prot · GT09131 · 2006-05-30 00:00:00 — Han är säkert övertygad om att han tror att det ska bli så. När vi läser förslaget ser vi att det inte är någon säkerhet alls i den skrivning som finns. Risken är stor att man kan döma till gemensam vårdnad även om det är konstaterat våld. Det förvånar mig att har gjort den överenskommelsen med regeringspartiet. Annars hade ni varit välkomna att hålla fast vid det ni har uttalat så starkt i den här frågan. godtar ni en skrivning som är lite mer ambivalent. 50 () replik: Det var ju trist att detta skulle utvecklas till en pajkastning. Om läser utskottets ställningstagande från början var det så att och hade en egen reservation och vi andra hade en egen reservation. Ni ville något annat. Ni ville att det bara skulle vara i särskilt tvistiga fall som barnen skulle ha juridiskt ombud, medan vi andra tyckte att barnen skulle ha juridiskt ombud i alla fall. Man kan gå tillbaka i tiden och se att det faktiskt har varit oenighet bland er borgerliga partier och att ni inte har haft en gemensam ståndpunkt kring frågan om juridiskt ombud. Kolla innan du har synpunkter på vad har drivit! Vi har däremot drivit frågan väldigt . känner också till den fördjupningsstudie som jag har lett under och som har resulterat i en massa konkreta förslag. När det gäller frågan om risken för att barn far illa är jag självfallet positiv till den här propositionen. Vi måste från lagstiftarens sida i och från den här kammaren vara oerhört tydliga med att det som står i lagändringarna, de intentioner som vi lagstiftare har och det som står i förarbetstexterna måste följas. Vi måste ta för givet att frågan om riskbedömningen måste hanteras på ett professionellt sätt i och domstolarna. Det innebär att om och domstolarna gör riskbedömningarna i enlighet med det här förslaget kommer barnen aldrig någonsin att riskera att hamna i händerna på sina förövare. Det är faktum. Om man ser hur tillämpningen har fungerat med den gamla lagen är det självklart att man kan bli orolig. Förslaget innehåller bra och konkreta åtgärder. 51 () replik: Vi har naturligtvis läst propositionen. Vi har diskuterat detta. Vi saknade ett tydligt ställningstagande. Därför har vi en kommittémotion där vi har skrivit att gemensam vårdnad inte ska förekomma vid konstaterat våld i familjen. Vi tyckte att det inte var klart uttryckt i propositionen. Man ska naturligtvis ta hänsyn till en riskbedömning. Det vill vi väl alla. Vi har gjort bedömningen att ni inte gick tillräckligt långt, annars hade vi inte behövt ta upp detta. Det finns andra ställningstaganden i propositionen som vi har utelämnat eftersom vi var nöjda. Här fanns det en tveksamhet som krävde en extra tydlighet särskilt med tanke reform som faktiskt har utvecklats i praxis och blivit något helt annat än vad avsikten var. Därför fanns det ännu större anledning att vara ännu tydligare . Det framgår också i en del remissinstanser som kommenterar detta. Det finns några som befarar att det inte kommer att leda till så stora förändringar i verkligheten. Det är väldigt tråkigt att flera gör den tolkningen. 52 (): Jag vill börja med att yrka bifall till lagutskottets förslag i betänkandet nr 27 Nya vårdnadsregler i dess helhet och avslag på reservationerna. Jag vill också tacka för samarbete med propositionen. Äntligen har ett långt och noggrant utrednings- och utvärderingsarbete angående vårdnadsreform slutförts och lett fram till ett förslag om förändrad lagstiftning om vårdnad, boende och umgänge. tar vi ett steg framåt som syftar till att stärka barnperspektivet i lagstiftningen. Det är precis detta som regeringens proposition Nya vårdnadsregler genomsyras av. Utgångspunkten i barnperspektivet är respekten för barns fulla människovärde och integritet. Att ha barnperspektiv i beslutsfattandet innebär att man försöker förstå barnet och tar reda på hur barnet uppfattar sin situation och kan se eventuella förändringar med barnens ögon. Som uttryckte det: Sätt på er barnglasögonen! Och