prot · GT0961 · 2006-01-25 00:00:00 — De som åtar sig detta ska fungera på många olika sätt, både som jurister, ekonomer och kuratorer. De ska dessutom ha social kompetens. Att vara god man och förvaltare tycker jag är ett fint uppdrag, men det finns också vissa ställen och vissa delar som inte fungerar så bra. Som lagstiftare har vi en skyldighet att åtgärda detta i syfte att skydda huvudmannen. Jag tänker på den ekonomiska situationen för den som finns i gränszonen och passerar de två basbeloppen. Detta urgröper ekonomin för huvudmannen. Detsamma gäller den som råkar ut för något som innebär att man lider ekonomisk skada. Vi måste dessutom se på detta utifrån den gode mannens perspektiv, när han eller hon får förändrade livsförhållanden, kanske genom att mista en anhörig eller bli sjuk. Den personen måste kunna bli befriad från uppdraget. Då får det inte från överförmyndarens sida heta att god man själv ska skaffa en ersättare, vilket framförts och redovisats i . Jag tycker att det är jätteviktigt att detta åtgärdas. Man måste dessutom ta större ansvar för de överförmyndare som inte fungerat eftersom de i sin tur ska granska gode män, förvaltare och också förmyndarskap. Det har i medier och olika program framkommit att det brustit i överförmyndarskapet. Förhoppningsvis ska alla dessa brister kunna åtgärdas i samband med det förslag som regeringen aviserat att de kommer att lägga fram. Vi står bakom övriga ställningstaganden i detta betänkande. 88 (): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i lagutskottets betänkande nr 9, som behandlar frågor om förmynderskap och föräldraskap, och yrkar jag avslag på samtliga reservationer. Det finns mycket värderingar som ryms i de frågor som tas upp i betänkandet. Som många tidigare här har sagt är det viktiga frågor, och det handlar väldigt mycket om barn, om barns rättigheter och barns situation. Många frågor fångas upp av redan pågående beredningsarbete i . Många har hänvisat till utredningen om förmyndare och ställföreträdare för vuxna. Den utredningen ligger till grund för ett fortsatt arbete, och kommer en proposition 2007. Även om beklagar att den kommer sent vet vi att den kommer. Därför finns det, som vi ser det, ingen anledning att gå det arbetet i förväg. Vi får anledning att ta ny ställning i frågorna när propositionen läggs fram. Av det enkla skälet vill vi avslå de två första reservationerna. Vi har debatterat ensamkommande barn och ett förslag om att god man ska förordnas för dem. Frågan är om detta är ett relevant krav eller inte. Förra fastställde lagutskottet att det verkligen är angeläget att ärenden om ensamkommande barn handläggs så skyndsamt som möjligt. Men är det bästa att låsa fast det vid en 24-timmarsgräns? Är det i praktiken alltid för barnens bästa? Det finns en praktik att hantera också. Sedan kan man fråga sig varför man ska nöja sig . Varför är det ingen som föreslår ? Vi resonerar om att det ska ske skyndsamt, . När det gäller reservationen angående könsneutrala författningar kan vi konstatera att regeringen har påbörjat det arbetet. Som jag sade handlar detta om värderingar. Man har gjort en genomgång av aktuella lagrum i samband med propositionen om assisterad befruktning och föräldraskap. Jag är övertygad om att det sker en förflyttning i alla dessa värderingsfrågor. Arbetet kommer att fortsätta . Vad gäller den gemensamma borgerliga reservationen om talerätt i mål om hävande av faderskap säger man från bland andra att detta måste komma till stånd, och man kräver att det utreds . Vi vidhåller att det måste göras en tillfredsställande avvägning. Det har även sagt. Det ska vara en avvägning mellan moder, barn och fader. Det ska präglas av hänsyn till barnets bästa. Jag kan inte låta bli att säga att som man kräver utredningar i snart sagt de flesta frågor kräver borgerligheten en minskning av resurserna i med 560 miljoner. Frågan återkommer säkert och kommer att hanteras . tar vi ställning till om den ska tas upp , och det säger