prot · GT0992 · 2006-03-22 00:00:00 — Jag tycker att det skulle vara värdefullt om Socialdemokraternas representant i debatten tog tillfället att klart och tydligt redovisa hur partiet tänker agera. Människor gifter sig av olika anledningar vid olika tillfällen i livet, men det som gör att människor vill ha en rättsreglering av sitt förhållande är att man vill dela ett liv tillsammans. Man behöver lösa olika ekonomiska och andra praktiska frågor som dyker upp när man har en gemensam tillvaro. Man vill få ett rättsligt skydd för sitt förhållande. Man vill visa sin kärlek för varandra. Är det här någonting som skiljer homosexuella par från heterosexuella? Nej, herr talman, det här är frågor som är precis lika viktiga och precis lika relevanta för den enskilda människan, för det enskilda paret, oavsett vilken sexuell läggning man har, oavsett vilket kön det är på den människa man älskar. Då ska lika fall behandlas lika. Det är bara ifall vi har sakliga skäl för särbehandling som särbehandling är rimlig. Det finns några argument som då dyker upp. Ett argument som dyker upp för att inte ha en jämlik lagstiftning är de historiska skälen. Det är naturligtvis ingen som förnekar att historiskt sett har samhället aldrig erkänt homosexuella relationer på det sätt som man erkänt heterosexuella relationer. Jag tycker att det är ett mycket farligt argument, eftersom man då måste förhålla sig till den historia av osynliggörande, förtryck och öppen förföljelse av människor som älskar någon av samma kön som har präglat inte bara vårt land utan de flesta länder i vår värld och där tystnaden har brutits först . Det finns ett annat argument som dyker upp ibland och som handlar om att äktenskapets syfte är att trygga barnens uppväxtmiljö. Jag tycker att det är väldigt viktigt att i så fall poängtera att både homosexuella, bisexuella och heterosexuella människor har barn. Det hänvisas ofta till i debatten som argument mot en gemensam äktenskapslagstiftning. Jag skulle vilja uppmana dem som använder det argumentet att peka på precis det ställe i där man lyfter fram äktenskapet som den önskvärda uppväxtmiljön för barn. Tvärtom är det så att mycket tydligt lyfter fram barnets behov av en trygg och kärleksfull familjemiljö, och den kan se ut på olika sätt. Jag skulle vilja uppmana till att peka på precis den artikel som talar om äktenskap i . Men låt oss för säga att det verkligen är så att äktenskapet per automatik skapar en bättre uppväxtmiljö för ett barn. Personligen tror jag inte att det är så, jag tror att det viktigaste är att barnet får trygga och kärleksfulla vuxna omkring sig som är beredda att ge barnet allt det stöd och den kärlek som det behöver för sin uppväxt. Men låt oss säga att äktenskapet i sig är en bättre uppväxtmiljö, och då blir frågan: Varför ska barn till homosexuella föräldrar förmenas möjligheten att växa upp i en sådan miljö? Ett annat argument, herr talman, som ofta dyker upp är att det här skulle påverka möjligheten för trossamfunden att utöva sin religion. Jag vill på en gång starkt understryka att trossamfunden är och måste stå fria att själva få formulera sin syn på äktenskapet utifrån sina egna utgångspunkter och utifrån sina egna värderingar. Det är inte staten som ska lagstifta om trosuppfattningar. Men ta länder som eller som har könsneutrala äktenskapslagar och där man har civiläktenskap, eller ta länder som och delstaten som har det system som vi har i , nämligen att man kan gifta sig antingen inför en civil myndighet eller inför ett trossamfund. De civila myndigheterna ska förrätta äktenskap, men trossamfundens företrädare får avgöra själva utifrån sin religiösa uppfattning. Det är precis det system som vi har , ett system som anser fungerar utmärkt och som det inte finns någon anledning att ändra på. Ta de länder där man har infört denna lagstiftning, till exempel . Ett av de största trossamfunden, United Church of , som betjänar två miljoner invånare har tagit ställning för en jämlik