prot · GU0923 · 2006-11-17 00:00:00 — Visst, de gör ett bitvis förstklassigt arbete, bitvis ett sämre arbete. Det är så med alla institut, inklusive det jag en gång har lett. Det vore förmätet att kräva något annat. Men vad som är bra kan göras bättre, och just med steget över till arbetslivet, över till tillämpningen skulle inte en enda, enstaka minister men en hel regering kunna hjälpas åt. Jag lystrar när arbetsmarknadsministern nämner ordet stuprör. Vi har fasligt mycket stuprör i våra samhällen. Vi har det här i med olika utskott. Vi har det i regeringen med olika ministerier. Vi har det vid våra universitet med olika fakulteter. Om man, herr arbetsmarknadsminister, mellan dessa många stuprör kunde skapa en hängränna som förbinder dem, som samordnar dem då kan det här faktiskt leda till en nystart, om man kan övertyga de övriga kollegerna i regeringen att börja tänka gemensamt och tänka i nya banor. Då finns det enorma vinster att göra. Jag nämner siffran igen, . Inte allt av detta går att rädda till det här ändamålet, men säg eller . Vilka enorma vinster! 51 Statsrådet (): Med resonemang skulle man kunna vända på det hela och fråga: Vilka andra forskningsområden vill förstatliga eller vilka andra vill du organisera i myndighetsstruktur? Nej, forskningen bör vara fri från de här politiska styrmekanismerna. Jag tycker att det är en rimlig utgångspunkt. Det är nämligen så att det i sådana fall är jag som genom regleringsbreven skulle styra hur man organiserar den här forskningen på rätt sätt. Jag tycker inte att det är min funktion att göra det, och jag tycker inte att jag är lämpad att göra det. Jag tycker heller inte att departementet eller regeringen i övrigt är lämpade att styra den här forskningen på det sätt som diskussion förutsätter. Det är komplexa frågor. Det håller jag med om. Men jag skulle vilja säga att universitet och högskolor är rätt miljö just för komplexa frågor. Det är därför jag bara konstaterar att fyra femtedelar av den här forskningen finns där och finns där i allra högsta grad på utmärkt sätt. tar slutligen upp intressanta frågeställningar som delvis ligger utanför mitt område, som handlar om forskningspolitiken i stort. Men jag håller med. Det finns många aspekter på det här som är intressanta, till exempel institutsforskningen som i andra ändan i är, om jag minns rätt, av forskningsbudgeten, medan den i är snarare . Där har man visat väldigt goda resultat. Den tvärvetenskapliga forskningen i sig har besvär just eftersom den är tvärvetenskaplig. Jag bara konstaterar att vi lägger nästan 1 miljard mer i resurser på forskningens område. Jag tror att det finns goda förutsättningar för att ta en diskussion med utbildnings- och forskningsministern också om just dessa frågeställningar. Det är viktigt att få forskning att fungera på rätt sätt. Slutsatsen är att jag inte vill bedöma forskningen i sig. Jag kan inte det. Det är inte min uppgift. Jag är inte kvalificerad nog att göra det. Och det är just det som är den främsta invändningen mot att ha den här forskningen i statlig regi. Så fort man får frågan, som man får av journalister till exempel när man presenterar en budget, är utgångspunkten: har ni bara lagt 10 miljoner mer på forskningen inom , vad gör ni för politisk bedömning av den forskningen eftersom ni inte ger den 15 miljoner? Det är ju den frågan det kokar ned i till slut. Eller: har ni i regleringsbrevet specificerat följande tre forskningsområden. Varför är det fjärde ointressant i politiskt hänseende? Det är just det faktum att det ligger i en myndighetsstruktur som gör, som jag ser det, att man får just den politisering av resonemangen runt forskningens resultat som jag tror att och jag kan vara överens om att vi inte vill se. Det tycker jag är det största skälet till att göra den här förändringen. 