prot · GT0986 · 2006-03-14 00:00:00 — Om jag drar en politisk övertygelse i smutsen blir statsrådet kränkt och ledsen och svarar naturligtvis emot. Men de grupper vi nu talar om kan inte tala emot. De äger inte tillträde till medierna och en möjlighet att ställa sig upp i riksdag på samma sätt som vi. De får helt enkelt knyta handen i byxfickan eller i extremfallen ta till våld och attentat. Jag tycker att det borde finnas bättre sätt att kunna föra en debatt. Också vårt signalsystem med laggivning borde fungera bättre så att man inte var hänvisad till detta. 16 Justitieminister (): Det finns skydd för människorna. Det ska vi också se till att det finns i andra situationer. Det exempel som har tagits om bilderna visar faktiskt att det inte är straffbestämmelsen som är avgörande. Svenska medier har också avstått utan den här bestämmelsen. Det har de gjort just för att de har följt principen: Vi trycker inte allt även om det inte är straffrättsligt förbjudet. Det visar att det inte är en fråga om det är straffrättsligt förbjudet eller inte. Vi ska värna den tryckfrihet och yttrandefrihet vi har. Jag vill avslutningsvis säga att vi är helt överens om det lämpliga i att inte kränka andra människor på olika sätt även om det inte är straffrättsligt förbjudet. Där tror jag att vi har precis samma åsikt och kommer att ha även . Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2005/06:266 om integritet 17 Justitieminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta dels för att ska få möjlighet att uttala sig om planerade integritetskränkande lagförslag, dels för att förbättra den parlamentariska kontrollen över hemliga tvångsmedel, dels för att personer som felaktigt utsatts för hemliga tvångsmedel ska få kännedom om detta. Jag vill inledningsvis framhålla att regeringen anser att det finns ett påtagligt behov av de regler som föreslås om till exempel hemlig rumsavlyssning och åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott. Vid denna bedömning, liksom i alla lagstiftningsärenden om straffprocessuella tvångsmedel, har en ingående avvägning gjorts mellan effektivitetsintressen och integritetsintressen. Det kan nämnas att tillämpningsområdena för dessa föreslagna åtgärder är snävt tilltagna, att beslut ska fattas av domstol och att enskildas integritetsintressen vid rättens prövning ska bevakas av ett offentligt ombud. Förfarandet i samband med sådana beslut ska således enligt förslagen innehålla flera väsentliga rättssäkerhetsgarantier. har bland annat fått i uppdrag att kartlägga och analysera lagstiftningen som rör den personliga integriteten och överväga om det vid sidan av befintlig lagstiftning behövs generellt tillämpliga bestämmelser till skydd för den personliga integriteten. Kommittén ska vidare analysera förhållandet mellan å ena sidan den totala verkan av befintliga tvångsmedel och övervakningsmetoder och å andra sidan skyddet för den personliga integriteten. Kommittén ska slutredovisa sitt arbete , och jag välkomnar dess bedömning av hur integritetsintresset är beaktat i den samlade tvångsmedelslagstiftningen. Det ingår däremot inte i kommitténs uppdrag att uttala sig om pågående lagstiftningsärenden och inte heller att lämna förslag på varje särskilt område inom lagstiftningen. Som nämnts i interpellationen har en utredare presenterat en promemoria med förslag till hur den parlamentariska kontrollen över användningen av hemliga tvångsmedel kan förstärkas. Regeringen avser att förstärka granskningen av användningen av hemliga tvångsmedel. kommer regeringen att presentera sin uppfattning om hur den förstärkta granskningen bör utformas. Jag anser att det finns goda skäl att införa en underrättelseskyldighet beträffande hemliga tvångsmedel. Det är enligt min mening rimligt att ytterligare förstärka skyddet för den som har varit föremål för ett integritetskränkande tvångsmedel genom att han eller hon om möjligt underrättas om det i efterhand. Regeringen avser att tillsätta en utredning med uppgift att lämna förslag på lagstiftning om underrättelseskyldighet vid användning av hemliga tvångsmedel. 