prot · GT09141 · 2006-06-14 00:00:00 — Överhettning i delar av ekonomin och stiltje i andra är naturligtvis i allra högsta grad ett underkännande av regeringens politik. Mitt i högkonjunkturen är arbetslösa eller i åtgärder, enligt traditionella mätmetoder. Då undrar man: Hur ska det då se ut när världskonjunkturen viker? Erfarenheten visar att en konjunkturuppgång av den magnitud som vi nu ser varar innan den klingar av igen. Och vet vi att vänsterkartellen redan i vårbudgeten började kasta loss. Nya utgifter på 14 miljarder kryddades med ytterligare i stimulanser när presenterade sitt valmanifest. Kartellens tredje kraft, , har krävt mer än dubbelt så mycket. Jag hörde att var klok nog att ta avstånd från ingredienserna i det paketet. Det ska bli intressant att höra vad den kloke säger om detta. Vi kan mycket väl, fru talman, få samlade vallöften från vänsterkartellen på inför valet. Det är en mycket oansvarig politik med tanke på att huvuddelen av de extra inkomster som vi nu ser i statsfinanserna är tillfälliga och kommer att försvinna när konjunkturen klingar av. Om olyckan är framme och vänsterkartellen skulle vinna valet kan det alltså bli väldigt dyrt under nästa mandatperiod. Valfläsket kommer, sanna mina ord, att följas av en kraftfull bantningskur efter valet! Jag tycker inte att högkonjunkturen ska förspillas med nya permanenta utgifter utan varaktig finansiering. Den måste i stället användas till att hitta de strukturella verktyg som gör att vi kan få en varaktig uppgång av sysselsättningen och tillväxten. Då handlar det i stället om att stimulera företagande och arbete så att ekonomin uthålligt kan växa och inte bara under valåret. Det måste också vara så att utbildning och strävsamhet lönar sig bättre än vad det gör . Ändå straffas mer än var tredje heltidsarbetande med den statliga inkomstskatten. Vi kristdemokrater föreslår att ingen som tjänar ska betala statlig skatt. Det ger en skattesänkning på för de ca 1,3 miljoner heltidsarbetande men också en radikalt lägre marginalskatt för de ca 400 000 inkomsttagare som ligger precis över dagens brytpunkt. Vi föreslår naturligtvis också att värnskatten ska avskaffas. Det går inte i en globaliserad kunskapsekonomi att ha en straffskatt på högre utbildning. Den passivitet vi har sett inför stora utmaningar tror jag bottnar i en brist på idéer och genomtänkt politik för ett bättre företagsklimat. Förslaget om en ny heltidslag är ett sådant exempel. Ett antal andra förslag som hotar företagens vilja att anställa är också exempel på detta. Här är socialism och jantelag väldigt dåliga inspirationskällor. Det verkar, fru talman, fortfarande vara viktigare att bekämpa rikedom än att bekämpa fattigdom. Varför är annars snart det sista landet i som håller fast vid en särskild förmögenhetsskatt? Jag menar att förmögenhetsskatten måste bort för de oförmögnas skull. Förmögenhetsskatten måste bort om vi ska klara äldreomsorgen . har den drivit ut 500 miljarder, säger en del, ur landet. Andra säger 1 500 miljarder, om vi också räknar in familjerna och andra som med sina företag och förmögenheter har flyttat ut ur landet och som är stora skattebetalare utomlands. Jag tror att är den störste skattebetalaren i . Han adlades av drottningen för bara något halvår sedan för sina stora insatser. Det hade varit ganska bra att ha kvar dessa personer i och det riskkapital som de har tagit med sig ut, men tydligen är det viktigare att bekämpa rikedom än att bekämpa fattigdom. Det är fel ideologisk inriktning, och det måste vi ändra på. De riktiga jobben måste bli fler genom strategiskt viktiga skattesänkningar och ett rejält röjningsarbete i den regeldjungel som trots löften om motsatsen fortsätter att breda ut sig. Jag vill också säga några ord om de vallöften som regeringen ställer ut. De sämst ställda pensionärerna ska få mer . Det räcker knappast till den vårkappa som menade att farmor skulle ha råd att unna sig. Det räcker framför allt inte till en värdig ålderdom. Vi kristdemokrater