prot · GT09118 · 2006-05-08 00:00:00 — Det positiva med svaret tycker jag är att utbildningsministern säger att han är bekymrad över ett sådant faktum som att var tredje grundskollärare inte har rätt examen för den typ av undervisning som de lärarna har. Det här är väldigt viktiga frågor. pratade jag hemma i med en flicka som går i nian. Hon berättade och detta är väldigt ovanligt för flickor som går i nian och också rent statistiskt att hon tyckte att kemi var det roligaste som fanns. Sedan pratade vi om lärarna, och då sade hon att den bästa läraren på hennes skola var just kemiläraren. Det här är nog rätt typiskt och något som väl gäller oss alla. Om man tänker tillbaka på sin skoltid minns man några få lärare. Man minns de riktigt bra och ofta också de riktigt dåliga lärarna. Ofta säger människor att de har fått intresse för ett ämne på grund av läraren i ämnet eller tvärtom, att de tappat intresset på grund av en dålig lärare. Tyvärr verkar nu allt färre vara särskilt intresserade av att bli lärare. Bakgrunden till min interpellation är dels , som utbildningsministern nämnde, dels SCB:s undersökning som visar att gymnasieungdomars intresse för lärarutbildningen har sjunkit. ville faktiskt av gymnasieeleverna bli lärare. , , är det som vill det. Frågan är hur man ökar intresset för lärarutbildningen. För det första handlar det om att erbjuda en akademisk kvalificerad utbildning som gör läraren väl beredd att möta eleverna. För det andra handlar det om att respektera lärarens yrkesroll, om lärarens auktoritet och om att fatta pedagogiska beslut. Ett viktigt steg i den riktningen borde vara att införa en lärarauktorisation. För det tredje handlar det om att förbättra arbetsmiljön i skolan och om att ge skolorna bättre möjligheter att sätta upp regler mot skolk, mobbning och förstörelse. tänkte jag framför allt uppehålla mig vid två frågor. Den ena frågan gäller hur vi ska rätta till kvalitetsbristerna, som bland annat pekade på. Den andra frågan gäller hur vi anpassar lärarutbildningen till den nya internationella jämförbara utbildningen i Bolognaprocessen. Som vi vet fick lärarutbildningen nedgörande kritik i utvärdering . Mycket av kritiken riktades mot det så kallade allmänna utbildningsområdet där alla lärare, blivande förskollärare och gymnasielärare i kemi, har samma utbildning i tre terminer jag höll på att säga , men hade varit en annan sak. De har alltså samma utbildning i tre terminer. Också studenterna har i sina enkätsvar uppgett att de är väldigt kritiska till det här området. En annan kritikpunkt gällde att man kunde välja bort väldigt mycket. Man kunde välja bort lärare som skulle undervisa de yngre barnen, och man kunde välja bort kurser i läs- och skrivutveckling och inte läsa en enda högskolepoäng i det. Man kunde också välja bort betygssättning och provkonstruktion trots att det är en viktig del i en lärares utbildning. säger utbildningsministern att han har vidtagit åtgärder med anledning av framförd kritik. Jag vet att förordningen nu har fått en formulering om att det är viktigt att lärarna för yngre barn har kunskap om läsutvecklingen. Det finns nu också en ny formulering om att lärarutbildningen ska ge kunskaper i betygssättning. Det är i sig rätt fantastiskt att detta inte fanns med från början. Räcker det här? Kommer det att bli en garanti kommer vi att få riktiga kursplaner med poängpreciseringar av hur mycket läs- och skrivutveckling man ska lära sig som lärarutbildare? Jag känner en väldigt stor osäkerhet och skulle gärna vilja höra lite mer konkret från utbildningsministern om vad den här dialogen med högskolorna går ut på och vilka resultat som kommer ut av detta. 