prot · GT09132 · 2006-05-31 00:00:00 — Men alla andra blir vinnare. Konsumenterna blir det, och personalen på och blir det när de får större möjlighet att välja arbetsgivare och ändå producera public service. De är vinnare. Medborgarna får en bättre demokratisk kontroll. De är också vinnare. framställs det i debatten som att det skulle vara att undergräva public service om man öppnar för ökad konkurrens och mångfald på området. Jag skulle vilja säga att det är precis tvärtom. Det är genom att inte genomföra förändringar för att stärka public service genom att anpassa mediepolitiken till den förändrade verklighet som vi lever i som man undergräver public service. Vi vet att det finns en kritik mot , mot och mot Utbildningsradion . Man talar om statstelevision, om Pravda-tv och alla dessa tillmälen som finns i debatten. Men om vi ska klara debatten måste vi se till att public service verkligen står för det som vi vill att det ska stå för oberoende och kvalitet och att man inte ägnar sig åt sponsring och reklam och allt annat som och nu ägnar sig åt. Men där är den socialdemokratiska regeringen extremt tafatt. Den agerar inte. I praktiken undergrävs alltså den nuvarande public service-politiken av Socialdemokraterna själva. Nej, fru talman, det är dags att den förändringens vind som har blåst i det svenska medielandskapet nu också får blåsa i mediepolitiken. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 17 § Kulturlivets internationalisering Föredrogs kulturutskottets betänkande 2005/06:KrU30 Kulturlivets internationalisering (skr. 2005/06:188). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 18 § Ersättning till ledande befattningshavare i näringslivet Föredrogs lagutskottets betänkande 2005/06:LU31 Ersättning till ledande befattningshavare i näringslivet (prop. 2005/06:186, prop. 2005/06:97 delvis, prop. 2005/06:140 delvis, prop. 2005/06:150 delvis samt prop. 2005/06:196 delvis). 140 (): Den debatt som vi nu ska påbörja handlar om lagutskottets betänkande nr 31. Det behandlar regeringens förslag om ersättning till ledande befattningshavare i näringslivet. Propositionen innehåller förslag till ändringar i en rad lagar som aktiebolagslagen, försäkringsrörelselagen och sparbankslagen. Förslaget innebär att det alltid ska vara bolagsstämman eller motsvarande organ som ska bestämma arvode och annan ersättning som avser styrelseuppdrag till var och en av styrelseledamöterna. Förslaget innebär också att det är bolagsstämman i ett aktiemarknadsbolag som ska besluta om riktlinjer för lön och annan ersättning till ledande befattningshavare och att det är revisorerna som ska granska att riktlinjerna följs. Det föreslås också ändringar i årsredovisningslagen och lagen om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag. Det innebär att skyldigheten för publika aktiebolag och finansiella företag att i årsredovisningen lämna uppgifter om till exempel löner till ledande befattningshavare utvidgas. är det tänkt att de nya bestämmelserna ska träda i kraft. I betänkandet finns det en reservation. Med denna korta inledning är det nu dags att lämna över till debattörerna. 141 (): Jag tror att alla i den här kammaren och de flesta ute i samhället med förvåning och viss förundran har följt hur ledande befattningshavare i näringslivet har belönats. Uppfinningsrikedomen har varit stor och ibland så stor att den allvarligt skadat förtroendet för näringslivet. Vi som har stor tillit till näringslivets välståndsskapande krafter har varit särskilt oroade. Förmågan att skapa oskäliga ekonomiska förmåner har emellertid inte varit begränsad till näringslivet utan även funnits både i den politiska sfären och inom fackföreningsrörelsen. Som bekant är girighet en högst mänsklig företeelse men också en dödssynd. Den analys som regeringen gör i sin proposition kan vi till stora delar ställa oss bakom. Vi kan också ha förståelse för att någonting måste göras. Frågan är dock om lagstiftning är den bästa boten mot dessa felaktiga