anser att garantipensionen behöver höjas rejält vi har sagt i vårt budgetalternativ. Det är en viktig signal att också sänka skatten för alla pensionärer genom en höjning av grundavdraget på som ger mer kvar för alla pensionärer. Det är en viktig signal om att vi har sett pensionärerna och deras situation. De är den grupp som verkligen har släpat efter i den välfärdsutveckling som vi har haft . Men det är inte nog med det. Vi vill också ta makten över barnfamiljernas vardag från politikerna och ge den tillbaka till föräldrarna. Vi vill ge både ökad valfrihet och mer tid med barnen genom och ett kommunalt vårdnadsbidrag. Fastighetsskatten, fru talman, är också en orättfärdig skatt som driver människor från hus och hem. Vi kristdemokrater har en modell för hur den statliga fastighetsskatten snabbt ska kunna avskaffas och ersättas med en låg avgift, något som delvis finansieras genom att man betalar lite mer i skatt när man har sålt huset och har pengar i handen. Ja, det här är några av våra viktiga vallöften. De kostar också pengar. Men vi har, fru talman, en klart stramare budget än regeringen. Vi har i vårt budgetalternativ ett finansiellt sparande som är nästan 10 miljarder starkare än regeringens. Vi har fått uppleva vad socialdemokratiskt valfläsk kostade den svenska ekonomin och efterbörden och vill inte vara med om en sådan allvarlig baksmälla en gång till. Slutligen, fru talman, yrkar jag bifall till alliansreservationen. 5 (): Kan man åtgärda ett problem som man inte ser eller som man vägrar att se? Jag tror inte det. Jag tror att det är därför som vi mitt under brinnande högkonjunktur faktiskt ser att vi har problem med en hög arbetslöshet. Enligt den senaste officiella statistiken från SCB är av den vuxna befolkningen i öppen arbetslöshet. till internationell gängse statistik jag noterar att utskottets majoritet är irriterad på att alliansen inte bara accepterar regeringens verklighetsbild och statistikbild där man inkluderar latent arbetssökande, exempelvis studenter som pluggar men vill ha jobb, är , över 380 000 personer, i det här landet öppet arbetslösa. Det är det som och rekommenderar oss att redovisa. Ungdomsarbetslösheten ligger på , över 150 000 personer i åldern . Jag tror att arbetslösheten i allmänhet och bland unga i synnerhet är ett så stort och allvarligt problem att den regering, oavsett färg, som träder till måste ta tag i detta på ett helt annat sätt än vi ser. Frågan är då vem som är bäst skickad att hjälpa människor tillbaka till arbetslivet eller att ge unga chansen att över huvud taget komma in på arbetsmarknaden. Är det en regering vars finansminister säger att vi bra nära lever i den bästa av världar detta som 150 000 unga står utanför arbetsmarknaden? Eller är det en riksdagsmajoritet som, om man ser till problemet med ungdomsarbetslösheten, snabbt konstaterar precis som utskottsmajoriteten gör i betänkandet att det är någon annans fel? Man kan läsa i betänkandet att arbetslösheten började stiga till följd av lågkonjunkturen, stigande produktivitet i näringslivet och en sjunkande sjukfrånvaro. Det är inte vårt problem någon annan bär ansvaret. När man ser att det , om än från en låg nivå, ändå lite grann pekar åt rätt håll, då är det genast regeringens förtjänst. Det där tycker jag är ett oskick. När det är problem är det alltid någon annans fel, och när det går bra är det vår förtjänst. Jag tycker att detta är ett oskick och helt enkelt ett dåligt ledarskap. Framför allt tycker jag att det tyder på en brist på sjukdomsinsikt eller snarare på en brist på vilja att ta ansvar. Förminskar man ungdomsarbetslösheten och säger att det är långtidsarbetslösheten bland ungdomar som är ett problem och att det rör sig om ett par tre tusen, ja, då blir det fullt naturligt att ordinera 1 000 plusjobb detta när det problem som borde adresseras är de 150 000. Nej, fru talman, jag tror faktiskt att det skulle vara bättre med en alliansregering som verkligen ser problemet med arbetslösheten och