prot · GU0914 · 2006-10-24 00:00:00 — Då kan man fundera: Styrs det utifrån det mönstret eller behövs det någon laglig rätt för att stärka upp detta? Jag är helt övertygad om att det behövs. Då löser sig också det här problemet och det ger en rättvisare arbetsmarknad för alla som finns på den. 148 Statsrådet (): Jag tycker naturligtvis att grunden på svensk arbetsmarknad bör vara att parter kommer överens och att vi ska använda oss av lagstiftningsmetoden så lite som möjligt även i dessa delar. När det gäller att få fler i arbete pratar mycket om efterfrågan, som naturligtvis är viktig. Det håller jag också med om. Jag tycker att det finns, som jag har sagt tidigare, tre saker vi måste försöka göra . Med jobbavdraget ska det löna sig mer att arbeta. Då får folk mer pengar kvar i plånboken. Med mer pengar kvar i plånboken kan också folk köpa mer saker och därigenom ha en efterfrågestimulerande effekt. Det andra vi ska göra är att se till att minska kostnaderna för att anställa. En väldigt förenklad bild är naturligtvis att vi lägger skatt på tobak och sprit för att folk ska röka och dricka mindre. Det är klart att skatt på arbete har en effekt också för efterfrågan på arbetskraft. När det gäller könsbalansen, som pratade om på slutet, kan jag bara konstatera att den förra regeringen hade ROT-avdrag men inte RUT-avdrag. Det är klart att man kan ifrågasätta könsbalansen i den metoden, skulle jag vilja säga. Men det känns skönt att höra hålla med om att vi nu får en bättre ordning, om jag får tolka dig så, när det gäller de olika formerna för visstidsanställning. Vi återigen menar att det här är ett sätt att försöka få folk in på arbetsmarknaden och därigenom naturligtvis få en god ekonomisk utveckling med tillväxt i ekonomin. Det är nämligen bara när folk arbetar och har en lön som de också betalar skatt och därmed kan bidra till det vi vill se till att göra i övrigt. När man pratar flexibel arbetsmarknad tycker jag att det här snacket, för att anknyta till interpellationen, att det skulle ha med en otryggare arbetsmarknad att göra är helt fel. Jag tycker att man uppnår en flexibel arbetsmarknad när man har en hög efterfrågan, ett högt utbud och en god matchningsfunktion på arbetsmarknaden. Där har du flexibiliteten, skulle jag vilja säga. 149 (): Det är klart att fungerar allt det som arbetsmarknadsministern säger har man en bra balans på arbetsmarknaden. Men man ska alltid veta att det finns ett styrkeförhållande på arbetsmarknaden. Man delar mycket som arbetstagare och arbetsgivare. Man delar tillgången på arbete. Man delar också att företaget ska fungera. Det är klart att det i botten också finns olika intressen. Den ena ska betala, den andra ska få. Det är den klassiska motsättning som man inte behöver överdriva men som ändå finns på arbetsmarknaden. Det vet vi. Den som sitter på penningpungen har också den största makten. Det gäller också i regeringen. Littorin kommer att se, om inte annat när det gäller , vem det är som bestämmer. På det sättet är det också i förhållandet på arbetsmarknaden. Därför behövs också ett grundskydd för arbetstagare när det gäller det här så att man vet att man har en lag i botten eller ett kollektivavtal som styr upp detta. Det tycker jag att man ska vara väldigt rädd om. Det är sant att ju fler som kan få arbete där har vi exakt samma uppfattning desto mer ökar möjligheterna för bättre välfärd i . Sedan kan vi diskutera vägarna dit, hur vi når fram och konsekvenserna eller om vi ens når resultat. Vi kan ha olika uppfattning om det. Däremot är vi nog överens om målet. Det är viktigt att också peka på det man är överens om. Det är en stor skillnad på ROT-avdrag och RUT-avdrag. ROT-avdrag kom till för att slå vakt om en marknad som finns och som behövs när efterfrågan ökar och för att hålla kompetensen uppe vilket man gjorde inom byggsektorn. RUT-avdrag är att skapa en marknad som egentligen inte finns med subventionerade medel, som inte kommer att överleva utan fortsatt subventionering. Byggarbetsmarknaden går faktiskt för sig själv när efterfrågan är stor, men den behöver ibland hjälp att överleva för att finnas där när konjunkturen behöver den. Det är en stor och väsentlig skillnad. 