beteenden. Vi tror inte det. Näringslivet har redan vidtagit åtgärder för att komma till rätta med problemen. I första hand är det tillämpningen av Svensk kod för bolagsstyrning som man bör använda sig av. Från ska alla bolag på Stockholmsbörsens A-lista samt de större bolagen på O-listan tillämpa koden. , har vi erfarit, följer av företagen koden. Koden är i vissa avseenden också strängare i kraven på bolagsstyrning än vad den föreslagna lagstiftningen är. Även har styrdokument för hur ersättningar till vd:ar och ledande befattningshavare i medlemsföretagen ska utformas. Vi moderater tror på självreglering. Vi tror att självregleringen har ett värde i sig. Om näringslivet självt tar tag i problemen och utarbetar en kod som de säger sig vilja följa blir trycket betydligt hårdare på alla inom näringslivet att följa koden. Lagstiftningen har också den nackdelen att de regler som tvingas på företagen uppifrån och som näringslivet inte självt har varit med och utformat känner man inte ansvar för och delaktighet i. Att lagreglera ett område har också den nackdelen att rättsutvecklingen på området ofta avstannar. Varför ska näringslivets organisationer ha något intresse av att fundera över hur regelverket ska bli bättre när man inte äger frågan? Vi moderater tror att rättsutvecklingen på detta område skulle bli mycket gynnsammare om man låter självregleringen ha sin gång. Det är anmärkningsvärt att regeringen inte kan avvakta utvecklingen av Svensk kod för bolagsstyrning som man själv har varit med och initierat. Regeringen borde, om inte annat av ren hövlighet mot alla de personer inom näringslivet som ställt sin breda erfarenhet och kunskap till förfogande, avvakta hur Svensk kod för bolagsstyrning utfaller innan man tillgriper lagstiftning. Trycksvärtan har knappt torkat på koden innan den körs över. Kan det vara så att regeringen vill visa handlingskraft inför det stundande valet? Om detta är vad man har att komma med är framtiden dyster för . Slutligen, fru talman, yrkar jag bifall till reservationen i betänkandet. 142 (): Jag yrkar också bifall till reservationen i det här betänkandet och instämmer i vad har sagt. Hade han sagt vi i allianspartierna i stället för vi moderater hade hans anförande blivit 100-procentigt bra. I det här ärendet är vi väldigt överens. Vi har i utskottet fått besök av några representanter för Svensk kod för bolagsstyrning och fått en vädjan om att vi skulle låta näringslivet få åtminstone på sig för att sköta den här självregleringen. är det inte bara en självreglering. Om man inte följer Svensk kod för bolagsstyrning följer man inte heller de avtal som man har med börsen, och det drabbar bolagen väldigt kraftfullt i form av bötessanktioner, och i värsta fall kan man till och med hamna utanför börsen. Egentligen finns det medel för att klara ut detta utan någon lagstiftning. Vi beklagar att regeringen har lagt möda på att ta fram den här lagstiftningen. Det finns mycket mer angelägna ärenden i som vi i lagutskottet skulle vilja se att man hade arbetat med. Man skulle till exempel ha kunnat hjälpa våra småföretagare med det tillkännagivande som vi har bett om om att se över avtalslagen och 36 § om att jämka avtalsvillkor. Det hade varit mycket bättre. Men i sak är vi överens om att vi behöver en ökad insyn i den här beslutsprocessen och att näringslivet måste ta på sig att visa detta. Det kommer naturligtvis att bli så här, eftersom vi i allianspartierna har en majoritet emot oss. 143 (): Ersättning till ledande befattningshavare i näringslivet är en fråga som varit föremål för offentlig debatt . Ett fall gällande taken i bonussystemen avgjordes ju i rätten . motsätter sig förslaget om att lagstifta på detta område, även om vi också vill uppnå det som åsyftas med lagen. Bakgrunden är det betänkande som överlämnade till regeringen . Kommissionen tillsattes i syfte att den skulle komma med förslag som skulle öka allmänhetens förtroende för näringslivet efter de många skandaler som