som också är beredd att göra något åt denna. Det är ju en förutsättning. Man kan inte lösa ett problem som man inte ser eller som man vägrar att se. Som mina kolleger här presenterat har vi en politik för det här. Grovt kan den sammanfattas så här: För det första ska det vara lönsamt att arbeta. Vi riktar skattesänkningar framför allt till låg- och medelinkomsttagare. Som centerpartist tycker jag att det är extra roligt att så här i slutet av min första mandatperiod i kunna stå här och lyfta fram att alliansen har ett gemensamt förslag om det som började prata om . Jag tycker att det är jätteroligt. Det finns en stor möjlighet att detta också blir regeringspolitik. Vinner vi valet blir det ju så. Som sade handlar det om rätt så rejäla skattesänkningar, för en undersköterska med . För det andra handlar det om helt nödvändiga förändringar i arbetsmarknadspolitiken. upplever jag att arbetsmarknadspolitiken är inriktad på att det ska se snyggt ut. Den öppna arbetslösheten ska minskas. Man har ett 4-procentsmål om öppen arbetslöshet. Men på något sätt verkar det 4-procentsmålet uppfyllas av att snart är i åtgärder. Jag tror att det är mycket viktigare att se varje individ ha mer av personlig coachning, framför allt för unga som inte har kontakter och som behöver få hjälp. Arbetsförmedlingen är falsk varudeklaration. De förmedlar inte arbeten, utan de förmedlar åtgärder. De har blivit tvingade till det det är det fokus som regeringen så att säga har lagt på dem. För det tredje måste det handla om att förbättra det svenska företagsklimatet. Det ska vara enkelt och lönsamt att växa och anställa och att starta ett företag. Det handlar exempelvis om förändringar i möjligheterna att skaffa riskkapital, om statliga kreditgarantier, om förändringar i förmånsrätten och om ett slopande av förmögenhetsskatten. För det fjärde handlar alliansens förslag om att reformera och höja kvaliteten i skolan, sjukvården och äldreomsorgen och om att återupprätta rättstryggheten. Det här är ett gemensamt alternativ och tror jag faktiskt det tydligaste regeringsalternativet. Börjar man titta på det alternativ som vi ställs emot de vill inte regera tillsammans, och de kommer inte att presentera ett gemensamt förslag ser man att det egentligen finns bara ett regeringsalternativ. är vi i alliansen fyra olika partier. Man kan säga att vi är fyra olika nyanser av . nyans av , ytterligare bidrag vi är väldigt nöjda med den gemensamma kärnan handlar om ytterligare satsningar på jobb och företagande, exempelvis att småföretagare ska få en förlängd momsinbetalningsperiod och inte behöva agera bank åt stora företag. Det handlar också om ett nystartskonto, om ett skattefritt sparande för kompetensutveckling eller start av företag. Vi kan se att unga människor, kvinnor och invandrare i mycket mindre utsträckning startar företag än den gängse företagaren, en medelålders vit man, just på grund av att de grupperna har mindre kapital att sätta in i sitt företag. Då måste vi se hur vi kan se till att människor kan ha ett startkapital till sitt företag. Ytterligare en del som vi vill satsa på är detta med att verkligen få bukt med ungdomsarbetslösheten. Det handlar om en jobbonus för den som förmedlar ett fast jobb till en ung människa. Det handlar om speciella arbetsförmedlingar upphandlade av men som inte ligger inom verket till exempel speciella arbetsförmedlingar riktade till ungdomar. Det handlar om lättnader i LAS för att göra det lättare för unga att komma in på arbetsmarknaden. finns det alltid någon som är äldre och som har mer erfarenhet som kommer före i kön. Och tror jag att man måste se vad vi kan göra. I har man till exempel en mycket större rörlighet på arbetsmarknaden och därmed också en mycket lägre ungdomsarbetslöshet, framför allt. Sedan, fru talman, vill jag lyfta fram satsningar, för del, på miljö och klimat. Det är 1 miljard ytterligare på klimatinsatser, forskning och utveckling, stöd till anläggningar för framställning av förnybara drivmedel och miljövänlig energi. Det här är de två tydliga alternativ som ställs emot varandra. Jag vill med det, fru talman, yrka bifall till reservationen. Sedan vill jag också avslutningsvis passa på att tacka er kolleger som avgår i utskottet. Framför allt riktar jag ett tack till som följde mig från skatteutskottet. Jag vet att vi i en tidigare debatt hade rätt roligt åt det. följde mig från skatteutskottet till finansutskottet. går du före, och jag lovar att jag inte ska komma efter. Jag önskar dig lycka till. Och ta det gärna, som sade, lugnt i valrörelsen! 