prot · GU0927 · 2006-11-24 00:00:00 — Jag vill säga dock utan att vilja föregå denna dialog att en översyn av hur en samordning av förvaring av museiföremål kan se ut bör kunna vara en sådan uppgift. 13 (): Jag vill verkligen tacka kulturministern för svaret. Ministern är uppenbarligen väl insatt i den viktiga verksamheten vid i . Ministern sade att jag nämnt ett annat museum som lösning, men det tycker jag inte vore någon bra lösning. Min fråga handlar om att ifall i inte längre har förutsättningar att ta emot arkeologiskt material måste nog och engagera sig för en annan lösning. Det vore dock ingen bra väg att gå. Bakgrunden till min fråga är att i sedan ungefär tar hand om arkeologiska fynd från större delen av samt kyrklig konst och mynt. Arkeologi är ju en oerhört viktig och intressant vetenskap som bidrar till att förändra vår syn på historien, och som vi vet har till exempel fynden i i lett till att vi delvis förändrat vår syn på järnåldern. Det kan nästan jämföras med utgrävningarna av . är det även aktuellt med nya fyndområden i Revinge samt en ny skeppssättning intill de berömda Ale stenar i . Problemet är att utrymmet och resurserna för museet inte räcker till för omhändertagande av fornfynden och för arbetet med konservering av dem. Lokalerna är fulla och frågan är nu om museet ska börja göra sig av med järnåldersfynd och kyrkokonst eller om framtida fynd ska fraktas till eller någon annan del av . Jag tycker att det är självklart att regionala fynd i första hand ska förvaltas och visas i regionen. På samma sätt som vi tycker att det är naturligt att större delen av samekonsten finns i och inte i eller ska skånska gravfynd och skånsk kyrkokonst visas i . Problemet är alltså att är ett universitetsmuseum och lyder under budget. fullgör man samma verksamhet som det statliga museet i och ett antal regionala museer som får stöd ur kulturbudgeten. Och jag vill, fru talman, påminna om att det inte handlar om någon liten verksamhet. i har näst största samling av arkeologiska fynd, efter i . Just det faktum att museet inte lyder under kulturbudgeten gör att det inte ingår i helhetsbedömning av hur man ska fördela stöd för omhändertagande av fynd. Som vi alla vet måste ett modernt universitet prioritera hårt och ständigt bedriva förändringsarbete. Vi kan därför inte räkna med att har möjligheter att finansiera den omfattande verksamheten med att ta hand om fynd. är situationen akut. finns något utrymme för att ta emot nya fynd. Jag är övertygad om att kulturhistoriskt och arkeologiskt intresserade människor förväntar sig att kulturpolitiker på både regional och statlig nivå engagerar sig i detta. Jag inser naturligtvis att kulturministern inte kan ge något konkret svar på hur framtiden ska se ut och hur den ska säkras. Jag vet också att ministern har en mängd mycket svåra prioriteringar att göra. Men jag skulle ändå vilja ställa frågan om näst största samling av fornfynd inte är värd en utredning som skulle kunna leda till att museet får en mer likvärdig ställning jämfört med andra museer. Jag kan se flera möjligheter som det vore intressant att höra kulturministerns åsikt om. Delat huvudmannaskap är en möjlighet, alltså att tar ansvar just för fornfyndsinsamlandet. 14 i (s): Ja, nu när vi är nere i och Ale stenar kunde jag givetvis inte låta bli att gå upp i debatten. Vi pratar om föremålsvård, vilket får mig att undra några saker. Av en händelse har vi också diskuterat museernas entréavgifter och museernas formidabla insatser för att få nya besökare, för att bli träffpunkter och för att utbilda även vuxna och få dem att träda in i en helt ny värld. I regeringens budget försvinner den fria entrén, i varje fall för vuxna. Om jag inte minns fel sades det väl i debatten att det var tänkt att de medel som tidigare hade gått till fri entré skulle gå till just föremålsvård. Det var då jag kom in lite på fråga. Finns inte det förslaget kvar, eller ska medlen för föremålsvård gå till något annat? Har regeringen ändrat sig? Jag har inget eget förslag, men majoritetens tidigare förslag har varit att pengarna ska gå till föremålsvård. Min fråga är alltså: Ligger det förslaget kvar, kulturministern? 