prot · GT09117 · 2006-05-05 00:00:00 — Att det etableras färre religiösa skolor löser inte det stora problemet med tillståndsgivning och kontrollmekanismer. Det är det jag vill komma åt, och det får jag . 49 () replik: Du har redan själv sagt att du inte får några nya kontrollmekanismer eftersom inte ställer upp på det. Ni har sagt att ni ska fortsätta att prata om det. Men de av befolkning som tycker att det här är en viktig fråga, som ser allvarligt på detta, kommer att lägga ansvaret på dig och . Ni skriver artikel efter artikel. Här finns en artikel med rubriken: Inför totalt stopp för nya religiösa förskolor av , , , . Du har skrivit artiklar om att stoppa. säger ni att ni inte ska stoppa dem utan nu ska de religiösa förskolorna släppas fram. Det måste ni förklara för svenska folket . Det är ert beslut, och det är ert ansvar. För varje konstig, extrem religiös förskola som startas måste motivera att det var värt att släppa fram lagstiftningen . Tyvärr har partipiskan vinit alldeles för hårt i . Vi hade en möjlighet, och vi har fortfarande en möjlighet, att rädda från ett väldigt dåligt förslag som kommer att öppna upp för en expansion av religionsbundna förskolor. är det som går i bräschen för den utvecklingen. Det blir intressant att se vad svenska folket tycker om det i valet. 50 () replik: Jag förstår upprördhet. Jag var nyckeln till hans dröm om förbud mot etableringsfrihet generellt i stort. Men vi delar inte samma dröm. Jag är för etableringsfrihet. Jag är för friskolor. Det är religiösa skolor som är problemet. Om Socialdemokraterna störs av de religiösa skolorna kan ni göra något åt det . Men ni är inte störda. Ert intresse ligger i att det inte ska finnas privata alternativ över huvud taget. Min kamp är mot de religiösa skolorna. Det är det som ger maximal nytta för så många som möjligt. 51 (): Minns ni en nydemokrat som hette ? Hon brukade propagera för sina främlingsfientliga idéer genom att påstå att befolkning kommer att vända sig mot och att svenska kvinnor kommer att tvingas att bära burka. Jag är ledsen för att debatten om betänkandet och om korrigeringen av lagen som vi har åstadkommit har gått i samma spår som skräckpropaganda. Jag trodde att Socialdemokraterna höll sig för goda för den sortens skräckpropaganda. Det finns kanske ingen i den här församlingen som är så rädd för hat, våld och terror som jag. Jag har upplevt det. Halva mitt liv har hackats och plågats av det! Jag har familjemedlemmar som har blivit avrättade av bolsjevikerna i hatets och terrorns namn. Därför tycker jag att det bästa försvaret för religionsfrihet är en total öppenhet. Därför har jag skrivit under den artikel som på ett mycket demagogiskt sätt använder för att försöka splittra . Det enda sättet att ha religiös frihet är att ha total öppenhet. Det betyder mycket tydlig kontroll och mycket klara och tydliga regler för tillståndsgivning. När det gäller det här betänkandet och våra reservationer är det just det som blir lite bättre än . Det kommunala monopolet kan inte på något sätt försäkra oss mot att extremism inte kommer in i förskolan. Tänk er en Knutbykommun med oerhört konstiga uppfattningar om religioner och kommunala politiker som delar de uppfattningarna! Vad finns det för garanti för att extremismen inte kommer både i förskolan och i skolan? Det kommunala monopolet som lyckligtvis slås sönder får i sig inte symbolisera kvalitetsgaranti för skolan. Jag har en helt annan uppfattning om religiösa skolor än , men jag är helt överens med henne om att det här är ett steg i rätt riktning. Vi försvarar oss mot fanatism och extremism när vi agerar för äkta religionsfrihet. 52 () replik: ställde frågan vad det är som hindrar att en kommun och en skola kan hemfälla till extremism eller tokiga idéer. Det finns ju inga garantier mot det jag köper det. Det som betänkandet och reservationerna handlar om är att vi i vår text skriver att vi vill att läroplanen ska gälla alla, inklusive kommunala förskolor. Ni säger att det inte ska gälla de enskilda förskolorna. Så i den delen har ni i jämförelse med oss ett svagare kvalitetsskydd. Det är ett steg i rätt riktning, säger du. Ja, om tycker att det är ett steg i rätt riktning att kommunerna inte ska kunna säga nej till nya religiösa förskolor. Då är detta ett steg i rätt riktning. Annars är det ett steg i fel riktning. 