6 (): Tack så väldigt mycket för de vänliga orden! Men en sak vill jag göra fullständigt klar för er. Jag kommer inte att ta det lugnt i valrörelsen tvärtom. Jag har anmält mig till min efterträdare, som partidistriktets ordförande i , som heter . Hon kommer också att efterträda mig här i . Jag har anmält mig för tjänstgöring, och hon har sagt till mig: Det ska du göra, och det ska du göra, och det ska du göra. Jag står i enskild ställning. Jag kommer att utföra det jobbet. Jag kommer inte att ta det lugnt. När jag står i den här vackra salen känns det naturligt, alldeles speciellt som sade att det brukar bli en bred allmänpolitisk debatt, att jag tillåter mig att kanske, precis som mina kolleger, bredda debatten en smula. Jag har tänkt tala lite grann, bara lite grann, om den svenska modellen. Varje gång jag kommer in i andra kammaren tänker jag på en bild som jag har sett. Där uppe, fru talman, satt det tidigare en låda där man såg voteringssiffrorna. För, , och en månad sedan tiden kan jag tyvärr inte, men det var troligen kunde man där se följande voteringssiffror: 114 ja, 115 nej, 1 avstår. Den bilden ser jag framför mig varje gång jag kommer in i andrakammarsalen. De siffrorna var nämligen utgången av ATP-omröstningen, vilket innebar att också arbetare fick tjänstepension. Det hade de inte tidigare. Det var nämligen bara tjänstemän som hade det. Det var förbehållet andra samhällsklasser. Varje gång jag kommer in i andrakammarsalen tänker jag, som sagt, på denna bild. Den var början till någonting som jag ska säga några ord om. När behandlar regeringens riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken kan vi faktiskt glädja oss åt att det går åt rätt håll. Jag lade med glädje märke till att flera av mina meddebattörer, särskilt , tror jag, och kanske framför allt , noterade att det mesta faktiskt går åt rätt håll. Det går ganska bra. Vi är inte nöjda, men det går åt rätt håll. Vi har länge kämpat med arbetslösheten. Kampen är inte avklarad, men uppgången i antalet sysselsatta och nedgången i antalet arbetslösa går faktiskt allt fortare. Vi är inte nöjda jag understryker det, fru talman. Vi är inte nöjda, men det går åt rätt håll. Låt oss glädjas åt det! Problemet är alldeles tillräckligt stort utan att vi förvärrar det, som en del gör, exempelvis . Hur kan få det till 100 000 arbetslösa ungdomar överstiger mitt förstånd. Jag är nämligen ganska bra på att läsa statistik. Dessutom är jag ganska intresserad av det. Jag kan inte förstå hur Tiefensee kan få ihop det. Gör det inte värre än vad det är! Problemen är allvarliga, men det går åt rätt håll. Och även om det inte går med rasande fart så går det i varje fall allt bättre. Tillväxten är god. Den är betydligt högre än genomsnittet i euroområdet. Den är högre än hos våra nordiska grannar. Den är faktiskt ungefär som i . räknar vi med att tillväxten blir . Det är en sådan där procentsiffra som vi politiker slänger omkring oss. funderar jag på om man begriper själv vad det är man säger. Men om bruttonationalprodukten växer till är det . Det är ett nytt sådant där belopp som man knappast begriper själv. Man måste översätta det till någonting. Det gör jag. , som är tillväxten i vår ekonomi , är lika mycket som och åtta månaders barnbidrag och studiebidrag till landets alla barn. Eller det är så mycket som försvarskostnaden är. Det är 90 miljarder. Så mycket mer producerar vi alla i form av varor och tjänster