det handlar om att analysera vilka följder olika beslutsalternativ kan få för barnet. Det är glädjande att höra att många här tycker att det är en bra proposition. Det är också ett bra betänkande som vi levererar. Jag är övertygad om att vi alla här i kammaren vill ha en lagstiftning som främjar det bästa för barnet. Men vad menar vi då med uttrycket barnets bästa? Det finns ingen klar definition av vad som är barnets bästa. Det finns olika uppfattningar, åsikter och intressemotsättningar när det gäller vad som är barnets bästa. Det är uppfattningar som också ändrar sig över tiden. Vad som är bäst för ett barn är inte alltid det som är bäst för ett annat barn. Bedömningar av vad som är barnets bästa måste därför alltid göras individuellt inför varje beslut och bygga på kunskap och beprövad erfarenhet i kombination med att barnet självt får komma till tals. Vid bedömningen måste man ta hänsyn till allt som rör barnets fysiska och psykiska välbefinnande och utveckling. Utskottet delar regeringens uppfattning om att barnets bästa ska vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge. Utredningen visade att det finns en generell tendens hos domstolarna att tona ned betydelsen av att en förälder har gjort sig skyldig till övergrepp i familjen. Flera remissinstanser uttrycker en oro för att domstolarna inte uppmärksammar risken för att barn far illa. Detta är synnerligen otillfredsställande. lyfter regeringen fram betydelsen av detta i lagen. och domstolen ska vid bedömning av barnets bästa fästa avseende särskilt vid risken för att barnet eller någon annan i familjen utsätts för övergrepp eller att barnet olovligen förs bort, hålls kvar eller annars far illa. Vi i lagutskottet vill ännu tydligare markera risken för att barnet far illa. Jag vill citera oss själva, för jag tycker att det ska bli sagt i denna kammare. Vi skriver: När uppgifter om våld förs fram i ett mål om vårdnad, boende och umgänge måste uppgifterna därför alltid prövas och en riskbedömning göras. Vidare skriver vi: Om en förälder utsätter barnet eller någon annan i familjen för våld, trakasserier eller andra kränkningar, är det i de allra flesta fall bäst för barnet att den föräldern inte får del i vårdnaden. Prövningen kan också mynna ut i att något umgänge inte alls bör äga rum. Utskottet anser att det är synnerligen viktigt att socialnämnden uppmärksammar de fall där insatser till stöd för ett barn kan behövas och att frågan om överflyttning av vårdnaden verkligen övervägs i tillräckligt stor utsträckning. Om en förälder har dödat eller försökt döda den andra föräldern, bör socialnämnden normalt väcka talan om överflyttning av vårdnaden. Detsamma kan gälla bl.a. om barnet har utsatts för sexuella övergrepp. Detta står i vårt betänkande. Barnens rätt att komma till tals stärks i propositionen. Domstolen bör vara skyldig att ta hänsyn till barnets vilja. Att det i lagen framgår att hänsyn ska tas till barnets vilja markerar att detta är en särskilt betydelsefull omständighet i den prövning som ska göras i målet. Vi vet ju att barnet ibland inte tar ställning mellan föräldrarna, men han eller hon har en uppfattning om vilken skola man vill gå i eller vilka fritidsaktiviteter som man vill ägna sig åt. Domstolarna ska göra en helhetsbedömning utifrån även dessa omständigheter. Även små barn ska komma till tals om det inte är olämpligt. Men det är inte lämpligt för oss lagstiftare att slå fast en viss ålder när barn kan tillfrågas inom ramen för en vårdnadsutredning. Den som gör en utredning i mål om vårdnad, boende och umgänge ska försöka klarlägga barnets inställning och redovisa den för domstolen. Vidare föreslås, med utskottets gillande, att socialnämnden ska höra barnet innan ett snabbutlåtande lämnas i domstolen vid interimistiska beslut. Frågan om juridiskt biträde för barn bereds i . Frågan är, som nämnde, aktuell i ett konventionsarbete. Det är ett relativt omfattande arbete, och vi tycker att det är viktigt att få en ordentlig