52 (): Först vill jag vädja till arbetsmarknadsminister och säga att jag hoppas att ministern tar till sig de argument som framför här när han pratar om de stora talen. Han pratar utifrån en kunskap som är väldigt viktig. Det är förvånande faktiskt, för ni moderater brukar ju alltid framhäva forskningen som jätteviktig. Och så säger ministern i nästa svep: Nej, här ska inte vi göra några bedömningar. Men jag hävdar att arbetsmarknadsministern gör en bedömning direkt när han säger att nu slår vi sönder . Bedömningen är direkt att detta inte behövs. Här behövs inte samhällets medel. När man lyssnar får man veta att lämnar ut medel till det som är grundforskning. Men det är väldigt svårt att få medel till tillämpad forskning. Det såg jag när jag besökte i också, deras fantastiska verksamhet, där de forskar kring vibrationsskador, buller och så vidare. Och detta ska kastas ut. Bedömningen är redan gjord. Vad är det för argument, ursäkta min upprördhet, att fråga vilken mer forskning vi ska förstatliga? Vad är det för svar, och vad är det för fråga? Det finns faktiskt forskningsområden som samhället har väldigt stort intresse av att kunna skaffa sig bra kunskaper om. Vartenda land inom EU bedriver forskning rörande arbetsmiljö och arbetsliv i en samlad institution som finansieras offentligt. Och det gör man för att skaffa sig ett stöd till politiska och andra beslut så att vi kan göra rätt saker och skapa möjligheter till åtgärder som är meningsfulla och som faktiskt kan föra fram arbetslivets villkor på ett bra sätt, som gör att vi klarar konkurrensen. Men jag kan bara konstatera att det här är typisk moderat politik. Ni väljer vad vi ska forska om. 53 (): Jag hade förmånen och möjligheten att besöka i . Jag träffade forskare och engagerad personal. Jag tog del av en lång rad rapporter, arbeten de hade gjort, och var med i deras simulator för skogsmaskiner. Jag fick också ta del av den fackliga synen på den här verksamheten. Här ligger vi bland de främsta i världen. Jag läste en skrivelse från motsvarande forskningsinstitut som tyckte att det var synnerligen märkligt att lägga ned den här verksamheten. Man deltog gärna i protesten mot det. Det kommer internationella reaktioner: Vad är det som händer i ? Det tar att bygga upp sådan här verksamhet. Det tar att skapa den rätta miljön. Det tar att skapa den personalsammansättning som kreativt och på ett bra sätt utvecklar det här. Det du talar om , att försöka lösa det här på annat sätt, menar jag bara är dimridåer. Det menar jag bara är prat som inte står för någonting i den praktiska verkligheten. Här har vi en fungerande verksamhet som är uppbyggd, som är klar, som har bra personal och som producerar bra resultat. Och det här ska ni in och rota i av politiska skäl. Det tycker jag är oansvarigt. Jag tycker att det är ytterst upprörande. Jag hade inte tänkt gå upp i den här debatten egentligen, men jag märker att du inte tar till dig och jag känner att det här är efterhandskonstruktioner, att vi ska lösa det på det här sättet med , vi ska få pengar från något annat håll och det här ska gå till på olika sätt. Då har ni ju inte förstått vitsen, poängen, grundstrukturen för det som sker. Här har vi en sak som vi är väldigt bra på i . Dessutom är det som händer på arbetsplatserna oerhört viktigt för människors välbefinnande. Här kan vi utveckla nya metoder som gör att det blir bättre på arbetsplatserna, över huvud taget bättre system och bättre funktioner. Det som man där har gjort har hjälpt många människor i det praktiska livet. Varför ska vi börja krångla och bryta ned sådant? De forskare som finns inom den här verksamheten tror jag inte upplever sig som ofria. Jag tror att de upplever en frihet i sitt jobb. Jag tror inte att de upplever något problem med någon politisk detaljstyrning. Det här är någonting som ni har hittat på och som är någon sorts ideologiskt mantra. När det här konfronteras med verkligheten håller inte era resonemang. Jag tycker att ni ska ta er en ordentlig funderare på om ni är rätt ute och tänka om. Det är inte fel att ändra sig om man har fel. Sätt er in i den här frågan mer ordentligt. Jag rekommenderar er ett studiebesök i exempelvis . Innan jag släpper in statsrådet vill jag säga att vi har hamnat i den speciella situationen att har rätt till ytterligare ett inlägg när statsrådet bara har ett inlägg kvar. Det har hänt tidigare i kammarens moderna historia. Då vill jag tillhålla väldigt tydligt att det nu är två slutinlägg från statsrådet respektive . Det är inte fråga om att gå in i en ny runda där man ställer frågor till varandra, utan det är slutinlägg. 