15 Statsrådet (): En del av de frågor som i tog upp kommer vi att återkomma till i budgetdebatten. Jag håller med om att regionala fynd så långt det är möjligt ska kunna visas och förvaras så nära ursprungsplatsen som möjligt. Sedan finns det naturligtvis ett stort intresse i hela landet av att ta del även av skånska fornfynd liksom av det som tillhör den samiska kulturen. Den här frågan har ju varit uppe i debatten tidigare och man har hittat olika lösningar. Men det är alldeles uppenbart att det kvarstår en del problem. När det gäller den utredning som också önskade kan man väl säga att den i viss mån ingår i den översyn som museikoordinatorn ska göra. Det kan mycket väl vara en sådan fråga. Man kan också glädjas åt att det inte är få fynd som görs. Problemet är inte bristen på kompetens hos Lunds universitets historiska museum utan det är ju till stor del en lokalfråga, en magasinsfråga. På departementet har vi fått ett brev från ledningen för Lunds universitets historiska museum där man ber om ett möte, vilket vi är positiva till. Det mötet kommer med stor sannolikhet att bli av. Men ligger den här frågan under utbildningsministern, det vill säga under statsrådet , även om vi hör till samma departement. Det är alltså en fråga som jag inte ensam råder över. Lunds universitets historiska museum har ett naturligt och självklart, skulle jag vilja säga samarbete med sin nuvarande huvudman . Det är till glädje för båda parter. tog i interpellationen också upp det stora intresse som har visats. Man har fått nya besökare, man har fått flera sponsorer och ett stort intresse, vilket är väldigt glädjande. har jag förstått att museet är stängt för renoveringar fram till i vår. Då kommer man att öppna nya utställningar. Det blir ett myntkabinett, och det blir också det har kanske med Linnéåret att göra en premiär för ett alldeles speciellt kabinett, kuriosakabinett, som jag tror att många kan vara nyfikna på. Väldigt mycket är alltså på gång. Jag kan inte säga mycket mer än att vi naturligtvis kommer att ta upp och diskutera den här frågan i departementet och tillsammans med ledningen för Lunds universitets historiska museum, när de kommer upp till . 16 (): Jag tycker att det är trevligt att höra att kulturministern tar med sig den här frågan och att den ska tas med i den utredningsverksamhet som ska påbörjas. Det är också glädjande att kulturministern är öppen för att möta representanter för i . Kulturministern säger helt riktigt att detta ligger under utbildningsministern. Däri ser jag faktiskt en lösning: Man kan ha delat huvudmannaskap. förstår jag att man inte kan bestämma sådant under en interpellationsdebatt, men jag vill i alla fall föra fram denna tanke. Just den del som handlar om insamlande och omhändertagande av fornfynd skulle kunna ligga inom kulturministerns ansvarsområde. Jag har fört fram detta tidigare här i kammaren, under tidigare kulturministrar, utan att få något positivt svar. Mitt förslag är alltså helt enkelt att man utökar kulturministerns ansvarsområde till att omfatta just omhändertagande av fornfynd också vid i . Museet har tre uppgifter: forskning och utbildning, att visa samlingarna för allmänheten och att vårda och förvara fornfynd. Den första uppgiften är en uppenbar universitetsangelägenhet. Uppgiften att vända sig till allmänheten kan väl betraktas som både och, men där har avsatt pengar. Precis som ministern sade är man nu i ett dynamiskt skede där man kommer att öppna sig för allmänheten och spela en viktig roll för kulturturism i och . Men för den tredje angelägenheten räcker inte de öronmärkta pengar som nämnde. De finns och utgår enligt regeringens budget, men de räcker helt enkelt inte till denna omfattande verksamhet. Antalet arkeologiska uppdrag i är det största i . ligger i topp med 240 arkeologiska