vi nej till. Vi ser det inte som så angeläget . Även vad gäller reservationen om fastställande och hävande av moderskap har också hänvisat till ett pågående arbete. Det kommer snart ett förslag från regeringen om DNA-analys för att visa släktskap. De flesta frågor om adoption är också under beredning. Vi har ändrat i lagen om internationell adoptionsförmedling i syfte att stärka barnens rätt i adoptionsprocesser. Vi har från lagutskottet föreslagit och också fått godkänt av kammaren att ett adoptivförhållande ska jämställas med biologiskt släktskap vid tillämpning av äktenskapshinder. Frågan om att ålägga adoptivföräldrar att informera barnet om att det är adopterat håller man faktiskt på att bereda inom . Innan vi tar ställning till om vi ska göra en översyn av hela adoptionsinstitutet vill vi invänta uppföljningen av den förändrade lagstiftningen. vill riva upp möjligheten för registrerade partner att prövas som adoptivföräldrar och möjligheten till assisterad befruktning för registrerade partner och homosexuella sambor. Det är man ganska ensam om. Alla vi som finns i denna kammare kommer in i detta arbete och möter nya frågor. Då sker det en värderingsförskjutning. Jag skulle enkelt och snällt vilja säga: Tiden och verkligheten har hunnit i kapp oss socialdemokrater. Den kommer säkert att hinna i kapp er kristdemokrater också. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 12 §.) 9 § Arvsrättsliga frågor Föredrogs lagutskottets betänkande 2005/06:LU10 Arvsrättsliga frågor. 89 (): ska vi behandla lagutskottets betänkande nr 10. Det handlar om arvsrättsliga frågor. I betänkandet behandlar utskottet 18 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden. Det handlar om olika arvsrättsliga frågor. Som exempel kan nämnas Allmänna arvsfondens rätt till arv, registrering av testamenten, efterlevande makes och särkullbarns arvsrätt, sambos arvsrätt och arvsrätt för kusiner. I behandlingen av frågan om registrering av testamenten har det varit en utfrågning med Kammarkollegiets generaldirektör . Det pågår nu ett arbete i för att tillsätta en utredning. Det pågår också ett arbete med beredning av betänkande. Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden. I betänkandet finns också 5 reservationer. 90 (): Dagens debatter i lagutskottets ärenden liknar programtablån för sommar-tv: Det är bara repriser. Det gäller även det här ärendet. Vi ska diskutera arvsrätten mellan makar. Att den efterlevande ärver sin make eller maka är en relativt ny företeelse i svensk rätt. ärvde barnen, bröstarvingarna, sin avlidna förälder. Genom lagändringen 1988 ärver den efterlevande makan eller maken om det endast finns gemensamma barn. Hade den avlidna egna barn, så kallade särkullbarn, ärver de direkt. Det är en sympatisk ordning, och jag anser inte att det finns någon anledning att ändra på detta, utom vad gäller en form av egendom, nämligen enskild egendom. Enskild egendom är i dessa sammanhang egendom som någon ärvt eller erhållit i gåva med föreskrift om att den ska vara enskild, eller egendom som makarna kommit överens om ska vara enskild. Syftet med en sådan föreskrift är att man vid en äktenskapsskillnad ska skydda egendomen från den andra makens krav. Vi anser att det finns liknande skäl för att enskild egendom inte ska ärvas av den efterlevande maken. Låt mig ta ett exempel. Den avlidne maken har ärvt en släktgård som varit i hans familjs ägo . Fastigheten är enskild egendom. När han dör ärver den efterlevande makan fastigheten med fri förfoganderätt, vilket innebär att hon kan sälja fastigheten och antingen leva upp pengarna eller ge bort dem utan att de gemensamma barnen kan påverka detta. Det anser vi vara fel. Det naturliga är att huvudregeln är att enskild egendom ärvs direkt av bröstarvingarna. Makarna har naturligtvis möjlighet att genom ett äktenskapsförord göra enskild egendom till giftorättsgods eller genom ett testamente förordna att den enskilda egendomen ska ärvas av den efterlevande. Så till en