150 Statsrådet (): Låt mig konstatera för att återgå till interpellationen att vi är överens om utgångspunkterna för vad som ska gälla för den svenska arbetsrätten. Jag slår vakt om kollektivavtalen. Jag slår vakt om den ordning vi har på den svenska arbetsmarknaden. Jag har svårt att se att en otryggare arbetsmarknad skulle leda till ett bättre näringsklimat och ett bättre företagsklimat. Därmed kan vi lämna den frågan. Jag vill också tacka. Det här är min debut i kammaren. Det har varit två trevliga interpellationsdebatter. Jag tackar båda för det. Jag ser fram emot att komma tillbaka. Vi kommer att ha mycket roligt i kammaren och på andra ställen framöver. Överläggningen var härmed avslutad. 25 § Svar på interpellation 2006/07:4 om folkomröstning om 151 Statsrådet (): Det känns fint att stå i denna kammare. har frågat mig om jag är beredd att ta initiativ till folkomröstning om det konstitutionella fördraget och hur jag tolkar formuleringen i regeringsförklaringen om att klart och tydligt ska tillhöra kärnan i det europeiska samarbetet. Folkomröstning om det konstitutionella fördraget har inte varit aktuell i . En stabil riksdagsmajoritet har bedömt att frågan är bäst lämpad för riksdagsbeslut. Den nya regeringen delar den bedömningen. Efter folkomröstningarna i och är det inte särskilt troligt att det konstitutionella fördraget, i sin nuvarande form, kan träda i kraft. Regeringen ser därför inte tillräckliga skäl för att i det läget gå vidare med en proposition om godkännande av fördraget. Vi ser däremot fram emot att med föra en diskussion om hur vi kan gå vidare på med hela fördragsprocessen. Men arbetet med angelägna sakfrågor i EU går vidare. Det står flera viktiga frågor på EU:s agenda. Det är frågor som är viktiga för jobben, tillväxten, miljön, brottsbekämpningen och arbetet för global solidaritet. För regeringen är det en självklarhet att klart och tydligt ska tillhöra kärnan i det europeiska samarbetet. Mina ledstjärnor kommer att vara orden deltagande, ansvarstagande och förankring. Det handlar om att delta aktivt och engagerat i förhandlingarna i , att ta ansvar för stora framtidsfrågor samt att förankra EU-frågorna i politiska liv och ytterst hos medborgarna. 152 (): Jag vill först tacka EU-minister för svaret. Min interpellation handlar i första hand om ministern är beredd att ta initiativ till en folkomröstning om . Jag ska strax återkomma till svar i denna del. Min interpellation inleddes dock med några citat från statsminister regeringsförklaring med beröring till EU-medlemskap. Den nya regeringen säger sig där vilja föra en mer aktiv utrikespolitik, vara en aktiv och pådrivande kraft i den europeiska unionen, tydligt och klart tillhöra kärnan i det europeiska samarbetet och verka för att den transatlantiska länken stärks. Innan jag kommenterar ministerns svar om att klart och tydligt tillhöra kärnan i EU-samarbetet vill jag uttala min oro för regeringens strategi att stärka den transatlantiska länken. Detta uttryck, som mest används för att beskriva förhållandet mellan och , och kanske särskilt mellan och , leder tanken till den senaste storpolitiska tillämpningen, nämligen det av president och premiärminister ledda katastrofala . finns det tecken på att händelseutvecklingen i kommer att tvinga att ompröva sin politik. Även om jag inte delar uppfattningen om behovet för att stärka den transatlantiska länken vill jag uppmana den nya regeringen att via denna länk klart och tydligt framföra till och att deras Irakpolitik nått vägs ände och att den enda möjliga vägen till långsiktig och fredlig lösning går via tillbakadragandet av de militära styrkorna, respekt för folkrätten och landets nationella självbestämmande med hjälp av en fredsprocess ledd av FN. EU-ministern säger i sitt svar att det är för henne en självklarhet att klart och tydligt ska tillhöra kärnan i EU-samarbetet, att hennes ledstjärnor kommer