prot · GU0943 · 2006-12-19 00:00:00 — Och i vårpropositionen sade den socialdemokratiska regeringen att man skulle förlänga de tillfälliga investeringsstöden till . Men man hade då inte, och vad jag förstår inte ens , finansieringssystem när det gäller hur man skulle fortsätta med detta. Det vi gör nu är ju något som vi har varit överens om. Problemet med er är att ni fortfarande inte har några förslag på hur ni skulle ha åstadkommit detta. Vår tillgång vi är glada för att vi har lyckats är att vi anvisar en väg. Det här är första steget, och vi går vidare för att få i gång byggandet. Det handlar om möjligheter för de enskilda medborgarna att, oavsett vilken social status de har, faktiskt få en bostad utifrån sina behov och också om att lösa upp det här, så att det finns ett tillräckligt antal bostäder. Jag tycker att det är jättespännande. får ni också genomgå den utvärdering vi kommer att få genom allmänna val. Men vi är övertygade om att det här är en bra väg, rätt väg, och den ska vi fixa. 49 () replik: , du ger verkligen orättvisan ett ansikte genom det anförande som du höll alldeles . Du har väl varit den som har varit allra mest tydlig med att den sociala bostadspolitiken härmed reduceras till ett stöd på , riktat i första hand till de hemlösa. Ni vill en massa saker, men ni är i majoritet . ska ni leverera lösningar på de problem som jag hoppas att du håller med om att vi kan se på bostadsmarknaden. Jag skulle vilja fråga dig, precis som jag har gjort med nästan alla de andra tidigare talarna, och höra med dig om du också tänker påverka regeringen så att investeringsstöden ska komma dem till godo som har uppfyllt alla kriterier. Vad jag känner till har det i den borgerliga majoriteten inte funnits någon arbetsgrupp eller dylikt som har arbetat med de bostadspolitiska frågorna. Det är lätt att hitta den enda rad i er regeringsförklaring och ert valmanifest som talar om att den enda konkreta åtgärden på bostadsmarknaden är att se till att ombilda hyresrätter till bostadsrätter. Det kommer att exkludera en stor grupp av människor ute i vårt samhälle som inte har möjlighet eller vill köpa sin bostad. Vi socialdemokrater anser att hyresrätten fyller en oerhört viktig funktion. 50 () replik: För det första måste jag säga att vi vill att det ska bli lättare att köpa sin bostad. Vi gillar inte det överförmynderi som man kunde se i , det kända exemplet, där den tidigare regeringen satte stopp för ombildning trots att en majoritet av hyresgästerna ville friköpa sina lägenheter. Människors olika behov måste avspeglas bättre på bostadsmarknaden. Det ska naturligtvis finnas möjligheter att äga. Men en effekt av den svårighet som har uppkommit med att man har svårt att få hyreskontrakt är ju den numera vanligt förekommande svarta marknaden. Enligt en rapport av Fastighetsägarna omsätter den svarta handeln i 1,2 miljarder . Det är naturligtvis uppskattningsvis, eftersom ingen kan veta exakt hur många kontrakt som olagligen byter ägare. Men handeln med svarta kontrakt är ju oriktig, naturligtvis. När hyresgäster upplever att det de betalar inte står i proportion till det boende de har geografiskt och bruksvärdesmässigt, eller när det handlar om vad värdar upplever att de får betalt för sina nybyggen, uppstår det en bristsituation som ger utrymme för denna handel. Därför måste vi reformera hyressättningssystemet. Vi måste också öppna för att människor får ansvaret och makten över sina liv, över hur de vill bo och ägandet. Därmed har vi inte sagt nej till hyresrätter. Vi vill att det ska finnas många olika former för det här. Vi vill inte ha överförmynderi. Vi vill se till de behov som finns. 