prot · GT09139 · 2006-06-12 00:00:00 — Det är därför som det är så oerhört olyckligt att det här förslaget har drivits igenom i form av en statlig skatt det var det enda konstitutionellt möjliga. Vi i har dragit den som vi tycker konstitutionellt rimliga slutsatsen, nämligen att grundlagen behöver ses över. Den här sortens frågor ska hanteras på den nivå där de hör hemma, alltså i den kommun eller de kommuner som är närmast berörda. I fallet är det uppenbart att måste ses som ett sammanhållet trafiksystem, precis som det är en gemensam arbetsmarknad och en gemensam bostadsmarknad. Oavsett om man räknar arbetsmarknadsregioner eller boenderegioner eller om man räknar någonting annat är det klart att det vi kallar för inte följer kommungränser. På samma sätt som jag inte vill att ska bestämma över trafikreglerna i ska inte , anser jag, bestämma över trafikreglerna i . Därför vill jag passa på att göra ett tillrättaläggande. Det är nämligen så att den här diskussionen började i . var mycket tydlig efter valet om att det här var på grund av regeringsförhandlingarna. I radioprogrammet sade hon ordagrant att man skulle införa trängselavgifter på grund av att på riks lade sig i kommunalpolitiken och på det sättet utpressade regeringen. Hon upprepade detta senare och sade: Det är viktigt att se vilka konsekvenser det får när rikspolitiker lägger sig i kommunalpolitiken och använder den som utpressning. Det det handlar om är faktiskt att det var som använde det här som utpressningsmetod mot ett misstroendevotum. På den punkten, herr talman, är jag helt överens med . Det är på grund av att på riks lade sig i kommunalpolitiken som den här frågan har blivit en trist följetong. Statsrådet försöker komma undan frågan lite lätt genom att säga: Ja, det finns ju alltid frågor som angår några fler än den kommun där själva försöket genomförs eller där reglerna gäller. Ja, men poängen här är att den statistik som framkommit när det gäller trängselskatteförsöket visar att det är en minoritet av fordonspassagerna faktiskt som företas av personbilar från . Det jag tror är orsaken till att statsrådet lite grann duckar i den här debatten är dels detta faktum, dels att de opinionsmätningar som har gjorts sedan försöket började också visar att det finns en förkrossande enighet bland invånarna i både och om att det här borde vara en fråga där alla invånare i får göra sin röst hörd. I en opinionsundersökning gjord av Skop var det som tyckte att alla kommuner i länet borde få säga sitt om trängselskatten. Den tredje orsaken avslutningsvis, herr talman, är att vi nu ser att flera kommuner i länet där Socialdemokraterna är med och styr nu också genomför rådgivande omröstningar. Jag återkommer därför till frågan: Borde inte de som är direkt berörda få göra sin röst hörd i denna fråga? 182 Statsrådet (): Det fanns en annan sådan här fråga som var uppe till diskussion och som regeringen fattade beslut om för kanske eller något sådant. Det gällde ett länsbyte för i mitt hemlän. Det föregicks av en folkomröstning där man i samband med kommunval lät kommuninvånarna ta ställning till byte av län eller inte. I kölvattnet av den folkomröstningen utbröt också där en diskussion som liknade den som här driver. Ett länsbyte påverkar i högsta grad omkringliggande kommuner på olika sätt. I det här fallet var det framför allt Sala kommun som med all rätt, skulle jag vilja säga menade att mycket av det samarbete och de gemensamma länsorgan som man på olika sätt hade nu splittrades upp. Man fick göra ganska stora omändringar i det förhållandet. Borde inte Sala kommuns invånare ha fått vara med och säga om grannkommunen skulle lämna länet eller inte? Det där diskuterades hit och dit. Det är ungefär samma konstitutionella del i det fallet. Man kan inte folkomrösta bestämmande över någon annan i en annan kommun eller vara rådgivande, utan den kommun där frågan ska hanteras måste också vara den som tar ställning till själva sakfrågan. Vi hade då en diskussion vid olika