prot · GT09102 · 2006-04-05 00:00:00 — Krav på en bedömning av ett läkemedels eventuella miljörisker har förts in och förtydligats i det här regelverket. På miljöområdet har ju vårt svenska läkemedelsverk gjort en pionjärinsats genom den mycket stora genomgång av de här frågorna som redovisades . Allt det här är positiva förstärkningar inom läkemedelspolitiken som utskottet välkomnar. Dessutom är jag övertygad om att ett ökat underlättat informationsutbyte mellan medlemsländerna rörande biverkningar av läkemedel kommer att öka våra möjligheter att göra korrekta bedömningar av nytta, risker och kostnadseffektivitet vid läkemedelsbehandling. Jag vill yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på de reservationer som finns här. Och jag ska avsluta med några kommentarer om de anföranden som vi har lyssnat till. Kassation av läkemedel är självfallet en oerhört viktig fråga ur miljösynpunkt. En utredning har tillsatts av regeringen för att titta på ett antal frågor på läkemedelsområdet. Det finns ett direkt uppdrag till utredningsmannen att titta på apoteksombudens roll i samband med kassation av läkemedel, så där har ett arbete inletts. tog upp läkemedelsbehandling för barn och äldre. Det är ju riktigt som sades, att det på barnområdet finns en aktivitet för att titta på detta. Men jag instämmer gärna i att det är en fråga som behöver belysas ytterligare även när det gäller äldres läkemedelsanvändning. Det får vi gemensamt försöka att jobba för på olika sätt och vis. Producentobunden information är självfallet jätteviktig. Det finns avsatta medel för detta arbete som har till sitt förfogande, för små medel kan vi alla tycka, men det är ändå en utveckling på gång där det icke bara handlar om läkemedelsföretagens information utan även mer och mer om producentobunden information. ställning är en fråga som alltid återkommer i de här debatterna, men eftersom vi hade en debatt för inte så länge sedan som till stora delar handlade om apoteksmonopolet ska jag avstå från kommentarer kring den frågan. Det är mycket väl känt vad vi socialdemokrater tycker i den frågan. Sedan gäller det alternativmedicinsk kompetens. Självfallet är det oerhört viktigt med kompetens i den frågan, men å andra sidan kan vi ju inte kräva av sjukvårdspersonal att de rakt av ska klara av allting i sina utbildningar. Vi måste nog se till att en hel del av detta inte bara blir en utbildningsfråga utan också en fortbildningsfråga, eftersom det händer så oerhört mycket på det här området. Dessutom kommer det fortsättningsvis även att finnas produkter på marknaden som sjukvårdspersonal inte kommer att, per definition, befatta sig med. Då handlar ju frågan om kompetensen och kunnandet när det gäller detta. Jag tycker kanske ibland att vi skulle kunna ställa lite ökade krav även på alternativmedicinutövare när det gäller att informera om saker och ting. Det kanske glöms bort för mycket i den här debatten, tycker jag. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. 89 vice talman () replik: Jag tycker att det var väldigt bra att tog upp frågan om Internethandeln. Det berörs ju inte i det här betänkandet, men det är bra varje gång det lyfts upp. Jag hade en interpellationsdebatt kring den här frågan med statsrådet . Vi diskuterade, och vi såg lika allvarligt på frågan båda två. Det har inte hänt speciellt mycket. Men vi som får en massa spam vet att vi kan köpa alla möjliga medel. Vi har ju dessa i vår låda. Jag tror att vi kanske är medvetna om de stora risker som det innebär att köpa de här medlen. Vi vet inte vad de innehåller. Vi kanske över huvud taget inte ska ha dem. Dessutom gäller inte de försäkringar man har här i för dessa läkemedel, så det är oerhörda risker man utsätter sig för om man köper läkemedel via Internet. Jag tycker att det var så bra att tog upp det här. lovade mig att hon skulle titta närmare på frågan. Jag sade att vi kanske behöver ha en informationskampanj här i för att människor ska veta vilka risker de tar när de köper. Därför skulle jag vilja fråga om han är beredd att hjälpa mig och trycka på ännu mera så att vi kan se till att människor får veta riskerna med handel med läkemedel via Internet. 