51 () replik: Svarthandel är olaglig. Det ska förbli så. Jag delar uppfattning om att det är något som ska motarbetas, naturligtvis. Men jag kan få fråga dig varför har ändrat uppfattning, om jag återigen återvänder till förra budgetdebatten som avhölls här . kräver att det även framgent ska finnas ett investeringsbidrag till byggande av studentbostäder. Varför är inte det längre viktigt, ? Du som värnar familjen och barnen, tycker inte du att det vore rimligt med någon form av stöd till dessa grupper utöver de 100 miljonerna, så att även de med mindre ekonomiskt utrymme, som inte direkt får känna av de positiva effekterna av jobbavdragen, har en möjligt att bo bra? Ska inte barnen i de familjerna kunna hitta en lugn vrå där de kan läsa sina läxor till exempel eller gå undan och få vara i fred? Det skulle jag vilja att du svarade på. Du ifrågasätter om det någonsin har behövts något räntestöd. Då undrar jag: Behövs det ett ränteavdrag för dem som bor i egna hem nu när fastighetsskatten ska försvinna? Kan du, om du tycker så, beskriva konsekvenserna av det för mig? I inte minst, även i andra delar av landet, är det lång kö för att få en bostad. Man får stå länge i bostadskön om man vill ha en hyresbostad. Det behöver byggas flera bostäder. Då undrar jag vari det unikt bra ligger att man som många söker en hyresrätt ska ombilda uppåt 100 000 hyreslägenheter i till bostadsrätter. För på det sättet blir ju underlaget ännu sämre för de bostadssökande att hitta en bostad. 52 () replik: Det var många frågor och att gå in på varje fråga skulle leda långt utöver de minuter i talartid som jag har, och jag har ännu inte hunnit svara på alla de tidigare frågorna fast jag gärna hade velat det. Om räntebidragen verkligen vore så bra för byggandet av flera bostäder skulle jag vilja höra varför finns bland dem som ligger längst ned i när det gäller nyproduktion och som har detta. Man har ju inte det på andra ställen. Flaskhalsarna är i stället fördröjningar i tillståndsgivningar i kommunerna, de snåriga reglerna i och hämmande hyressättningssystem. På alla de områdena tänker vi komma tillbaka med förbättringar. Det är klart att vi inte står här och har alla komponenter klara för reformeringen, men vårt mål vi är övertygade om att vi når det är att vi ska få ökat byggande, ökad variation i boendeformer, ägarformer och så vidare. Enskilda människor ska kunna hitta en möjlighet att få sina behov tillgodosedda. Då gäller det naturligtvis barnen. De ska naturligtvis kunna läsa sina läxor i rum som finns för dem. Det är därför vi behöver variationer i detta. 53 () replik: Jag vill börja med att uppmärksamma kammaren på att har blottlagt en stor spricka i det underlag som finns här i kammaren för vår regerande maktkartell. har nämligen upprepade gånger hänvisat till att hennes perspektiv på de här frågorna utgår från människornas behov till skillnad från som mycket tydligt markerade skillnad mellan en bostadspolitik som utgår från behov och efterfrågan, ett uppifrån- eller ett nedifrånperspektiv. Uppenbarligen finns det företrädare i maktkartellens underlag i som har ett uppifrånperspektiv och andra ett underifrånperspektiv. Det är intressant, och det tycker jag att kammaren kan notera. Jag vill ställa samma fråga till som jag har ställt till övriga företrädare för maktkartellen här. Jag tycks inte få något svar på det. Är det så att ett tillfälligt stöd blir långsiktigt om det byter utgiftsområde i statsbudgeten? Är det kortsiktighet om det ligger i utgiftsområde 18 men långsiktighet om det hamnar i utgiftsområde 9? Jag har så svårt att förstå att ni så benhårt kan hålla fast vid att ni ska avskaffa de tillfälliga, kortsiktiga stöden inom bostadsförsörjningssystemen när ni faktiskt bara flyttar dem mellan olika utgiftsområden. Ni skapar ett tomrum. Ni talar inte om när, hur, på vilket sätt och om man kan förvänta sig att de gamla ska få hissar när man inte vill återinföra hissbidraget. Jag kan tänka mig att kommunerna mycket väl kommer att använda den halva miljarden bland annat till det, om det nu handlar om en halv miljard. Det vet vi bara från tidningsartiklar. Det finns ju inget i budgeten som talar om vilka belopp det handlar om. Blir det långsiktigare för att det byter utgiftsområde? Om jag formulerar frågan så, kan jag få något svar då? 54 () replik: Det