diskuterades. Ett resultat blev den här koden för svensk bolagsstyrning som i huvudsak riktar sig mot aktiemarknaden. Koden syftar till att uppmuntra bolagen till självreglering, framför allt då det gäller ersättningar till styrelser och bolagsledningen i övrigt, precis som mina kolleger har sagt här tidigare. Utöver den koden har också utarbetat en vägledning för ersättning till ledande befattningshavare, och flera svenska institutionella ägare har gett ut ägarpolicyer gällande ersättningsprogram. Dessutom finns det en lång rad handböcker i god sed för ersättningsprogram utgivna av till exempel Styrelseakademien och . Vi ser alltså att bolagen är på väg åt rätt håll, mot ett allt större eget ansvar. Det är det egna ansvaret som vi vill uppmärksamma. Förtroendet mellan människor, mellan företag och mellan kunder och säljare är grundare än marknadsekonomin. Frågan är hur förtroendet skapas och förvaltas på bästa sätt. Vi anser inte att lagar och detaljreglering ska göra det bättre för bolagens inre liv. Det är egentligen märkligt att man inte åtminstone väntar med lagen till dess att koden hunnit verka för att se hur effekterna blir. Vi tycker att denna lagstiftning i onödan föregriper en utveckling i positiv riktning. Att lagstifta på detta område innebär i själva verket att man riskerar att urholka förtroendet för lagstiftaren. Vi ska ha lagar, men inte på de områden som bäst lämpar sig för självreglering. Det bör dessutom noteras att faktiskt har en portalparagraf i lagen om värdepappers rörelse som föreskriver hur verksamheten ska bedrivas. Både större bolag och mindre företag är väl medvetna om behovet av att ha marknadens och kundernas förtroende. Om inte annat är oetiskt beteende av anställda och dåligt rykte två faktorer som företag anser påverkar priset på företagets aktier. Men förtroende, etik och tillit har förstås ett värde i sig. Tillit och förtroende skapas inte över eller av sig självt. Tillit förutsätter att det finns ömsesidighet i sociala relationer och att människor delar en upplevelse av ett slags etiskt minimum, en lägsta norm för vad som bör gälla i umgänget med andra. har länge velat få till stånd en bredare debatt om de här frågorna. Vi föreslog att en värde- och etikkommission borde tillsättas just i syfte att stimulera en diskussion kring samhällsgemenskapens grundläggande värden. Att stifta nya lagar och regler utan att människor ges tillfälle att reflektera över varför de behövs och därmed ge dem en fast förankring tror vi i längden är kontraproduktivt. Från finns ett lyckosamt exempel på en värdekommission som fick till en bred debatt kring frågor som personligt ansvar, motverkande av likgiltighet, deltagande och demokrati. Huvudmålet var att bidra till en bred, värdemässig och samhällsetisk mobilisering för att stärka positiva gemenskapsvärden och ansvar för miljö och samhällsgemenskap. Inte heller svensk kultur är ju främmande för det sättet att angripa fenomen som man tycker behöver få en vidare belysning. Det visar , och till exempel . I fråga om näringslivets värderingar, fru talman, skulle en etikkommission vara av stor nytta. Det skulle leda till att värderingar och normer sattes in i ett större sammanhang och att fler människor gavs tillfälle att bryta sina åsikter mot varandra. Ett sådant utbud tror vi vore önskvärt för att ventilera och i möjligaste mån nå samförstånd och förståelse för de frågor som berör och upprör många människor. Med det sagt vill jag yrka bifall till reservationen. 