beredning för att få den bästa lösningen för barnet. Är det till exempel säkert att ytterligare en jurist i processen är det som är lämpligast? Vad vet jag? Vilka ska uppgifterna vara, och hur avgränsar man i vilka fall det ska utses ett särskilt biträde? Detta bereds nu och ställning tas . Det tycker vi är bra. Vi vill att det ska vara en ordentlig beredning av detta. De nya vårdnadsregler som vi debatterar och som alla hyllar syftar ju till att tillämpas med största möjliga barnperspektiv. Barnens bästa ska vara avgörande i alla beslut om vårdnad, boende och umgänge. Då kan man faktiskt se det som att domstolen är barnets ombud. Det är domstolen som ska se barnet och ha de barnglasögon som talade om. Men denna fråga bereds som sagt vidare. inför vi en uttrycklig bestämmelse i lagen om att domstolen vid bedömning av om vårdnaden ska vara gemensam särskilt ska fästa avseende vid föräldrarnas förmåga att samarbeta. Har föräldrarna förmåga att sätta barnets bästa framför den egna konflikten? Det är klart att sådant färgar av sig på omvårdnaden om barnet. Barn mår illa av ständiga konflikter mellan föräldrarna. Gemensam vårdnad får aldrig användas som ett medel för att tvinga föräldrarna att samarbeta. Beslutsfattandet vid gemensam vårdnad innebär i en del fall stora problem. kan den ena föräldern hindra barnet från att få den vård som krävs i till exempel hälso- och sjukvården. Detta är en fråga som kvarstår och bereds i . Även på denna punkt är vi i lagutskottet tydliga. Vi tycker att det är otillfredsställande och inte förenligt med barnets bästa att vårdnadshavares oenighet hindrar rätt vård. Vi kräver en skyndsam lösning och förutsätter att regeringen utan dröjsmål återkommer till i denna fråga. Barnets behov av umgänge med andra än föräldrarna lyfts fram i lagen. ska vid bedömning av om nämnden ska väcka talan särskilt beakta barnets behov av umgänge med mor- och farföräldrar men även med andra som står barnet nära. Samförståndslösningar för barnets bästa ska alltid i möjligaste mån eftersträvas av domstolen. Domstolen ska kunna uppdra åt en medlare att försöka få föräldrarna att nå en samförståndslösning. Det betyder att insatser kan sättas in tidigare. Medling kan vara ett sätt att nå ett hållbart samförstånd mellan föräldrarna. En vårdnadsutredning bör innehålla en rekommendation till beslut. Den ska vara väl motiverad. Det ska göras en konsekvensanalys. Den ska tydligt redovisa hur man har resonerat i det enskilda fallet. Vad har barnet för relation till båda föräldrarna, och vilken är barnets egen inställning? Hur ser man på föräldrarnas lämplighet som vårdnadshavare, som boförälder eller som umgängesförälder? Det är också naturligt att man redovisar risken för att barnet ska fara illa. Vårdnadstvister kräver god kunskap om barn. Det pågår ett arbete för att öka kompetensen hos domarna i handläggning av familjemål. Men även här vill vi i lagutskottet i vårt fina betänkande betona vikten av detta. Precis som sade utgår vi från att regeringen följer frågan om kunskap om barn vid domstolarna och vidtar de nödvändiga åtgärderna, genomför dem och återrapporterar till oss här i . Slutligen föreslås att verkställighetsmål om vårdnad, boende och umgänge och liknande frågor flyttas från förvaltningsdomstolarna till de allmänna domstolarna för att höja både kvalitet och effektivitet. Jag är glad över att det är en så stark konsensus i en sådan viktig fråga. Jag vill tacka för ett lysande anförande. Jag vill tacka för ett gott samarbete. Jag vill tacka öviga i utskottet. 53 () replik: Jag kan inte låta bli att gå upp i debatten när jag får ett så fint tack för ett fint anförande. Det är inte man får ett sådant fint tack. Jag vill också gratulera för att hans barnglasögon fungerar väldigt fint. Grattis till det! Men du har en liten fläck, och den kan vi ta bort! Jag kan tala om för dig att vi föreslår i det ställningstagande som är i reservation nr 4 att juridiskt ombud ska ges till alla barn i alla mål. Det är inte det förslag som tidigare hade om särskilt konfliktfyllda situationer. Det finns ingen tveksamhet kvar där. Jag vill bara klargöra det, så vi får bort den lilla fläcken, och kan rösta för bifall till reservation 4 . 