18 (): Jag ska börja med att tacka justitieministern för svaret. Jag vill lite grann lyfta upp bakgrunden till den interpellationsdebatt vi har . har en mängd olika förslag från som påverkar den personliga integriteten och som förändrar relationen mellan staten och den enskilda individen lagts fram till . De förslagen har aldrig granskats i en helhet. Det är ganska lätt att kunna motivera ett steg man tar med varje enskilt lagförslag. Men man har aldrig gjort en total bild över den sammanlagda integritetskränkning som enskilda individer blir utsatta för. Jag vill påminna justitieministern om, även om han inte var justitieminister då och var med, när diskussionen om buggning togs upp förra gången vid ett förslag till Lagrådet. Vid det tillfället pekade Lagrådet på att det fanns en brist i underlaget. Det fanns en brist när det gällde den personliga integriteten och behovsanalys, och det var inte tillräckligt rättssäkert. I det läget hade vi en ganska intensiv debatt här i och kammaren. Vi drev över blockgränserna, och då framför allt Vänstern och , ganska starkt att vi skulle få en kommitté som skulle få till uppgift att granska just integritetsaspekten i ett helhetsperspektiv. Även sade vid det tillfället att de inte var beredda att gå med på att buggning infördes innan en helhetsbedömning hade gjorts. Den debatten och diskussionen var bakgrunden till att skulle tillsättas. Sedan tog det innan det kom direktiv och ytterligare innan utredningen tillsattes. arbetar utredningen och ska göra den helhetsbedömningen. I det läget väljer regeringen att lägga fram ett förslag till buggning som ska träda i kraft . Detta görs trots att det visat sig att Lagrådet framfört precis samma kritik som förra gången, nämligen att det inte finns någon behovsanalys, och när en behovsanalys saknas är det svårt att göra avvägningen om effektiviteten är proportionerlig. Lagrådet poängterar också att det vore rimligt att fick möjlighet att göra den avvägningen när det gäller ny lagstiftning. Vidare pekar Lagrådet på att det finns rättssäkerhetsbrister i förslaget. Man hänvisar till och till grundlagen. Det finns en del ytterligare synpunkter, vilket kommer att tas upp av andra debattörer. Trots kritiken väljer alltså regeringen att till lägga fram ett sådant förslag. Även om kommittén inte har till uppgift att analysera varje ny lagstiftning var väl grundtanken ändå att få en helhetsbedömning vad gäller integritetskränkningar av enskilda individer, alltså att den skulle ligga till grund. Därför måste jag fråga justitieministern hur meningsfullt han anser ett sådant arbete vara om det som arbetet pågår ständigt läggs fram ny lagstiftning som tar ytterligare steg när det gäller att kränka den enskilda individens integritet. 19 (): har användandet av hemliga tvångsmedel, såsom hemlig teleavlyssning och hemlig tv-övervakning, ökat mycket kraftigt. Som alla vet pågår ett intensivt arbete för att utveckla nya tvångsmedel och nya möjligheter till övervakning. fick vi höra talas om en uppgörelse mellan och regeringen om att de nu var överens om att lägga fram förslag om buggning som ett nytt långtgående tvångsmedel. Efter en kraftig sågning av förslaget i Lagrådet, som föranledde regeringen och att göra en del justeringar, tycks regeringen nu vara i färd med att lägga fram ett förslag trots att principiell kritik kvarstår. Det vi inte fått höra från vare sig regeringen eller är vad som hänt med förslaget om preventiv tvångsmedelsanvändning, som Lagrådet också hade starka invändningar mot. Blir det alltför hårdsmält för regeringen och att göra en överenskommelse också här, eller har vi att vänta ett konkret förslag? Från har vi uttalat stark kritik mot ökad övervakning och ökad användning av hemliga tvångsmedel. Det finns många delar i den kritiken. Farorna för