prot · GT0975 · 2006-02-17 00:00:00 — 1 § Meddelande om ändring i kammarens sammanträdesplan Tredje vice talmannen meddelade att interpellationer skulle besvaras . aviserat bordläggningsplenum skulle utgå. Meddelandet hade delats ut till kammarens ledamöter. 2 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2005/06:256 Till Interpellation 2005/06:256 av () Ljuddämpare på jaktvapen Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är för kort handläggningstid samt tjänsteresor. Interpellation 2005/06:257 Till Interpellation 2005/06:257 av Skånberg (kd) Lag mot religionskränkning Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är för kort handläggningstid samt tjänsteresor. 3 § Svar på interpellation 2005/06:230 om bostadsmarknaden och hemlösheten 1 Samhällsbyggnadsminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av läget för hemlösa, och om jag kommer att ta initiativ så att får möjlighet att behandla något förslag från regeringen för att förbättra läget för bostadssökande och hemlösa. Inledningsvis vill jag uttrycka min oro över att antalet hemlösa personer har ökat. Med anledning av detta känns regeringens uppdrag till om att genomföra återkommande kartläggningar av hemlösheten angeläget, inte minst för att det bidrar till att dessa viktiga frågor hamnar i fokus. Vad det gäller den första frågan så vill jag börja med att instämma i yttrande om att det är betydelsefullt att det byggs bostäder. Eftersom regeringen anser att bostadsbyggandet är angeläget har vi satt upp ett mål om att byggandet av 120 000 nya bostäder ska påbörjas . Det målet kommer att uppnås med råge. Dessutom planerar regeringen att lägga fram förslag som syftar till att ge stabila spelregler, vilket bör förbättra förutsättningarna för nyproduktion av bostäder, framför allt vad det gäller hyresbostäder. Däremot avvisar jag påstående om att ombildning av hyresrätter till bostadsrätter skulle skapa en bättre fungerande bostadsmarknad. Framför allt tror jag inte att färre hyresrätter skulle hjälpa de personer som är hemlösa. I stället anser jag att vi måste slå vakt om mångfalden av upplåtelseformer och särskilt försvara hyresrätten. Hyresrätten och allmännyttan är viktiga redskap i en social bostadspolitik för att skapa en bostadsmarknad för alla. Med anledning av det beslutade regeringen att tillsätta en utredare som ska se över allmännyttans villkor och förutsättningar. Dessutom tillsatte regeringen en arbetsgrupp som bland annat ska föreslå åtgärder som leder till att kommunerna har och lever upp till ett bostadsförsörjningsansvar som är baserat på kunskap om bostadsbehoven hos olika grupper av invånare som unga, gamla och hemlösa alla ska kunna söka och få en bostad på rättvisa och jämlika villkor medborgarna ska känna till var, hur och på vilka grunder de kan söka såväl privata som kommunala bostäder i kommunen. Vidare bereds en rapport om framtidens bostadsfinansiering inom . Den innehåller bland annat förslag om hyresgarantier för utsatta grupper. I det arbetet följs frågan om svaga gruppers möjlighet att etablera sig på bostadsmarknaden. Vad det gäller den andra frågan så är svaret ja. Regeringen har lagt fram en proposition om reformerad hyressättning till och planerar även att lägga en proposition om bostadsfinansiering. Däremot är tidsplanen annorlunda för arbetet med bostadsförsörjning. Det berättade jag bland annat när vi stod här i kammaren . Jag sa då: Min avsikt är att remittera ut ett förslag till ett förtydligat kommunalt ansvar för att planera och genomföra en fungerande bostadsförsörjning. Det står jag fast vid. Avslutningsvis vill jag påminna om att de åtgärder och initiativ som jag har nämnt här är det vi inom bostadspolitiken gör för att skapa en bättre situation för bostadssökande och hemlösa. Vi får inte glömma bort att en väsentlig del av arbetet för hemlösa bedrivs inom socialpolitiken. Vi måste arbeta tillsammans och driva en social bostadspolitik för att skapa en bostadsmarknad för såväl