54 () replik: Jag tycker att det är trevligt att debattera med . Om det är en fläck på mina barnglasögon tas den i så fall bort via kunskap. Jag sade i anförandet att eftersom frågan bereds, och den är ganska bred när det gäller särskilt ombud för barn, är åtminstone jag beredd att invänta det. Men är också jag otålig i detta. Låt oss komma fram och se vad är bäst. Är det så att det är bäst tar vi ställning för det, och då är jag gärna med på det. Då kanske fläcken försvinner där också. 55 () replik: ser det ut som att kommer att fatta beslut i den linjen. Då får regeringen chansen att återkomma med ett konkret lagförslag på området. Det är vad som faktiskt kommer att hända , i varje fall om alla följer det som de har talat om . Det känns fantastiskt fint. lade jag fram en egen motion om juridiskt ombud för barn. Jag dök ned bakom talarstolen och skrämde vettet ur stackars tredje vice talmannen som satt i kammaren. Det var som satt . Hon blev alldeles nervös och trodde att jag mådde dåligt. Men jag ville illustrera hur barnen inte blev hörda i domstol. Lite hjärtklappning hade jag väl, och nog mådde jag ganska illa också, eftersom jag var så nervös. Men är vi åtminstone på god väg. Det känns jättefint att få en så härlig avslutning . 56 () replik: Jag hade förmånen att få vara med i . Det är en fantastisk resa som vi fått göra, även kunskapsmässigt. Men framför allt har jag lärt mig att alla dessa frågor måste mötas med stor ödmjukhet. Barnglasögonen hoppas jag verkligen att också mina barn hemma ständigt kan putsa så att de hålls rena. Tack för samarbetet, ! 57 () replik: Också jag är glad över det resultat som har kommit fram till i vårt betänkande. Men jag är lite orolig. Vi får se om också jag kan sudda ut någon fläck. När jag hör tala säger han väldigt mycket fina och riktiga saker. Man ska ha ett barnperspektiv, förstå barnet, och det ska ske med kunskap och beprövad erfarenheter. Man ska göra en helhetsbedömning, man ska klargöra barnets inställning, och tillämpa med största möjliga barnperspektiv. Sedan kommer barnglasögonen, som domstolarna ska ha. Till slut sade att vårdnadstvister kräver god kunskap om barn. Det är naturligtvis ingen som inte håller med om allt detta. Men om man tittar i vad skriver ser man att den skriver att upprättade en utbildningsplan för att förstärka domarnas kompetens just på dessa områden. Men på grund av besparingsskäl har detta aldrig kunnat genomföras. Kan man då inte bli lite ängslig när lagen ska träda i kraft , och den månaden dessutom innehåller två ? Hur ska man kunna förstärka domarnas kunskaper och i och för sig också socionomernas, som spelar en stor roll, på denna korta tid? Det är på grund av den oron som jag och säger: Låt oss vänta med ikraftträdandet till i stället. 58 () replik: Låt oss säga så här, . Vi utgår inte ifrån att det inte finns någon kompetens. Självklart finns det kompetens i domstolarna att handlägga sådana ärenden. Det vet vi. Men den kan bli mycket bättre. Det har vi också uttryckt i betänkandet. Vi är väldigt nyfikna på att höra vad som händer ute i domstolarna, så regeringen får återrapportera till . har tillsammans med också genomfört bra utbildningar. Men då har det inte handlat om, såvitt jag vet, att det har varit resursbrist. Då var det andra saker som var skälet till att domarna inte i samma utsträckning har deltagit i den utbildningen. Det kan också vara så, om jag sticker ut hakan lite grann, att det handlar om prioriteringar och värderingar. Det handlar kanske om att de värderingarna måste genomsyra alla domstolar bättre framöver. Jag kan i viss mån dela den oro som nu talar om. Men är det viktigt att vi får den här lagstiftningen på plats så fort som möjligt. Det finns domstolar som kommer att klara det bra, och det finns de som kanske kommer att klara det lite sämre. Vi är gemensamt övertygade om att barnens bästa och riskbedömning är oerhört viktigt, och vi vill sätta det i sjön på en gång. Då vill jag inte vänta, utan då väljer jag att göra det . 