53 () replik: Ska vi läsa ur betänkandet och ur vår reservation? Vi säger inte att vi inte vill att läroplanen ska fungera. Vi refererar till ett gammalt betänkande från utskottet där ni fortfarande hade majoritet, 19961998. Läs hela meningen, ! Hela din debatteknik under hela den här perioden har byggt på demagogiska påståenden. Du har skrivit att vem som helst ska få öppna förskola. Det finns inte den minsta bas för detta i våra reservationer. , en gång för alla: Lär dig att respektera dina motståndare i den politiska polemiken! 54 () replik: Jag tycker att man ska titta på förslagen som de ser ut. Om ni var oroliga för konfessionella skolor, om ni var oroliga för att extrema samfund startar förskolor eller skolor kanske ni med ett ord hade kunnat nämna det i er reservation. Ni skriver inte ordet konfessionell förskola en enda gång i er reservation. Ni ser inte det problemet, samma problem som ni säger är stort på skolsidan. Ni vill införa samma system på förskolesidan och skriver inte ett ord om konfessionalism. Det är faktiskt lite ologiskt. Jag vet exakt vad som står i er reservation, och jag vet att ni hänvisar till den gamla lagstiftningen. Problemet är att ni inför ett nytt system i den gamla lagstiftningen. Det varnar vi för. Om man skulle tänka sig att jag skulle acceptera att man inför etableringsfrihet jag tror inte på idén måste man göra det med väldigt tydliga kvalitetskrav, till exempel det självklara kravet, tycker jag från Socialdemokraternas sida, att läroplanen ska gälla samtliga förskolor. Det har jag sagt , och det står jag för . Jag är lite förundrad över att inte förde in det i diskussionen, om man nu ska införa etableringsfrihet i förskolan. 55 () replik: Talartiden tillåter mig inte att börja läsa allt detta. Det står i vår reservation också att man kan dra in tillståndet för förskolor som inte fungerar bra. Det står tusen hänvisningar till kvalitet och säkerhet. Det här sättet att polemisera är bara ett sätt att fortfarande förvränga motståndarens ståndpunkt. Jag tycker att det är illavarslande för den kommande valkampanjen. Vi borde ha tillräckligt mod för att inte svartmåla, för att inte springa till skräckpropaganda av typ. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2005/06:UbU14 . 56 (): I detta betänkande speglas den betydande enighet som finns inom vad gäller svensk skolpolitiks utveckling. Vi har presenterat över 140 gemensamma punkter att bygga en ny regerings skolpolitik på som vi här följer upp i gemensamma reservationer. Tillgång till god utbildning borde vara en grundläggande rättighet för barn och ungdomar i . Vi ser att skolans kvalitet är hög, men den är också väldigt ojämn. Det finns många bra skolor i . Det finns däremot inte längre en likvärdig skola. Tvärtom är skillnaderna betydande. Vi har skolor där samtliga elever når samtliga kunskapsmål. Det finns också ett stort antal skolor i där mindre än hälften når fram. Ansvaret för att skolor har tillåtits att falla igenom, för att mindre än hälften av eleverna på vissa skolor når målen, bär regeringen. Regeringens svar när svensk skola dras isär blir att från peka ut landets hundra sämsta skolor som på mycket tveksamma urvalsgrunder ska ges extra pengar. Trots kommunalisering av skolan ska regeringen tydligen stå på tornets tak i och peka ut vilka skolor som ska få extra resurser. Det är också kommunerna som borde stå för resultaten. Regeringen har som vanligt systemlösningar på individers problem och saknar kvalitativa åtgärder för att stärka skolans måluppfyllelse. År har vi sett att det bara är tre av fyra elever som uppnår minimikraven för kunskaper i . Denna socialdemokratiska