hemlösa som unga, äldre, kvinnor, män, homosexuella, personer med utländsk bakgrund och funktionshinder, med andra ord en bostadsmarknad för alla i vårt samhälle. Då , som framställt interpellationen, anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav tredje vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 2 (): Jag tackar för svaret. Vi får konstatera att tyvärr är förhindrad att komma . Jag hoppas att det går bra att jag tar hand om detta. Det är ett svar som jag tycker kräver ytterligare några klarlägganden. Interpellationen handlar ju mycket om bristen på bostäder i sig, men även om att kravet på att vara hyresgäst är ett hinder för att alla ska få tag i en bostad. Ministern håller säkert med mig om att det är orimligt att man, även om man har betalningsförmåga aldrig får någon hyresvärd att betala hyra till. Vad ska man göra åt detta? Ministern har i sitt svar redovisat åtgärder som regeringen planerar att vidta. Vi tycker inte att det är tillräckligt. Vi är kanske inte heller ense om åtgärderna. Det kanske är en sifferexercis när det gäller de 120 000 nya bostäderna, men om jag inte missminner mig var löftet att de skulle byggas och har det blivit att de påbörjats. Jag vet inte om det har skett en glidning. I uttryckte ministern att det var byggas det handlade om. Vi har ändå det resultatet att det är bostadsbrist i många kommuner. Den sista bostadsmarknadsenkäten visar att det är 109 kommuner. Det är ju långt över hälften av befolkningen som bor i de kommunerna. När det gäller långsiktiga spelregler uttrycker ministern att regeringen kommer att lägga fram förslag om stabila spelregler. Det har vi från sida efterlyst . Det är naturligtvis en bra ambition som vi kan understödja. Frågan är om det finns andra konkreta förslag än de som redovisas i detta svar. Jag vill också säga något om allmännyttan. Vi har hävdat att allmännyttan i sig inte är någon garant för att man ska bli godkänd som hyresgäst. Även inom allmännyttan har ju kraven höjts. Det finns en viss kräsenhet när det gäller hyresgäster. Det har naturligtvis att göra med bristen på bostäder. Man kan konstatera att även i kommuner där det finns lediga lägenheter är det många som inte får tillgång till bostad. Från sida skulle vi gärna se att man gjorde en översyn av de villkor som gäller och att man har ett konsumentperspektiv på det och att kan få rollen att informera människor om vad som egentligen är kraven. Omvandling från hyresrätt till bostadsrätt har ju också med bostadskonsumenterna att göra och den vilja som människor har att äga. I interpellationen framgår tämligen klart att det man talar om är omvandling av hyresrätter till bostadsrätter i de områden som domineras kraftigt av hyresrätter . Om man vill ha en mångfald inom de områdena vilket ministern ju tycker är bra är väl den enda vägen att gå att man ändå bejakar en omvandling av hyresrätter till bostadsrätter. Jag läste i att även är inne på den linjen och att det är den vägen man trots allt måste gå. Det är naturligtvis inte rimligt att folk måste flytta från sin stadsdel om man vill äga sin bostad. Det finns exempel från vissa förorter här i där alla har varit överens om att man ska göra en omvandling. Både hyresgäster och har varit överens, ändå har stopplagen satt stopp för en sådan omvandling. Det är naturligtvis något som hindrar att man får en fungerande bostadsmarknad. En fungerande bostadsmarknad är grunden för en lösning av hemlöshetsproblemet. 