äktenskapslag, för att viga homosexuella par. För detta samfund har det varit en religionsfrihetsreform att få möjlighet att viga par av samma kön. Slutligen, herr talman, talas det om äktenskapets normbildande effekt. Där tycker jag att det är viktigt att se saken ur den enskilda individens perspektiv. Jag lyssnade till en person som i debatten om äktenskap konstaterade: Det faktum att jag är gift med min fru beror inte på att homosexuella par är utestängda från denna möjlighet. Det påverkar inte oss ett dugg ifall andra skulle få samma möjlighet. Det utökar bara deras frihet, deras möjlighet att ordna sina liv. Naturligtvis är lagen normerande i den meningen att antingen har vi en lagstiftning som bygger på särbehandling, sortering och osynliggörande av vissa relationer, eller så har vi en lagstiftning som synliggör och erkänner individers möjlighet och rättighet att få sina relationer erkända och bekräftade oavsett om det är med en person av samma kön eller med en person av olika kön. För liberalerna är detta en jämlikhets- och frihetsreform som ökar takhöjden i samhället och skapar ett öppnare samhällsklimat som alla vinner på. Jag ser fram emot ett fortsatt lagstiftningsarbete efter det att utredningen har fullföljt sitt arbete. Vi står bakom utskottets text under punkt 1. 241 (): Det här ärendet om äktenskap, partnerskap och samboende har vi debatterat . ställer sig bakom samtliga sina reservationer, men för tids yrkar jag bifall endast till reservation 1. Frågan om könsneutral äktenskapslagstiftning har varit föremål för utskottets behandling vid ett flertal tillfällen. Man har funnit skäl att utreda och belysa frågan ur flera perspektiv, vilket gav regeringen till känna tidigare. Det tillsattes en utredare . var emot detta. Vi tyckte inte att det behövdes någon utredare. Vi tycker över huvud taget inte att det behövs förändringar av något som vi anser redan nu fungerar väl. Utredaren har tillgång till två referensgrupper. Jag har förmånen att sitta med i en av dem och höra diskussionerna. I referensgruppen ingår inga företrädare för barnens intressen. Det har vi kristdemokrater beklagat vid ett flertal tillfällen. Barn kan nämligen aldrig ses särskiljt från äktenskapsfrågan. Det är å ena sidan visserligen fallet att inte alla äktenskap leder till barn. Men å andra sidan kommer de flesta barn de facto till i ett äktenskap. Äktenskapet är ingen förutsättning för att skaffa barn, men i realiteten var den grundläggande ursprungliga funktionen av äktenskapet att ha omsorg och ta hand om de barn som makarna tillsammans orsakade. Därför hade det förstås varit på sin plats om också barnets perspektiv hade varit företrätt i utredningen. Det är möjligt att utredaren tar upp att alla aspekter ska belysas. Varför, herr talman, ska inte också barnets aspekter belysas? Äktenskapet är i sin tur normerande, vilket också tog upp men utifrån ett annat perspektiv och med motsatt uppfattning än jag själv har. Det handlar om den relation man ser framför sig. Man gifter sig inte med vem som helst. Äktenskapet utgör en tydlig markering av två människors vilja att på allvar slå sina påsar ihop och manifestera sin gemenskap med ett juridiskt bindande avtal. Det är också första steget, som vi kristdemokrater ser det, mot en vidare familjegemenskap som kan komma att innefatta barn. Såtillvida intar familjen en ur juridisk synvinkel särskild roll. I flertalet internationella konventionstexter och i vår egen lagstiftning framhålls familjens roll i samhället. I FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna sägs det att familjen utgör den naturliga och grundläggande enheten i samhället och äger rätt till skydd från samhället och staten. Det är artikel 16.3. inledning är att familjen är den grundläggande enheten i samhället och den naturliga miljön för alla dess medlemmar, särskilt betydelsefull för barnens utveckling och välfärd. Precis som sade kan man säga att familjer ser olika ut. Men av vilken anledning ska man inte