90 () replik: skulle jag vilja säga så här: Jag tror att det allra effektivaste skulle vara om de länder som, så att säga, är källan till den här Internethandeln vore mera aktiva med att faktiskt se till att spåra upp varifrån dessa erbjudanden kommer. Världssamfundet vet i stor utsträckning vilka länder det handlar om. Det är väl kanske polisiära och andra rättsliga insatser i de länderna som skulle vara direkt effektiva i det här sammanhanget. Men jag ser gärna mer information till den svenska befolkningen. För min del efterlyser jag också åtgärder och efterforskningar kring den illegala läkemedelstillverkning som faktiskt finns den lär finnas också inom ramen för EU:s medlemsländer. Där fordras också polisiära och rättsliga insatser för att man faktiskt ska komma till rätta med det här problemet. En del av den här handeln utgår ju från den typen av illegala fabriker. Och en del poliser man pratar med säger så här: Det är så höga straffvärden på narkotikahandel, så man tjänar lika mycket pengar eller kanske till och med mer pengar på att syssla med den här verksamheten i stället. Då måste samhället vidta åtgärder för att sätta stopp för en sådan här sak som direkt kan skada människors hälsa. Jag ställer gärna upp på att tillsammans med försöka trycka på så att vi kan ge information till svenska medborgare om riskerna med sådan här handel. 91 vice talman () replik: Jag tackar för det. Vi stoppar naturligtvis inte det här bara genom en informationskampanj om riskerna. Jag håller naturligtvis helt med om att det måste till mycket mer. Vi måste alltså stoppa den här försäljningen och tillverkningen. Jag har läst rapporter. Jag har pratat med tidigare. Jag tror inte att man har hittat några falska läkemedel i , men det förekommer i andra europeiska länder att det finns falska läkemedel till och med på apoteken. Man har kopior som man säljer och människor får med sig falska läkemedel, och det här är väldigt allvarligt. Vi behöver nog ta till många olika åtgärder för att få ett stopp på den här rent kriminella, som jag vill kalla den, handeln med läkemedel, som det handlar om. Jag är helt överens med om att man också i de här länderna måste sätta stopp för det, och vi måste betrakta de illegala läkemedelsfabrikerna precis på samma vis som vi betraktar dem som illegalt tillverkar narkotika. Jag tackar för uppbackningen och hoppas att vi kan se till att det händer någonting snart på det här området. 92 () replik: Ja, det lär vara så. I alla fall har jag lyssnat till dem som påstår att det säljs läkemedel under falsk varubeteckning i några EU-medlemsländer som icke är annat än sockerpiller. Förutom att man utsätter människor för risk för hälsofarlig utveckling lurar man också av dessa människor stora pengar. Det finns därför faktiskt dubbel orsak att försöka påverka EU att också ta upp den här frågan på agendan, tycker jag, om att stoppa illegal tillverkning, stoppa olaglig Internethandel. Det skulle bespara människor mycket elände. Det är jag ganska övertygad om. 93 (): I detta betänkande behandlas min motion So240. Den handlar om kunders integritet på apoteken. Min inriktning i motionen beskriver framför allt den situation då kunden hämtar ut sina recept. Det är ofta en ganska känslig situation eftersom som ens besvär är av personlig natur. För att synliggöra problemet vill jag gärna ge ett exempel på en situation som kan kännas känslig. Exemplet är om man skulle behöva hämta medicin för till exempel en könssjukdom. Är man dessutom ung är det ännu känsligare. Om en ung persons jämnåriga därutöver får reda på det kan personen råka ut för mobbning med mera. Detta tycker inte jag är bra. Sedan jag skrev denna motion har jag kommit i kontakt med flera personer som har reagerat liknande på hur de upplever integriteten på landets apotek. Jag har läst