tillfällen. Där fanns partiföreträdare från alliansen och även från , som i den frågan hade ställt sig på alliansens sida. Då tyckte man inte att det var viktigt med Sala kommuns invånare. Jag tolkar det lite grann som att den demokratiska ådra som framkommer från sida inte är så där jättedjup i sig. Det lagar mycket också efter läge vilken grunduppfattning man har i själva sakfrågan och vilket demokratiskt underlag man vill ha för att fatta det beslut som man tycker är riktigt utifrån sin egen horisont och eget ställningstagande på ett tidigt stadium. Det är kanske på ett sätt lite trist. Sådant här måste hanteras strikt konstitutionellt och inte vidgas till att blanda in andra saker. Det är i och för sig inget ovanligt i politiken. Jag har i många fall sett att det kan bli så. Parallellen om hur frågan om påverkade Sala är markant lika. Det är som jag sade tidigare. Visst berör vilka avgifter som finns i dem som bor utanför. De berör mig när jag tar min bil och åker hit. Jag som statsråd får betala trängselavgift precis som alla andra när jag använder min privata bil. Det är klart att jag kan tycka att någon annan har bestämt över mig. Det här gäller inte bara , även om stockholmare berörs mer. Det går att vidga detta och se att det berör en rad olika människor. Som jag sade i min inledning är det inte bara trängselskatter i som berör kommuninvånare som inte bor i . Det finns en rad andra avgifter, en rad andra konsekvenser och en rad andra olika förhållanden i staden som bestäms av stadsfullmäktige i . De får bäring på andra människor som jobbar, vistas eller på annat sätt är i och får ta del av de system och avgifter som kan beröra andra områden. Trängselavgifterna är en ganska liten del. Jag nämnde parkeringshusen. vet själv vad en parkeringsplats i ett parkeringshus kostar om man vill ha parkeringsplats centralt när man jobbar och behöver ha bilen med sig. Det är fråga om betydligt större belopp än vad trängselavgiften är för den enskilde människan. Jag får återkomma i mitt sista inlägg om på vilken nivå frågan ska diskuteras. 183 (): Jag väntar med spänning på att få höra statsrådets fortsättning. Det sista var det väsentliga. Jag tycker att statsrådet, tyvärr, använder kammarens tid till att svara på alla tänkbara frågor utom dem som har tagits upp i interpellationen. Sist här var det taxor i parkeringshus. Det är något som parkeringshusens ägare får sätta på den öppna marknaden. Jag hoppas innerligt att det inte är något som statsrådet vill ska bestämmas vare sig av valda politiker på eller av politiker någon annanstans. Statsrådet har ägnat tid åt att svara på frågan om beslutande folkomröstningar. Men, snälla nån! Statsrådet är väl insatt i frågan och vet precis likaväl som jag och andra att folkomröstningar är rådgivande med ett undantag, som för övrigt Per drev igenom . Det gällde att vilande grundlagsförslag ska kunna fällas i beslutande folkomröstning och kan då icke återupptas till förnyad behandling. Det är den enda punkten där vi har beslutande folkomröstningar i . På den punkten vill jag för övrigt inte göra några ändringar, och den hör över huvud taget inte till den här frågan. Men vad har vi hört i frågan? Politiker från olika partier har ett viktigt ansvar gentemot invånarna i inför de olika folkomröstningar som kommer att hållas, nämligen om de tycker att det är viktigt att ta hänsyn till opinionsyttringar från invånare eller bara från invånare i . Det är ett viktigt svar som statsrådet fortfarande har möjlighet att ge i sitt sista inlägg, inte minst till sina partivänner i , och förhoppningsvis andra kommuner i som kommer att hålla folkomröstningar med den i princip likalydande fråga som den som ställs i den rådgivande folkomröstningen i . Statsrådet har chansen nu i sitt sista inlägg. Jag hoppas att statsrådet tar den. 184 Statsrådet (): Det går nog inte att tillfredsställa på den punkten. Det svar han förväntar sig är att jag håller med honom rakt upp och ned och säger att han har rätt rakt