3 (): Skälet till att jag ger mig in i den här diskussionen var en artikel om hemlöshet i författad av och . Jag undrar: Vadan detta nyvaknade intresse för hemlöshetsproblematiken? Jag konstaterar att vi börjar en valrörelse , och kommer löftena. ska det satsas på missbrukarvården. ska det satsas på psykvården. Det är områden som har varit gravt eftersatta. Vi kan läsa att statsrådet vill att allmännyttan ska föra en social bostadspolitik. Och jag blir rädd när jag läser det. Jag minns från min ungdom det kommunala bostadsföretaget i som tvingades agera städgumma med vanskötsel, förstörelse, vanrykte och tomma lägenheter som en följd. Ska vi tillbaka dit igen? är det kommunala bostadsföretaget i ett välskött bostadsföretag. Sedan kommer det tyngsta förslaget av alla: Alla ska ha rätt att stå i bostadskö. Vilket underbart förslag, fru talman. Vi har sjukvårdsköer, vi har barnomsorgsköer, och vi har äldreomsorgsköer. Och ska vi alla ha rätt att stå i en bostadskö. Man vill också att kommunerna ska upprätta handlingsplaner i den mån som de inte har det. Och så får vi höra att man har tillsatt en bostadssamordnare för att utreda varför ungdomar har svårt att få bostäder. Det är mycket lite handling som vanligt, men prat, prat, prat tyvärr. Man kan fråga: Vad har ni gjort under era vid makten? Hemlösheten har ju ökat markant år . Man vill att det ska byggas fler hyresbostäder, och det vill vi väl alla. Men varför byggs det då så få? Förklaringen är att av byggkostnaden går till skatter och avgifter satta av staten, och så har vi en rigid hyressättningsprincip, den så kallade bruksvärdesprincipen som gör att produktionskostnaderna överstiger hyresintäkterna. Det går helt enkelt inte ihop ekonomiskt att bygga en hyreslägenhet. Därför är det intressant att artikeln publiceras i där just det kommunala bostadsföretaget tillsammans med har slutit avtal och infört en form av hyressättning som faktiskt i allt väsentligt är marknadshyra. Därför kan man tycka att det är modigt, eller dumt välj själv ord att publicera den här artikeln i just en . Vi vet nämligen, efter besöket i från olika kommunalpolitiker, att motståndet mot kravet på kommunala bostadsförmedlingar ingenstans är så stort som just bland Malmös socialdemokrater. De vet att detta med att stå i kö inte löser några problem. Man publicerar alltså denna artikel i där det kommunala bostadsföretaget har blivit banerförare för marknadshyror och där Socialdemokraterna förmodligen sammanlagt har styrt längre än någon annanstans och därmed har ett oerhört stort ansvar för den hemlöshetsproblematik som finns. 4 (): mötte jag en man som vi kan kalla på när jag skulle åka till med tåget. Eftersom jag hade tänkt att jag skulle delta i den här debatten hade jag gått och grubblat. Hur är det med hemlösheten? Hur många hemlösa människor har jag träffat? Hur många hemlösa människor har jag pratat med? Därför tänkte jag att jag nu åtminstone skulle ta chansen och prata med . Jag gick därför fram till honom när han stod och sålde tidningen . Jag frågade honom: Hur hänger det ihop? Varför står du här och säljer den här tidningen? Han sade: Jag vill hjälpa de hemlösa eftersom jag själv har varit där. Och jag såg att han hörde till dem. Man ser ju det på människor tyvärr. Men vi kan alla hamna där och komma i den situationen. Men varför blev det så här? Han sade att det för honom hade börjat med att han blev arbetslös. Han blev uppsagd. Företaget flyttade utomlands. Det blev bråk hemma med frugan. Och det slutade , efter en ganska , med att han blev utkastad. Han hade ingen lägenhet, han hade inget jobb, han hade ingenting, tyckte han. Det var hopplöst. Och han började alltmer att missbruka alkohol för hans del för att klara av sin situation, som han sade. Tänk dig själv, sade han, att gå ute en kall vinternatt här i . Att det var fel väg kan ju vi säga. Han skulle naturligtvis ha tagit tag i sin situation, kan andra säga. Men det är inte så lätt. Han hamnade på sjukhus. Då upptäckte han att han var ingen. Det var knappt han kom in där. Han hade ingen bostad. Han hade inget berättigande i samhället, som han kände det. Och det blev jättejobbigt för honom. För att komma till rätta med denna problematik tror jag att vi måste våga se orsaken. Orsaken till hans problem var arbetslöshet i . Vid ett annat tillfälle hade jag mer tid på järnvägsstationen. Jag skulle åka till . Jag satt då på en bänk. Då kom det en man som inte heller såg alltför trevlig ut och satte sig ned och frågade: Får jag prata lite med dig? Du ser hyfsad ut. Visst får du det, sade jag. Men jag, liksom alla andra, flyttade mig lite grann åt sidan. Men han började prata och gråta. När jag frågade honom hur det var sade han: Jag har inget hem. Jag frågade varför. Han berättade att det började när hans fru gick bort. Hon blev mördad. Våldet i är också en orsak till detta. Jag tror att vi måste våga se det. Hur ser vårt samhälle ut? Det hjälper dessvärre inte att bara bygga bostäder eftersom dessa människor inte kommer in där. Och de tycker att vi politiker talar floskler. 