utskottets ställningstagande. Jag tycker att det är bra att arbetar med frågor som läkemedelsprofiler och att detta sker i enskildhet. Men jag tycker ändå att utskottet har missat avsikten med motionen. Det gäller den situation som uppkommer vid utlämnandet av medicinen. För att få en inblick i verkligheten räcker det med att besöka här i , eller man kan åka till min hemkommun . Där har jag hört delar av samtalet mellan personal och kunder när man lämnar ut medicinen. Detta är ingen bra integritet för den enskilde. Den bör förbättras. Jag har inte något särskilt yrkande , men jag kommer att fortsätta att följa frågan noga. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) 10 § Straffrättsliga frågor Föredrogs justitieutskottets betänkande 2005/06:JuU22 Straffrättsliga frågor. 94 (): Inom området straffrätt har det skrivits 245 olika motioner som var och en innehåller en mängd olika förslag. Det finns 56 reservationer, det vill säga motförslag till vad socialdemokraterna tycker i utskottet. Förslagsställare och motionärer finns från samtliga partier. Men ändå väljer socialdemokraterna att avstyrka alla förslag, varav flertalet är mycket angelägna och välmotiverade. För att vinna tid vid voteringen väljer jag att endast yrka bifall till reservation nr 11. Men vi moderater står bakom alla våra 24 reservationer. Reservation 11 handlar om människohandelsbrottet. Det är ett avskyvärt brott som lagstiftade mot . Människohandel är vår tids slavhandel. Människor utnyttjas och luras oftast för sexuella ändamål men även för slavarbete på annat sätt. Straffet för detta brott är fängelse i mellan ett till . Det har visat sig att domstolarna har problem med lagens rekvisit. Den nuvarande lagtexten med krav på någonting som kallas otillbörliga medel har varit svår att hantera och leda i bevis för åklagarna. Därför har flera gärningsmän inte kunnat dömas till människohandelsbrott utan till de lindrigare brotten koppleri och olaga tvång. Så var det inte tänkt när stiftade lagen. Därför menar vi moderater och övriga i alliansen tillsammans med att lagen måste ändras. har det visat sig att vid 24 polisanmälda människohandelsbrott blev två personer åtalade men senare frikända. Däremot fälldes 20 av personerna för koppleri och olaga frihetsberövande. Det har visat sig svårt att bevisa vad som är otillbörliga medel eftersom brottet ofta påbörjats redan i kvinnans hemland. Det kan till exempel vara , eller något annat land en bit ifrån . Därför måste lagen ändras. En annan viktig och angelägen fråga diskuteras bland allmänheten och i medierna. Det är en diskussion om de straff som våra domstolar utdömer och de brottsrubriceringar som görs. Påföljderna för de flesta brotten anses av allmänheten vara alldeles för milda och straffen för korta, och fängelsestraffens längd måste därför ändras. Inte sällan är mannen på gatan kritisk mot de korta fängelsestraffen. Han eller hon vet inte ens att den dömde regelmässigt också blir villkorligt frigiven efter två tredjedelar av strafftiden. Med den vetskapen skulle diskussionens vågor ha gått ännu högre! En intensiv debatt har också förts i medierna om brottet våldtäkt och vilka som blir dömda respektive inte dömda för våldtäkt. Vi tror att en viktig orsak till att just rubriceringen våldtäkt blivit så viktig är att man vet väldigt tydligt vad detta brott innebär och att brottet har ett kraftigt straffvärde. För våldtäkt är det stadgat fängelse i mellan två till . För grov våldtäkt kan man teoretiskt sett bli dömd till ända upp till fängelse. Dessutom ska en person misstänkt för våldtäkt i princip alltid häktas. Det betyder att den personen hålls inlåst polisutredningen pågår och fram till dess att domstolsförhandlingen sker. Därefter får han, för det är oftast en han, genast påbörja avtjänandet av fängelsestraffet. Vi moderater menar att det borde vara så för betydligt fler brott, det vill säga att man kunde frihetsberöva de misstänkta gärningsmännen. Därför vill vi se över straffskalorna för en del