över. Det tänker jag inte göra. Därför blir nog besviken. Man kan vrida och vränga på det här och säga att en privat fastighetsägare bestämmer parkeringstaxor och så vidare. Men principen är att en kommun fattar beslut i olika frågor. Det kan vara parkeringsavgifter och det kan vara andra delar som berör människor som är beroende av dem. Det är den parallellen jag gör. Jag tror förstår hur jag menar på den punkten. Man kan ha många åsikter om den nationella politiken. Det är politikens villkor. När det inte finns en majoritet och man ska försöka sy ihop en majoritet har partier försökt att få med sina hjärtefrågor. Vi vet precis hur historien var här. Ett sådant problem kommer inte att underlättas av att sådana avgifter skulle avgöras på en annan nivå. Det kan likaväl i praktiken bli exakt samma utfall ändå i kontakter mellan partier på den lokala nivån och den nationella nivån. Resultatet kan bli detsamma. Det löser inte det problem som pekar på här. Vi får finna oss i att vi har en konstitution. Sedan kan vi ha olika åsikter. Mycket grundar sig i hur vi vill vidga demokratibegreppet utifrån vad vi förväntar oss att resultatet ska bli och hur frågan kan lösas i slutändan. Jag tolkar hela debatten så, och jag gjorde det i den förra interpellationsdelen också. Konstitutionellt kan en rådgivande folkomröstning bara vara rådgivande utifrån den befolkning och den fullmäktigedel som finns. Sedan kan andra ta med det. Det är väl upp till att besluta om vilket underlag som ska tas med. Det står naturligtvis öppet att lägga in fler aspekter än synpunkterna från folkomröstningen i . Det står fritt att välja vilket underlag man vill när beslut ska fattas i frågan . Vi vet inte hur den frågan löses . Det kommer att avgöras inom sinom tid. Överläggningen var härmed avslutad. 26 § Svar på interpellation 2005/06:470 om HBT-personers situation och den kommunala sektorn 185 Statsrådet (): har frågat statsrådet vilka konkreta åtgärder som ska vidtas för att intensifiera dialogen med kommuner och landsting om deras ansvar för att motverka diskriminering på grund av sexuell läggning och könsidentitet och ge personal relevant kunskap i frågor avseende homo- och bisexuella samt transpersoner. Interpellationen har överlämnats till mig. Arbetet för lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning är ett prioriterat område för regeringen. Arbetet mot diskriminering och hatbrott på grund av sexuell läggning syftar till att värna principen om alla människors lika värde och allas rätt att bli behandlade som individer på lika villkor. Rätten till skydd mot diskriminering på grund av sexuell läggning har stärkts . Bland annat har skyddet utvidgats till fler samhällsområden, till exempel och hälso- och sjukvården. föreslår i sitt betänkande från ett skydd mot diskriminering för transpersoner. Regeringen avser att bereda förslagen med inriktning på att en ny lagstiftning ska kunna träda i kraft . Men jag håller med om att det finns mer att göra på området, inte minst på lokal nivå. Som bekant har regeringen lagt fram sin skrivelse 2005/06:95 En nationell handlingsplan för de mänskliga rättigheterna 20062009. I denna aviseras de åtgärder som ska genomföras som steg i arbetet för att uppnå det långsiktiga målet om full respekt för mänskliga rättigheter. Kommunerna och landstingen har en viktig roll och ett stort ansvar för att fullföljer sina åtaganden om mänskliga rättigheter. Förbudet mot diskriminering, bland annat på grund av sexuell läggning, är en central del av de mänskliga rättigheterna och ska självfallet vara en av utgångspunkterna för den verksamhet som kommuner och landsting driver. I den nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna uppmuntrar regeringen kommuner och landsting att ta fram lokala handlingsplaner för de mänskliga rättigheterna. Regeringen avser att med den nationella handlingsplanen som utgångspunkt fortsätta och intensifiera dialogen med kommunerna och landstingen om deras ansvar för de mänskliga