144 (): De senaste årens arvoden och övriga ersättningar till näringslivets toppchefer har fått många att reagera med all rätt utifrån två skäl. De mycket höga nivåerna på arvodena samt hur besluten har fattats upprör många. I flera fall har besluten tagits inom en mycket snäv krets, exempelvis när uppgörelser skett mellan vd och ordförande. I en del fall har det skett helt utan insyn från övriga i styrelsen. De som verkligen kan känna sig överkörda är alla aktieägare som inte kunnat följa alla turer med de olika konstruerade och ogenomträngliga ersättningarna. Uppfinningsförmågan har varit god och präglats av girighet bland de företagsledare och ordförande som har tillskansat sig orimliga belopp. Det är klart att uppträdandet minskat förtroendet för chefer som blivit fartblinda, och när förtroendet minskar för ledande personer får det också konsekvenser för hela samhället. När höga löneavtal och orimliga förmåner kommer fram i ljuset och dessutom inte är kopplade till den belönade personens faktiska arbetsresultat uppstår misstroende. Med den bakgrundshistorien är vi nog alla här överens om att det behöver göras något, men vi skiljer oss åt i hur vi vill gå till väga. Regeringen med stödpartier har valt att ta till storsläggan som första åtgärd genom att föreslå en detaljerad lagstiftning som ska reglera hur bolagen ska agera. vill tillsammans med alliansen först pröva självreglering och ge näringslivet en chans att vidta de åtgärder som krävs. Det gör vi utifrån Svensk kod för bolagsstyrning, Kodgruppens förslag. Där finns regler för hur bolagen ska styras och hur styrelser och revisorer ska tillsättas, och där regleras villkoren för styrelsens ordförande och dennes ansvar. Vi kan också se att av företagen redan tillämpar koden. Det är ett fantastiskt resultat. beräknas också alla noterade bolag använda koden. Svensk kod för bolagsstyrning har fått ett stort genomslag, men det som är problemet nu är tiden. Kodgruppens regler började tillämpas först , och innevarande år, 2006, är som de här reglerna kommer att tillämpas på årsbasis. Men det är med den positiva utvecklingen som vi ändå har kommit fram till att regeringen borde avvakta med lagstiftande åtgärder och ge näringslivet en chans till självreglering. Det som sker genom insikt och egen vilja brukar bli mer hållbart än det som sker genom tvång. Det här är skälet till att först vill ge näringslivet en chans till självreglering. Skulle inte det ge goda resultat anser jag att det är befogat att återkomma och ta ställning till om man behöver införa skärpta regler via lagstiftning. Med dessa klargöranden vill jag yrka bifall till alliansens reservation. 145 (): Vi debatterar nu lagutskottets betänkande nr 31 som berör ersättning till ledande befattningshavare i näringslivet. I det här betänkandet finns det en reservation, och jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationen. Som alla mina tidigare utskottskolleger har sagt här ifrån talarstolen finns det problem. Vi har sett att det har varit ett oerhört stort problem med den vidlyftiga utbetalningen av ersättningar från ett antal ledande befattningshavare. Det har funnits många olika sätt att ta fram de olika optionsprogrammen, pensionerna och de andra ersättningarna. Man har alltså på det här området varit väldigt duktig och uppfinningsrik. Alla i den här kammaren är helt överens om att det här är någonting som vi måste göra någonting åt, eller åtminstone någonting som vi måste börja diskutera för att kunna lyfta upp de här frågorna. Det här tycker jag är en viktig del i en modern associationsrättslig lagstiftning. Det regeringen har gjort under den senaste mandatperioden är att på olika sätt modernisera associationsrätten i och modernisera den bolagsrätt och de regler som ska gälla företag. Vi har under den här mandatperioden kommit fram med en ny aktiebolagslag. Vi kommer senare att diskutera regler om förenklingar för småföretagare, och det finns ett antal andra sådana här regler som vi under de senaste fyra fem åren har jobbat med för att modernisera den lagstiftning som ska styra företag och den lagstiftning och den proposition vi diskuterar , det vill säga ersättningen till ledande befattningshavare i näringslivet. Det är också en modernisering. Precis som mina utskottskamrater har sagt är det oerhört viktigt att det finns en tilltro till näringslivet. Det är oerhört viktigt att det finns en tilltro. Det är viktigt att det finns en tilltro bland invånarna för att