integritetskränkning är, som vi hört, en mycket viktig del. En annan, som också ingår i interpellationsfrågorna, är avsaknaden av parlamentarisk insyn och kontroll. Vi har från krävt att det ska inrättas ett parlamentariskt organ för att ingående kunna följa tvångsmedelsanvändningen. Det avslogs ett antal gånger i , men till slut fick vi igenom en utredning som lade fram ett förslag om en tvångsmedelsnämnd. För oss är det av avgörande vikt att den blir ett oberoende och effektivt granskande organ. Vi är mycket angelägna om att nämnden blir brett sammansatt och speglar sammansättning på ett helt annat sätt än till exempel , där enbart socialdemokrater och moderater får plats. Det är inte acceptabelt i detta sammanhang. Ett annat krav som åtskilliga gånger fört fram är att det måste införas en underrättelseskyldighet från rättsväsendet till dem som utsatts för hemliga tvångsmedel. får de som åtalas reda på att de utsatts, men i de fall där misstankarna inte bekräftats får personerna leva i ovisshet om vad de utsatts för. Det är självklart ett orimligt förhållande, och äntligen säger justitieministern i sitt svar att frågan ska utredas. För mig tycks det som något av en omvändelse under galgen. har, som sagt, länge krävt detta och ständigt blivit nedröstade av bland andra socialdemokrater och folkpartister. reserverade sig i , tillsammans med och , för en utredning om underrättelseplikt, men folkpartister och socialdemokrater med flera röstade aktivt emot. Sammantaget, fru talman, vill jag gärna höra justitieministern berätta om prioriteringarna inom detta område. För mig är det uppenbart att de repressiva förslagen om ökad kontroll och nya tvångsmedel är högst prioriterade medan konkreta förslag om parlamentarisk kontroll och underrättelseskyldighet kommer långt efter, om de alls kommer. Vi är, som sagt, något luttrade efter alla avslag i . 20 (): Jag vill tacka för att hon tar upp en viktig fråga till debatt. Jag känner stort obehag och stor oro inför användningen av buggning och preventiva tvångsmedel i jakten på misstänkta terrorister. Jag läste en kommentar av säpochefen i en våra tidskrifter. Där skriver han att det finns extrema muslimska grupper i och att det är Säpos uppgift att kartlägga den verksamheten för att förhindra brott både i och i andra länder. Därför vill utöka sin hemliga övervakning bland annat genom buggning och genom rätten att öppna postförsändelser till en viss person eller till en viss adress. påpekar också att inte vet precis vilka åtgärder de tänker vidta. Jag har den bestämda uppfattningen att terrorismen måste bekämpas, men det är också min bestämda uppfattning att de mänskliga rättigheterna aldrig får kränkas, inte ens i jakten på misstänkta terrorister eller i krigstid. Vi lever i när muslimerna blivit de onda och därför måste bekämpas med alla krafter. Många muslimer känner sig utpekade och övervakade, för vem vet vem som är terrorist? Problemet är att inte letar efter möjliga terrorister, utan de letar efter muslimska terrorister. Detta påverkar varje i hans och hennes vardag. Vilka kommer att bli särskilt utsatta i jakten på muslimska terrorister? Är det , , , eller ? Vilken profil gäller? Är det skägg och huvudduk? I vilken del av världen kommer man att kunna känna att där finns en frizon? Ingår även jag i profilen på grund av min bakgrund, för att jag härstammar någon annanstans ifrån? Vilka frizoner kommer det att finnas kvar? Vilka andra religiösa platser? Jag vill gärna ha svar på detta. 