rättigheterna. Ett uppdrag om att utarbeta en handbok om mänskliga rättigheter i verksamhet har getts till av mänskliga rättigheter vid . Regeringen har dessutom inrättat Delegationen för mänskliga rättigheter i (Ju2006:02), som inom ramen för sitt uppdrag bland annat ska stödja statliga myndigheter, kommuner och landsting i arbetet med att säkerställa full respekt för de mänskliga rättigheterna i verksamheten. Detta stöd kan bland annat omfatta kunskapsöverföring, utveckling av verksamhetsanpassade arbetsmetoder och analysmodeller samt metoder för uppföljning och utvärdering. Delegationen, som ska verka , ska även lämna förslag på hur det fortsatta stödet till arbetet för full respekt för de mänskliga rättigheterna i kan erbjudas efter det att delegationen avslutat sitt uppdrag. som delegationen fullgör dessa uppgifter avser regeringen att genom möten med kommunala företrädare och på andra sätt fortsätta sin dialog med kommuner och landsting om respekten för de mänskliga rättigheterna i . Ännu en pågående insats som berör skolområdet är ett uppdrag som getts till om att se över läroböcker och särskilt uppmärksamma eventuella uttryck för diskriminering eller andra former av kränkningar. Avslutningsvis vill jag nämna att regeringen arbetar med tillsättningen av en arbetsgrupp med uppgift att lämna förslag som innebär ett samlat grepp om frågor som rör lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning. Mot denna bakgrund kan jag konstatera att det pågår ett arbete med dessa frågor riktat mot kommuner och landsting. Jag kommer noga att följa utvecklingen för att se om det behövs ytterligare åtgärder för att stödja kommunernas och landstingens arbete för att säkerställa att alla människor behandlas likvärdigt oavsett sexuell läggning eller könsidentitet. 186 (): Tack för svaret, statsrådet! Jag ställde den här interpellationen mot bakgrund av den kartläggning som gjorts av situationen för homosexuella, bisexuella och transpersoner i landets kommuner. Det visade sig där att de flesta kommuner fortfarande har långt kvar när det gäller att arbeta målmedvetet i sin egen verksamhet med att synliggöra de aspekter och de värderingar som kan påverka den dagliga verksamheten och som kan göra att människor behandlas olika på grund av sexuell läggning eller könsidentitet. Det handlar bland annat, som statsrådet är inne på, om att motverka den öppna och dolda diskrimineringen. Men lika viktigt tycker jag att det är att synliggöra de tankebilder som ofta är outtalade men som formar bilden av vad som är det kommunala uppdraget eller uppdrag, och där man oreflekterat utgår från en bild där målgruppen, medborgarna, som man vänder sig till lever heterosexuellt och har den könsidentitet som sammanfaller med den traditionella . Jag har ingenting i sig att invända mot de saker som statsrådet redovisar. Jag tror att statsrådet och jag är helt överens om hur viktigt det är att vi ser till att se över till exempel den nationella diskrimineringslagstiftningen. Det problem som jag ville peka på i min interpellation, där jag tycker att statsrådet borde ta chansen att komma tillbaka nu i debatten, är att just de frågor som handlar om homosexuella, bisexuella och transpersoner så lätt riskerar att tappas bort när man talar om likabehandling, om man inte uttryckligen lyfter fram dem, uttryckligen inkluderar dem och målmedvetet ser till att föra upp dem till diskussion. Det är därför som jag tycker att det är viktigt att regeringen i sin dialog med kommunerna och landstingen, med bibehållen respekt för det kommunala självstyret, ser till att arbeta strategiskt och målmedvetet med att lyfta upp just HBT-frågorna till diskussion ur ett människorättsperspektiv, på samma sätt som man gör när det gäller andra viktiga MR-frågor. Till exempel är regeringen, tycker jag, mycket mer konkret när det gäller frågor som handlar om nationella minoriteter, som vi om ska prata om, men också om barns rättigheter. Även där man kan vilja att vi skulle bli konkretare, och