ha ett huvudspår där man utgår från att familjen, precis som i , faktiskt är de barn som blir till när mor och far eller de som ingått äktenskap faktiskt orsakar dem? Detta innebär inte att man diskriminerar andra familjer. Det innebär absolut inte att inte alla familjer räknas med. Men varför inte våga lyfta fram att det också är fråga om de naturliga blodsbanden? I de olika paragraferna understryks hur viktig familjen är för barn att växa upp i och att familjen har rätt till skydd från samhället och staten. Äktenskapet understöder på ett fundamentalt vis denna enhet och utgör därigenom en stabiliserande faktor i såväl relationer som i samhällsbygget. Tvåsamhetens gemenskap uttrycks genom äktenskapet för olikkönade och genom registrerat partnerskap för likakönade relationer. De rättsliga följderna är i princip desamma. För registrerat partnerskap gäller dock ett absolut krav på minimiåldern och att rätten till registrering av partnerskapet är beroende av en av parternas anknytning till , vilket för övrigt är under utredning. accepterar likvärdiga juridiska förhållanden utom när det gäller barn. Vi menar att barn har rätt till sin mamma och pappa, men föräldrar har inte rätt till barn. Det finns en kulturell åtskillnad. Det finns anledning att visa respekt för äktenskapet som tradition, som i årtusenden har markerat förhållandet mellan man och kvinna. Äktenskapet är dessutom ett religiöst begrepp, som också framkommit i utredningen hitintills. I olika kyrkor betecknas det som ett sakrament. Det kanske finns anledning att behålla detta också utifrån respekt för olika kulturer och religioner som finns i vårt land. Att alla ska vara lika inför lagen innebär inte att man måste likställa alla relationer och begrepp. Vi gör en åtskillnad i innebörd och i funktion när de är olika. Detta innebär inte diskriminering eller särbehandling. Att bevara begreppet äktenskap för den juridiska samlevnadsformen mellan man och kvinna är min slutsats. Att skapa ett annat begrepp för den juridiska samlevnadsformen mellan samkönade personer om registrerat partnerskap inte upplevs som acceptabelt är en annan lösning. Jag vill slutligen säga något om ersättning för dem som agerar i samband med giftermål och partnerskapsförrättning. Naturligtvis ska det vara en likvärdig ersättningssituation som vid andra liknande uppdrag. Jag yrkar bifall till reservation nr 1 i betänkande LU19. 242 (): Självklart vill jag börja med att instämma i ypperliga anförande. Jag instämmer i det helt och hållet. Som kammaren har upptäckt står bakom sex av reservationerna i dagens betänkande och tre av de särskilda yttrandena. Jag kommer också i huvudsak att beröra frågan under punkt nr 1 i mitt anförande. Den handlar om könsneutral äktenskapslagstiftning. Det är trots allt så att när vi lagstiftare kommer fram till att vi har två exakt likadana rättsfigurer återstår inget annat för oss att göra än att låta dem komplettera varandra och sammansmälta dem till en och samma. Något annat vore helt främmande i all annan lagstiftning. Det är precis på det sättet både riksdag och regering har verkat genom tiderna. Man har så fort det har uppstått två likadana rättsfigurer tagit bort den äldre och låtit den nyare delen gälla. Men det vill inte . anser att det finns en skillnad. Vad är då skillnaden? Jo, skillnaden är att i den ena rättsfiguren är det en man och en kvinna som ingår äktenskapet och får paketet med de olika lagarna till sitt förfogande. I den andra rättsfiguren är det i stort sett precis samma regler som gäller, men den riktar sig till två personer av samma kön. Det är det som är ojämlikt. Det är just det, herr talman, som vi i har påpekat i kammaren. var det första partiet med ett kongressbeslut om att vi måste verka för att ta bort ojämlikheten och införa en könsneutral äktenskapslagstiftning i . Det känns lite tungt att till exempel har gått längre. Även i har det skett enorma framsteg. är för övrigt ett land som i sin konstitution har inskrivet