de ska investera i de aktier som finns på börsen men också köpa de varor som en hel del av dessa företag säljer. Det är också viktigt att det finns ett internationellt förtroende för de svenska företagen, och då är det viktigt att det finns en modern och tydlig lagstiftning som gör det möjligt för alla att se vilka ersättningsnivåerna är och hur spelreglerna ser ut. Därför har vi allesammans konstaterat att något måste göras. Syftet med lagstiftningen har varit att stärka och tydliggöra ägarnas inflytande när ersättningsnivåerna sätts. Det har också varit den stora frågan när vi tillsammans med och diskuterat detta. Ett annat syfte har varit att öka öppenheten och förbättra informationen om ersättningarna liksom om optionsprogram, pensioner och annat. Det är ett steg i moderniseringen. På samma sätt som vi infört en ny aktiebolagslag, som ger ägarna och andra möjlighet att kommunicera elektroniskt för att kunna ha bättre kontakt med och så vidare, är det här ytterligare ett sätt att modernisera den associationsrättsliga lagstiftningen. Men här sker det ur ett annat perspektiv, det vill säga vi vill skapa öppenhet och förståelse hos allmänheten. Vi är, fru talman, som sagt överens om det mesta som sagts . Det finns dock en fråga där vi inte är överens, nämligen hur vi ska gå till väga. Mina borgerliga kolleger förespråkar användandet av en mer självsanerande väg, alltså att låta Svensk kod för bolagsstyrning vara riktlinjen. Ja, vi från utskottsmajoriteten tycker också att Svensk kod för bolagsstyrning är jätteviktig. Den har inneburit många bra saker på många olika områden, inte bara på ersättningsområdet utan även på andra områden där koden beskriver hur arbetet ska läggas upp och hur bolagen ska jobba. Från utskottsmajoritetens sida ser vi det som väldigt positivt att koden tagits fram och finns med. Däremot gör vi inte riktigt samma bedömning som de borgerliga partierna i utskottet när det gäller huruvida koden ensam kommer att klara av detta. Vi och regeringen har, tillsammans med och , konstaterat att det är viktigt att det finns en tydlighet i hur regleringarna ska se ut. En stor skillnad är till exempel att koden följer principen följ eller förklara. Det innebär att man i vissa fall faktiskt kan göra avsteg från det som står i koden ifall man utförligt förklarar varför. I somliga fall tror jag att det kan vara bra att ha principen följ eller förklara, men när det gäller ersättningsnivåer tror jag och utskottsmajoriteten att det är viktigt att förutsättningarna är likadana för att på så sätt skapa en öppenhet och tydlighet i systemen. Den farhåga som finns om att det kommer att innebära att koden inte följs på andra områden tror jag är obefogad. Precis som lyfte fram finns det andra styrmedel som gör att koden kommer att implementeras. Jag är alltså inte rädd för att vi ska hamna i en situation där ett antal företag inte kommer att använda sig av koden. Men just på området som gäller ersättningar finns det en poäng med att gå in och lagstifta. Där ser jag propositionens förslag som ett steg i detta. Slutligen, fru talman, vill jag säga att jag tror att det är oerhört viktigt att det förs en diskussion om förtroendet för näringslivet och för andra stora institutioner i samhället. Det är viktigt att ständigt föra en diskussion om det. Det finns också andra områden i samhället medier, näringsliv, övriga stora aktörer där det ibland uppstår förtroendekriser, och då är det viktigt att lyfta upp dessa frågor och diskutera dem. Det absolut viktigaste tror jag är att diskutera och föra ett samtal om de problem med förtroendet som finns i samhället. Det tror jag är det absolut bästa receptet för ett seriöst näringsliv med företag som har goda och rimliga ersättningsnivåer. Med detta vill jag avsluta med att än en gång yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet i dess helhet och avslag på reservationerna. 