jag tror att vi vill bli konkretare också där. Men det gör att vi har en ännu längre bit på vägen just när det gäller HBT-frågorna. Jag ska ta upp några konkreta frågor för att visa vad jag menar. En kartläggning som gjordes av frågor kring likabehandling i visade på ett antal problemområden där man riskerar eller faktiskt ägnar sig åt särbehandling oavsiktligt med hänsyn till sexuell läggning. Det var en mycket bra kartläggning, och det var ett bra initiativ. Men vi väntar på uppföljare. Det finns ett antal andra områden där regeringen har möjlighet att vidta åtgärder för att just skapa ett kunskapsunderlag, till exempel när det gäller likabehandlingsfrågor inom sjukvården, där vi av de forskningsstudier som har gjorts vet att det finns en betydande dold särbehandling. Vi har också den arbetsgrupp som statsrådet hänvisar till. Är det inte dags att här och ge besked om att den arbetsgruppen naturligtvis ska arbeta med HBT-frågor och inte enbart med frågor som rör homo- och bisexuella? 187 Statsrådet (): Till att börja med är jag glad att jag och har så pass stor likhet i vår syn att vi kan bilda en bottenplatta för diskussionen. säger nämligen att han inte har något att invända i sak mot mitt svar, men han vill ha ytterligare åtgärder på plats. Då är mitt svar att Delegationen för mänskliga rättigheter har precis det uppdrag som efterlyser. Jag ska vara mer konkret genom att säga att vi har tydliggjort det på det sättet att delegationen också ska samråda och samverka med HomO, med RFSL och med Forum för levande historia, alla de som besitter en viktig kunskap när det gäller HBT-personers situation. Ombudsmännen ingår också i en särskild referensgrupp som ska knytas till delegationen. När det gäller frågan om att gradera olika diskrimineringsgrunder vill jag säga att regeringen menar att alla diskrimineringsgrunder har samma värde. Det är därför, i ljuset av det, som vi nu diskuterar en sammanhållen diskrimineringslagstiftning och också för en diskussion om att eventuellt slå samman de olika ombudsmännen till en ombudsman. Jag tror att det är bra med den granskning som har gjorts, dels av , dels av RFSL, där man har graderat olika kommuner. Jag ser att den kommun som bor i, , kom nästan lika högt upp som . När det sedan gäller att i olika texter beskriva de olika diskrimineringsgrunderna mer eller mindre, om tar det till intäkt för att vi tycker att det ena är viktigare än det andra, kan jag konstatera att man i valplattform nämner bland annat etnisk diskriminering och diskriminering när det gäller kön. Men man väljer att inte lyfta upp HBT-frågor där. Då undrar jag: Är det ett uttryck för att man inte fäster samma avseende vid HBT-frågor som vid till exempel etnisk diskriminering? Jag hoppas och tror att det inte är på det sättet. Men i sådana fall är det nog på samma sätt som när försöker föra fram någon form av kritik mot regeringen när det gäller att vi inte i alla avseenden har specificerat vikten av olika diskrimineringsgrunder i MR-handlingsplanen. 188 (): Jag vet inte om det är för att vi håller på att närma oss valet som det där sista kom. Det känns som att statsrådet lite grann håller garden uppe i den här diskussionen, och det tycker jag egentligen är lite tråkigt. Vi borde kunna använda diskussionen till att var och en leverera konkreta besked om vad som är viktigt att göra när det gäller att åstadkomma likabehandling oavsett sexuell läggning eller könsidentitet. Från statsmaktens sida kan man med bevarad respekt för det kommunala självstyret göra sitt till för att få dessa frågor uppmärksammade i kommuner och landsting. Här måste jag till att börja med rätta statsrådet. Naturligtvis finns HBT-frågorna med i valmanifest. Jag vet inte vilken version av dokumentet som statsrådet har tagit del av. På den punkten kan jag dock lugna statsrådet med att partirådets beslut om valmanifestet är mycket tydligt. När det gäller detta med att gradera vet jag inte om statsrådet missuppfattade min fråga. När jag tycker