prot · GT09106 · 2006-04-19 00:00:00 — 1 § Anmälan om återtagande av plats i Talmannen meddelade att Sermin Özürküt (v) skulle återta sin plats i , varigenom uppdraget som ersättare skulle upphöra för . 2 § Ny riksdagsledamot Upplästes och lades till handlingarna följande från inkomna Berättelse om granskning av bevis för riksdagsledamot har från inkommit bevis om att () utsetts till ny ledamot av fr.o.m. sedan () avlidit. har denna dag granskat beviset för den nya ledamoten och därvid funnit att det blivit utfärdat i enlighet med 14 kap. 28 § vallagen. 3 § Meddelande om parentation Talmannen meddelade att skulle plenum inledas med parentation för att hedra minnet av riksdagsledamoten . 4 § Meddelande om allmän debattimme Talmannen meddelade att information om den allmänna debattimmen efter voteringen kl. 9.00 delats ut till kammarens ledamöter. 5 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2005/06:342 Till Interpellation 2005/06:342 av () Förmånssystem för glutenintoleranta Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. uppdrag och expeditionschef 2005/06:345 Interpellation 2005/06:345 av () Kvaliteten i lärarutbildningen Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är ett besök av vice premiärminister. 6 § Svar på interpellation 2005/06:324 om förändrat antagningsförfarande till högskoleutbildning 1 Utbildnings- och kulturminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att elever som genomgått så kallad IB-utbildning ska kunna söka till högskolan på sina slutbetyg samt för att antagningsprocessen ska vara förutsägbar och rättssäker för IB-programmens elever. Sedan ställde sin interpellation har det kommit till min kännedom att Verket för högskoleservice, VHS, beslutat skjuta på införandet av de nya rutinerna för antagning av IB-programmens elever till . Därmed torde den del av fråga som rör tidpunkten för införandet av nya regler vara överspelad. Jag vill gärna inleda med att säga att jag ser positivt på initiativ som bidrar till internationaliseringen av gymnasieskolan och det övriga utbildningsväsendet. är det viktigt att likabehandlingen av alla sökande sätts i centrum och att osäkerheten i antagningsprocessen minimeras. Det är fundamentalt ur rättvise- och rättssäkerhetssynpunkt och extra viktigt mot bakgrund av ambitionen att öppna högskolan för nya grupper sökande. De frågor tar upp handlar om en antagningsprocess som sköts av universitet och högskolor själva eller genom avtal med VHS, varför han egentligen borde vända sig till dem. Som jag förstått bakgrunden har universitet och högskolor och VHS bedömt att nuvarande antagningsförfarande när det gäller elever som genomgått så kallad International Baccalaureate, eller IB-program, är hållbart, varken ur rättssäkerhetssynpunkt eller ur rättvisesynpunkt i förhållande till andra sökande. Skälet är att de sökande med betyg från IB-utbildning särbehandlas , vilket har kommit att påverka antagningsprocessen av andra sökande alltmer negativt i takt med att gruppen med IB-betyg ökat. Särbehandlingen består i att universitet och högskolor låter sökande med betyg från IB-utbildning styrka sina slutbetyg senare än det slutdatum som gäller för andra sökande. Orsaken till det är att IB-programmen är upplagda på ett sätt som gör att slutbetyget inte är utfärdat . Detta undantag för IB-eleverna får dock till följd att rangordningen av alla andra sökande inte är slutgiltig när antagningsbeskeden skickas ut. Det är något som berör tiotusentals sökande. Antagningsbeskedet, som vanligtvis skickas ut , är det underlag utifrån vilket den sökande väljer vilken utbildning han eller hon vill tacka ja till, alternativt stå kvar som reservplacerad till. Detta val är alltså avgörande för hur det går i det slutgiltiga urvalet. En skillnad på en eller två reservplaceringar kan i det sammanhanget vara mycket viktig information, och den ska därför vara så tillförlitlig som möjligt. I mina ögon förefaller det helt