uppdrag. Det är en gammal historisk bygd där det har bott mycket folk. Därefter följer med 124 arkeologiska uppdrag. Det är alltså en mycket omfattande verksamhet, och den har naturligtvis betydelse för historieforskningen. Jag vill återigen framhålla att museet i av historiska skäl är ett undantag. Trots att man bedriver en verksamhet som påminner om regionala museer lyder man under . Av hävd och tradition har man haft samma uppgifter under närmare . fördelar sådana fynd som man bedömer inte ska tillfalla regionala museer antingen till , till eller till . Där får museet i alltså en specialroll. Jag läste i en proposition att museet har ett regionalt ansvar som arkeologiskt museum för med uppgift gentemot allmänheten motsvarande ett länsmuseums. Riksantikvarien kallar i en utredning beställd Lunds museum för ett statligt museum. Det finns alltså en viss förvirring om museets roll här. Rent formellt har ministern naturligtvis rätt. Museet ligger under huvudmannaskap, och det är just det som är problemet. I verkligheten är museet en hybrid av utbildning, forskning, museum och fyndomhändertagande. Det här skulle kunna lösas, säger jag nu för tredje gången, genom ett delat huvudmannaskap eller delfinansiering. Jag ber ministern att tänka på detta när man funderar över de här frågorna . 17 i (s): Det här är mycket intressant. Jag stöder också det säger om utgrävningarna i . Det är spännande att det ur myllan kommer fram inte bara grödor utan även vår historia. Jag blev lite konfunderad och fick lite funderingar. Jag vill passa på att ställa några frågor när möjlighet finns. Från Socialdemokraternas håll tycker vi att det är intressant att man ska ha möjlighet att tillsätta någon sorts koordinator, samordnare eller vad det kallas. Jag tycker att det är positivt. Uppgifterna om det har höljts lite i dunkel. Det kommer att försvinna besökare från våra museer. Det står helt klart med tanke på att fri entré försvinner. Det har talats om att koordinatorn skulle jobba med de frågorna för att behålla publiken i mesta möjliga mån. Det har också kommit fram att man ska hjälpa till om inte att gräva i myllan så att se till att det fungerar med föremålsvården. Hur många tjänster är det egentligen fråga om för koordinatorn? Hur stort är det tänkt att det ska bli? Är det mer än en? Det skulle egentligen komma fram i en dialog med museisektorn. Men som jag förstår ligger det några förslag som är utarbetade. Det skulle vara intressant att få veta lite mer vad som gäller för det hela och lite tips för hur man ska gå vidare. Det är ett gemensamt intresse. Min fråga till ministern är: Hur långt är egentligen förslaget kommet? Det har kommit fram en hel del saker här . Jag är nyfiken på ett svar. 18 Statsrådet (): När det gäller det som talar om, önskemål om delat huvudmannaskap, är det en fråga som museikoordinatorn också kan titta på. Lunds universitets historiska museum lyder under . Därför kan jag inte riktigt gå in och ha synpunkter i den delen. Museet har självt önskat att få ta hand om fornfynden. Det pågår nu många spännande utgrävningar i . Det är en naturlig följd av att det sker väldig mycket. Det är bland annat infrastruktur och exploateringar på olika håll som gör att vi måste säkra fynden innan man kan fortsätta att dra vägar, bygga hus eller vad det nu kan vara för någonting. Uppgifterna för museikoordinatorn ska inte vi från departementet utmejsla i detalj. Det handlar i huvudsak om, som var inne på i sin fråga, behoven inom museisektorn. En del saker är kända. Det handlar om bristande resurser för forskning. Det finns tyvärr få som är disputerade, och stora pensionsavgångar väntas inom museisektorn. Det är brist på lokaler på många håll. Det är fråga om gallring som blir alltmer akut och som är oerhört känslig. Det är framför allt de behoven det handlar om. Det är inte vi som ska styra, utan kunskapen finns ute på museerna och också på . Det är de kunskaperna som ska vara basen för det som museikoordinatorn i den form