10 Utbildnings- och kulturminister (): Först och främst: Lärarutbildningen har problem. Lärarutbildningen har haft problem, och läraryrket har haft problem. Detta är en oerhört viktig utbildning och det är en oerhört viktig yrkeskår, så det är viktigt att något görs åt det här. Det har vidtagits kraftfulla åtgärder. Lärarnas relativlöner har höjts rejält som en följd av insatser från arbetsgivarna som har sett att de måste kunna rekrytera fler och bättre förberedda personer till yrket. Det har också skett en dramatisk modernisering av en gammaldags, ålderstigen, lärarutbildning. Den håller vi nu på att ytterligare trimma, förbättra och förfina på basis av erfarenheter från med den nya utbildningen. Men så impopulär som beskriver det är inte lärarutbildningen. Faktum är att var femte ny student söker till lärarutbildningen. Man kan inte beskriva en utbildning som lockar var femte student som impopulär. Jag vill ändå sikta högre. Jag vill att det här ska vara en utbildning som är så attraktiv att det är hård konkurrens om platserna och att den har prestige och status i omgivningen, hos studenterna och hos gymnasisterna. Jag tror att man åstadkommer det bland annat genom att höja kraven i utbildningen, att fortsätta på den inslagna vägen och förstärka det akademiska inslaget, forskningsanknytningen, och att höja kraven. Vi har bedrivit ett intensivt arbete inklusive att be grundligt utvärdera den nya reformen och att när utvärderingen kom ta allvarligt på de åtgärder som föreslagits. Jag ska ge några exempel på vad som har skett som gått vad gäller lärarutbildningen. Det allmänna utbildningsområdet förändras nu i riktning mot fler obligatoriska moment och färre val för studenterna. Ett samlat grepp har tagits genom lärarutbildningskonventet för att säkerställa att kravnivåerna är tillräckliga och att de är jämförbara mellan lärosätena i landet. En konferens i början av det här året inledde det arbetet. Som svar på regeringens förordningsändring, som var vänlig nog att ta tid för att utförligt beskriva, har lärosätena mejslat ut urskiljbara kurser i läs-, skriv- och matematikinlärning. De varierar mellan 5 och 20 poäng men är nu identifierbara. Lärosätena har i flertalet fall redan lagt in betygssättning och bedömning som ett moment i kursplanerna för sina lärarprogram. Lärosätena har också börjat syna sina särskilda organ för att öka samordningen av lärarutbildningen med övrig utbildning i de olika högskolorna. Jag är därför mycket optimistisk om att det förändringsarbete som finns kommer att fortsätta att höja kvaliteten i lärarutbildningen och kommer att fortsätta att modernisera den med inriktning på ett av allra viktigaste framtidsområden. Alla vi som tror på kunskap tycker att det är det viktigaste vi kan göra för och något som vi ska satsa mer på inte använda som mjölkko för att finansiera skattesänkningsförslag. Vi ska satsa mer på utbildningen, inte minst på lärarutbildningen och övrig akademisk utbildning, i stället för att skära ned den på det sätt som till exempel kontinuerligt motionerar om. 11 (): Alldeles riktigt, vi måste satsa på forskning och utbildning. Det är därför alliansen lägger 2 miljarder mer än regeringen på forskning , och det är därför lägger ytterligare 1 miljard mer än regeringen på forskning . Men vi har ingen budgetdiskussion . Jag är tacksam för att regeringen, om än långsamt och sent, inser att väldigt mycket med den här lärarutbildningen var feltänkt. Frågan är bara om det räcker. När utbildningsministern talar om kursplaner med 520 poäng i läs- och skrivutveckling för lärare för de yngre barnen menar jag, utan att gå in och precisera hur många poäng det borde vara, att det är alldeles för lite. Jag anser att lågstadielärarna, som de förr kallades, ska vara riktiga experter på just läs- och skrivinlärning samt räkning. Jag brukar säga att frågan är om det inte är den viktigaste lärarkategorin i skolan, för om man kommer efter i tvåan och trean är det ofta hopplöst . Det tas små steg i rätt riktning, det kan jag hålla med om, men det skulle behövas en riktig förändring av lärarutbildningen. Konsekvensen av att man slog ihop åtta lärarutbildningar till en gemensam linje och införde stor valfrihet har ju blivit att ämneslärare läser fler ämnen, och