jämfört med . Det är det som är bruttonationalprodukten. Sjuktalen går ned. Det finns mer att göra, men vi är på rätt väg. Och vi kommer att göra mer. Företagen gör miljardvinster. sade att skälet till det var att det var ett gott företagsklimat. Jag vet inte om det var en freudiansk felsägning, men sade faktiskt så. Eller var det möjligen så att det var ett bra företagsklimat tidigare? Jag var något osäker på distinktionen där. Vi kan få ett nytt problem. Vi kan i varje fall skönja att vi kan vara på väg mot överhettning. Då gäller det att kunna vidta också de åtgärder som är nödvändiga för att klara det. Genom den goda ekonomiska utvecklingen kan vi nu göra en rad satsningar. Det är det som kallar valfläsk. Det gäller de äldre. Det gäller vården. Vi påbörjar en tandvårdsreform. Och det gäller satsningar på de unga. Vi lyfter fram det gröna folkhemmet. Vi som verkar har faktiskt ett ansvar för barnen och barnbarnen. Det framstår kanske inte som särskilt glamoröst, och det är inte så mycket pukor och trumpeter. Men icke desto mindre måste det göras för barnens och för barnbarnens skull. Vi är beredda, vi socialdemokrater, att göra det till båtnad för vårt land och för kommande generationer, för barnen och för barnbarnen. För att ingen tvekan ska råda ska jag formellt be att få yrka bifall till finansutskottets förslag vad gäller riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken. Så ska jag vända åter till den där bilden med 114, 115, 1 och 0. Det sista står för att ingen var frånvarande vid det aktuella tillfället. Den bilden symboliserar en viktig del av den svenska modellen. Det var när denna kammare var i bruk, när vi hade en andra kammare i riksdag, ett tvåkammarsystem, som den här modellen etablerades, det som har kallats den svenska modellen. En del kallar den den nordiska modellen. Det är en modell som har varit en helt avgörande del i den svenska välfärdsstatens framväxt. Sitt finaste uttryck tar sig välfärdsstaten, tycker jag, i omsorgen om våra barn och våra äldre. Ni socialdemokrater är kvar i det förflutna, säger vissa, i synnerhet de vars ekonomiska tänkande bygger på gamle . Det är i synnerhet de som säger att vi är föråldrade. Men kan man verkligen skilja på historia, nutid och framtid? Hänger det inte ihop? Hänger inte allt ihop egentligen? Vi socialdemokrater är stolta över vår historia. Vi har inget att skämmas för. Vi har alltid värnat om demokrati, frihet och rättvisa. På de smutshögerbloggar som finns hånas vi av moderatsympatiserande nyliberaler till och med av partisekreterare, tyvärr, och av unga kristdemokrater. Men vi tar det ganska lugnt. Vi känner igen det. Först hatade mörkerhögern Wigforss. Sedan blev det och är det . blir det någon annan. Kosackvalet ni vet det där som var 1928 körs om och om igen i repris. Vi är alltså ganska vana. Jag kan berätta en liten historia om det, förresten. För ett tiotal år sedan, kanske femton, var det en affischutställning med valaffischer på , tror jag att det var. Då var två tidigare partiledare med socialdemokraten och samlingspartiets . När de båda herrarna tittade på affischerna sade som var en hedersman att det där var väl egentligen ganska grovt. Då plirade och sade: Ja, men är det inte lite sent påtänkt? Ni kanske ska tänka på det när ni kör kosackval om och om igen. För oss är det ganska självklart vad det är som vi vill göra. Det går som en röd tråd genom hela vår historia. Vi vill ha ett land som håller ihop. Vi vill att människor ska bry sig och bry sig om varandra. Den svenska modellen tillkom i då var söndrat och då klassamhället syntes på kläderna. Det syntes mycket tydligare än . Jag kommer ihåg det. Jag är tillräckligt gammal för att ha gått i den gamla urvalsskolan. Jag vet vad klassamhälle var. Jag vet varför man ska bekämpa klassamhället. Jag vet av egen erfarenhet hur det var. Vår vision är och förblir solidariteten. Vi kan inte ha ett samhälle som ser ut som . Det är ett samhälle där människor förvissa samarbetar när det