trekvartsskola är oacceptabel för oss moderater och för alliansen. Den drabbar främst elever som inte får stöd hemifrån och elever som behöver extra stöd men inte får. Vi menar att alla barn ska ges förutsättningar att nå kunskapsmålen. Om inte eleverna når kunskapsmålen är resten av skolpolitiken mer eller mindre irrelevant. Resultaten är nu så långt ifrån att alla når fram att regeringen är på väg att förvandla till en ren treämnesskola. Man intresserar sig bara för hur stor andel som får gymnasiebehörighet. Det är en ren kapitulation, särskilt i när befinner sig i ett kunskapssamhälle. En del elever behöver extra stöd för att nå målen. Andra behöver större utmaningar för att känna sig motiverade. Det kräver flexibilitet och individuellt anpassade lösningar, välutbildade behöriga lärare, en skolledning med utbildning bra nog att klara av att leda det pedagogiska arbetet och en trygg arbetsmiljö på skolan. Vi måste också få ett stopp på regeringens underfinansiering av den svenska skolan. Därför lägger vi från moderat sida mer än regeringen på skolan. Det krävs alltså både ökade resurser, via kommunerna, och nya verktyg för skolan för att individanpassa undervisningen så att alla kan ledas mot målen. Alliansen inför därför kontrollstationer vid år 3, 5 och 8 med tidig fokusering på läsförståelse, som är förutsättningen för allt annat lärande. Redan vid år 5 menar vi att svenska, matte och engelska ska prövas. Detta tar regeringen fasta på först i nian när det i många fall är för sent att kunna ge nytt och tillräckligt stöd. 8 menar alliansen att en bred måluppfyllelse ska speglas. Vi vägrar att acceptera att någon elev kan gå osedd genom . Vi föreslår betyg 6, i fler steg än för att de ska bli mer rättvisande ett tidigt och tydligt signalsystem. Ingen vinner på att problem osynliggörs. Behov av extra stöd måste tidigt synas för skolan och tas tag i. Vi måste få bort den socialdemokratiska skicka-vidare-mentalitet som har präglat skolpolitiken. Vi stärker elevens rätt till extra stöd, hjälp och tid. Både tiden i skolan och tiden för att börja skolan måste anpassas efter elevens behov. Lagen hindrar individanpassad skolstart. Även om det formellt finns en möjlighet att börja vid sex eller ålder utnyttjas den sällan och utgör ett undantag. Det finns dock både barn som skulle behöva börja skolan och barn som skulle vilja börja skolan lite tidigare, men lagen utgår från att skolstart kan ske bara på höstterminen. är en mycket i en sex- eller sjuårings liv. Skillnaden i mognad mellan barn som är födda respektive december kan vara mycket stor. Ändå förutsätts man börja skolan , oavsett mognad, och gå i samma klass . Då riskerar det något yngre barnet att få en sämre skolstart än vad som kunde vara möjligt. I en del fall kan det innebära att en elev går igenom hela skoltiden med en ständig känsla av att ligga efter. Barn ska börja skolan när föräldrar och skola bedömer att barnet är redo för det. Social, motorisk och intellektuell mognad är individuell för oss alla. Det är något naturligt att barn inte utvecklas i exakt samma takt. Det ligger varken något utpekande eller något bedömande i att konstatera att vi alla växer i olika rytm, också jämfört med oss själva, och skolan måste anpassas efter det. När kommuner velat pröva höst- och vårintagning till skolan för att anpassa skolan efter eleven har dock regeringen stoppat det, vilket är helt orimligt. Skollagen och grundskoleförordningen måste ändras så att en flexibel skolstart markeras som en bra lösning för dem som så önskar. Vår- och höstintagning ska uttryckligen accepteras. Vi hoppas få en bred majoritet kring detta, även om regeringen fortsätter att motsätta sig individanpassning av skolan. Vi vill se en skolpolitik som står på tre ben. För det första vill vi se en nationell målstyrning av skolan. Det har varit avsikten med dagens skollag, men den har inte uppfyllts. I stället har skolan på många håll kommit att präglas av en detaljstyrning på lokal nivå via