55 Statsrådet (): Det låter på duellanterna här som att jag skulle vara mot den här forskningen och mot att forskning över huvud taget äger rum. Jag vill göra klart att så är det naturligtvis inte. Jag tycker att den här forskningen, och forskningen över huvud taget, är väldigt viktig. Det är därför vi lägger en miljard mer än den tidigare regeringen på forskning. Det är också viktigt att den är fri från politisk styrning. Jag vet inte om har läst regleringsbrevet till . Det är ganska uppenbart att man styr med regleringsbrev sina myndigheter och också vilken typ av forskning som ska bedrivas. Det resonemanget tycker jag inte riktigt håller. De utländska forskare som vi har resonerat om varken betalar eller styr, och därför tror jag att de också tror att forskningen nu ska upphöra. Det är alltså inte fallet. Slutsatsen av alltihopa är, som jag ser det, att det är viktigt att vi ser till att den forskning som vi vill ha i det här landet får, som all annan forskning, de förutsättningar som följer av de forskningsfinansieringsinstrument som vi har i övrigt, så att vi slipper mötas i en motsvarande interpellationsdebatt om ett, två eller då jag skulle bli anklagad för politisk styrning genom regleringsbrev till forskningen vid . Jag är nämligen helt övertygad om att det skulle bli resultatet om myndigheten hade funnits kvar som myndighet. 56 (): Vi lever inte i en värld där allting är fritt och man gör hur som helst med de pengar man får. Forskning på den privata sidan är också styrd. Men enligt det här regleringsbrevet gäller det hälsa och ohälsa i arbetslivet, arbetsmarknad och sysselsättning, arbetets organisering, arbetsrätt i omvandling, globala, europeiska, nationella och lokala perspektiv, ergonomi och belastning, fysikaliska och kemiska hälsorisker, integration, mångfald, utvecklingsprocesser i arbetslivet. Det är alltså allmänt hållna inriktningar i regleringsbrevet. Jag tror inte att de här forskarna, i varje fall inte de som jag har träffat, upplever någon större grad av ofrihet eller inskränkning i sitt sätt att kunna jobba eller ta fram forskningsresultat. Är det det man försöker beskriva har man helt fel. Därför menar jag att det här blir mycket politisk retorik och ideologisk överbyggnad och att det egentligen handlar om en ideologisk historia där man inte accepterar forskning som gäller arbetslivets villkor och hur vi kommer åt de problem som finns i arbetslivet. Du säger att allting bevaras på olika områden, på olika sätt. Varför då ta upp sådana saker som att vi ska hitta nya organisationer? Jag tycker att det är bättre att jobba vidare med det vi har, utveckla det vi har och se till att vi gör någonting bra av det som redan är bra och flyttar fram positionerna. Det är en säkrare väg att bevara kompetensen och se till att forskarmiljön är fungerande och intakt och att vi är framtidsinriktade och dessutom lever upp till att ha ett fortsatt gott internationellt anseende. Det tycker jag är väldigt viktigt. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2006/07:63 om förmögenhetsbeskattning av aktier i onoterade aktiebolag (lex Uggla) 57 Finansminister (): har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att ta bort den skadliga och kontraproduktiva lex Uggla-beskattningen. Enligt lagen om statlig förmögenhetsskatt är tillgångar som ingår i näringsverksamhet inte skattepliktiga. Det förekommer dock att ägare till onoterade aktiebolag beskattas för överskott som uppkommit i bolagets verksamhet och som förvaltas av bolaget. Förmögenhetsbeskattningen har oroat många företagare. Nuvarande regler har framställts som om de hindrar företag från att växa. Ägaren riskerar nämligen att få betala förmögenhetsskatt på kapital som behövs i företaget för investeringar och nyanställningar. Reglerna innebär även svåra tillämpningsproblem för . Regeringen har i budgetpropositionen aviserat att förmögenhetsskatten ska avskaffas helt . I ett första steg 2007 halveras skattesatsen för finansiella tillgångar från till för fysiska personer och dödsbon. För fastigheter och bostadsrätter är inriktningen att skattesatsen till en början ska ligga kvar på . I och med att lex Uggla-problematiken inte helt försvinner har frågan återigen uppmärksammats. Det finns ett starkt samhälleligt intresse av att företagen kan investera och därigenom bidra till att skapa tillväxt i ekonomin och nya jobb. Skattereglerna ska inte lägga hinder i vägen för detta. Regeringen avser därför att undersöka möjligheten att avskaffa förmögenhetsbeskattningen av aktier i onoterade aktiebolag, det vill säga att bolagens tillgångar ska vara fria från förmögenhetsskatt oavsett om det är fråga om arbetande kapital eller kapitalförvaltning. har påbörjat ett arbete med att ta fram de nya regler för förmögenhetsbeskattningen som aviserades i budgetpropositionen. I detta arbete ingår även att ta fram ett förslag på avskaffande av lex Uggla-reglerna. Inriktningen är att reglerna efter beredning ska träda i kraft och att de ska tillämpas första gången vid taxering. 58 (): Jag tackar för svaret på min interpellation. Det är ett glädjande svar. Frågan om överskottslikviditet i företag, populärt uttryckt lex Uggla, har präglat debatten . Anledningen till det är den uppenbara snedvridning som regelverket har fått på det här området. Att förmögenhetsbeskatta en ägare till ett företag för den upparbetade likviditeten i bolaget är en orimlig företeelse om man vill stimulera tillväxt i samhället. Ett arbetande kapital i ett företag är ett kapital för att skapa arbetstillfällen, skapa nya skattebaser och skapa ett samhälle där välfärden sätts i centrum. Ingen är betjänt av att svenskt kapital försvinner ut ur landet. Det här är vårt kapital, det är ett kapital som ska gagna utvecklingen av välfärden i landet. Statsrådet framhåller att tillämpningen av det nya systemet ska få genomslagskraft vid taxering. Ska jag tolka det så att hela 2007 räknas in i beräkningsunderlaget? Det är en fråga. En annan fråga är: Hur ser kostnads- och intäktsbilden ut för den här förändringen? Jag har full förståelse för att det har varit svårt att hinna med alla frågor i budgetarbetet med den pressade tidsplan som den nya regeringen har haft efter tillträdandet. I och med att det här förslaget kommer utanför ramen är därför prislappen intressant. Jag skulle vilja höra vad ministern har för syn på de ekonomiskt positiva effekterna av den här förändringen. Problematiken med lex Uggla kommer att lösas fullt ut när förmögenhetsskatten avskaffas. Det här är alltså en övergångslösning, men en nödvändig och viktig sådan. I och med att det tar tid att finansiera en avveckling av förmögenhetsskatten är åtgärden bra. Det är bra för företagandet och bra för sysselsättningen, men jag vill ändå koppla en fråga beträffande förmögenhetsskatten till problematiken med lex Uggla och hur vi ska få hem det svenska kapital som vi vet finns i andra länder. har drygt tre fjärdedelar av slopat förmögenhetsskatten. I och med att de gjorde det införde de också en form av amnesti. Med svenska förhållanden skulle man kunna införa ett friår för att få hem pengarna på ett bra sätt för att kunna göra nytta i det svenska näringslivet. Det är ändå så att vår strävan måste vara att det här kapitalet kommer hem som vi skapar förutsättningar för att kapitalet ska kunna verka på hemmaplan på ett bra sätt som också gagnar tillväxten. Det är tre frågor som jag gärna skulle vilja ha svar på som komplettering till det mycket positiva svaret, och jag tackar för svaret. 