5 (): Jag tycker att det är bra att vi har den här debatten just med samhällsbyggnadsministern eftersom nyckeln till att lösa de problem med hemlöshet som finns givetvis är att hemlösa får en bostad. Det är helt omöjligt för en hemlös att ta tag i andra sociala problem innan man har någonstans att bo. Det är mycket svårt att lösa problemen med till exempel ett alkoholmissbruk innan man faktiskt har ett golv att stå på och väggar att finnas innanför. Därför är det bra att vi pratar om hemlösheten och bostadspolitiken och att vi pratar om behovet av fler bostäder, som har tagits upp, att vi pratar om behovet av att de bostäder som vi faktiskt har fördelas på ett rättvist sätt, att det finns en bostadsanvisning, att alla faktiskt kan stå i en kö och få en bostad och att det inte bara är de som har gott om pengar eller tillräckligt bra och rätt kontakter som kan få en bostad. Jag tycker att det är bra att ministern aviserar att det kommer sådana förslag och att sådana förslag ska remitteras . Jag tycker också att det är bra att man gör tydligt att allmännyttan ska ta en ledande roll. Vi har tyvärr sett att allmännyttan på flera håll i landet inte har haft den sociala roll som den ska ha och inte har öppnat sig på ett sådant sätt att människor faktiskt ska ha en möjlighet att bo inom allmännyttan. Jag gillar därför många av de besked som samhällsbyggnadsministern kommer med . Det handlar till stor del om att öppna upp bostadsmarknaden och låta människor som stängs ute, precis som var inne på, faktiskt få en bostad och inte stängas ute på det sättet som sker . Till diskussionen hör också hur man ska nå de människor som har stängts ute, de människor som lever utanför samhället och som hamnat i en ond cirkel där varenda myndighetskontakt känns som en kränkning, där ett sjukvårdsbesök känns som en bekräftelse på att man inte är en del av samhället och där ens berättigande ligger i bostaden som man inte har. Det finns två förslag som jag gärna skulle vilja höra ministern kommentera. Det har tyvärr varit ganska få konkreta förslag från talarna efter ministern. Det första förslaget är att snabbutreda möjligheten att införa en stiftelse, likt den som finns i , i . I , framför allt i , finns det en stiftelse som ägs av flera parter staten, det offentliga, kommunen, frivilligorganisationerna som arbetar med hemlösa och organisationer som organiserar de hemlösa. Stiftelsen köper in sig i ett antal lägenheter som det sedan sluts avtal om att de hemlösa ska få. På det sättet får man en kontakt med just de grupper och just de organisationer som man har ett förtroende för, och de kan förmedla en lägenhet genom ett avtal. På det sättet slipper man mycket av den segregation som också finns när man ska ge människor möjlighet att få någonstans att bo. Jag skulle vilja höra om ministern är beredd att avisera att vi snabbutreder möjligheten att skapa en liknande stiftelse i . Det finns en del juridiska problem med det, men den nya tredimensionella fastighetstaxeringen borde innebära att det blir lättare att skapa en sådan stiftelse än det har varit tidigare. Det andra förslaget som jag tidigare vid en frågestund med ministern har lyft fram, som då bad mig att utveckla det, rör personliga ombud. I har det ett tag funnits en verksamhet med personliga ombud. Det har så klart varit en del barnsjukdomar med det men grundtanken, att man ska ha en myndighetskontakt i stället för tio, en person som tar till vara ens intressen och som lotsar en vidare och ser till att kontakta en, är givetvis god för människor som känner att det offentliga ständigt sviker. Därför undrar jag om ministern är beredd att fundera över om man skulle kunna göra en sådan verksamhet nationell så att den finns över hela landet och kan nå alla ombud och också se till att det finns en finansiering. 