de kan mindre i varje ämne. Konsekvensen har också blivit att de tidigare låg- och mellanstadielärarna har mer ämneskunskaper i olika ämnen men mindre specialkunskaper på det som är bra för just deras stadium. Den tanken är fel, och det är naturligtvis bra att regeringen inser att den måste backa. Ministern säger själv det som var förbjudet att säga när ni införde denna lärarutbildning, nämligen att ni minskar valfriheten. Jag tror att valfriheten i lärarutbildningen måste minskas väsentligt. Det säger jag som liberal av den enkla anledningen att, som jag sagt tidigare, valfrihet nog är bra, men om jag får ont i blindtarmen vill jag inte bli opererad av en läkare som i sin utbildning valt bort att studera blindtarmen. Inte heller vill jag att mina barn i ettan och tvåan ska bli undervisade av lärare som valt bort läs- och skrivinlärning. Därför vill jag faktiskt minska valfriheten i lärarutbildningen. Det internationella har vi knappt berört ; lärarutbildningen glömdes ju bort i propositionen om den nya högskolan. Vi är på väg att utveckla internationella examina i . Flera högskolor och universitet har fått i uppgift att utveckla den nya masterexamen. Jag vet att det pågår ett arbete och att utbildningsministern inte i detalj nu kan tala om det, men jag skulle ändå vilja höra i vilken riktning utbildningsministern vill driva internationaliseringen av lärarutbildningen. har lämnat några tydliga inriktningsförslag. Vi tycker att utbildningen för ämneslärare i högstadium, för att använda den termen, och för gymnasielärare ska bli lika med en masterexamen, alltså en femårig utbildning. Det skulle innebära en skärpning av ämneskunskaperna för gymnasielärarna. Det skulle också innebära att högstadielärarna fick längre utbildning. När det gäller lärarna för de yngre barnen har vi ett tydligt förslag. Vi vill införa vi använder det ordet en riktig lågstadielärarutbildning med lärare som är experter på läs- och skrivutveckling samt räkning. Den kan genom vidare studier sedan kompletteras till att även bli en masterexamen. Jag skulle vilja höra hur ministern ser på det. 12 Utbildnings- och kulturminister (): börjar prata om det som jag förvånades över inte fanns med i det första inlägget, nämligen att vill ha en återgång till den gamla lärarutbildningen en seminarieliknande lågstadielärarutbildning, såvitt jag förstår med en svagare akademisk koppling, lägre krav, korta utbildningstider och en starkt politiserad syn på vad det ska innehålla samt med minimalt utrymme för lärosätena att utforma den; jag vet inte. Det är dock inte det som saken nu gäller för mig, utan saken är den att ni i alliansen kommit överens om att lärarutbildningen på det här området ska vara oförändrad . Den reform som genomfördes gjordes ju väldigt brett. Ett av de partier som då inte var med har, såvitt jag kan förstå, senare anslutit sig, nämligen . är totalt isolerade i svensk politik om att vilja gå tillbaka till den gamla 50-talsmodellen med de separata nivåerna i lärarutbildningen. partikamrat skrev om detta i och blev näpsad av en moderat ordningsman, som sade att folkpartister inte får säga det nu eftersom alliansen har en helt annan politik. Därför undrar jag: Vad är det som gäller egentligen? Blir det en ny seminarieutbildning för lågstadielärare om det bli regeringsskifte, eller blir det en fortsättning och en kontinuerlig utveckling av det som finns nu och som det råder bred grundläggande enighet om i ? Jag beklagar att debatten äger rum så , när riksdagsledamöterna inte är samlade i . Den naturliga debattören i denna debatt hade ju varit , inte jag. Låt mig kommentera en annan sak som tog upp. Han sade att detta inte är någon budgetdebatt. Jag förstår att undviker budgetdebatter i den här frågan. Han interpellerar inte om det eftersom budgetsiffrorna är så skrämmande för och hans parti. Jag kan konstatera att alliansens politik enligt de motioner som är väckta och de pressmeddelanden som är publicerade tar