skolplaner och beslut om vardagsarbetet. Vi menar att skolan ska fokusera på kunskap och vill därför se förtydligade kunskapsmål där processmålen, det vill säga hur eleverna ska lära, tonas ned till förmån för de mer renodlade kunskapsmålen. Vad elever ska lära sig bör förtydligas nationellt; hur elever ska lära sig bör i högre grad överlåtas till skolans lärare och rektorer att avgöra. För det andra ska uppdraget att se till att eleverna når målen riktas inte till politiker i första hand utan till lärare och rektorer. finns det en mängd beslutsnivåer ovanför läraren som var och en adderar mål och styrning. Det blir till slut väldigt lite inflytande kvar för många lärare. Det var väl , med herr talmannens goda minne, som SAS-chefen skrev . Det finns en sektor i där inga pyramider har rivits, och det gäller dessvärre den offentliga sektorn och skolan. Friheten för dem som jobbar i skolan måste alltså öka, liksom friheten för elever att välja skola och profil efter intresse och inriktning. Friheten måste öka för medarbetare att profilera och etablera skolor och också påverka resursanvändningen. För det tredje ska hur skolan klarar att nå målen granskas i en nationell utvärdering som sker minst för varje svensk skola. De ska också granskas med samma ögon oavsett huvudman. Det är nämligen kvaliteten och inte huvudmannaskapet som är det centrala. Vem som äger eller driver en skola är mindre intressant; däremot spelar resultaten all roll i världen. Vi vill därför se huvudmannaneutrala spelregler för skolor och lika villkor för verksamheten. Det kräver olika förändringar. Det kräver ökad rättssäkerhet för friskolor och ökad frihet för kommunala skolor från politisk detaljstyrning. Vi menar att ska ges möjlighet att rikta sanktioner mot skolor där kvaliteten återkommande brister och att dessa ska vara lika för alla skolor. Vi ser att fem partier står bakom den reservation där vi begär att ska ges möjlighet att förena ett föreläggande med vite. Vi har tagit fram och lagt fram ett lagförslag om hur ett sådant system skulle kunna se ut. har i praktiken inga sanktionsmöjligheter alls om kommunala skolor missköts eller om huvudmannen inte rättar sig efter verkets förelägganden. Ytterst finns det en möjlighet för regeringen att börja tvångsförvalta kommunala skolor, men den har aldrig använts och förefaller föga realistisk. Regeringen kan i teorin meddela vilka åtgärder som kommunen ska vidta, man kan se till att vidta åtgärder som kommunen får betala och man kan ge föreskrifter för skolan. Det är alltså en skarp möjlighet som aldrig använts. Friskolor däremot kan få tillståndet indraget på direkten. För dem innebär en chans till vite en möjlighet att åtgärda bristerna i verksamheten innan godkännandet kan återkallas. Vi eftersträvar lika villkor för kommunala och fristående skolor så långt denna skollag gör det möjligt. Fem partier kommer vid voteringen att ge i uppdrag åt regeringen att återkomma till med förslag om detta baserat på vår reservation. Jag vill med det, herr talman, yrka bifall till reservationerna 61 och 110. 57 (): Jag ska börja med att yrka bifall till reservation 2 under punkt 2 och reservation 110 under punkt 104. Jag undrar hur mycket folk som inte sysslar med skolpolitik den vanliga människan, eleven och läraren kan följa våra debatter. Jag ska försöka använda mig av de här två reservationerna för att förklara, så enkelt jag kan, skillnaderna i tänkandet om skolan. Jag är glad att vi för en gångs skull har riktiga, levande åhörare på plats och önskar dem välkomna. Det är för folk som ni vi arbetar. Skillnaden i sättet att se på kunskap reflekteras i den första reservation som vi har skrivit. Det gäller struktur. Kunskap utan struktur kan inte bli kunskap. Om jag plockar olika erfarenheter och tankar lite härifrån och lite därifrån betyder det inte att jag har fått kunskap om vissa processer i livet. Kunskap får jag om jag koncentrerar mig , med mycket precis fokusering och ett mycket precist objekt för min