att man inte får diskriminera på grund av sexuell läggning. De får alltså inte ha lagar som diskriminerar. I har vi fortfarande tyvärr inte fått en sådan lagändring att vi i vår grundlag förbjuder diskriminerande lagar på grund av sexuell läggning. Men jag hoppas att det kommer och att det inte ska dröja alltför . Det finns två rättsfigurer. Flera av oss som sitter i den politiska referensgruppen för hade äran att lyssna till en jurist, , som använde begreppet renhållning. Det handlar om renhållning, att man rensar bort de lagar som är tillämpliga. Det är det vi vill göra, herr talman. Vi vill ta bort partnerskapslagen och se till att det är en könsneutral äktenskapsbalk, som gäller lika för alla. Det är glädjande att konstatera att fem av sju partier har gjort det ställningstagandet på sina demokratiska stämmor och kongresser. Det finns bara två partier som inte har bestämt sig. Ett av partierna är väldigt aktivt i att motarbeta alla former av förändringar som handlar om likställdhet och jämlikhet i lagstiftningen. Det handlar ytterst om att vi alla ska vara lika inför lagen. Svårare än så är det inte. Sedan gäller det barnen. Jag har funderat väldigt mycket på frågan om barnen, och gång på gång är det många frågetecken som kommer upp i mitt huvud. tar till exempel upp att inga företrädare för barnets intresse finns i den här utredningen och att barn har rätt till sin mamma och sin pappa. Jag tror inte att det finns en enda ledamot av oss 349, inte ett enda parti, inte någon i det här landet som har påstått någonting annat. Är det någon som har hört någon påstå att barn inte ska ha rätt till sin mamma och sin pappa? Nej, , det är det inte. Det är ingen som har sagt emot det alla instämmer i det. Det vi i majoriteten säger i den här frågan är att vi ska se alla barnen. Vi ska se även de barn som växer upp utan sin mamma och sin pappa, för de barnen är många. gjorde en jämförelse och beskrev att de flesta barn föds i äktenskap. Jag tror inte att den uppgiften stämmer, . Jag försökte få fram den exakta siffran, men jag lyckades inte. Jag tror att det är ungefär hälften som föds i äktenskap och hälften som föds i samborelationer. Vi får kolla det. En sak är säker, och det är att familjebildningar i ser olika ut. Man behöver inte vara heterosexuell förälder för att ha barn. finns det många barn som växer upp med homosexuella föräldrar. Det finns många barn som växer upp i styvfamiljer, oavsett om de är heterosexuella eller homosexuella. Det finns många barn som växer upp med ensamstående föräldrar. Vi får inte glömma bort det, och vårt uppdrag som lagstiftare måste vara att se till att alla dessa barn har en så trygg och bra miljö och uppväxt som möjligt, att lagstiftningen inte sätter käppar i hjulen för de här barnen, att lagstiftningen inte bidrar till att de här barnen ses som ojämlika eller får växa upp i förhållanden där de inte värderas lika som till exempel barn med heterosexuella föräldrar. Det är det som måste vara viktigt. tog upp det i sitt anförande. I utredningen om äktenskap och partnerskap har vi till och med fått lyssna på , som säger precis samma sak. Det kan inte vara till ett barns fördel att inte få ingå i samma gemenskap som andra barn. Varför ska inte ett barn med homosexuella föräldrar få säga att även mina föräldrar är gifta och har ingått äktenskap? Det är just det som gör att de barnen kan bli utpekade, inte det faktum att deras föräldrar inte är heterosexuella, men det faktum att deras föräldrar inte får ingå äktenskap. Varför får inte mina föräldrar ingå äktenskap? Varför får inte de gifta sig? Det är den fråga som dessa barn ställer. Vilket är svaret som ger till de här barnen? Jo, det är detta: Det är för ert eget lilla bästa. Det tror inte jag, herr talman. För barnens bästa kan det inte finnas någon annan lösning än att vi lagstiftare ser till att alla föräldrar i detta land ska ha möjlighet att ingå den rättsfigur som ska gälla lika för alla oavsett deras sexuella läggning. Sedan