att det är viktigt att lyfta fram HBT-frågorna tydligare i beskrivningen av vilka frågor som ska uppmärksammas i dialogen med kommuner och landsting är ju inte det för att gradera diskrimineringen i sig och få viss sorts diskriminering att framstå som mer allvarlig än annan bara för att den tar sikte på den ena eller andra personlighetsegenskapen. Det är just därför att vi vet att det finns vissa frågor om särbehandling och diskriminering där medvetenheten är mycket hög och en del frågor där medvetenheten är mindre hög. Jag menar att vi alla som politiskt verksamma har ett ansvar att lyfta upp och synliggöra de olika former av diskriminering som finns så att vi tillsammans kan motverka dem i de olika verksamheter som vi har ansvar för som politiker. Just eftersom jag tycker att det är viktigt att se diskrimineringsgrunderna som likvärdiga tycker jag att det vore bra ifall statsrådet här och kunde ge besked om att den arbetsgrupp som kommer att tillsättas inom ska arbeta inte bara med frågor om lika rättigheter och möjligheter oavsett sexuell läggning utan också lika rättigheter och möjligheter oavsett könsidentitet. Jag tror att man har mycket att vinna på att arbeta integrerat med HBT-frågor när det gäller att kartlägga likabehandlingsaspekter, även om sakfrågorna naturligtvis kan skilja sig åt. Jag tog upp den kartläggning som gjordes av den dolda särbehandling som fanns inom . Vi har faktiskt väntat nu sedan den kartläggningen kom, och jag tycker att det är hög tid att regeringen tar nästa steg med att bidra till ett kunskapsunderlag inom till exempel sjukvården, som jag nämnde. Statsrådet nämner i sitt interpellationssvar också skolan. Där kan jag på samma sätt tycka jag vet att statsrådet kommer att svara att det inte är hans bord, och det har jag förståelse för att det var ett steg i fel riktning när man under tid strök skrivningarna om sexuell läggning ur skolans kursplanedokument. Jag tror att man där faktiskt bidrog till ett osynliggörande. Jag tror inte det var av ond vilja, men jag tror inte att man insåg att det faktiskt skulle kunna få den här effekten. Jag hoppas som sagt att statsrådet är beredd att återkomma med fler konkreta besked i sina nästa inlägg. 189 Statsrådet (): ska jag göra ett försök att göra nöjd på alla punkter, så får vi se om jag överträffar i den förra debatten även om jag tyckte att ni hade rätt likartade synpunkter där också. Till att börja med ska könsidentitet vara med i den arbetsgrupp som ska få i uppgift att dels överväga förekomst och omfattning av diskriminering på grund av sexuell läggning, dels lämna förslag på indikatorer på olika områden. Könsidentitet ska vara med också där. Du ställde också en konkret fråga om och . HomO har i sitt arbete att följa upp den studien och titta på vad som händer. tyckte att jag var petig. Ändå tyckte jag att jag ställde precis samma fråga till dig som du ställde till mig: Om man inte tar upp en viss fråga i en text, innebär det då att den inte är tillräckligt prioriterad? Jag tycker nog att likabehandlingen bör göra att jag kan få ställa samma frågor till som han ställer till mig. I övrigt tror jag att den här delegationen som har ett klart direktiv men som också kan gå utanför detta om man ser skäl att arbeta med kommuner, landsting och myndigheter på ett sätt där man får indikationer från HomO, RFSL och Forum för levande historia är en väldigt bra och viktig åtgärd just för att denna politik ska konkretiseras. Jag håller helt med : Vi kan tala storstilat om mänskliga rättigheter, allas lika rättigheter och HBT-personers lika rättigheter, men det är i kommuner och landsting som mycket av den här politiken förverkligas. Jag ställer därför väldigt stora förhoppningar till att MR-handlingsplanens intentioner och löften också möjliggörs genom att denna delegation blir ett väldigt bra hjälpmedel för kommuner och landsting att uppmärksamma HBT-personers rättigheter och möjligheter ute i kommunernas och landstingens alla olika verksamheter. 190 ():