59 (): Det var verkligen mycket otillfredsställande att vi i skatteutskottet under förra mandatperioden, på grund av den dåvarande socialdemokratiska regeringens motstånd, inte lyckades göra något åt den så kallade lex Uggla-problematiken. Effekten blev en betydande oro bland företagare, en oro som kom till uttryck hos betydligt flera företagare än de som var direkt berörda. Det kom hundratals brev till oss i skatteutskottet förra mandatperioden. Det sades av kanslichefen att det var den största brevskörd som någonsin hade förekommit i ett ärende. Det ledde till att många företagare fick mindre fokus på sitt eget företags tillväxt och möjligheter att anställa flera. I stället kom de att ägna sig åt funderingar kring skatter och skattefrågor. Det blev ett sämre företagarklimat på grund av detta. Det är därför som det är så bra att regeringen nu har givit det här beskedet. Det kan möjligen sägas att det är lite synd att det inte hann arbetas in i budgetpropositionen, för det blev på nytt en viss otydlighet om vad som skulle komma att gälla. Men genom att vi nu har fått det här beskedet från finansministern, som vi i skatteutskottet fick under hand så att vi har kunnat arbeta in det i skatteutskottets yttrande över budgetpropositionen, ges det en tydlighet. Som framhöll är avsikten att reglerna ska ändras med verkan och tillämpas . Då är det många som undrar vad det är som gäller för som man deklarerar . Jag är medveten om att ligger ganska lågt i frågan om tillämpningen och säger att de har andra saker att syssla med och att det, som finansministern framhöll, är ganska svåra tillämpningsregler. Det kunde vara intressant att höra finansministerns tankar kring vad som gäller för innevarande inkomstår, för jag tror att det är många företagare som undrar lite grann över det, som de gläds åt det tydliga besked som här har givits. 60 Finansminister (): Låt mig börja med att tacka både och för att vi får möjlighet att ha den här debatten och för att ledamöterna i skatteutskottet på ett mycket bra och konstruktivt sätt har bidragit till att vi hittar en lösning på den här frågeställningen. Jag tänkte försöka att besvara några av de frågor som har ställts. Om vi börjar med den centrala frågan om kostnader och intäkter tyder våra beräkningar på att kostnaderna för förslaget ligger någonstans . Men det är också vår bedömning att det här är pengar som vi i huvudsak inte får in till statskassan, vilket betyder att det i betydande utsträckning får betraktas som en fiktiv kostnad. Vi ska förfina budgetberäkningarna, och vi kommer naturligtvis att finansiera detta på ett tydligt sätt, men det handlar om mycket små kostnader eftersom det är skatter som helt enkelt inte drivs in. frågade mig om de positiva effekterna av detta. Som ekonom får jag säga att man måste vara försiktig. Vi vet att det är oerhört viktigt för många företagare att vi gör denna förändring. Det kan bidra till ett positivt klimat bland företag och företagare, på ett sätt som är viktigt. Det bidrar till en klarhet i vad företagen kan använda sina resurser till, och det kan leda till ökad sysselsättning. Det är till och med mycket sannolikt. Men man ska vara lite försiktig med att bedöma hur många 5 000, 10 000, 15 000 eller 20 000 jobb det kan handla om . Jag är djupt övertygad om att detta är en åtgärd som bidrar till mer investeringar i och till ett bättre företagsklimat. När det gäller svenskt kapital som har lämnat landet och i relation till det avskaffandet av förmögenhetsskatten har vi en ordning i vårt regeringsarbete där vi utgår från de löften vi har gett väljarna. De handlar om våra valmanifest och om den som träffades. I den har vi tydligt förbundit oss att ta bort förmögenhetsskatten. ligger den processen en bit framåt i tiden det måste vi vara tydliga med. Vi har ett ansvar som jag vet att både och alltid varit starka förespråkare för, att ha ordning och reda i våra offentliga finanser och inte ånyo skapa osäkerhet kring detta. Därför avstår jag från att utveckla regelverk och genomförande när det gäller den framtida