från utbildningen för att finansiera skattesänkningar och lägger tillbaka 1 miljard i reformer av olika slag. Finansieringen netto, mjölkkoeffekten, är från utbildningssidan . Det förstår jag att inte tycker att vi ska debattera, för detta är ju, som han säger, ingen budgetdebatt. Intrycket av desperation förstärks dock när jag hör den siffran. talar om forskning och annat och har då ägnat sig åt trolleritricket att slå ihop . Till skillnad från våra andra debatter, när vi jämför en budget år för år för att få det jämförbart, har han slagit ihop siffror. Om man nu vill ha så ordentliga effekter undrar jag varför han i så fall inte slår ihop siffror eller . Varför just fem? Är det tänkt att de småreformer som han talar om ska upphöra ? Är det fråga om temporära saker, eller varför kör han inte någon sorts diskonterad nuränta av evigheten eller något annat finessrikt knep? Verkligheten är den att ni vill sänka utbildningsambitionerna. Ni vill ta 300 platser från i som ni pratar om att vi behöver fler lärare och att ni är oroliga över att så få som var femte student vill bli lärare. Ni vill ta netto 2 miljarder från utbildningssektorn för att finansiera avskaffad förmögenhetsskatt och hembiträdesavdrag i inkomstskatten. Det är sanningen om utbildningspolitik. Det är allvaret bakom de många orden om att vi behöver satsa mer på de unga och på utbildningen av till exempel lärare. 13 (): Det sista är ju inte alls sant. Om vi räknar , som regeringen också brukar lägga budgetar på, lägger alliansen 1 miljard mer än regeringen på forskning. Vi har också sagt att vi inte vill använda 50-procentsmålet. Det är dags att sätta stopp för den ofinansierade utbyggnaden av högskolan. Det verkar ligga i tiden eftersom antalet sökande till högskolan minskar drastiskt. Vi vill höja ersättningen per student i högskolan, så att det blir fler lärare, fler undervisningstimmar och färre studenter per lärare. Utbildningsministern säger att vi vill ha tillbaka en gammal lärarutbildning. Det är enkelt att komma med ett sådant påstående, och man kan säga samma sak om utbildningsministern, som backar och vill införa mer av obligatoriska kurser i utbildningen. Det är inte alltid sämre att göra något som fungerade hyfsat . Utbildningsministern erkänner ju själv att det behövs fler obligatoriska kurser. Alliansen har glädjande nog, i motsats till vad utbildningsministern säger, kommit överens om att det behövs en utredning om en ny lärarutbildning. Man är också överens om att den nya utbildningen ska bli mer relevant med hänsyn till vilken ålder och vilket stadium läraren utbildar sig för. Det står i alliansdokumentet. Det är precis den inriktning som jag har redovisat här. Sedan kan vi inom alliansen lämna konkreta förslag i lite olika riktningar för hur detta ska se ut. Vi har profilerat oss genom att säga att det ska vara en kraftig satsning på ämneskunskaper och specialkunskaper. Detta är helt i linje med vad alliansen vill. Om utbildningsministern läser alliansdokumentet så ser han att vi vill ha en förnyad lärarutbildning, en mer relevant utbildning i förhållande till ålder, stadium och ämne. 14 Utbildnings- och kulturminister (): Jag frågar bara stillsamt: Om nu alla i alliansen är så överens, om det nu är så harmoniskt och fint och alla vet precis vad som ska gälla vid en borgerlig regering hur kommer det sig då att ger sig ut och näpsar när han säger detta om lärarutbildningen? Hur kommer det sig att kallar , den såte kompisen från det fina moderatpartiet som man är i allians och i armkrok med, för åsiktspolis? säger att det inte behövs några åsiktspoliser i er allians. Som utomstående och icke deltagare i det privata grälet fattar jag ingenting, men det kanske inte var meningen heller. Den enighet som så vältaligt beskriver här förstår i alla fall inte jag mig på. Så till budgeten. Man kan trolla med tidsperioderna man kan säga , , evigheten eller något annat. Basfakta är att ni tar från den högre utbildningen. Ni