6 (): Jag skulle vilja börja mitt lilla inlägg med att tala om . besökte jag och träffade där, i min roll som riksdagsledamot, naturligtvis ett antal myndighetspersoner. De berättade om sin samhällssituation som sannerligen var problematisk. Med lite skamsen blick berättade de att många, alltför många, i deras land saknade hus och hem. Det här gällde människor i alla åldrar i . Men efter sin beskrivning av läget undrade de om jag kände till hur det var i det land jag kom ifrån jag kom ju från ett land med högt välstånd. Jag måste säga att gruppen jag besökte var väldigt förvånad när jag berättade att vi hade ett ökande antal hemlösa i . Varför tar jag upp detta i den här debatten? Jo, det handlar väldigt mycket om bostadsfrågorna, och det ska det göra för det är en viktig fråga. Jag vill lyfta fram de sociala aspekterna. Till syvende och sist handlar det i första hand inte om statistik och räknande eller om nationella eller lokala program. Det handlar i grunden om hur vi tar ansvar för varandra. För oss kristdemokrater är det väldigt viktigt att ingen lämnas efter. Jag skulle vilja säga att hemlösheten är ett mått på hur det står till i vårt välfärdssamhälle. Precis som flera har varit inne på innebär hemlöshet att leva utan trygghet. Det innebär att bära på en ständig oro som likt en tung ryggsäck skaver på ryggen, en ständig oro för att inte hitta en sängplats för natten, oro för att inte hitta sitt badrum, oro för kyla, mörkret och smutsen. Det är väldigt lätt att komma dit, men det är svårt att ta sig därifrån. Så uttrycker Situation det när de sammanfattar de hemlösas situation. Jag tror inte att någon vill leva på gatan, alla vill ha trygghet, och tryggheten finns i ett eget hem. Till de grundläggande behoven hos en människa hör behovet av en bostad, en plats som kallas ett hem, en plats som är en tillflyktsort. Den aktuella rapport från som ligger till grund för frågorna här är viktig och talar om att bostadsfrågorna är avgörande. Det är väldigt viktigt att samhällsbyggnadsministern tar ett stort ansvar på det här området. Jag menar dock att det är viktigt att det finns en politisk vision och en politisk strategi för att lösa frågorna kring hemlöshet. Det räcker inte med mätningar med jämna mellanrum. Problemen är inte heller nya. Under har regeringen på olika sätt arbetat med frågan. började en parlamentarisk kommitté att arbeta med de här frågorna. lämnade den ett omfattande betänkande med många konkreta förslag, och flera utvecklingsinsatser har också gjorts genom regeringen, arbetsgrupper som har direkta uppdrag, till exempel har fått omfattande uppdrag. Trots detta ökar hemlösheten. Jag skulle vilja säga att läget är akut. Det är också viktigt att påpeka att hemlösheten inte bara är ett storstadsproblem. kunde man säga att det här är ett problem för , och . Men är det ett problem också för oss i . Precis som det sagts är det viktigaste att det finns en övergripande politisk vision och en politisk vilja att ta itu med hemlösheten i hela landet. Frågan är inte ny. Egentligen skulle jag vilja ha en typ av nollvision. Jag skulle vilja höra hur samhällsbyggnadsministern ser på det och vad regeringen tänker göra. 7 Samhällsbyggnadsminister (): Det gläder mig att alla partier, trots den tidiga timmen, är med i den här diskussionen. Som uttryckte det är det här ett ansvar som regeringen förvisso har men som väldigt många fler i vårt samhälle har regering, riksdag, kommuner, allmännytta, bostadsföretag, fastighetsägare. Det finns ingen som kan säga: Jag har inte ansvar. Det är viktigt att vi inser det för att den