fastighetsskatten. Detsamma gäller fråga om 2006 års inkomstår. Vi återkommer i samband med propositionen till allt det som kan hanteras under beredningsprocessen. Jag noterar detta som viktiga frågor som vi har att förhålla oss till men vi bör låta beredningsprocessen ha sin gång. Det man kan notera är det som så klokt påpekade, nämligen att vi vet att har gått ut med riktlinjer kring tillämpningen av lex Uggla. Vi vet också att har som hållning att när en skatt är i utgående, som förmögenhetsskatten och framför allt lex Uggla-reglerna är, har en syn på tillämpning som är mer återhållen. Det är ett viktigt besked till företagare. Jag vill avsluta med att säga att jag hoppas att jag har svarat på de flesta frågorna, och att jag är mycket glad för att vi har lyckats få till stånd detta viktiga steg i arbetet för att öka sysselsättningen. 61 (): Jag delar finansministerns uppfattning att det här kommer att ge mer investeringar i och flera jobb. Vad gäller förmögenhetsskattens avskaffande och vår förmåga att få hem det kapital som finns framför allt ute i vill jag ändå att finansministern tar med frågan och analyserar den. Det är ändock 23 av de 30 som har genomfört detta och haft en amnesti. Någon form av friår vore bra. Vi pratar om nivån 5001 000 miljarder som finns i andra länder och som mycket väl skulle kunna komma hem om man genomförde någon form av friår för den här sidan. Sedan vill jag också betona det som var inne på, nämligen den oro som detta har skapat bland företagarna. Politiker brukar säga att när en person tar kontakt är det många som har ringt, när tre ringer är det folkstorm. Jag hade själv 216 mejl i det här ärendet, med andra ord något av en orkan. Jag vet att skatteutskottet fick mer än tusen mejl om just begreppet lex Uggla och de felaktigheter som har skett. Det är därför bra att den här förändringen kommer att ske. 62 (): Det förtjänar verkligen att understrykas att även om det kanske inte var lika många företagare som var berörda av lex Uggla som hörde av sig, var det väldigt många företagare som var oroade över vad de kunde läsa om att gick in och bedömde huruvida den likviditet som låg i företaget och som skulle användas i företaget skulle förmögenhetsbeskattas hos företagaren. Det var för de allra flesta nästan en integritetsfråga. De upplevde att det här var en hämsko för dem att till exempel låta företaget växa. Det fanns vissa mycket upprörande fall. Därför är det bra att finansministern har givit det här beskedet. Jag vill också säga att jag tror att det är viktigt att beskedet angående förmögenhetsskatten i stort också kan lämnas på ett mer precist sätt än vad finansministern gjorde . Signalverkan av att ta bort förmögenhetsskatten vi tar ju nu diskussionen om att den ska bort blir mer betydande om man också säger att den ska försvinna. Det är då effekten att pengar strömmar tillbaka in i landet kan uppnås. skapas faktiskt en osäkerhet på många håll. Kommer den att försvinna och ska man avvakta situationen med inflödet? Kostnaden för att ha förmögenhetsskatten kvar i landet blir betydande i relation till den dynamiska effekt som borttagandet skulle leda till. Därför hoppas jag att vi får en statsfinansiell situation med regeringens politik i övrigt som gör att förmögenhetsskattens borttagande kan ske . Jag skulle önska att finansministern kunde vara lite tydligare. 63 Finansminister (): Detta är naturligtvis glädjande för oss alla. Vi som har vuxit upp med musik tycker naturligtvis att de pengar han har tjänat på den är välförtjänt. Det gäller naturligtvis inte bara honom utan även alla andra företagare som har kämpat hårt för att skapa arbetstillfällen. Det är ändå viktigt att understryka att det är svåra avvägningar. Jag ska naturligtvis ta i beaktande och se till att vi i beredningen grundligt går igenom frågan om amnesti. Det är en självklarhet att vi ska göra det och väga argumenten för och emot. Men det vore fel av mig att förbigå den beredningen. Vi måste fatta beslut i god ordning.