är det de religiösa samfunden och den religiösa delen av den här frågan. Vi kan inte dra alla religiösa samfund över en kam. Det går inte. Äktenskapet har olika innebörd för olika samfund. Det är till och med så att äktenskapet har olika innebörd för olika inriktningar bland olika samfund. Då går det inte att säga att äktenskapets religiösa innebörd är en. Vi lagstiftare har inte till uppgift att lägga oss i de religiösa samfundens tolkning och innebörd av äktenskapet. Det är inte vår uppgift som lagstiftare att lägga oss i hur de värderar äktenskapet. Därför vill , herr talman, att det ska bli ytterst tydligt att vi en gång för alla måste skilja det religiösa från det juridiska. har länge drivit att vi ska ha en civilrättslig lösning där trossamfunden inte ska få någon vigselrätt. Så länge vi ger trossamfunden vigselrätt kommer vi också att ha den här sammanblandningen, och vi kommer att öppna arenan för att gång på gång lyfta upp de religiösa aspekterna. Vi tycker inte att det är rätt, varken för frågan eller för demokratin. Lagstiftningen och juridiken ska inte lägga sig i trossamfundens förehavanden, lika lite som trossamfunden och religiösa värderingar ska lägga sig i det som gäller civilt människor emellan och det som ska gälla lika för alla människor som lever i det här landet. har, som sagt, en hel del reservationer. Jag hinner inte gå in på dem, men för sakens skull vill jag yrka bifall till reservationen om barnäktenskap och tvångsäktenskap. Vad innehållet i reservationen är får man läsa i betänkandet. 243 (): Vi har debatterat frågorna om äktenskap, partnerskap och samboende förut. Många saker känner vi igen. Man har fått nya kamrater på några reservationer, och det känns bra. Vi känner igen argumenten när det gäller könsneutral äktenskapslagstiftning. Jag vet att vi har ytterligare två debatter efter denna som man hoppas ska bli klara , så jag ska försöka hålla mig kort. När det gäller könsneutral äktenskapslagstiftning sade väldigt tydligt vilken ställning vi har tagit, och vi har ett särskilt yttrande där det framgår. Det vi i har skrivit i en motion handlar om att tillskapa en juridiskt reglerad samlevnadsform, det vill säga att föra samman och lagen om registrerat partnerskap i en lagstiftning. På den andra punkten har vi sagt att samfund, inklusive till exempel , ska kunna godkännas så att en religiös ceremoni i det enskilda samfundets regi även gäller som legal vigsel i lagstiftningens mening. Den tredje punkten handlar om att göra vigselförrättare och partnerskapsförrättare till en gemensam förrättare. Det klarade vi av , så det kan vi bocka av. Vi hade förslaget när vi gemensamt gick till att det skulle vara en parlamentarisk utredning. Där lyckades vi inte riktigt komma ända fram. När det gäller frågan om könsneutral äktenskapslagstiftning kan man ibland få uppfattningen att det ska vara en tvingande lag. För tydlighetens skull vill jag vara väldigt klar om att det är en normerande lagstiftning. Det är en otroligt viktig normerande lagstiftning. Men den kommer inte att vara tvingande. Jag tror inte att något enda parti har tagit den ställningen eller tänker sig att ta den ställningen att vi ska tvinga någon att gifta sig med någon av samma kön. Det handlar enbart om att öppna möjligheter och att göra äktenskapet tillgängligt för alla de par som i kärlek vill ha en lång och djup relation och vill skapa en tryggare miljö för sina barn. För del säger vi ja till mer kärlek, ja till mer långa och djupa relationer, och ja till fler trygga familjer för fler barn. Den andra delen i betänkandet som jag skulle vilja ta upp behandlas under punkterna 10 och 11. Det handlar om ekonomi. när man talar om äktenskapet säger man att det har varit si eller så, och kyrkan har bestämt att det ska vara på det viset. Jag har en lite mer pragmatisk hållning till det. Jag tror att äktenskapet har funnits för att man vill kontrollera både kvinnor och barn men också ekonomin. Det har handlat om att