brott så att man i större utsträckning ska kunna frihetsberöva misstänkta personer. Men vi är faktiskt nöjda med de flesta straffskalor som finns för olika brott. Straffskalorna är ganska rimliga och väl avvägda, om de användes, förstås! Hur man ser på den enskilda gärningen och brottets straffvärde har utvecklats genom domstolspraxis. Domstolarna måste utgå från botten av straffskalorna. Det säger lagens förarbeten. Det är regeringen som ansvarar för förarbetena i propositionstexterna. Där framgår det tydligt att den övre delen av straffskalan är avsedd för de exceptionella fallen, de fall som i praktiken sällan inträffar. Det betyder att straffskalorna som finns inte går att använda för domstolarna. Det innebär att de utdömda straffen inte bara framstår som väldigt milda och korta utan de facto också är det. Låt mig ta några exempel. Brottet grov misshandel innebär kortfattat att en gärningsman tillfogar en annan person svår kroppsskada, allvarlig sjukdom eller kraftig smärta eller försätter någon i vanmakt och där gärningsmannen visar särskild hänsynslöshet eller råhet eller om gärningen medför livsfara. Brottet grov misshandel kan med dagens straffskalor ge mellan ett till fängelse. Det tycker vi är rimligt för ett sådant allvarligt brott. Men med de regler som domstolarna har att hålla sig till blir det genomsnittliga fängelsestraffet endast , alltså nära straffminimum. Med frigivning efter två tredjedelar har gärningsmannen totalt oftast bara fått sitta i fängelse för det allvarliga brottet grov misshandel. För brottet grov kvinnofridskränkning kan man bli dömd till fängelse i mellan och . Där är den genomsnittliga strafftiden . Det betyder i praktiken att en gärningsman som är dömd för grov kvinnofridskränkning kommer ut efter mindre än i fängelse. Listan kan göras mycket längre. Vi moderater är inte nöjda med det här systemet. Den hänsyn som domstolarna tvingas ta bottnar i den socialdemokratiska kriminalpolitiken som fått råda . Vi anser från sida att det allmänna rättsmedvetandet inte speglas i de straff som döms ut . Därför är vårt förslag att man ska ändra regler i kap. 29 och införa en föreskrift om att straffskalorna ska utnyttjas i större utsträckning. Det kan som exempel innebära att den person som döms för grovt rattfylleri och har en och en halv promille alkohol i blodet med vårt förslag skulle bli dömd till mellan tre till sex månaders fängelse mot dagens en månad i snitt. Det finns faktiskt personer som har så mycket som 4 alkohol i blodet, vilket vi andra inte skulle överleva med. Den personen skulle hamna nära straffmaximum fängelse. Det tycker vi skulle vara rimligt. Straffskalans längsta påföljd bör fortsättningsvis vara förbehållen de allra grövsta brotten och återfallsförbrytarna. Om denna påföljdsreform skulle införas skulle den ha effekt på de flesta brotten, men kanske inte på narkotikabrotten. straffas de på ett ganska effektivt sätt, där man använder straffskalorna på det sätt som de är tänkta. Vi menar alltså att ett brott av normalgraden bör ligga i mitten av straffskalan. Vi är övertygade om att denna reform skulle inverka positivt i ett brottsförebyggande syfte eftersom dagens gärningsmän faktiskt kalkylerar med risken för upptäckt och vad konsekvenserna blir för gärningsmannen om han blir upptäckt. I våra förslag om påföljder vill vi även att det ska vara domstolarna som bestämmer om en person ska få avtjäna straff med fotboja, alltså elektronisk övervakning eller inte. Vi tycker att det är domstolen som har den kompetensen och som bör avgöra detta. Vi menar också att domstolarna ska ha två olika påföljder att välja mellan när de utdömer straff. Det ska vara fängelse eller böter. Om domstolen väljer fängelse ska det kunna finnas ett villkorligt fängelse. Det betyder att man bestämmer att ett brott ska ha ett visst straffvärde och en viss fängelsetid. Men man ska kunna få avtjäna det i frihet utanför fängelsemurarna genom till exempel kontraktsvård, samhällstjänst, skyddstillsyn och