uppmärksamhet, och långsamt samlar mer och mer insyn i de processer jag tittar på. Det var detta som blev mer och mer otydligt i den svenska skolpolitiken, och det är detta som vi vill gå tillbaka till. Progressivitet i inlärandet, om vi ska använda komplicerade ord, betyder helt enkelt att man kan låta kunskapen växa inom sig genom att möta olika svårighet i kunskapsinlärningen, självklart också genom att etablera dialog för att nå andra erfarenheter och andra synsätt. Det här är väldigt viktigt för den skolpolitik vi vill ha i alliansen. Det har varit lite för mycket tal i den svenska skolpolitiken om att vi här ska bestämma vad man ska lära sig. Jag lovar att jag inte skulle ha stått här om jag själv hade bestämt hur jag skulle lära mig svenska språket. Då skulle jag inte ha kunnat tala här. Jag fick lära mig utantill alla ett-ord och alla en-ord, och jag fick jobba oerhört hårt för att få in ordföljden som en reflex, för det ska vara tankereflex. Om jag vid varje steg måste tänka på var jag ska placera orden kan jag varken tala eller skriva, och jag har skrivit flera böcker på svenska, fast jag lärde mig språket . Men det som hjälpte mig var grunden som jag fick när jag var liten och när jag lärde mig andra språk. Förståelsen av språkets levande organism, intresset för nyanser, nyfikenheten på strukturer som finns på svenska men inte på de andra språk jag kan, lusten, för också lusten att lära sig kan man lära sig, kan man träna fram. Detta angående reservation nr 2, om kunskap. Det är vad vi vill åstadkomma. Struktur i kunskap och lust och glädje i inlärningen. De går hand i hand. Den andra reservationen har att göra med nu måste jag använda det där konstiga språket sanktioner för skolor och kommuner som inte uppfyller sin plikt. Jag ska försöka en gång till att tala enkelt. Vi har i en hel samling av lagar och regler om arbetsmiljön och arbetslivet, kanske till och med lite för många lagar och regler av det här slaget. Men det finns en arbetsplats i , en av de viktigaste, skolan, där just lagar och regler är dimmiga. Under den debatt som just avslutades fick vi höra minst tio hänvisningar till en skollag som skulle skrivas på nytt men som inte har blivit skriven. Därför att enligt en hel del konstiga uppfattningar om skolan ville man inte precisera vad som är tillåtet och vad som inte är tillåtet i skolan. Därför har vi så stora problem med till exempel mobbningen, och därför har vi fortfarande osäkerhet och otrygghet i vardagen i skolan. Det är det som vi med den här fempartireservationen försöker rätta till. Det är bara ett litet steg på vägen, men det är ett steg i rätt riktning, för att upprepa det jag redan har sagt i förra debatten. börjar till och med Socialdemokraterna, som har styrt och inspirerat den svenska skolpolitiken, begripa att vi saknar lagar och regler för en sund arbetsmiljö i skolan. Det var inte länge sedan som skolministern gick ut och föreslog tydliga regler. Men fortfarande var hans förslag lite osäkra, lite dimmiga. Man säger att skolk ska rapporteras till föräldrarna. Man säger att skolorna ska ha ordningsregler, men man säger inte vilka. Ska en skola ha helt andra ordningsregler än en annan skola? Det odlas fortfarande en illusion om att man inom skolan får skapa sin egen moral. Men det är helt omöjligt. Vi har grundläggande ställningstaganden i hela samhället som inte accepterar vissa företeelser. Detta måste sägas klart och tydligt också i skolan. Jag ska ta ett exempel. Sexuella trakasserier accepteras inte i arbetslivet på någon arbetsplats, men det finns fortfarande oklarheter när det gäller till exempel mycket grova attityder mot flickor i skolan. Ska då skolan samlas och skapa egna regler om det här, när vi vet att sexuella trakasserier betraktas som oacceptabla i hela samhället? Man accepterar inte heller i samhället etniska trakasserier. Det finns i lagen mot etnisk diskriminering i arbetslivet mycket klara och tydliga beskrivningar av på vilket sätt man ska bekämpa etniska trakasserier. Men någonting motsvarande finns inte i skolan. Ska varje skola sitta i möten och bestämma hur detta ska bekämpas inom skolan? Därför tycker jag att det är mycket bra att vi har kommit så långt som till reservation 110 under punkt 104. Det finns massor av reservationer i det här betänkandet. 