naturligt att ansvariga antagningsmyndigheter ändrar rutinerna om antagningsprocessen för en mindre grupp sökande lett till ökad osäkerhet för flertalet. Dagens antagningssystem ger redan som det är en kort och oviss planeringssituation för den som ska ordna bostad, kanske säga upp sig eller ta tjänstledigt från arbete. Avslutningsvis vill jag säga att jag har uppfattat att den lösning för antagning av IB-sökande som lärosätena och VHS har diskuterat fram tillsammans med företrädare för IB-utbildningen syftar till att IB-gymnasisterna även i fortsättningen ska kunna antas utan onödig fördröjning, trots att slutbetyg saknas vid sista datum för komplettering av ansökan. Om VHS och lärosätena i stället skulle kräva ett styrkt slutbetyg, vilket gäller för alla andra sökande, skulle de IB-elever som söker till en högskoleutbildning som startar följande höst diskvalificeras i den antagningen och få vänta på att påbörja högskolestudier. Det tror jag att varken IB-eleverna eller tycker är en bättre lösning. 2 (): Jag ber att få tacka för svaret, och jag är delvis nöjd. Jag är nöjd med att Verket för högskoleservice har tagit sitt förnuft till fånga när det gäller ett nytt antagningsförfarande. Sedan kommer jag att ha synpunkter på det som jag inte tycker är bra. Däremot kan jag konstatera att jag starkt betvivlar att man hade gjort denna förändring om inte representanter för de flesta IB-programmen i hade framfört synpunkter och om inte denna interpellation kommit till stånd. Det är i som man tar detta beslut, och det var först i går som promemorian från Verket för högskoleservice skickades ut, alltså dagen före denna interpellationsdebatt. Detta visar alltså att det lönar sig att bråka. Det sätt som IB-eleverna hanteras på när det gäller denna fråga, det vill säga att man innan ansökan ska skickas in fått detta besked, tycker jag också gör att det finns anledning att se över hur Verket för högskoleservice hanterar dessa frågor. När det gäller själva förslaget till nytt antagningssystem kommer det även i fortsättningen att vara behäftat med en rättsosäkerhet både för elever som går på IB-programmet och för övriga som söker program på våra universitet och högskolor. Det är nämligen så att de predicted grades som kommer att användas som bas för antagande av IB-programmens elever inte är betyg och aldrig har varit avsedda att vara betyg. Betygen är de som kommer efter slutexamination, och de utgör av betygsunderlaget. Det innebär att elever från IB-programmen som söker till universitetens och högskolornas program kan tas in på betygsgrunder som är felaktiga. De kan ha fått för högt satta eller för lågt satta predicted grades som sedan inte gäller. Det finns också elever som går på IB-programmen och som av olika skäl saknar predicted grades och alltså inte kan söka. Verket för högskoleservice har ju angivit som skäl för detta att man har haft en kraftig ökning av elever från IB-programmet som söker till program på våra universitet och högskolor. Det är kanske riktigt. Hur många elever rör det sig då om? Ja, ungefär 600. Det rör sig alltså om någon procent av det totala antalet sökande. Jag tycker att det är märkligt att man på Verket för högskoleservice inte klarar av att hantera den här frågan på ett bättre sätt. Det har man ju gjort. Ministern säger också i sitt svar att han har uppfattat att den lösning för antagning av IB-sökande som lärosätena och VHS har diskuterat fram tillsammans med företrädare för IB-utbildningen syftar till att IB-gymnasisterna även framgent ska kunna antas utan onödig fördröjning. Det är klart att man har diskuterat detta med representanter för IB-programmen i . Däremot är de inte överens med Verket för högskoleservice. De uppfattar inte att man har fått gehör för sina synpunkter, utan det här är ett förslag från VHS självt. Jag har så sent som , , varit i kontakt med representanter för IB-programmet och då fått verifierat att man inte är nöjd med det