagen. Det här gjordes efter det att fastighetsmäklarlagen trätt i kraft. Utskottet ville då utvärdera effekterna av den nya lagen och bedöma om syftet med lagen hade uppnåtts. Utvärderingen ledde också till att det senare tillsattes en särskild utredare med uppdrag att göra en översyn. En bred översyn gjordes och förslag om ändringar lades fram. Så gick det . Och inget är naturligtvis så bra att det inte kan bli bättre, och så är det igen för en utredning. Vi får nya levnadsmönster. Vi rör på oss på ett helt annat sätt än bara . Vi är européer. Alltfler i har fler bostäder , både inom landet och utomlands. Bostaden är också hemmet, som fler av er har sagt. Det är en livets viktigaste investeringar, och det är därför väldigt betydelsefullt hur bostäder säljs och köps. Det är betydelsefullt hur fastigheterna förmedlas.