21 (): Varje samhälle måste ha möjlighet att använda tvångsmedel mot människor för att kunna utreda och beivra brott. Sådana tvångsmedel innebär definitionsmässigt en inskränkning i grundläggande fri- och rättigheter, rättigheter som i sin tur är grundläggande för demokratin i vårt samhälle. Därför måste inskränkningarna inskränkas. Därför måste såväl lagstiftningen som de medel som lagstiftningen tillhandahåller omgärdas av de strängaste restriktioner. Det ska vara så svårt som möjligt för en justitieminister, en regering och en riksdagsmajoritet att driva igenom integritetskränkande lagstiftning med populistiska argument om att det är brottsoffrets integritet som är det viktiga, att det gäller den som har rent mjöl i påsen och så vidare. De viktigaste restriktionerna har vi i våra egna grundlagar, i tryckfrihetsförordningen, YGL och regeringsformen särskilt första och andra kapitlet. Dessutom har vi till skydd för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna. Artikel 8, punkt 2 säger: Offentlig myndighet får inte inskränka åtnjutande av denna rättighet alltså rätten till privat- och familjeliv etcetera annat än med stöd av lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till statens säkerhet, den allmänna säkerheten, landets ekonomiska välstånd eller till förebyggande av oordning eller brott eller till skydd för hälsa eller moral eller för andra personers fri- och rättigheter. Nyckelordet är nödvändigt. ser vi i fråga efter fråga hur regeringen i något slags ambition att inte framstå som mjuk vad vet jag i kriget mot terrorismen blundar för de här komplikationerna. Det gäller komplikationen att vi alltid måste se hur vi kan avväga behovet av tvångsmedel mot personlig integritet och människors tillgång till effektiva rättsmedel. Vi ska inte ha lagar och rättsmedel som är anpassade efter den nuvarande justitieministern eller den nuvarande riksdagsmajoriteten. Vi ska ha lagar och tvångsmedel som vi är beredda att sätta i händerna på den värsta tänkbara justitieminister i den mörkaste av tider. Det är med den utgångspunkten som restriktionerna i bland annat är skrivna. går justitieministern i armkrok med svenskt , före detta liberalerna. Det är, fru talman, ingen vacker syn. Trots ihärdiga varningar från JO, advokatsamfund, journalistförbund, tidningsutgivare, religiösa samfund och lagråd går justitieministern ut i det rättspolitiska träsket. står han till knäna i gyttjan, men deklarerar glatt: Jag ser inga problem. Här är torrt och fint! Jag skulle vilja använda det här tillfället till att vädja till justitieministern att komma upp på torra land så att regeringen får fast rättspolitisk mark under fötterna igen. Det har vi inte . Det finns ytterligare en restriktion som jag hoppas att vi ska slippa använda. Det är den möjlighet till minoritetsbordläggning som finns i regeringsformen. Det är 2 kap. 12 §, om jag kommer ihåg rätt. Med dess hjälp kan en minoritet på en sjättedel av ledamöter bordlägga lagförslag som innebär ingrepp i dessa friheter. Jag hoppas att vi slipper använda den paragrafen, för den är ett slags ingrepp i majoritetens rätt att besluta. Men den finns där av ett skäl. Jag skulle inte vilja att det skälet gjorde det nödvändigt för oss att försöka använda den möjligheten till bordläggning. 22 (): Det har yttrats och lyfts fram många tunga och viktiga frågor som har en vid spännvidd över det hela. Jag tänkte vara lite mer konkret i min frågeställning till ministern. Det handlar om den årliga skrivelsen som, hur bristfällig den än är, ger en viss offentlighet när man lämnar redovisningen till och vi får en debatt. Det tycker jag känns viktigt. Jag kan förstå att den redovisningen inte kommer att ske i fortsättningen när tvångsmedelsnämnden, tillsatt av regeringen, kommer att syna de hemliga tvångsmedlen. Jag skulle vilja ha ett konkret svar på hur vi skulle kunna lyfta upp och få offentlighet för användandet av de hemliga tvångsmedlen. Det gäller också det som berörde angående möjligheten till kränkningsersättning. Justitieministern tog ju också själv upp det lite grann. Det skulle röra drygt hälften av fallen som skulle ha möjligheter att kunna ställa sådana krav. Det är inte i alla fall som de hemliga tvångsmedlen kommer till offentlighet genom rättegång. Det betyder helt enkelt att det skulle finnas ett stort behov av ekonomiskt tillskott för att kunna klara av detta. Jag undrar om