lägger tillbaka 1 miljard. säger att ni säger nej till vår ofinansierade utbyggnad. Jag påstår, med ett språkbruk som är ovanligt i denna kammare, att talar osanning. Det handlar om fullt finansierade platser, och när de pengarna tas bort kommer lärare att behöva avskedas. Det finns lärare som är anställda för de pengar som ni vill ta bort. Om nu dessa platser är ofinansierade, som ni säger, och ni vill ta bort dem hur kan de då ge pengar till skattesänkningar? Ni säger ju att detta ger 1,6 miljarder till skattesänkningar. Om platserna verkligen är finansierade kan de ge 1,6 miljarder, men om de är ofinansierade ger de inga pengar alls till skattesänkningar. Hur som helst är det ett osant påstående som kommer med när han säger att den utbyggnad med 17 000 platser som vi har drivit igenom och som är genomförd skulle vara ofinansierad. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2005/06:355 om 15 Utbildnings- och kulturminister (): har frågat mig om jag avser att besluta om att ge master- och examensrätt inom vetenskapsområdet teknik och i så fall när. har en väl fungerande och mycket snabbt expanderande verksamhet. Regeringen har satsat kraftfullt på högskolan med drygt tusen nya platser , med humanistisk-samhällsvetenskapligt vetenskapsområde 2004 och med forskningsresurser som växer snabbare än nästan alla andra lärosäten . Jag har själv besökt högskolan och fick ett mycket positivt intryck av bland annat dess samverkan med företag och det målmedvetna arbetet för att göra högskolan till en viktig aktör i regionen. Högskolan har också ett utvecklat samarbete med andra högskolor inom såväl grundutbildning som forskning och goda internationella kontakter. Regeringen har fört en offensiv utbildnings- och forskningspolitik med en mycket snabb utbyggnad av både utbildning och forskning. tar vi ytterligare ett steg för att öka kvaliteten och ge forskningen de bästa förutsättningarna att möta framtidens internationella konkurrens och nya krav. Därför har regeringen utsett en utredare med uppgift att göra en översyn av styrning och finansiering av högskolans forskning. Utredaren ska bland annat föreslå ett nytt system för beslut om universitetsstatus och vetenskapsområde. Utredaren ska också pröva om vetenskapsområden är den bästa indelningsgrunden för resurstilldelning och för tillstånd att utfärda examen i forskarutbildning. Uppdraget ska redovisas . frågar om jag tänker besluta att tilldela tekniskt vetenskapsområde. Svaret är att jag anser att det behövs en ny ordning för beslut om universitetsstatus och tillstånd att utfärda examina inom forskarutbildning. En ny ordning behövs för att främja hög kvalitet och en positiv utveckling av högskolesystemet där profilering och samarbete mellan lärosäten gynnas. hävdar att regeringen säger nej till att ge rätt att utfärda masterexamen inom tekniskt vetenskapsområde. Detta är helt fel. Tvärtemot vad hävdar i sin interpellation finns en öppen dörr för ansökan från beträffande rätten att utfärda masterexamen. införs i den svenska högskolan en masterexamen som omfattar studier på avancerad nivå. I propositionen Ny värld Ny högskola (prop. 2004/05: 162) bedömer regeringen att tillstånd att utfärda masterexamen bör ges till statliga universitet, statliga högskolor med vetenskapsområde och enskilda utbildningsanordnare som har tillstånd att utfärda doktors- och licentiatexamina inom ett vetenskapsområde. När det gäller övriga högskolor och enskilda utbildningsanordnare bör de efter ansökan, prövning av den vetenskapliga kvaliteten och godkännande kunna ges rätt att utfärda masterexamen inom vissa områden där högskolan eller utbildningsanordnaren har särskilt goda förutsättningar. kommer därmed att kunna utfärda masterexamen inom humanistisk-samhällsvetenskapligt vetenskapsområde där högskolan nu får utfärda forskarexamina. Högskolan kommer också att kunna ansöka om rätten att utfärda masterexamen även inom andra områden utanför detta vetenskapsområde. 