där med skapande av sprickor var intressant, för om det inte finns någon spricka måste man kanske skapa en. Det kan man ju i så fall göra genom att välja frågor som i princip handlar om något annat än vad som är aktuellt i en enskild bostadsdebatt, vilket jag tycker är inom vilket budgetområde de olika anslagen ska finnas. Sedan finns det kanske sådant som man måste ta ställning till efter hand, till exempel frågan om tillfälliga stöd och om de behövs långsiktigt. har jag förberett mig på att diskutera civilutskottets bostadsanslag inom utgiftsområde 18, och det har vi gjort här. När det gäller att avskaffa dessa delar har jag med all önskvärd tydlighet talat om att detta är någonting vi har varit helt överens om . Om ni hade varit i majoritet, , hade du förmodligen stått här och argumenterat för att detta skulle ske. är vi i majoritet, och då känner ni att ni i er roll måste vara populistiska och säga nej till detta. Jag tycker att det hade varit renhårigare om ni hade sagt: Jaja, vi var ju överens om detta, och har en annan grupp tagit på sig ansvaret att dessutom föreslå en bra modell för hur det ska kunna genomföras och också haft modet att göra de förändringarna. Vi är ju överens om att det har gått snett. Det tycker jag hade varit lite hederligare än att nu stå här och låtsas som om man aldrig brytt sig om det här eller haft den här uppfattningen och så måla upp skräckscenarier och undra hur det ska gå. Det finns faktiskt ingen spricka i alliansen över huvud taget. Men jag är väldigt ovan vid att driva bostadspolitik. Kanske har jag därför uttalat mig otydligt, men det är en annan sak. 55 () replik: Jag får inte något svar på mina frågor, men det kanske man inte ska vänta sig. Sedan tycker jag att argumentationen är väldigt orättvis. Jag har väldigt tydligt talat om att vi har gjort den här analysen, att problemet sträcker sig på långt , att man har jobbat på att förändra detta och haft utredningar som inte har gett bra resultat att man så att säga just jobbar med långsiktighet. Jag tycker att det är en låg nivå på debatten när kommer med påståendet att vi liksom inte skulle ha sett den delen. Jag tycker också och det var därför jag begärde replik att det var rätt oförskämt av att påstå att vi i oppositionen skulle ha stått här och sagt att hemlösheten är någonting som har uppstått sedan valet, alltså . Vi är inte alls omedvetna om problemet med hemlöshet. Vi gjorde ju en räkning jag tror att det var november som var räkningsmånad och konstaterade att vi har en omfattande och växande hemlöshet. Jag konstaterade också tidigare i ett inlägg att åtgärder föreslås inom utgiftsområde 9 från vår sida och att även ni fortsätter med den satsningen på samma nivå. Därför tycker jag att man ska vara försiktig med hur man debatterar. Sedan förstår jag inte resonemang. Bara för att man lägger samma typ av bostadsstöd, alltså samma typ av stöd till bostadssektorn, i ett annat utgiftsområde skulle det alltså inte handla om det här politikområdet. Det är väldigt märkligt. Har det betydelse för den politiska debatten om till exempel stödet till hissar hamnar inom utgiftsområde 18 eller 9? Borde vi inte vara försiktiga och se till att vi har ett system som ger långsiktighet åt aktörerna på marknaden i stället för ryckighet? Det är det jag försöker få er att erkänna. Jag tycker nämligen att det vore hederligt att erkänna att det saknas väldigt många pusselbitar och att det skapar ryckighet både för konsumenter och för producenter. 