ministern har funderat lite grann på det. har jag lite att säga angående verksamhet. Lagrådet menade att det i uppdrag otvetydigt ingår att kontrollera om tvångsmedlen av den typ som föreslås det här gäller alltså buggningen lever upp till det integritetsskydd som kan krävas. Lagrådet anser att det finns fog för att en granskning av kommittén bör ske innan slutgiltig ställning tas till lagstiftningen om buggning. Man kan annars befara att den lagstiftning som föreslås kan behöva ändras som en följd av kommitténs arbete. Jag skulle vilja höra ministerns kommentar till Lagrådets yttrande i det fallet. 23 (): Jag vill börja med att ansluta mig till kritikerkören över regeringens politik på det här området. Som det ser ut nu kommer väl att få en plats i historieböckerna och bli ihågkommen som den minister som inte drog sig för att genomdriva förslag som innebar stora inskränkningar i den personliga integriteten och i värnandet av privatlivet. Jag instämmer också i de invändningar och frågeställningar som har kommit fram hitintills i interpellationsdebatten. När det gäller sakfrågan som står på dagordningen , buggningen, har ju inte regeringen lyckats övertyga om att behovet finns av att införa en åtgärd som innebär ett sådant stort intrång. Inte heller verkar det finnas intresse för regeringen av att lyssna till kritik från lagråd och andra när det gäller rättssäkerhet, integritet och även de oklarheter som finns när det gäller rättssäkerhet och integritet. Det gäller också de oklarheter som finns vad gäller gränsdragningar gentemot yttrandefrihet och meddelarskydd. Som grädde på moset är man inte ens beredd att avvakta och låta säga sitt. Jag menar att regeringens politik på området är mycket problematisk ur demokratisynpunkt. Tyvärr är handlingskraften betydligt större när det gäller inskränkningar av fri- och rättigheter än när det gäller att försvara och utveckla fri- och rättigheter. Det är det perspektivet som jag vill lyfta in i debatten. Det speglar på ett så tydligt sätt regeringens agenda när det gäller frågor om fri- och rättigheter och om hur regeringen ser på hur samhället ska förhålla sig till det som vi som medborgare yttrar i olika sammanhang. Om man inte har bevisat nödvändigheten av att göra de här stora inskränkningarna kan man se att det finns behov av att gå den motsatta vägen. Jag vill lyfta fram tre exempel för att belysa regeringens politik. har vi ett grundlagsskydd när det gäller yttrande- och meddelarfrihet för anställda och andra i offentlig verksamhet. Där vet vi att det brister i tillämpning. Vi vet att människor inte vågar prata med medierna. Vi vet att det förekommer att anställda får skriva på olika former av tysthetslöften, helt i strid med grundlagen. Det här har vi påtalat för regeringen och försökt förmå och regeringen att vidta åtgärder, att utbilda i de här frågorna och att säkerställa att grundlagen faktiskt följs. Vi har inte fått någon respons. har vi en lagstiftning som säger att i en offentlig verksamhet som flyttas över och läggs ut på entreprenad byts rätten till yttrandefrihet och meddelarskydd ut och ersätts med lojalitetsplikt gentemot arbetsgivaren. Vi har envetet legat på regeringen för att de anställda i entreprenadverksamhet ska omfattas av samma rättigheter som de offentliganställda. Vad svarar då regeringen ? Nej, det är för tekniskt. Det är för komplicerat. Olika intressen står emot varandra. Man tar inte i frågan. Det finns flera andra sådana frågor. Mönstret är detsamma. När det gäller förändringar som försvarar eller utvidgar rättigheter är det ett hinder. Då är det tekniskt komplicerat, och olika intressen står mot varandra. Man ska ta olika hänsyn. Men när det gäller att företräda intressen åt det andra hållet, som inkräktar på fri- och rättigheter, är det inte fråga om att det är tekniskt komplicerat eller att man ska lyssna. Då är det handling som gäller. Min fråga till i den här interpellationsdebatten är: Hur tänker sig regeringen bokslutet för den här mandatperioden? Är bokslutet det att regeringen endast visar upp en räcka repressiva åtgärder som inkräktar på den personliga integriteten? Eller kan regeringen tänka sig att ansluta sig till uppfattning och agera för att utvidga yttrandefriheten och meddelarskyddet? Jag menar att det är en fullt relevant fråga i sammanhanget. 