16 (): Jag tackar statsrådet för svaret. är en stiftelsehögskola med fyra högskolor i en gemensam ram. Den är en succéstory med ett enormt engagemang från det omgivande samhället, med kvalitet i forskning och utbildning och med fokusering speciellt när det gäller handels- och ingenjörshögskolan på just de små- och medelstora företagen. Det är en högskola som verkligen har valt att fokusera och därmed också lyckats uppnå internationellt hög kvalitet i sitt arbete. 800 fadderföretag jobbar ihop med högskolan. Det måste vi se som mycket positivt och uppmuntra. En av fackhögskolorna, Ingenjörshögskolan, vill nu gå vidare. Bland annat har man skapat en forskningsfond som kommer att uppgå till . Det är unikt i vårt land att man lyckas ta in så mycket pengar från det omgivande samhället. Vi har redan kommit en bra bit på väg i uppbyggnaden av forskningsfonden. Det är privata företag, stiftelser, kommuner, landsting och högskolan själv som avsätter pengar för detta. Detta stora engagemang för att skapa , som understöds av och av KTH i , hotas nu när man inte kan få besked från statsrådet, regeringen och . Det finns många ansökningar inne om att få bli universitet och få examensrätt och vetenskapsområden på olika områden. Men det gäller också för ett statsråd att våga fatta beslut och också våga se de som verkligen behöver få besked tidigt och de som kanske behöver utredas mer. ska det utredas. ska utredningen vara klar. Det är en utredning som ännu inte har kommit i gång. Åtminstone finns den ännu inte på regeringens hemsida, även om utredaren verkar vara utsedd. Sedan ska den remissbehandlas och kanske behandlas i . Då kan processen komma i gång tidigast . Vi har då förlorat av osäkerhet om vad som komma ska. Risken finns att vi då inte kan ta till vara det engagemang som finns och att insamlingen till forskningsfonden avstannar eller avtar. Frågan är om det inte kan bli dyrare i det långa loppet för just regeringen. Problemet för regeringen är att man är rädd för att man binder upp sig för ekonomiska åtaganden. Men säger: Vi behöver inte hela vetenskapsområdet. Vi behöver vissa bitar som vi profilerar oss på, som vi är duktiga på och som vi ska fokusera på. Vi behöver inte heller få ökade resurser, eftersom det har byggts upp en forskningsfond som har resurserna. Vad vi behöver är examensrätten. Att inte våga fatta det beslutet och ge det beskedet innebär också att man hotar det engagemang som finns för projektet . Min fråga kvarstår därför. Varför måste man utreda även denna del? Varför kan man inte ge beskedet, när vi vet att troligtvis kommer att klara prövningar, vilka självklart måste genomföras först? Man ser att det finns, det här engagemanget, forskningsresurserna och det stora engagemanget från exempelvis fadderföretagen. Det gör också att ingenjörshögskolan i är en av de få tekniska utbildningar som ökar antalet studenter. Man får fler ansökningar, medan det minskar på andra håll. Varför vågar inte statsrådet ge besked till projektet ? 17 Utbildnings- och kulturminister (): Jag håller med i beskrivning av den success story som innebär, om man nu får tala engelska i kammaren och till protokollet. Jag har blivit näpsad tidigare för detta. Jag har vid egna besök kunnat konstatera både vilken uppslutning man har i det omgivande samhället och hur framgångsrik man har varit i det som vi kallar den tredje uppgiften. Det är något som jag betonar väldigt starkt, och som jag gjorde som näringsminister och som jag gör . Det gäller likaså den popularitet den har bland studenterna. Jag vill gärna fortsätta att driva på utveckling i . De har förvaltat sina resurser och sitt förtroende väl. Jag ser ingen anledning att förvänta mig något annat . Jag vill gärna diskutera med hur vi tillsammans ska kunna åstadkomma detta. Men för att kunna göra det på ett allsidigt sätt skulle jag först vilja ha ett klarläggande inför de kommande inläggen. Vi har ett par stycken omgångar kvar i vår debatt.