56 () replik: Jag kan inte se avsaknaden av vissa pusselbitar. Jag tycker att det är genomtänkt, och då kan jag inte erkänna att det saknas pusselbitar. Det förslag som föreligger från oss i alliansen handlar i korthet om att avskaffa ett illa fungerande system till förmån för ett nytt system som ska ge stabilitet och långsiktighet och som kommer att leda till en bättre matchning mellan människors behov och utbudet på bostadsmarknaden. Ett större utbud kommer garanterat, och hyrorna hålls på en rimlig nivå. Då kan inte jag förstå skräckscenarierna som byggs upp både här och i andra debatter. Om jag sedan uttalade mig otydligt när jag tyckte att det kändes som om vi skulle ta något slags ansvar för att hemlösheten är som den är vill jag rikta tillbaka det: Ansvaret för att hemlösheten är som den är måste väl ändå ligga hos dem som har bedrivit politiken tidigare. Vi gör ju alla vad vi kan direkt när vi kommer till makten. Det gör även borgerligheten. Vi vill inte ha några hemlösa över huvud taget i vårt samhälle. Det är därför vi riktar in oss på dessa områden och dessutom försöker jobba på områden som handlar om att studenter lättare ska få bostad. Det är ju också ett problem vi ärvt från er. Vi skulle kunna rada upp ett antal problem som vi ärver och tar tag i direkt. Det tycker jag att vi ska ha en eloge för, inte kritik. 57 (): Vi diskuterar mestadels bostadspolitik. Jag tycker att man kan se två tydliga skillnader i den debatt vi har . För oss socialdemokrater är bostadspolitik ett viktigt politikområde. Det handlar om att en bostad ska vara en social rättighet, det vill säga någonting som alla ska kunna få till en rimlig kostnad och där det ska finnas ett så brett urval av boendeformer som möjligt. Vi vill också ge alla människor möjlighet att bo i de olika boendeformerna och att bo på olika platser i landet liksom i olika områden i staden och dess närområden. För borgerligheten verkar det i stället vara den fria marknaden och marknadskrafterna som ska lösa de här problemen. Då ser inte jag att det finns utrymme för någon bostadspolitik. Vi har fått höra olika förslag på hur man skulle kunna utveckla bostadspolitiken. Det enda jag har hört är att vi ska främja konkurrensen, och det håller jag med om är oerhört viktigt. Men det kommer inte att skapa en ny bostadspolitik. Det är snarare bara en nedmontering av den bostadspolitik som finns . Det fria valet är självklart viktigt, men om det enbart är det fria valet som ska styra blir det problematiskt. Många människor kommer nämligen inte att ha råd. Det kommer i stället med automatik i slutändan att bli en grupp som förflyttas till socialt utsatta bostadsområden, det vill säga områden som inte är speciellt attraktiva. I de attraktiva områdena kommer bara de som har råd att bosätta sig. Med marknadshyror, med byggandet av bostadsrätter och med försämrade villkor för hyresrätten kommer vi att få en uppdelning som är ännu större än . Vi kommer att se ännu större sociala problem knutna till ett antal områden. Därför är det oerhört viktigt att vi diskuterar och bevarar bostadspolitiken som den är . måste vi diskutera hur vi ska utveckla den bostadspolitik som finns . Jag som socialdemokrat anser nämligen att ett bostadsfinansieringssystem är viktigt. Man kan förstås se brister i det system som finns , men att säga att den fria marknaden ska lösa alla problem är inget alternativ. Vi måste ha styrmedel som gör att bostadssituationen i hela landet främjas och att det finns boenden för alla, oavsett vilken inkomstgrupp man befinner sig i. Det som också förvånar mig är att det är så oerhört bråttom. Man säger att det system som finns inte fungerar. Det som gör mig ännu mer förvånad är när man säger att man ska ta bort räntebidrag och investeringsstöd men, som vi har hört här, subventionera en annan typ av bostadsbyggande inom ett annat område. Vad finns det för långsiktighet i det? Det är för mig en gåta. Den förra regeringen har haft ett antal prioriteringar som har gett subventioner det är helt rätt. Man kan tycka att det är bra eller dåligt. Den nya regeringen säger dock att den fria marknaden och långsiktighet ska gälla. Till syvende och sist pekar man ändå på ett antal områden där man kan tänka sig att skjuta till pengar vad gäller bostäder. Var finns långsiktigheten i det här? Hur kan man få en konsekvent politik om man ena stunden ger ett budskap och i andra stunden pekar åt ett helt annat håll? Det är för mig oerhört förvånande. Innan jag går härifrån skulle