annan fråga. I svensk rätt har inte kusiner arvsrätt. Det finns inga sakliga grunder för att begränsa arvsrätten och låta staten överta egendomen, utan detta grundar sig på en gången tids rättspolitiska värderingar. ifrågasattes hela arvsrätten. Familjen är den mest grundläggande gemenskapen i ett samhälle, och ett återinförande av arvsrätten för kusiner anser vi kan stärka denna gemenskap. I det globala samhället, som har blivit en del av, har synen på vilka som tillhör familjen och släkten fått en vidare innebörd än vad den har haft hos oss. Vi anser att det principiellt är felaktigt att staten går in som arvinge när det finns andra nära släktingar, som kusiner. Det kan vara särskilt stötande när Allmänna arvsfonden använder pengarna, som man fått ärva, till ändamål som varit helt främmande för den avlidne. För oss är det naturligt att arvsrätten utvidgas till att gälla även kusiner. Slutligen yrkar jag bifall till reservation 1 under punkt 1. 91 (): Jag ska uppehålla mig lite vid efterlevande makes och särkullbarns arvsrätt och det motsatsförhållande som uppenbarligen finns. Låt mig börja med att citera: När gick bort blev det ett hårt slag. Varken eller jag hade en aning om att hans barn från förra äktenskapet hade rätt till hälften av bostadsrätten och fritidshuset. Efteråt har jag förstått att vi kunde ha ordnat så att hans barn fick ut sitt arv först när vi båda var borta. har jag fått sälja fritidshuset och flytta från bostadsrätten och tar i sänder Sedan står det: . Det här är hämtat ur en annons som en juristfirma här i publicerar med jämna mellanrum för att göra reklam för sina juridiska tjänster som alldeles uppenbarligen går ut på att någon av dessa parter, antingen efterlevande make eller, som i detta fall, särkullbarnet, ska få mindre än vad vi lagstiftare har tänkt oss. Ska vi låta det vara så, eller ska vi titta över det här problemet, när den efterlevande maken sitter i en bostadsrätt och inte kan lösa ut särkullbarnen på annat sätt än genom att sälja bostadsrätten eller villan? Vi vill genom vår reservation, som bygger på en motion från oss, att man ska titta på det här problemet och se om man kan hitta en vettig avvägning mellan de här intressena. Kanske jag säger det som en tanke skulle man kunna göra så att särkullbarnen får nöja sig med att få en säkerhet i bostadsrätten. På det viset skulle den efterlevande maken kunna bo kvar. Under alla förhållanden måste man titta noga på detta, men jag tycker att det är ett mycket angeläget spörsmål. Det är ett av de spörsmål som jag tycker att vi ska prioritera när man, som sade , måste prioritera i de utredningskrav som vi reser här från gentemot regeringen. Det här känns mycket angeläget. En del av den här problematiken behandlades i . Den kom 1998, och vad har hänt ? Jo, frågan om dödförklaring togs upp på grund av den tragiska katastrofen som inträffade. Men övriga frågor i den utredningen har inte kommit till oss här i . De bereds i departementet, alltså . Det är dags att man gör någonting åt den där utredningen och att man tittar på just det här problemet med efterlevande makes och särkullbarns motstridiga intressen. Jag yrkar bifall till vår reservation nr 2. Slutligen vill jag bara uttrycka min tillfredsställelse över vårt gemensamma ställningstagande beträffande registrering av testamenten. Detta är också en angelägen reform som jag hoppas att vi får se . 