reglera ekonomin mellan olika släkter och inom släkter. Det här med kärlekens intrång på äktenskapets område ligger betydligt närmare än vad vi kanske inbillar oss. Det som jag tar upp i reservationerna 8 och 9 som vi har i betänkandet handlar väldigt mycket om ekonomisk makt. Tittar vi historiskt har vi sett att det funnits olika former av lagar. Men det har också varit normer som har styrt och ställt vad kvinnor har haft för utrymme och möjlighet att vara en fullvärdig del i ett samhälle. Vi kan också se att våldets makt finns med i detta. Lagar har makt och normer har makt och utgör begränsningar för både kvinnor och män, men i allra högsta grad för kvinnor. Vi kan också se att våldet i allra högsta grad är något som har begränsat kvinnor. har vi en mängd olika åtgärder. Tyvärr har vi inte lyckats lösa problemet. Jag tror att vi kommer att jobba med det . Det jag tycker har kommit i skymundan och som man sällan tar upp handlar om den ekonomiska makten. Det är den ekonomiska makten mellan kvinnor och män och då i den nära relation som äktenskap eller samborelationer handlar om. Lika som en man har makten i en relation genom ett våldsamt beteende, antingen det handlar om hot eller faktiskt om slag, finns det precis lika många relationer där maktbalansen bygger på ekonomi. Mannen har makten över ekonomin och kan styra och ställa och sätta kvinnan i helt orimliga situationer. Det som står i reservation nr 8 handlar om när det har gått så långt att det har blivit utdömt ett skadestånd, och där han får vara med och dela på pengarna som han ska betala till henne, om han nu över huvud taget betalar dem. Det finns också en maktbalans i att det är hon som ska kräva det av honom. Det finns en blindhet i lagstiftningen när det gäller ekonomisk makt och kvinnors utsatthet. Det tar vi upp i reservation nr 11. Det handlar om gemensamma lån eller gemensamma krediter. Där har jag exempel på kvinnor som har suttit med stora skulder när skilsmässan väl har gått igenom. Då är det hon som sitter kvar med skulder. Banken kan gå in och kräva att det är hon som ska betala de sakerna. Det är helt sjuka, vansinniga . Någonstans gömmer man sig bakom att det är civilrättsligt omöjligt att gå in och göra de justeringarna. Jo tack, det finns väl de som har sett till att det finns sådana system som är uppbyggda så att det ska vara omöjligt att förändra! Det vi kräver i vår motion och som går igen i reservationerna handlar om att det behövs en total översyn av svensk lagstiftning där man inte längre har en blindhet för den ekonomiska makten. Den kan vara lika destruktiv och ställa till precis lika mycket elände som handens makt eller våldets makt. Det är synd att vi återigen står här med ett betänkande med de här otroligt kloka förslagen och en majoritet inte tycker att det är viktigt att bryta det mönstret. Jag står bakom de reservationer som finns i betänkandet, men jag yrkar för tids skull inte bifall till någon. 244 (): var så föredömligt lakonisk i sitt anförande att jag försöker eftersträva det så gott det går och kastar om i mitt skrivna anförande. Jag tror att det kommer att uppskattas här om jag lyckas med det. Vi har egentligen inte några avvikande uppfattningar i de flesta frågor som tas upp i motionerna utom vad gäller frågan om könsneutralt äktenskap. Där står ensamma i sin uppfattning. Man kan dela upp förslagen i betänkandet i två stora grupper. Den första gruppen gäller könsneutralt äktenskap. Den andra gruppen gäller bodelningsfrågor. Jag kommer att ägna mer tid åt argumentationen mot ställningstagande. Först och främst vill jag säga till att jag är rätt så förvånad över din fråga. Vi har åtminstone som jag har suttit här i parlamentet visat att vi eftersträvar och gör allt för att ändra den diskriminerande lagstiftningen. Vi är för ett könsneutralt äktenskap. Dessutom står vi nu också på vårt kongressbeslut. däremot verkar närmast outtröttliga i att motsätta sig lagändringar som tar bort diskriminering av homosexuella.