jag vilja ha svar på en fråga, nämligen om de borgerliga företrädarna tror att det kommer att byggas flera eller färre lägenheter under den kommande mandatperioden. när vi kommer att införa ett borgerligt bostadspolitiskt system är det väl ganska lätt att redan nu säga om det kommer att byggas flera eller färre lägenheter. Då har vi det med oss inför utvärderingen senare av det borgerliga bostadssystemet . Jag skulle alltså väldigt gärna vilja ha svar på frågan om det blir flera eller färre bostäder byggda. , under den gångna månaden, har jag haft kontakt med ett antal studentbostadsbolag. I utskottet har vi blivit uppvaktade av kommunstyrelseordförande , moderat företrädare. Tillsammans med sitt studentbostadsbolag presenterade han de problem som finns i . I kommer det borgerliga bostadspolitiska förslaget att innebära att ungefär 1 500 lägenheter inte kommer att byggas. Månadshyran för de här lägenheterna, om man ändå skulle genomföra byggnationen, kommer att stiga med . I har man byggt 2 700 nya studentlägenheter, och har man påbörjat ytterligare 500. Man är ganska säker på att det här kommer att leda till hyreshöjningar på för de nya lägenheterna. De borgerliga företrädarna har sagt: Det här är inget problem. I realiteten kommer det inte att bli så här, för man kan slå ut kostnaderna på hela beståndet. Ja, i stora kommunala bostadsbolag är det möjligt. Men i både Uppsala- och Göteborgsfallet är det små studentbostadsbolag som är helt fristående och som har sitt eget bostadsbestånd. Det kommer att innebära att hyreshöjningarna blir så stora som här nämnts. I kommer alltså de nya lägenheterna, om de byggs, att bli dyrare . I kommer vi att få se 20-procentiga hyreshöjningar . I min hemstad kommer man att förlora mer än 6 miljoner i räntebidrag. Även där kommer man att få göra ganska stora hyreshöjningar. Då blir min fråga till den borgerliga majoriteten: Är det verkligen så att det är studenterna som ska få betala den nya borgerliga bostadspolitiken? Det är ju i mångt och mycket studenterna som kommer att få betala de här förändringarna. Det är studentbostadsbolagen som kommer att få ta den absolut största smällen. Studenterna kompenseras delvis av de skattesänkningar som sker men definitivt inte fullt ut. En annan grupp som kommer att drabbas väldigt hårt är pensionärerna, som inte heller får det tillskott i faktiska skattesänkningar som gäller. Är det här den borgerliga majoritetens försvar? Ska man höja hyran för studenterna, en av de grupper som jag redan nu anser har ganska tuffa levnadsvillkor? Min andra fråga är således: Är det borgerlighetens budskap till de svenska studenterna att bostadskostnaderna kommer att stiga under den kommande mandatperioden, eller är det så att borgerligheten har en annan lösning? hade jag en interpellationsdebatt med , som i sitt svar menade att regeringen har för avsikt att ge tilläggsdirektiv till utredningen om ekonomiska och juridiska förutsättningar för privatpersoners upplåtelse av den egna bostaden. Avsikten med tilläggsdirektiven är att öka möjligheterna för utredaren att lämna förslag till ekonomiska incitament som ska öka bostadsinnehavarens intresse av upplåtelse av den egna bostaden. Att utnyttja det befintliga bostadsbeståndet på ett bättre sätt skulle gagna hela bostadsmarknaden, inte minst studenternas. Så svarade mig i en interpellationsdebatt när jag ville diskutera studenters boenden . Det är det här som är borgerlighetens svar: Vi ska återinföra hyrestanten. Studenterna ska flytta in i och bo i andra människors hem. De ska inte få ett eget första boende där man kan bli vuxen och ta ett första steg ut i vuxenlivet. Nej, borgerlighetens förslag är att man bor hos hyrestanten eller i någon annans källare. Det ser inte jag som en heltäckande och nydanande bostadspolitik, utan det ser jag som någonting helt annat. Sist men inte minst: Anser den borgerliga regeringen att alla de projekt som satts i sjön ska falla, att vi ska tillåta en oerhört stor kapitalförstörelse i och med att det är så många projekt som är planerade men som inte kommer att bli av? Vore det inte bättre att ge möjlighet att genomföra den byggnation som ändå är planerad för att på så sätt skapa ett byggande ? De frågor jag ställt skulle jag väldigt gärna vilja ha svar på innan debatten här avslutas. I detta anförande instämde , , , , , och (alla s). 