92 (): Även jag är glad över utskottets ställningstagande vad gäller möjligheten att registrera testamenten. lyfte upp frågan redan under förra mandatperioden, och är det roligt att hela utskottet är inne på samma linje. har två reservationer i det här betänkandet, och den ena reservationen handlar om efterlevande makes och särkullbarns arvsrätt. Jag instämmer i det som tog upp här om att vi måste se över frågan. Det är inte skäligt så som det ser ut , framför allt inte när man på olika sätt kan tricksa sig till lösningar som i alla fall inte vi som lagstiftare har tänkt oss ska var möjliga enligt det regelverk som finns. Men jag vill säga emot som sade att det här var en repris. Det finns faktiskt en ny fråga, och det är den jag tänker prata om, fru talman. Det handlar om sambors arvsrätt. Människor vill ha trygghet, och vår roll som lagstiftare är att skapa system för människors samlevnad som kan garantera att alla får det. är det svårt eftersom lagen inte alltid kan täcka in alla de fall som uppstår i det verkliga livet. Men när vi som lagstiftare ser uppenbara luckor i lagen bör vi agera för att täppa till dem. Tsunamikatastrofen visade vilka brister som finns i sambolagen, och vi har sett det förut, efter förlisning, till exempel. Plötsligt blir människor tvungna att gå från hus och hem efter att ha mist en livskamrat, som om inte det räckte. Man upptäcker att den lagstiftning som man trott skulle vara ett skydd inte alls är något skydd, bara för att man valt att inte gifta sig eller registrera partnerskap. träffade jag en kvinna, , som levt tillsammans med sin man när han plötsligt gick bort. Mannen var , författaren som vigde sitt liv åt att bekämpa högerextremismen. levde under dödshot, och för att undvika att han skulle spåras av nazisterna via offentliga register valde paret helt enkelt att inte gifta sig, av säkerhetsskäl. Som i så många andra fall skrev inte och något inbördes testamente. När jag frågade om detta sade hon att de hade utgått från att sambolagen skulle skydda den efterlevande om någon av dem avled. För sent upptäckte hon att sambolagen inte gav henne någon som helst trygghet. Konsekvenserna av bristerna i sambolagen blev i fall att rättigheterna till hela Stiegs livsverk, som journalist och författare, hamnade hos släktingar till som han enbart haft sporadisk kontakt med . Utskottet har valt att avslå motion om arvsrätt för sambor med motiveringen att man inte vill införa ett äktenskapsliknande system av lägre dignitet. Det är verkligen inte det som har varit vår tanke när vi skrev den här motionen. Alla som har läst motionen har också kunnat se att vårt förslag handlar om att domstolen, efter det att den efterlevande sambon har väckt talan, ska göra en skälighetsprövning av sambons rätt till arv. Det handlar alltså inte om något som ska ske automatiskt, och det handlar inte om ett äktenskap light. En sådan här möjlighet finns faktiskt i de situationer där det inte finns någon som kan ärva den avlidne. Då hamnar det hela hos Kammarkollegiet. Och Kammarkollegiet, fru talman, gör sådana här skälighetsbedömningar. De gör skälighetsbedömningar just när det gäller sambopar. Men om en avliden person har arvingar, som i det exempel som jag lyfte upp, så kan det inte göras en skälighetsbedömning. I det här exemplet, där en person har levt tillsammans med sin livskamrat, kommer personen att mista allt som man inte har förvärvat gemensamt. Det finns människor som precis som och av olika anledningar inte kan gifta sig eller registrera partnerskap. Det finns också människor som helt enkelt inte tänker på döden och att de borde skriva ett inbördes testamente. Det finns även människor som tror att sambolagen faktiskt innehåller regler som ger sambor arvsrätt. Jag tycker inte att människors valfrihet när det gäller samlevnadsform ska få gå ut över enskilda personers möjlighet att bo kvar i sin bostad eller, som i fall, ta del av rättigheterna till verk som hon själv har varit med och skapat. och levde i symbios. Hans författarskap förutsatte hennes stöd och engagemang. Därför, fru talman, står jag bakom de reservationer som har lämnat. Men för tids vinnande yrkar jag bifall bara till reservation 4 under punkt 2. 