hon eller han får och med den grupp som han eller hon kan knyta till sig kommer att arbeta med. 19 (): Jag får tacka för den informationen. Det är väldigt glädjande att kulturministern säger att även frågan om finansiering och delat huvudmannaskap kan komma att diskuteras i departementets utredningsarbete . Det är det mest positiva svar jag har fått . Jag har skrivit några motioner och haft några interpellationsdebatter tidigare om detta museum, så det är mycket glädjande. Jag vill passa på tillfället att säga att det finns mycket positivt i regeringens kulturbudget. Det är bland annat ökat stöd till ett antal statliga museer, och det tycker jag är bra. Bland det roligaste man kan göra med sina barn och barnbarn är att gå på ett fint och levande museum. Jag vill ändå skicka med en tanke som representant för landsorten, som det hette i , att man inte får glömma bort museikulturen ute i landet. De flesta statliga museer ligger ändå i . Det verkar som att ministern, jag och flera här är överens om att det är viktigt med kontakt med historien. En människa utan någon kunskap om historien lever som en människa utan minne. Därför tror jag att både kulturministern och jag är överens om att kulturarvet i inte ska bli liggande kvar i jorden och det ska inte, i varje fall som helhet, fraktas till magasin någon annanstans i . Jag vill tacka för en trevlig och intressant debatt. Jag uppfattar att ministern är intresserad av frågorna och ser fram emot att hon tar dem med sig och att det blir ett fortsatt arbete med dessa viktiga frågor. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2006/07:59 om jämställdheten i arbetslivet och ny låglönesektor 20 Statsrådet (): har ställt två frågor till mig. Den första frågan gäller vilka åtgärder jag avser att vidta för att sektorn hushållsnära tjänster blir en jämställd sektor med löntagare av båda könen. Mitt svar är följande. Samma möjligheter till och villkor för betalt arbete för kvinnor respektive män är en viktig fråga för regeringen. Ett eget arbete utgör grunden för ekonomisk självständighet, och regeringen föreslår i budgetpropositionen en rad åtgärder i syfte att öka efterfrågan på arbetskraft och skapa förutsättningar för flera nya jobb. Reducerade arbetsgivar- och egenavgifter för vissa anställningar inom tjänstesektorn och en skattereduktion avseende fysiska personers köp av hushållstjänster i enlighet med regeringens bedömning i budgetpropositionen 2007 skulle gynna utvecklingen av nya och befintliga företag inom tjänstesektorn. Exempel på tjänster som bör omfattas av skattereduktionen är städning, tvättning och barnpassning. Detta är arbeten som i stor utsträckning utförs obetalt och i hög grad av kvinnor. Införandet av en skattereduktion för hushållsnära tjänster innebär att dessa tjänster kan professionaliseras, och arbete som delvis utförs svart kan ersättas med vitt arbete. De arbeten som skapas genom skattereduktionen för hushållsnära tjänster kommer i första hand inte att förändra könsuppdelningen i denna bransch. Däremot förvandlar regeringen obetalt arbete till betalt arbete med kollektivavtalsenliga löner. Dessutom kommer de anställda inom branschen att få fullt tillträde till trygghetssystemen. Genom bättre möjligheter att köpa hushållsnära tjänster till ett rimligt pris skapas dessutom bättre förutsättningar för både kvinnor och män att förena familj och arbete. Det är betydelsefullt för jämställdheten på hela arbetsmarknaden. Regeringens samlade politik syftar till att skapa flera arbeten och ökad sysselsättning för både kvinnor och män. Vidare ska alla arbetsgivare enligt jämställdhetslagen inom ramen för sin verksamhet bedriva ett målinriktat arbete i syfte att aktivt främja jämställdhet i arbetslivet. Det ligger ett stort ansvar på enskilda arbetsgivare att leva upp till jämställdhetslagens intentioner. Den andra frågan som har ställt är vad regeringen avser att göra för att vi i även i fortsättningen ska ligga i framkant när det gäller jämställdhet i