passar men går och lurpassar på varandra. Det är ett samhälle där vissa röstas ut efter hand. är ett bra land att leva i genom de många människors vilja till arbete och kreativitet. Jag understryker: de många människorna. Jag är ledsen, , men pratar nästan bara om entreprenörer, företagare och begåvningar. I detta ligger borgerlighetens gamla klassförakt för de enkla människorna mannen och kvinnan på gatan. Det är han och hon som troget går till sitt jobb. Ni är inte hungriga nog, säger högercentern. Ni säger till era egna väljare i glesbygden: Om ni inte är kreativa nog så ska vi strypa skatteutjämningen så att moderata miljonärskommuner i slipper dela med sig till er! Det är vad ni säger. Varje samhälle som bygger på kapitalism är ett klassamhälle. Vad vi socialdemokrater har gjort är att vi har försökt och faktiskt har lyckats skapa ett någorlunda anständigt klassamhälle. Det är ett klassamhälle där klyftorna har minskats och där pyramiden pressas samman så att de som är på toppen tvingas se dem där nere i ögonen. Vi har satt en heder i att skapa en skola där barn från alla klasser och grupper träffas. På denna punkt har tyvärr fattat beslut som innebär att det nu kommer att bli fritt fram för både klassmässig och etnisk segregation, till och med i barnomsorgen. Jag beklagar det. Den svenska modellen handlar om samarbete, samförstånd och ömsesidig respekt. Kollektivavtal är en viktig del i detta. Konflikten i handlade om att vi inte ska ha ett låglöneproletariat av så kallade arbetsvilliga. Känner ni igen det från ? De kanske till och med ska vara utrustade med falska eller tvivelaktiga F-skattsedlar. Vi ska inte ha sådant, för det kommer att dumpa lönenivån i . Vi ska inte ha ett samhälle där facket, som organisationen har föreslagit, inte ska ha rättighet att vidta åtgärder som blockader och sympatistrejker. Jag är, som jag sade, stolt men långt ifrån nöjd. Reformismen är som människorna själva; den är rastlös. När ett problem har lösts väntar nästa. Få saker löses en gång för alla. De kan dyka upp igen fast i ny form. Då får man försöka göra någonting åt det. Att det finns klassmässiga, könsmässiga och etniska klyftor i är inget vi socialdemokrater vare sig förnekar eller egentligen skäms över. Vi jobbar ständigt med att bearbeta dem. Vi rör oss framåt, ibland med myrsteg och ibland med lite större steg. Men vi rör oss åt rätt håll. Och vi ger inte upp kampen. Jag är rädd för tvåtredjedelssamhället. har , lite grovt sett, byggt på en allians mellan den nedre tredjedelen och tredjedelen i mitten. Den generella välfärdspolitiken är ett uttryck för denna allians. Vad de så kallade nya vill göra med sina skattesänkningar är det som , och senior och junior Bush har lyckats med att skapa en allians mellan den övre tredjedelen och tredjedelen i mitten mot den nedersta tredjedelen. Lyssna på oss! Vi här uppe är inte som de där nere alla dessa arbetslösa, flyktingar, förtidspensionerade, de som inte vill jobba och allt vad det är. De behöver minsann ta sig i kragen! Jag ska återkomma i en replik till detta med förtidspensionerade, förresten. Vi tar lite av deras ersättningar, säger ni, och så sänker vi skatterna för er. Det är ju vad ni säger. Det ska löna sig att arbeta, säger ni också. Det lönar sig alltid att arbeta i . Så talar alltså de nya till egoismen i oss alla. Alla har vi någonstans där inne egoismens lilla djävul. Till den vädjar ni. I ett söndrat samhälle minskar tilliten, och misstänksamheten blir som grus även i tillväxten. Det är inte bra med stora klyftor för tillväxtens skull. I både svenska affärstidningar jag har ett exempel här och internationell press hyllas den nordiska och svenska modellen. Tillväxten slår ju rekord. Men maktpaktens företrädare här i kammaren uppträder som om ni inte har sett någonting. Ni kan väl åtminstone läsa kvällstidningarna! Kan ni inte göra det? Där är det kort och ibland slagkraftigt sammanfattat. Jag förstår paniken över det ekonomiska läget, som ni så grovt felbedömde i .