93 (): Som har sagts har arvsrättsliga frågor debatterats förut. Jag tror inte att det har tillkommit några nya argument eller motargument. Men dessa frågor är intressanta att debattera eftersom de berör oss alla förr eller . Jag börjar mitt anförande med att läsa ett litterärt stycke: Han såg hur syskon reste sig mot syskon, barn mot far eller mor, far eller mor mot barn. De heligaste blodsband slets som om de varit sköra som de spindelvävstrådar, som höstetid flyger omkring i luften. Några , ja, en enda liten möbel, kunde plötsligt få en betydelse som om det varit fråga om omistliga livsvärden. Hela den mänskliga lumpenheten steg ohöljd fram för honom i dessa, ofta med finstil tryckta notiser. Detta är ett stycke ur skärgårdsroman . Trots att romanen är skriven 1935 kan detta vara en målande beskrivning av arvstvister som utspelas även och inte bara i utan i vilket land som helst. I handlar arvet inte endast om ekonomi, utan om känslor. , när det inte är ovanligt att människor bildar familjer mer än en gång och får barn i både två och tre kullar kan tillhörighetskänsla, ett minne efter den avlidne, kärlek eller bitterhet betyda mer än pengar. En människa dör vad vi vet bara en gång. Vi måste därför ta ställning till hur reglerna ska se ut när detta händer. Det är inte alltid lätt för lagstiftaren att tillgodose de sammansvetsade känslomässiga och ekonomiska intressena i arvsrättsliga frågor. Hur lätt är det att göra avvägningen mellan efterlevande makes och särkullbarnens arvsrätt? I sina reservationer vill , stärka den efterlevande makens rätt, särskilt i de fall när tillgångarna i ett dödsbo består av en bostad. Förändringar i svensk arvsrättslagstiftning återspeglar samhällsutvecklingen, bland annat förändringar i kvinnans och barnens ställning och dagens familjebildning. ärver efterlevande make före makarnas gemensamma bröstarvingar. Ett enda undantag gäller, och det är för så kallade särkullbarn bröstarvingar som är avkomlingar till den avlidne. Det finns tydliga förklaringar till särkullbarnens rätt att få ut sin laglott direkt. har särkullbarn inte samma känslomässiga förhållande till den efterlevande make som makarnas gemensamma barn har. Det föreligger en risk att det efter den andra makens död inte finns kvar något arv för dessa barn. Men situationen kan bli otillfredsställande om bostaden är den enda förmögenheten i kvarlåtenskap och den överlevande måste sälja sin bostad. Politik är att vilja, men det är också att välja. I denna fråga måste vi beakta dels efterlevande make eller maka, dels särkullbarnen. Dessa intressen är principiellt motstridiga. Vi måste välja hur prioriteringen ska gå till. Särkullbarnet vill ha arvet efter sin mamma eller pappa, men den efterlevande vill bo kvar. Vi är inte beredda att låta efterlevande ha rätt till särkullbarnets innestående laglott eftersom det kan äventyra särkullbarnets hela arv. Som bekant går det inte att äta tårtan och behålla den. Man kan inte ge laglotten till särkullbarnet som den efterlevande får behålla den. Dagens regler fyller sitt syfte och utgör i normala fall en god balans mellan efterlevande make och särkullbarnens befogade möjligheter att begära ut sin laglott. finns det enligt 12 kap. 2 § en jämkningsregel som innebär att den efterlevande maken får behålla sitt giftorättgods som sin andel vid bodelningen. Den efterlevande maken disponerar ensam denna jämkningsmöjlighet. Genom jämkningsregeln kan den efterlevande maken skydda sin egendom mot den avlidne makens särkullbarn och testamentstagare. Dessutom bör man nämna den så kallade basbeloppsregeln, som ger efterlevande make rätt att behålla en så stor del av egendomen i kvarlåtenskapen att det motsvarar fyra gånger prisbasbeloppet. Regeln går före särkullbarnens rätt att genast utfå sitt arv. Särkullbarn får i stället nöja sig med att dela på den avlidnes egendom, vilket också är rimligt med tanke på att det var deras pappa eller mamma. finns också redan en möjlighet för särkullbarnet att avstå sin rätt till förmån för den avlidnes efterlevande make. Detta sker naturligtvis i sådana fall där särkullbarnens relation till den efterlevande är god. Men det skulle vara olyckligt att införa ett krav på att särkullbarnet skulle tvingas avstå sin rätt ifall relationen är dålig, inte minst med tanke på att efterlevande har en fri förfoganderätt över egendomen. Jag har