59 () replik: Det är till och med så att självt uttrycker oro för hur man ska kunna klara av detta. Jag refererade också till en undersökning som socionomerna har genomfört. Där visar det sig dessvärre att de oftast inte tyvärr kan man säga, eftersom det var två tredjedelar hade de så kallade barnglasögonen. Alla vi har naturligtvis stora förhoppningar om att det ska bli en bra lagstiftning. Men om lagstiftningen inte får stöd och förankring i dem som ska effektuera lagstiftningen menar jag att det är en backlash som kan göra lagstiftningen skada. Där är jag orolig. Här finns inga extra pengar tillsatta för detta, och inte några utbildningsinsatser heller. Är inte det minsta lilla orolig? 60 () replik: Det låter på som att det inte genomförs några utbildningsinsatser vare sig på det ena eller det andra hållet. Det stämmer inte. Det görs insatser. Det handlar väldigt mycket om att myndigheterna prioriterar. Det är precis som polisen gjorde när man gjorde en fantastisk satsning på familjevårdsutredare. Man använde mycket medel till det för att kunna vidareutbilda polisen, kunna möta barn och ta dessa samtal. Det är samtal med barn i väldigt låga åldrar, och det fungerar bra. Det går bättre. Det är en ständig process. Som de socialdemokrater och reformister vi är tar vi de stegen framåt. Jag vill inte vänta med en lagstiftning, när vi är så rörande överens om att lagen blir ett bättre skydd mot att barn kan fara illa, genom att säga att det finns för dålig kompetens i domstolarna. Jag dömer inte heller ut domstolarna på det sättet. Vi säger nu att regeringen ska återkomma till oss och berätta. Domstolarna i sin tur ska rapportera till regeringen vad det är som händer därute. Vi är väldigt nyfikna på det. Vad gör man för prioriteringar? Det är inte säkert att allting löses via pengar. Dessutom flyttas en del processer. Verkställighetsmålen flyttas till exempel till allmänna domstolar, om du har medling tidigare. Det kan vara andra saker som gör att det i totalramen kanske inte blir så mycket mer pengar. Vad jag vet är att en vanlig reflexion och reaktion från myndigheter när vi vill tillföra nya saker är att de säger att de kanske har för lite resurser. Men vi ska som sagt följa detta noga. 61 () replik: Även jag vill tacka både för hans engagemang och för hans insatser i den här frågan. I diskussionen om juridiskt ombud för barn har redogjort för både Socialdemokraternas och regeringens ståndpunkter. Det har jag så klart full respekt för. Men då är frågan: Varför i all sin dar stöder ni inte kravet på barnprotokoll? Vi vet ju vilka brister det finns både ute i domstolar och i socialtjänst. Jag är helt överens med vad gäller frågan om att det från samhällets sida är domstolarna och som ska vara barnens väktare. Det är de som ska ta till vara barnets bästa. Men både jag och vet att tillämpningen tyvärr inte visar det. har vi den här kunskapen, och har också suttit i och arbetat med frågan genom den statliga utredningen. Jag kan därför inte låta bli att fråga en sak. föreslår vi en så enkel metod som att införa ett obligatoriskt barnprotokoll. Där måste domstolarna och även myndigheter och socialtjänst gå igenom en checklista och på varje punkt motivera precis i domstolens beslut på vilket sätt de har tagit hänsyn till barnets bästa. Om det nu är tio punkter så gäller detta varenda punkt. Varför kunde ni då åtminstone inte ställa upp på ett barnprotokoll, om nu frågan om juridiskt biträde var för stor och håller på att beredas? 