nollvision som vi alla självklart måste ha framför oss ska vara möjlig att nå. Men det är också viktigt att säga att hemlösheten, bostadslösheten, uteliggarna, vad man än kallar det, inte är ett problem, utan väldigt många. Det är problem som handlar om bristande planering, som handlar om dålig bostadspolitik i vissa fall, som handlar om missbruksproblem, alkohol, utanförskap, psykiska problem, brist på jämställdhet, diskriminering. Man måste se helheten, inte för att göra bortförklaringarna många, utan för att se att det här inte är något där vi med en enda politisk slagdänga kan säga: gör vi så här. Jag vill också säga att det är en ökning vi ser, men det är också en ökning som delvis beror på att vi medvetet har gjort om definitionen just för att visa att det här inte bara handlar om missbruksproblemen utan också om bostadssituationen. Det är en definition som har gjort det möjligt att se kvinnorna. Det fanns då det såg ut i statistiken som om inga kvinnor var hemlösa. Det fanns nämligen gott om män som gärna erbjöd dem en plats i soffan eller i sängen. Med den nya definitionen syns också kvinnorna i statistiken, och det är viktigt. Målet för bostadsbyggandet det är inte bara slarv med siffrorna, utan definitionen har alltid varit påbörjade lägenheter, och det är inget som jag har hittat på utan så har man gjort mätningarna var att 120 000 skulle påbörjas . säger att det blir drygt 125 000 som påbörjas. Gott och väl så, men problemet är inte över. uttryckte också en oro över att kraven på hyresgästerna ställs allt högre. Jag vill bara betona att det är viktigt att just ordet hyresgäster finns med, att det finns hyreslägenheter, att vi verkligen slåss för att bevara dem. En variant är att ställa krav när man säljer mark, att man kan få marken billigare om man bygger hyreslägenheter. Där har regeringen tillsatt en särskild förhandlare vad avser statlig mark. I svarar och så här: Vår principiella ståndpunkt är att det är fel att i avtalet när det gäller Ursvik skriva in att det ska vara hyresrätter för att man därför ska få ett lägre pris. Vi vill att fastigheterna bjuds ut på marknaden utan krav på hyresrätter, för att man ska kunna få ut ett högre pris. Då har man ingen strategi som fungerar. Kraven på hyresrätter måste finnas. kommer vi att redovisa förslag där man kräver att hyresvärdarna måste redovisa vilka krav de har för att det ska bli möjligt att granska de ibland orimligt höga nivåerna. Det är verkligen en viktig fråga att ställa sig i kön, något som gjorde sig lustig över. I en debatt som vi hade här i kammaren påpekade att jag borde träffa de hemlösas förening. Det gjorde jag. En i föreningen heter . Hon skulle försöka kämpa sig ur sitt problem. Hon ville ställa sig i kö för att kunna få ordning på sitt liv och få en lägenhet . Det fick hon inte göra. Hon var inte synlig, hon fick inte ens ställa sig i kön. Jag tycker att alla måste ha den rätten så att alla kommuner kan se hur det ser ut, vilka det är som söker bostäder, hur man ska bygga och planera så att också de hemlösa får en plats. Tyvärr är frågeställarna för många för att jag ska kunna svara på allas frågor i mitt inlägg. Jag får återkomma till och frågor i senare inlägg. 8 (): Det är naturligtvis så som tas upp här, att bostadsförsörjning innebär ett väldigt brett ansvar. När det gäller det kommunala bostadsförsörjningsansvaret, som naturligtvis helt tydligt finns, vill jag ändå ställa frågan om samhällsbyggnadsministern tycker att det finns utrymme eller ens är konstruktivt att ha en likriktad nationell politik. Från sida har vi påpekat att det finns så oerhört olika förutsättningar ute i kommunerna och att en kommun borde ha stor frihet att själv skapa det system som passar just den kommunen, men det innebär ju inte att man går ifrån ansvaret. I svaret skriver ministern att alla ska kunna söka och få bostad på rättvisa och jämlika villkor. Jag tyder att bakom det ligger förslaget om en obligatorisk bostadsförmedling i alla kommuner.