läst betänkandet, och jag finner inte att det finns något förslag om att se över dessa regler. Utredningen anser att reglerna motsvarar allmänhetens rättsuppfattning i de frågorna. Enligt svensk lagstiftning omfattar arvsordningen tre arvsklasser, och ordningen mellan dem bygger på den allmänna uppfattningen om släktskapets närhet. Kusiner och avlägsnare släktingar uteslöts från arvsrätten 1928. När arvsberättigad släkting saknas tillfaller arvet Allmänna arvsfonden. Moderata riksdagsledamöter föreslår i sin motion att man ska återinföra kusinernas rätt till arv. Det har inte framkommit att den lagändringen efterfrågas av allmänheten. Det är ganska sällsynt att en person helt saknar närmare anhöriga än kusiner, och det finns alltid en möjlighet att testamentera. Dessutom kan Allmänna arvsfonden i vissa fall avstå arv eller försäkringsbelopp till arvlåtarens släkting eller någon annan person som har stått arvlåtaren nära om det kan anses skäligt eller stämmer överens med arvlåtarens yttersta vilja. Människorna väljer olika samlevnadsformer, bland annat samboförhållande. anser att rättsligt skydd för sambor bör stärkas, och yrkar att man inför en möjlighet för efterlevande sambo att, efter prövning i domstol, få ärva sin partner. När den nya sambolagstiftningen infördes anförde lagutskottet att man inte borde införa så utförliga regler för samboförhållanden att de skulle efterlikna reglerna för äktenskap utan att i själva verket ge samma rättsliga skydd som äktenskap. Enligt sambolagen delas gemensam bostad och bohag vid samboförhållandets upplösning, och vid dödsfall kan endast den efterlevande begära bodelning. Efter bodelning har den efterlevande alltid rätt att som sin andel få ut så mycket av den behållna egendomen som motsvarar värdet av två basbelopp. Det bästa borde förstås vara att sambopar reglerade arvsfrågor genom testamente. vidhåller sitt tidigare ställningstagande i den frågan. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i lagutskottets betänkande och avslag på samtliga motioner. 94 () replik: I talarstolen tidigare sade jag att det inte är så att vi begär någon light-variant av äktenskapet. Du har väl märkt tidigare att vi i tvärtom vill ha många olika samlevnadsformer som gör det möjligt för folk att själva välja utan att någon uppifrån talar om hur de ska ha det. Det vi vill ha är en liten klausul som gör att en domstol kan göra en skälighetsbedömning. Det handlar inte om någon automatisk arvsrätt på något sätt. Det handlar om en klausul som gör att man kan pröva detta i domstol. Det är alltså inte kreti och pleti eller du och jag som ska göra bedömningen, utan det är en domstol. Det är en väldigt stor skillnad mot det avslagsmotiv som lagutskottet för fram där man försöker påstå att vill införa samma arvsrätt i samboförhållanden som i äktenskap. 95 () replik: Jo, , om vi accepterar olika samlevnadsformer får vi acceptera att det finns olika rättsskydd bakom dem. Det fall som du berättade om i ditt anförande tyder snarare på att vi måste satsa mer på upplysningskampanjer. i ett samboförhållande visste inte vilka rättsskydd som hon hade i det förhållandet. Blir det inte så att vi lurar människor att de har ett rättsskydd som de i själva verket inte har? 96 () replik: Jag har tjatat om hur viktigt det är med informationskampanjer, inte minst när vi antog den nya sambolagen med de ändringar som vi gjorde där. har det framkommit att människor inte har all information. De tror att de omfattas av vissa regler, framför allt när det gäller sambolagen och arvsrätt. Många tror att de får ärva fast de inte får det. Informationskampanjer når inte ut. När vi här i är medvetna om det, när vi vet att informationen inte når ut till alla, när vi vet att det förekommer sådana här fall och framför allt när vi vet att Kammarkollegiet kan göra sådana skälighetsbedömningar i fall där den avlidne inte har några bröstarvingar, varför ska vi då inte ha en liknande möjlighet i domstolar i de fall där det finns skäl?