här förslaget. Det som dock är positivt med det besked som har kommit från VHS där hoppas jag att ministern kan hjälpa till är det rådrum som finns i ungefär framåt för att se över hur vi ska kunna lösa detta på ett sådant sätt att rättssäkerheten finns kvar både för elever på IB-programmet och för andra som söker och att man ändå kan söka på sina slutbetyg. Jag hoppas att kan ge ett besked om att sista ordet inte är sagt i den här frågan utan att vi, nu när VHS har ändrat sig när det gäller införandet, får möjlighet att titta på frågan om att skapa en bättre tingens ordning som gör att eleverna på IB-programmet även framgent kan antas på sina definitiva betyg. 3 Utbildnings- och kulturminister (): Låt mig upprepa vad jag sade i mitt svar, nämligen att jag tycker att det är väldigt positivt med förändringar i utbildningsväsendet på alla olika nivåer innebärande att man internationaliserar genom utbildningsväsendet. Globaliseringen och internationaliseringen är ju den dominerande kraften i världen just . Det är en huvuduppgift för oss som sysslar med utbildningsfrågor att rusta också och folk, framtida arbetskraft, för den nya värld som vi alla kommer att leva i framöver. Där är IB-utbildningen ett bra tillskott som jag tror att vi är överens om att vi ska slå vakt om. Jag vet faktiskt inte vilken dag det här beslutet skickades ut, och jag vet inte i vad mån det har påverkats av det ena eller det andra när det gäller de diskussioner som har ägt rum. För mig är det ett uttryck för ett bra sätt för det demokratiska systemet att fungera att det har varit en dialog i frågan. har skickat ut sitt förslag om hur de hade tänkt att det här skulle vara. Det har fått kritik. Det har väckt oro. De drar tillbaka förslaget och ska tänka över det för att återkomma . Jag ser ingen anledning att kritisera det. Tvärtom tycker jag att det är ett uttryck för en lyhördhet. Jag tycker att det är moget att man inte har fastnat i prestige och låst fast sig i tidigare intagna ståndpunkter utan att man nu skjuter på frågan och tar rådrum. Jag utgår från att man kommer att ha fortsatta intensiva kontakter av olika slag med de berörda. Låt mig också säga några ord om förväntning om att jag som minister ska se till att gripa in och lösa detta. Jag skulle vilja påminna lite grann om hur sådana här frågor hanteras i . Som en följd av den reform som genomfördes av den borgerliga regeringen flyttades makten över de här frågorna från sådana som mig, från ministrar och regering, till vart och ett av de enskilda lärosätena och till deras omdöme. De 39 lärosätena har i sin tur gemensamt uppdragit åt Verket för högskoleservice att sköta en del av de här frågorna å deras vägnar. Jag utgår från att lärosätena har bra koll på vad deras entreprenörer i den här frågan, Verket för högskoleservice, gör. Men jag tycker inte att det är riktigt bra om jag som minister nu slår näven i bordet och säger: Det här är en fråga som och regeringen ska ta ifrån lärosätena. Jag menar att den här svåra avvägningen rättvisan mellan de 600 eller 1 000, eller vad det nu är, IB-studenterna och de 120 000 övriga sökande till högskolorna är just en rättvisefråga när det gäller hur man ska behandla det faktum att de har olika tidsplaner för sina slutbetyg och att de har olika möjligheter att lämna in sina slutbetyg som gäller i högskolesystemet. Den svåra avvägningen vill jag ska ligga kvar där den hör hemma, nämligen hos vårt decentraliserade systems viktigaste beslutsfattare: lärosätena själva. 