62 () replik: Vad säger då regeringen, och vad säger vi i utskottet om barnprotokollet? Som jag ser det är det egentligen en administrativ åtgärd som frågar efter. Men vi säger att det ska föras ett uttryckligt resonemang, som jag sade tidigare här. Det är precis som i en vårdnadsutredning om barnets relation till föräldrarna till boförälder och till umgängesförälder. Det ska också redovisas hur domstolen ser på risken för att barnet far illa. I domarna ska man även peka på möjligheten att bäst tillgodose barnets behov av en nära och god kontakt med båda föräldrarna, föräldrarnas vilja och förmåga att samarbeta, individuella förhållanden och barnets eventuella behov av särskilt stöd. Allt detta och mer därtill ska domstolarna redovisa i sina utsagor. Det är jättebra. Precis som sade var det en brist som också uppmärksammade. Man redovisar inte skälen. kan det finnas skäl för att inte göra det, i speciella fall. Men regeringen skriver att de här sakerna ska framgå. Det är ungefär i samma linje som när vi säger att man ska redovisa när man gör en vårdnadsutredning. Och inte nog med det man ska också tycka till. Man ska säga vad man själv tycker är bäst för barnet utifrån sin professionella situation. Jag hoppas verkligen att det här kommer att bli någonting som både du och jag kan säga kanske motsvarar det som ville ha en gång när han pratade om administrativt barnprotokoll. Också jag vill tacka för ett gott samarbete, om jag inte redan har gjort det. Men jag gör det gärna en gång till! 63 () replik: Tack, vi är helt överens! Jag hoppas också mycket på den här lagstiftningen. Jag kommer att utveckla det under de som jag har begärt att prata ytterligare här. Men det finns något som vi inte får glömma bort. Det som jag tycker är vitsen med hela idén om barnprotokoll är att det blir och skulle kunna vara ett redskap för domarna. Vi vet att många domare inte frivilligt deltar i utbildningar. Det är några som gör det; de är jätteduktiga och lysande stjärnor på himlen. Men vissa domare väljer att inte delta i utbildningarna. Bara för att inte från statens eller lagstiftarens sida gå upp och ta dem i örat och säga att så här var det inte tänkt, så tycker vi från att det här är ett ypperligt, litet och enkelt redskap för domarna och för dem som ska tillämpa lagstiftningen. På så sätt kan man se till att få en checklista där man har skyldighet att bocka av om man har fullföljt intentionerna eller ej. Man behöver inte riskera att falla tillbaka och säga: Oj, missade vi någonting där? Man har en skyldighet att på ett så enkelt sätt som ett obligatoriskt barnprotokoll kunna föra fram motiven. Precis som hoppas jag att det som vi nu säger i propositionen och i utskottets ställningstaganden och skrivningar och i alla de förarbetestexter som finns är tydligt när det gäller förändringarna. Redan i lagtexterna går vi in och talar om att det som har varit har varit. ska det ske förändring, och vi lägger fram konkreta förslag på förändring i grunden. 64 () replik: Det handlar egentligen om metodutveckling, . Det är ungefär som när de som jobbar inom familjerätten ska låta barnen beskriva sin verklighet. De ska rita kartan runtomkring barnen och säga vad det är som fungerar bra, vad barnen vill ha av detta och vad de inte vill mista. Så är det när man för samtalen med barnen. Det måste bli likadant för domstolarna. De stora saker som är nämnda här ska absolut vara med. Men sedan är det upp till att se till att man har en metodutveckling i samarbete med och så vidare. Då kan man kanske landa i det som du, , kallar för ett barnprotokoll. Det är en metodutveckling som ska säkerställa att man fångar upp precis det som du efterfrågar att barnet inte riskerar att fara illa och att det så långt som möjligt som man når är barnets bästa som man har för ögonen. Jag vill inte kalla detta för en stor fråga. Det är en viktig fråga, men det handlar inte för om att teckna ned detta i ett protokoll och sedan säga: Varsågod, tillämpa detta! Det måste också ligga i den professionella organisationen att ständigt bli bättre. Men den ska naturligtvis påminnas av ett gott lagutskott om vad som är de tunga sakerna i det hela. 65 (): de grönas grundsyn är att samhället måste genomsyras av ett barnperspektiv.