arbetslivet i stort. Regeringens arbete präglas av ett aktivt jämställdhetsarbete. Jämställdhetspolitiken måste syfta till att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden och att både kvinnor och män ska kunna kombinera familj och arbete. Förutsättningarna för detta kommer att bli bättre om möjligheterna att köpa tjänster som underlättar vardagen förbättras genom sänkt skatt på hushållstjänster. Kvinnors möjligheter att äga och driva företag måste också bli bättre. Regeringen föreslår därför bland annat en satsning på för att främja företagandet bland kvinnor. Flera arbetsgivare att välja på kommer att lägga grunden för bättre arbetsvillkor och bättre löneutveckling också i offentlig sektor. Arbetsmarknadspolitiken ska skapa förutsättningar för kvinnor respektive män att få arbeta och att göra det i den omfattning som de önskar. Föräldraförsäkringen, som den nu är utformad, kommer att ligga fast. Regeringen avser att utvärdera de närmare förutsättningarna för att införa en jämställdhetsbonus som kan främja ett jämnare uttag av föräldraförsäkringen. När det gäller de låga lönerna inom kvinnodominerade yrken måste jag hänvisa arbetsmarknadens parter. 21 (): Jag får börja med att tacka för att har tagit sig tid att svara på min interpellation. Men det är klart att jag inte är nöjd med svaret, eftersom det här inte förändrar könsmaktsordningen i över huvud taget. Jag skulle vilja säga att de här hushållsnära tjänsterna förstärker skillnaden mellan män och kvinnor i stället för att utjämna skillnaden. Dessutom förstärker det klasskillnaderna i . Jag kan förstå att det är den borgerliga regeringens människosyn att det ska vara större skillnader i samhället, att det ska vara en låglönemarknad och att man ska jobba sig upp på något slags karriärstege. Vi socialdemokrater har en annan människosyn, som innebär att vi vill hålla ihop grupperna, att vi ska ha jämlikhet och att alla ska vara lika mycket värda. Därför vill vi ha så liten lönespridning som möjligt. Jag tror att de hushållsnära tjänsterna tyvärr kommer att leda till det motsatta. har kvinnor lägre sysselsättningsgrad än män, och kvinnor jobbar ofta inom en sådan arbetsmarknad, till exempel servicesektorn, där de arbetar deltid och visstid. De har också ofta otrygga anställningar, och de kan inte försörja sig på det arbete som de har . Risken är att just deltidsanställningar i arbetsgivarens hem ska utvecklas. För att få tillgång till subventioner ska den enskilde antingen arbeta i arbetsgivarens hem, då han eller hon inte ska omfattas av LAS, eller också ska man arbeta genom att skaffa sig en F-skattsedel med väldigt många korttidsanställningar. För att åstadkomma jämställdhet bör män och kvinnor dela på hushållsarbetet, tycker jag. Ert förslag är att man ska köpa sig fri, att mannen inte ska ta sitt ansvar i hemmet när kvinnorna ska jobba utan att någon annan ska göra det arbetet. Då tänker den borgerliga regeringen inte på nästa steg, vem som i så fall ska utföra tjänsterna åt den kvinna som kommer till arbetsgivarens hem. Det här med att köpa sig fri tror jag inte är rätt väg att gå. Jag tror att det är bättre att man har en diskussion i hemmet och att man delar på hemarbetet. Annars kommer det ojämställda samhälle som vi har aldrig att förändras, att män har markservicen skött och att det är kvinnors ansvar att sköta den. kommer det i stället via minskade intäkter från staten att vara LO-kvinnor som ser till att kvinnor med högre utbildning ska göra karriär. Det är inte ett steg för jämställdheten, utan det är det motsatta, enligt min uppfattning. Jag ska ta några exempel från , där man har prövat det här. Där har man från statens sida försökt subventionera, och de siffror som vi har fått tillgång till visar att det har blivit 6 000 arbetstillfällen. Men netto är det ungefär 3 000 arbetstillfällen, och av de 3 000 är det bara 600 som är jobb inom hushållsnära tjänster. Resten är inom byggsektorn. Det är alltså inom de så kallade manliga jobben som