24 Justitieminister (): Det var väldigt intressanta synpunkter. Många kloka saker sägs. Bland annat hävdar man att integriteten kommer att kränkas, och det får bara användas för dem som är misstänkta för grova brott. Jag tror att det är riktigt. Det kommer att innebära att de påverkas på olika sätt, även deras personliga integritet. Framför allt kommer det att innebära att deras personliga integritet blir ordentligt kringskuren när de hamnar i fängelse. Men de kommer sannolikt, på samma sätt som sker i och andra länder, att på olika sätt få sin verksamhet kraftigt försvårad. Jag tror att det är alldeles riktigt. De personer som begår de här grova brotten kommer inte att ha lika stor integritet, frihet och personligt rörelseutrymme , och det innebär också att deras verksamhet kommer att påverkas. Vad är det då för verksamhet vi talar om? Jo, det är människor som hänsynslöst inte drar sig för att döda eller allvarligt skada fullständigt oskyldiga människor i till exempel terroristattacker. Vi talar om människor som för att tjäna pengar inte tvekar att utnyttja fattiga flickor från öst på svenska bordeller. Vi talar om människor som av samma kommersiella intressen inte tvekar att tjäna pengar därför att vilsna ungdomar börjat använda narkotika. Just av den anledningen att de här personerna får sin frihet och integritet kränkt, på det sättet att de inte bara blir avlyssnade utan också blir stoppade i sin verksamhet, kommer andra människors integritet att påverkas i positiv riktning. Det är just de människor som vi har talat om, de som har haft oturen att befinna sig på fel plats just därför att några personer till exempel vill spränga en bomb eller de flickor som utnyttjas. Deras integritet stärks. Det är samma sak som jag sade om ungdomarna: Deras integritet stärks. Det är just här vi måste hitta rätt avvägning. Vi ska inte kränka någon rättssäkerhet eller liknande, men vi ska vara medvetna om att det är en avvägning. Och vi ska vara medvetna om att när vi diskuterar den här frågan om personlig integritet kan vi inte blunda för den ena sidan, utan vi måste vara medvetna om att det är två sidor. Det är de som begår brotten och deras integritet, och det är de som utsätts för brott. Om man påverkar den ena sidan kommer det direkt att påverka också den andra sidan. På samma sätt som jag ger er rätt i att det naturligtvis kommer att påverka de personer som begår grova brott, deras frihet och deras integritet, tror jag att vi alla kan vara överens om att det också kommer att påverka den andra gruppen, nämligen de människor som utsätts för brott, och deras integritet kommer att stärkas. Om det inte vore på det sättet vore det inte något ingrepp alls för de personer som begår de grova brotten. Då vore det helt ofarligt. Just er argumentation talar för att vi stärker den personliga integriteten för dem som annars utsätts för brott. Det är just den här avvägningen som är så viktig. Det är därför den här diskussionen är så viktig. Sedan får inte det här, som mycket riktigt sägs, missbrukas så att det används i felaktigt syfte gentemot vissa personer. Jag tror att vi är helt överens om att vi tillsammans kan se till att på alla sätt ge ett skydd åt de människor som inte ska utsättas för detta. Det är därför vi har så skarpa gränser för när det här får användas. Det är därför vi har så skarpa gränser för överskottsinformation. Jag välkomnar den här integritetsdebatten, därför att det är viktigt att se hur detta påverkar människors integritet. Då kan vi inte isolera debatten till ett litet antal som begår grova brott. 25 ():