4 (): Det som kom från Verket för högskoleservice var inte ett förslag, utan det var ett beslut om hur antagningen skulle ske. Så sent som låg det gamla beslutet kvar på VHS hemsida. Man har alltså inte daterat upp den. Dessutom har jag här det pm som skickades ut i går ifall ministern vill titta på det. Jag tycker att agerandet från VHS sida har präglats av ryckighet när det gäller detta. Man har inte förankrat det tillräckligt mycket från början innan man tog det som de facto var ett beslut. tycker jag att det är ett problem att man går ut och förutsätter att elever från IB-program ska antas på något som inte är betyg. Enligt högskoleförordningen ska ju elever som söker antas på betyg eller högskoleprov. Predicted grades är inte betyg. Jag håller med utbildningsministern om att internationalisering är bra. Det är bra inte bara att svenska studenter får möjlighet att studera vid utländska universitet eller studera genom den internationalisering som IB-programmet innebär utan också att utländska studenter kommer till våra universitet. Det är bra för dem, och det berikar också den svenska universitets- och högskoleutbildningen. Med de idéer och riktlinjer som VHS har tagit fram blir det omöjligt för dem att komma in efter avslutad utbildning om de ska söka in på sina definitiva slutbetyg. För svenska elever på IB-program kommer det att vara fullt möjligt att söka till universitet ute i till , och så vidare på sina betyg sedan de fått sina definitiva slutbetyg. Men de kan inte söka i sitt eget hemland. Det tycker jag är ett konstigt sätt att från Verket för högskoleservice bejaka internationaliseringen. Jag har fortfarande en förhoppning, men kanske inte om att ministern ska ingripa i sakfrågan. Det är ändå så att regeringen ytterst är ansvarig för hur verk drivs och för hur man tillämpar de bestämmelser som finns. Jag hoppas alltså fortfarande att det finns en möjlighet att få en sådan lösning att det fungerar på ett rättssäkert sätt för IB-eleverna så att de tas in på sina faktiska betyg hösten efter avslutad gymnasieutbildning och så att det kan fungera smidigt även för andra. Det är viktigt att det går fram en signal till Verket för högskoleservice om att det gäller att arbeta i nära samarbete med IB-programmen för att ta fram en tingens ordning som är sådan att detta ska bli möjligt. Det verkar man ju inte ha för avsikt att göra , utan det är det förslag som man tagit fram som ska gälla . Därför hoppas jag att ministern här kan tala klarspråk och säga att det är väsentligt att det sker ett samarbete mellan Verket för högskoleservice och IB-programmet så att det kan fortsatt vara ett så bra program som det är och som berikar svenska gymnasier och universitet. Jag tycker också att det är viktigt att peka på att många av de elever som kommer från de nya grupper som vi vill ha in på högskolan faktiskt återfinns på IB-programmen och har velat och vågat satsa där. Jag tycker därför att den satsningen ska ge utdelning i form av att deras riktiga betyg är vad som gäller när de söker till universitet och högskolor. 5 Utbildnings- och kulturminister (): Som jag sade i mitt tidigare inlägg, och även i min inledning, råder det ingen skillnad mellan oss i synen på att IB-utbildningen tillför någonting positivt till det svenska utbildningsväsendet och att det svenska utbildningsväsendet ska anstränga sig att ta vara på det. Jag tolkar den förändring som har skett som ett uttryck för en lyhördhet för detta, och det tycker jag att man förtjänar beröm och inte kritik. När man nu har valt att göra en förändring tycker jag att det är rätt orättvist med de nedlåtande kommentarer som det leder till i stället för uppskattning för att man har lyssnat på den opinion som getts till känna. Huvudfrågan är nog ändå huruvida jag ska gripa in, slå näven i bordet och bestämma vad som ska gälla i denna väldigt svåra avvägning mellan de intressen som gäller den här ganska lilla gruppen och de intressen som gäller den väldigt stora gruppen av övriga sökande som också väntar på besked om slutlig antagning till högskolan. Jag tycker att vi ska slå vakt om de enskilda lärosätenas ansvar i de här frågorna. Om de väljer att tillsammans överlåta det på en gemensam part, i det här fallet VHS, eller om de gör det var för sig ska vara deras beslut. Jag tycker inte att vi ska återgå till ett centraliserat system där regeringen sitter och föreskriver