58 (): I debatten här , som det varit väldigt intressant att följa, har vi från i ett tidigt inlägg fått höra att den borgerliga politiken är verklighetsfrämmande. sade tidigare här: Ja, är en sak. Där kan man väl fortsätta att bygga. Men titta på övriga landet! Hur går det där? Jag ska, fru talman, be att få lämna en liten rapport från verkligheten. Själv bor jag i Götakanalområdets huvudstad och en liten kommun i med 40 000 invånare. är ingen tillväxtort, som det ser ut . Vi hoppas att det blir så. Men för dagen har vi lite problem. Vi har också en bostadsstiftelse. Jag har personligen talat med stiftelsens vd och ställt en rak fråga till honom: Kommer ni att avbryta några planerade projekt på grund av att regeringen och riksdagsmajoriteten tänker avveckla subventionerna för bostadsbyggande? Hans svar var tydligt: Nej, det kommer vi inte att göra. I det lilla samhället med ungefär 3 000 invånare i kommun kommer nya lägenheter att byggas av det kommunala bostadsföretaget. De planerna ligger fast, med byggstart . planerar man ungefär 100 nya lägenheter i Motalastadsdelen . När det gäller exakt datum för byggstart är man inte riktigt färdig. Men byggstarten påverkas av helt andra faktorer än räntebidragssystemet och dess framtid. Som verkställande direktören beskrev det för mig handlar det om hur det går med näringslivsetableringar i kommunen till exempel den dubbelspårsutbyggnad som är på gång. Det handlar alltså om en omvärldsanalys av hur situationen ser ut och hur man kan bedöma efterfrågan utifrån sådana faktorer och inte alls utifrån regeringens bostadspolitik. Visst, kalkylen påverkas i någon mån av subventionerna. Det höll han naturligtvis med om, men inte i sådan utsträckning att det fanns skäl att avbryta pågående projektering. I stället säger vd:n: Vi får väl anstränga oss för att hålla byggkostnaderna nere. Där pekar han på någonting som är väsentligt mycket viktigare för boendekostnaderna än regeringens avvecklande av bostadssubventionerna, nämligen kostnaden för att bygga. Byggmarknaden i domineras av ett fåtal stora företag. Man kan säga att det är en oligopolmarknad, vilket i sig är kostnadsdrivande. Men ännu mer kostnadsdrivande är det att man bakom denna oligopolmarknad på byggsidan har en oligopolmarknad också på grossistsidan när det gäller byggmaterial. Det är alltså ett fåtal grossistföretag som har marknaden för byggvaror i ett mycket hårt grepp. Låt mig ge ett exempel på hur detta med byggvarorna kan slå. SABO-företagen har skapat en gemensam ekonomisk förening som heter HBV, Husbyggnadsvaror, vars uppgift är att upphandla byggmaterial. Man gör också en del tester av byggmaterial från olika leverantörer. Man har gjort en studie av något som kallas engreppsblandare, alltså vattenkranar. Normalpriset för en engreppsblandare hos svenska grossister ligger på i storleksordningen styck. HBV tog sig för att köpa en blandare tillverkad i hos lågpriskedjan för , alltså en tiondel av kostnaden. Man testade slitage och hållfasthet hos ett antal standardblandare och lågprisblandaren och fann att den kinesiska blandaren höll väl så hög kvalitet som de som var tio gånger dyrare. I ett hyreshusprojekt ingår tusentals olika detaljer, det vill säga att det finns en mycket stor besparingspotential här. Man kanske inte kan spara på varje detalj, men det här exemplet indikerar att det finns utrymme att sänka kostnaderna inom byggsektorn i mycket högre grad än med de subventioner som regeringen drar in. Låt mig också nämna i sammanhanget att jag har haft tillfälle att tala med flera personer som har haft ledande befattningar i privata fastighetsbolag.