böter. Men det ska fastställas redan i domen vilket straffvärde ett visst brott har. Den som får ett förtroende att avtjäna sitt villkorliga fängelsestraff i frihet får en tydlig markering på vad brottet har för straffvärde. Han får reda på att han har fått en påföljd, och om han inte sköter sin kontraktsvård, sin samhällstjänst eller sin skyddstillsyn så ska han avtjäna straffet i fängelse. Det ska finnas tydliga konsekvenser som uppmuntrar skötsamhet, alltså morötter. Först då kan påföljderna få en verklig effekt. Då blir det också en likhet inför lagen där liknande gärningar kommer att bedömas mer likartat än . Alla människor blir då lika inför lagen. Däremot kan påföljderna variera. Men jag vill understryka att vi ställer oss bakom att man ska kunna avtjäna ett straff i frihet, som samhällstjänst eller kontraktsvård. Det är vi inte emot. Det kan ju vara lämpligare för en missbrukare att få en bra vård och behandling för sin narkomani till exempel än att bli inlåst utan behandling. Vi menar att dagens system för brottspåföljder har färgats av Socialdemokraternas gärningsmannaperspektiv som har fått råda under . Det har lett till att den grova brottsligheten och våldsbrotten har ökat i samhället . Utöver dessa viktiga förändringar och förbättringar vill jag ta fram vår reservation nr 56 om förverkande. Vi menar tillsammans med allianspartierna att de förslag som lades fram av nu måste bli verklighet. har det gått utredningen blev klar, och regeringen bereder förslagen fortfarande. har man suttit på departementet och berett en färdig utredning! Vi anser att det behövs regler om utvidgade möjligheter att förverka, alltså att komma åt, pengar och andra tillgångar lyxbåtar och lyxbilar när de har kommit till genom brottslig gärning. Polisen måste få rätt att jaga rätt på pengarna som brottslingarna har fått tag i. Det gäller att slå mot själva kärnan i den kriminella verksamheten, alltså vinningen. Vi menar att de reglerna behövs . Det skulle betyda att den person som är dömd för ett grovt brott och som inte kan förklara varför han åker runt i en utan att ha haft ett hederligt jobb, utan att ha fått lån eller utan att ha fått ett arv ska riskera att staten konfiskerar den dyrbara lyxbilen eftersom den troligtvis har kommit till genom brottslig verksamhet eller som av brottet. Det skulle spegla vanligt folks rättsmedvetande. har man svårt att begripa hur de personerna utan inkomster, utan arv och utan lån kan ha sådana dyrbara egendomar. Det är en viktig brottsbekämpande åtgärd som alltså föreslogs . Om justitieminister hade menat allvar med sitt utspel här om en satsning mot den grova organiserade brottsligheten så borde det här ha varit ett av de förslag som han skulle ha nämnt i stället för att tala om att han har anställt en ny polis på rikskriminalen. Det, herr talman, är inte lösningen på den grova brottsligheten. 95 (): Kolleger, närvarande och frånvarande, och alla åhörare! Jag hade som vanligt gärna hälsat också justitieministern välkommen. Honom träffar jag numera oftast i debatter i tv och inte här i kammaren, vilket man kan ha synpunkter på. Jag yrkar bifall till reservation 31 och reservation 41. Betänkandet berör 245 motioner och 56 reservationer. Av dessa reservationer står bakom 27 stycken, om jag räknar rätt. Det är alltså ungefär hälften av alla reservationer. Det handlar om brott, om preskriptioner när det gäller brott, påföljder för brott, likhet inför lagen, civilkurage och så vidare. Utan att jag känner mig särskilt överraskad har majoriteten föreslagit att ska avslå samtliga dessa yrkanden. Jag kan lugna talmannen och övriga med att jag inte kommer att gå igenom alla våra reservationer. Jag kommer att stoppa upp vid några stycken utan att egentligen prioritera specifikt. Men det är några reservationer som ligger mig varmt om hjärtat. Jag ska börja med reservation nr 41 om underlåtenhet att bistå nödställd, eller det som vi kallar för civilkuragelagen. Jag tror att de flesta kommer ihåg att man bara