varje detalj i enskilda svåra avvägningar. Jag kan inte låta bli att göra den reflexionen över mina debatter här i kammaren om högskolefrågor med folkpartister att dessa varannan gång handlar om att det är för mycket politisering, för mycket inblandning från politiker, för mycket inblandning från regeringen och för lite makt och ansvar åt de enskilda lärosätena och varannan gång om att regeringen gör för lite, det är ett missförhållande, regeringen måste gripa in, ministern måste ta sitt ansvar, slå näven i bordet, fatta beslut och säga till hur det ska vara. Varannan gång si, varannan gång så. Det är vad det här handlar om. Vi har en målkonflikt. verkar ha svårt att hantera att vi har en målkonflikt mellan decentralisering och centralisering. Ni verkar förorda alla på en gång, ofta i samma fråga. 6 (): Jag tycker att det är bra att Verket för högskoleservice har ändrat sig, det vill jag understryka. Jag tycker däremot att den hantering man hade innan kanske inte var den allra bästa. Utan att titta på hur det skulle se ut och vilka effekter det skulle få fattade man de facto ett beslut och ändrade sig först efter protester. Jag håller med om att vi självklart ska slå vakt om IB-programmet. Men då är det också viktigt att vi slår vakt om att det tillåts fungera på det sätt som är avsett, nämligen att betygssättningen sker sent. Den sker med externa examinatorer. av det som är betygsunderlagen återfinns i de avslutande examinationerna. Det man från Verket för högskoleservice avser att använda har inte status av betyg på något sätt. Eleverna känner inte till detta, och det har bara tagits fram några predicted grades som ett led i att kvalitetssäkra utbildningen. Ministern ska gripa in då man inte följer högskoleförordningen för hur antagningen ska gå till och alltså antar personer på någonting som inte har status av betyg. Jag tycker att det borde vara en fråga för ministern, eller kanske inte för ministern utan för regeringen som sådan, att se till att de förordningar som är utfärdade faktiskt följs. Framför allt gäller det att slå vakt om att IB-programmet och de kvaliteter som finns i det i och med den externa utvärderingen ska kunna fortsätta att finnas kvar och vara ett attraktivt program. Det finns en påtaglig risk, om man genomför det som Verket för högskoleservice nu avser att genomföra, att det inte längre kommer att vara lika attraktivt. Jag tycker att det är märkligt att svenska elever som gått IB-programmet kan söka till andra universitet ute i och antas, men att det inte är möjligt i deras eget hemland. 7 Utbildnings- och kulturminister (): Låt mig inleda med att säga att jag delar det interpellanten säger om IB-utbildningen. Jag har i min familj barn och ungdomar som har gått IB-utbildningen och har goda erfarenheter. Jag vet mycket väl vad det här handlar om. Jag säger det på ett uppriktigt sätt. Jag tycker att jag behöver göra det då i varje inlägg antyder att han är ensam om detta och att regeringen motarbetar det. Så är inte fallet. Eftersom inte har rätt till flera inlägg vill jag göra den stilla reflexionen att valde att inte med ett ord beröra den centralaste frågan här: Är det centralisering som gäller eller är det decentralisering som gäller? Är det jag som ska fatta beslut eller är det varje lärosäte som ska fatta beslut om tekniken för antagning till de enskilda lärosätena? Min erfarenhet är att vill ha alla saker på en gång. Mindre politisering då får jag massor av utskällningar för det. Det skulle inte förvåna mig om jag till och med blivit KU-anmäld för att jag har lagt mig i för mycket. Och jag får massor av kritik för att jag lägger mig i för litet. Det är för lite politisering och för mycket politisering. Det här är en fråga där inte är nöjda med hur den sköts och där inte är nöjd med hur den sköts, och därför ska politikerna gripa in och köra över rektorerna. I andra sammanhang säger man att regeringen inte ska påverka och lägga sig i. Jag beklagar att vi inte fick en debatt om detta då valde att inte med ett ord beröra det som var min enda egna motfråga, min enda egna reflexion i den här viktiga diskussionen, men det kanske blir fler tillfällen för det. kanske kunde fundera lite över frågan om rektorerna ska ha någon makt eller om utbildningsministern ska ha all makt. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2005/06:325 om hotet mot 8 Utbildnings- och kulturminister (): har frågat mig om jag kommer att verka för att regeringen i vårens tilläggsbudget anvisar de ytterligare medel som är nödvändiga för att trygga fortsatta verksamhet. Jag vill inledningsvis understryka att , som ett av våra centrala museer och som ansvarsmuseum inom sitt verksamhetsområde, har en mycket viktig uppgift med det övergripande målet att bevara vårt kulturarv. Från regeringens sida finns det ingen annan utgångspunkt än att museet självklart ska fortsätta utvecklas. Just nu präglas också museet av en väldigt positiv utveckling. Sedan genomförandet av fri-entré-reformen har antalet besökare ökat med , och genom utställningar som Kroppen, konst och vetenskap och Holländsk guldålder har museet fått stor och positiv uppmärksamhet. Ekonomin för bestäms dock av utvecklingen av såväl dess intäkter som dess kostnader. Utöver det årliga statliga anslaget har myndigheten med betydande intäkter från olika avgifter och ersättningar. På kostnadssidan dominerar utgifter för löner och lokaler. Den slutliga avvägningen och ansvaret för att myndighetens ekonomi hålls i balans ligger på myndighetens ledning. Det statliga anslaget till myndigheten prövas inom ramen för den årliga budgetprocessen. har myndigheten haft en mycket positiv anslagsutveckling: från en nivå på till innevarande års anslag på , varav 8 miljoner avser . Totalt innebär detta att myndighetens anslag från staten ökat under dessa år. Utöver kompensation för pris- och löneökningar omfattar denna anslagsökning kompensation för fri entré på , ett belopp som motsvarar museets förlorade intäkter och ökade kostnader för reformen. har museet också fått ytterligare reformmedel till verksamheten på sammanlagt . har därtill tillförts en särskild förstärkning med . Det har dessvärre visat sig att myndighetens ekonomiska bedömningar präglas av en betydande osäkerhet. Så sent som prognostiserade man ett överskridande av anslaget med . Baserat på den informationen fick myndigheten i regleringsbrevet i uppdrag att lämna en åtgärdsplan för att uppnå en anslagsförbrukning som håller sig inom de medel som tillskjutit . När bokslutet var klart visade det sig ändå att man bara behövde utnyttja av den beviljade anslagskrediten. För mig är omsorgen om kvaliteten i verksamheten mycket viktig, men det ställer också krav på en tillförlitlig ekonomisk rapportering. I den åtgärdsplan som myndigheten lämnat redovisas ett ofinansierat underskott på . Denna siffra har senare reviderats till . Detta ska ställas i relation till myndighetens totala omslutning och dess totala kostnader som 2005 var . Omslutningen var alltså hundra gånger så stor. anslag innebär, med den anslagskredit som regeringen beviljat, en ökning av tillgängliga medel jämfört med förbrukningen 2005. Jag anser att denna ökning bör vara tillräcklig. Jag vill peka på Accessprogrammet, statens mångmiljonsatsning på museerna och andra kulturinstitutioner för att bevara, vårda och visa upp samlingar, föremål och arkivalier. I en första omgång ansökningar har beviljat mer än i stöd. har för sin del ansökt om och beviljats . Från regeringens sida kommer vi att fortsätta att pröva museets anslag och ekonomi i den årliga budgetprocessen och genom löpande dialoger med museets ledning. 9 (): Det blir mycket att säga här, så jag kommer att få dela upp det i mina inlägg. Det var ett ovanligt långt svar, och några vackra ord fanns också med om viktiga uppgifter. Jag noterar också att kulturministern säger att museet självklart ska utvecklas.