man har fått jobb i . Dessutom är det många studenter som extraknäcker på det sättet, och det är deltidsarbeten. Det har alltså inte blivit någon sysselsättningseffekt i . Det vore mycket bättre att satsa på den offentliga sektorn, tycker jag. 22 (): Det här är inte lätt. Det är ingen lätt fråga. Jag möter hyfsat unga kvinnor som har svårt att få det att gå ihop. Det är inte lätt med pusslet att hämta och lämna på dagis, ha hemlagad mat, jobba och känna att man förverkligar sig själv och sedan vara lite rolig med sin man. Det är inte lätt att få det att gå ihop. Jag möter många kvinnor som har de problemen. Problemet är att de kvinnor jag möter inte kommer att ha en krona över för att köpa de här hushållsnära tjänsterna. En stor stress för dem är att få pengarna att räcka från lönen ända fram till den 20 när barnbidraget kommer, då det är tomt på kontot. Det är en stor stress, plus hela komplexiteten runt familj, hem och arbete. Många av mina väninnor är också ensamt ansvariga för sina barn, och det är klart att det gör det än tuffare. Problemet är att det som de här kvinnorna efterlyser, det vill säga lite extra stöd och lite extra möjlighet att få vara med sina barn och vara hemma, ger inte det här. Det är snarare kontraproduktivt. Det som de skulle behöva är snarare en generell arbetstidsförkortning, till exempel sex timmars arbetsdag, bättre barnomsorg, en utbyggd föräldraförsäkring och bättre möjligheter att vara hemma flexibelt då barnen är små. Det är vad de skulle behöva, och bättre ekonomiska förutsättningar. De behöver inte det som resultatet av en skattereduktion för hushållsnära tjänster blir, nämligen att man tar pengar från det gemensamma genom att sänka skatten, alltså möjligheten att bygga ut barnomsorgen och minska den generella arbetstiden. Man tar de pengarna från vanliga kvinnor, de allra flesta människor, och ger dem till kvinnor i övre medelklassen, som använder pengar för att köpa de här tjänsterna. Det är helt okej det är en bransch som finns, och det är väl bra när nya branscher växer fram. Men mina skattepengar ska inte gå till det. Mina skattepengar ska gå dit där de gör bäst nytta. De gör bättre nytta i barnomsorgen, för att förbättra arbetssituationen och för att höja lönerna för de kvinnor som har det tuffast, inte låta övre medelklassens kvinnor köpa sig rätten att slippa ta konflikten med sin man. Det är det man gör. Man slipper ta konflikten med sin man. Man slipper arbeta. Man slipper ta jämställdhetsdiskussionen. Ärligt talat, : Är det inte så att det här förslaget att skattesubventionera hushållsnära tjänster snarare är kontraproduktivt ur ett rent jämställdhetsperspektiv? Man kan tycka att gemensamma pengar ska användas till att överklasskvinnor ska slippa ta jämställdhetsdiskussionen hemma. Jag tycker inte det. Men ur ett jämställdhetsperspektiv måste det vara rent kontraproduktivt att ta pengar där de behövs och gör nytta och ge dem dit där de inte behövs och inte gör nytta, för att subventionera en bransch som finns och som alla människor har rätt att köpa om man tycker att det är riktigt. Min fråga till är: Visst är det här ändå ur ett rent jämställdhetsperspektiv kontraproduktiva åtgärder? 23 (): Jag trodde i min arma enfald att vi hade kommit så långt att vi inte ville vika en tum från visionen om ett jämställt samhälle. Trots detta har vi nu en debatt där vi har förslag som rör möjligheter att få göra skatteavdrag för städning i hemmen. Många har uttryckt att denna reform skulle leda till att flera kvinnor man har beräknat det till av det obetalda arbetet i hemmet får mer tid att förverkliga sig själva. Men männens ansvar i hemmet då? Har det helt kommit bort i den debatten? Vi har länge arbetat för en omfördelning av ansvaret för det obetalda arbetet i hemmet. De strukturella förhållanden som finns avspeglar hur makt och resurser fördelas. Med skattesubventionerade hushållsnära tjänster finns en risk att män inte längre har någon anledning att ta sitt ansvar i hemmet.