för någon dag sedan kunde läsa i tidningarna om en ung, tolvårig, flicka på väg till skolan som blev våldtagen inför ett antal andra ungdomar i samma ålder. Flera av dem var dessutom äldre enligt medierna . De är alltså straffmyndiga. Ingen gjorde någonting. Ingen försökte ingripa. Ingen försökte bistå den tolvåriga skolflickan. Om vi nu hade haft en civilkuragelag så hade gärningsmannen kunnat straffas. Det gäller även dem som underlät att ingripa. I den mån de var straffmyndiga kunde de då också ha lagförts. Det är skrämmande och märkligt att vi i inte har den här lagen om underlåtenhet att bistå nödställd. Jag tycker att det hade gett vinkar och pekpinnar om hur vi vill ha samhället med en högre etik och en högre moral inte för att själva lagen kan hjälpa till enbart, men den kan ge en fingervisning om hur vi vill ha det. Den kan visa på vad som är rätt och vad som är fel i samhället. Det är märkligt att även flickor, som i det här fallet, står bredvid och tittar på när en flicka blir utsatt för ett övergrepp. Jag påstår att det är hög tid att ingripa och att göra någonting. Som det är just nu finns det ingen skyldighet i svensk rätt, herr talman, att bistå personer som befinner sig i nöd eller i livsfara. Jag anser att det är oacceptabelt. Det finns i andra länder. har det och har det. Där straffbeläggs ett beteende där man inte tar hand om varandra. När det gäller utskottet så har det här behandlats tidigare. Man säger vid det här tillfället ungefär som man har gjort tidigare att nackdelarna med att införa ett generellt straffrättsligt ansvar för underlåtenhet att bistå en nödställd väger tyngre än de fördelar som kan finnas med att införa detta. Det tycker jag är skamligt. Det är fullständigt obegripligt att man inte tar tag i det här och gör någonting åt den situation som vi kan läsa om rätt ofta i tidningarna. I tar vi hand om oss själva och försöker också ta hand om varandra. Detta är en reservation som jag med varmt hjärta vill överlämna till alla som ska votera . En annan reservation är reservation nr 9. Den handlar om stalkning. Den innebär en reglering som förhindrar att vi blir utsatta för systematisk förföljelse. Det finns också i andra länder men inte i . Det finns i flera anglosaxiska länder. Där kan en systematisk förföljelse lagföras. Det här har utretts. Remissinstanserna har kommit med synpunkter. Brå har lämnat en rapport. Jag menar att det är färdigt . Man behöver inte avvakta någonting ytterligare utan genast se till att få detta i sjön. Majoriteten i utskottet säger att det pågår ett arbete, och det gör det ju ofta. Hur långt det har kommit och var man hamnar där får vi väl höra när representanten för regeringen lyfter fram den här frågan, vilket jag hoppas att hon gör. Från oss som har varit utsatta för stalkning kan jag säga att det är mycket plågsamt, mycket kränkande och det tär på livskvaliteten. Vi har väldigt många andra reservationer. Vi har reservationer när det gäller barnpornografi. Det handlar om barnpornografibrottets åldersrekvisit, barnpornografi på Internet, preskription för barnpornografibrott, skadestånd vid spridning av barnpornografi och brottsofferfond avseende barnpornografibrott. Jag hoppas att åtminstone några av dessa kommer att vinna gehör vid voteringen . Det är viktiga frågor, och vi kristdemokrater står naturligtvis bakom dessa. Vi har också andra reservationer när det gäller preskriptionstider. Frågan är om man ska ta bort preskriptionstiden helt och hållet när det gäller mord. Bör preskriptionstiden för grova brott förlängas? Ska man förlänga preskriptionstiden för sexualbrott eller möjligen helt ta bort den när det gäller övergrepp mot barn? Alla de här frågorna är viktiga. Vi slåss för dem. Vi vill att de ska sjösättas. Man ska inte avvakta ytterligare . Slutligen ska jag ta upp reservation nr 55. Vad är ett rättssamhälle om det inte existerar likhet inför lagen och om inte alla behandlas lika? Vad är det för rättsamhälle vi har då? Det är ju en retorisk fråga.