58 (): Tack, , för en spännande utläggning om kunskap och innehållet i skolan. Det är alltid intressant att lyssna på dig. Det vill jag gärna säga. Dagens debatt om är den sista för den här mandatperioden, och dessvärre har det inte kommit så mycket från Socialdemokraterna i på skolans område som har gått. Jo, skolministern har bytts ut, det är sant. Men med samma politik blir det inte så stora förändringar ändå. Jag gick tillbaka och läste igenom en del av de inlägg som gjorts i skoldebatten , och jag kunde bara konstatera att det går att upprepa de flesta av de förslag och de övriga i alliansen fört fram eftersom de förändringar och förbättringar som vi efterlyst ännu inte har kommit till stånd. Det stora misslyckandet har vi ju redan varit inne på. Det är att regeringen med sina stödpartier inte har lyckats skriva ihop sig om en ny skollag, trots att utredningen som skulle ligga till grund för den presenterades redan under förra mandatperioden. Det mesta har i stället rullat på i gamla hjulspår, trots att rapporterna har avlöst varandra om att läget i alltför många av våra skolor är allt annat än ljust, varken när det gäller elevernas kunskaper eller ordningen och arbetsron. Det borde ha lett till krafttag och en omläggning av politiken för länge sedan, om det hade funnits handlingskraft kvar hos regeringen. Några små förändringar kunde jag ändå notera. Den första gäller utvecklingssamtalen. Tänk att vi fick slåss för att de skulle få dokumenteras skriftligt. Det var otänkbart . har de dessutom utvecklats till individuella utvecklingsplaner. Det är ytterligare ett steg i rätt riktning. Men fortfarande betonar regeringen att utvecklingsplanerna bara ska vara framåtsyftande. Att inte utvärdera de resultat som eleverna har uppnått och påvisa vad som inte har uppnåtts gör fortfarande arbetet med planerna ganska meningslöst, tyvärr. Att börja från noll varje gång är inte särskilt effektivt. Skolministern gjorde ett försök att få till en avstämning av elevernas resultat i årskurs 3, får jag väl säga till hans försvar. Men det avslogs bryskt av , så det blev aldrig något sådant förslag. Och betyg är förstås ingenting att tänka på från det hållet. Det ses fortfarande som något nödvändigt ont som ska ges , om det över huvud taget ska ges. vill att betyg ska börja ges från årskurs 6. Det är trist att det ska behöva gå med sådan snigelfart när det gäller att få fram förändringar som effektivt skulle hjälpa eleverna att uppnå de mål som vi politiker kräver att de ska uppnå. Då är det faktiskt vår skyldighet att också ge dem verktygen för att kunna göra det. I de yttersta dagarna av det här gjorde regeringen också plötsligt en förordningsförändring, som innebär att alla skolor ska ha ordningsregler och att föräldrarna ska meddelas om en elev skolkar. Det tillkom under galgen efter att allianspartierna vart för sig lyft fram frågor om trygghet och arbetsro i skolan. Vi har också lagt fram ett gemensamt förslag som bland annat innehåller just de här kraven. Det måste vara lite jobbigt för s-ledamöterna i utskottet som stått och debatterat mot oss att tvingas byta fot, men bättre sent än aldrig. Visserligen har debatten i sig om de här frågorna lett till att de allra flesta skolor faktiskt redan har infört ordningsregler på eget initiativ, men i alla fall. Och något ska ju finnas att visa upp under valrörelsen som kan mäta sig med alliansens förslag på det här området, för vi har många, många fler. hoppas jag att allianspartierna får ta över och se till att lärare och skolledare också får de befogenheter de behöver för att se till att reglerna följs, så att arbetsron och tryggheten, som eleverna har rätt att få, kan upprätthållas.