146 (): Det är en mycket intressant debatt. Jag tänkte börja med att ge en liten bakgrund till varför vi står här just och debatterar den här frågan och varför vi inte vill överlämna allt till koden för bolagsstyrning. Som alla känner till har vi beslutat om en ny jättestor modernisering av aktiebolagslagen. Den trädde i kraft . Redan när vi arbetade med och förhandlade om innehållet i den lagen ställde både och krav på att den nya aktiebolagslagen skulle innehålla regler och texter som just handlar om det som vi diskuterar . När vi beredde frågan om ny lagstiftning för aktiebolag höll arbetsgruppen för bolagsstyrningskoden på att jobba för fullt. Vi sade därför okej, att vi väntar tills de lagt fram sitt förslag så får vi se vad vi kan komma fram till. Både och ville nämligen ha tydliga regleringar i den här frågan. Till slut kom vi fram till den proposition som föreligger. Den skulle mycket väl ha kunnat gå betydligt längre, men vi har gjort avvägningar och kommit fram till att det är dessa regleringar vi vill göra här och . Det var ett ypperligt samarbete mellan regeringen, och . Dagens ärende, fru talman, handlar alltså om transparens, inflytande och förtroende. Efter en rad uppmärksammade fallskärmsskandaler och sanslöst överdrivna ersättningsprogram för näringslivets toppar krävs en ökad insyn i storbolagen. Det är ingen tvekan om det. Det går bra för och de svenska företagen, och vinsterna slår rekord. Visst kan man se det som att det bara är att gratulera den vd som lyckas kapa åt sig ett riktigt bra pensions- och bonusprogram. Det är väl det som företrädare för näringslivet menar med att låta marknadskrafterna styra. Frågan är om detta verkligen bidrar till en så kallad sund marknadsekonomi. Det är åtminstone inte fallet om man med sund marknadsekonomi menar att även allmänheten ska ha förtroende för näringslivet och bolagens direktörer, och inte heller om man ser till konsekvenserna av bolagens frikostiga direktörsförmåner och vad dessa innebär för de miljontals människor som har sina pensionspengar investerade i fonder. Dagens lagförslag är tänkt att öka transparensen när det gäller löner och ersättningsprogram till ledande befattningshavare. Det kommer att bidra till ökad kunskap hos allmänhet och aktieägare om hur besluten fattats och vilka principer som ligger bakom besluten. Bonusprogram och andra förmåner ska fram i ljuset. Genomlysbarheten är viktig ur demokratisynpunkt. En ökad öppenhet kommer också att leda till större möjligheter till diskussion och debatt om hur företagens vinster används. Den diskussionen måste föras både bland företagens anställda och i samhället i stort. Den måste även föras här i . När direktörer väljer att hoppa, och därigenom vecklar ut sina fallskärmar för miljonbelopp, körs förtroendet för hela näringslivet inte bara för de berörda företagen i botten. Många förmånsprogram har över huvud taget inte haft någon koppling till den belönades arbetsresultat. Detta har många också nämnt tidigare här. Andra ersättningar har varit helt orimligt höga trots att de beslutats i formell ordning. Detta, fru talman, påverkar och gör något med människors förtroende; det är jag helt övertygad om. Det är därför märkligt att näringslivet självt inte verkar vara speciellt intresserat av att återupprätta detta förtroende genom det verktyg som denna lag erbjuder, detta trots att även påpekat att det finns ett missnöje med vissa av dagens ersättningsprogram även inom näringslivet. Förslaget innebär att bolagsstämman ska fatta beslut om riktlinjer för lön och andra ersättningar, till exempel optionsprogram till ledande befattningshavare i bolagen. Det handlar alltså inte om att vi som lagstiftare går in och beslutar om tak för ersättningar en diskussion som var uppe vi diskuterade hur denna lag skulle utformas. Det är något som vi valt att inte lägga oss i, även om det kanske skulle ha varit befogat med tanke på hur illa det ser ut i praktiken. De här riktlinjerna ska vara bindande för bolagens styrelser. Men det är alltså bara fråga om riktlinjer. Det är ju det som är viktigt.