att vara deltagande, ansvarstagande och förankring. Det handlar om att delta aktivt och engagerat i förhandlingarna i , ta ansvar för stora framtidsfrågor och förankra frågorna i politiska liv och ytterst hos medborgarna. Det låter sig sägas. Jag kan trots mitt partis EU-kritiska hållning i stort sett dela ett sådant förhållningssätt. Jag lägger särskilt märke till att ministern betonar förankring av EU-frågorna hos medborgarna. Men berör inte några sakfrågor som jag tycker bör anses ingå om man säger sig vilja tillhöra kärnan i EU-samarbetet. Jag tänker här framför allt på EMU. EU har sitt ursprung i det samarbete som de sex länderna , , och påbörjade . Det är länder som är EU:s kärnländer, och alla ingår i EMU. Jag uppfattar den här formuleringen så att regeringen säger sig vilja tillhöra och har ambitionen att ansluta till EMU trots det svenska folkets nej i folkomröstningen . Därför vill jag att EU-ministern förtydligar sig. Anser du att EMU ingår som en kärna i EU-samarbetet? När det gäller den delen av interpellationen som avser inställning till en folkomröstning om det vilande kommande förslaget om en ny , hänvisar ministern till att folkomröstning inte har varit aktuell eftersom en stabil riksdagsmajoritet länge har bedömt frågan bäst lämpad för riksdagsbeslut. Denna argumentation är vanlig när majoriteten vill undvika en besvärlig debatt. Trots att den nyvalda på något sätt kommer att få ta ställning till en ny konstitution lyste frågan så gott som helt med sin frånvaro i valrörelsen. Det kritiserades till exempel av utrikesminister . Många partier vågade inte ta debatten inför riksdagsvalet. 153 Statsrådet (): När det gäller just den transatlantiska länken och hoppas jag att utrikesministern gärna kommer till kammaren och diskuterar detta med . Det är lite utanför ämnet, men vi kan konstatera att vi har många gemensamma frågor som vi behöver besvara tillsammans med . Vi är inte alltid överens. Det behöver man inte alltid vara. Men det är en viktig part, och vi avser att ha ett nära och förtroendefullt samarbete med i en mängd olika frågor. Jag är glad att uttalade ett stöd för ambitionen om deltagande, ansvarstagande och förankring. Regeringen hoppas att man kan lämna ja- och nejdebatten som fortfarande lever kvar i bakom sig och använda EU-medlemskapet för att konstruktivt påverka i viktiga frågor. Det är många konkreta sakfrågor som ligger framför oss som har att göra med till exempel miljöpolitiken. Det är kemikaliedirektivet. Det finns mycket som ligger på agendan när det handlar om brottsbekämpning och jobben. Det finns också de långsiktiga frågorna som jag hoppas att vi kan diskutera inom ramen för och i när det gäller utvidgningens fortsatta framtid, översynen av det finansiella perspektivet, budgeten och så vidare. Inte minst gäller det frågan om fördraget. Jag är personligen ingen stor anhängare av folkomröstningar generellt. Men just författningsfördraget är en fråga som enligt min mening och en majoritet i inte lämpar sig för en folkomröstning. Det är ett komplext förslag. Just nu ligger det också i den berömda frysboxen. Det behöver diskuteras och ventileras men lämpar sig kanske inte för folkomröstning. Jag hoppas att vi tillsammans med kan diskutera hur vi ska gå vidare med en översyn. Det mesta talar för att det blir någon form av översyn, kanske till och med omförhandling, av fördraget. Just nu är den processen i full gång i de olika medlemsländerna. Därifrån kan vi förhoppningsvis formulera, med ett brett stöd från , hur vi ska positionera oss. Jag delar interpellantens beklagande av att frågan inte diskuterades i valrörelsen. Jag vet att men också var mycket aktiva på många ställen med att försöka diskutera många EU-frågor, och de fick väl inte riktigt det genomslag som de hade förtjänat. Det är tråkigt, men kanske kan vi bryta det lite just . När det gäller den sista frågan, om EMU, är eurodeltagandet naturligtvis en del av den europeiska kärnan. Men det är många länder som står utanför detta. Den nya alliansregeringen har varit väldigt tydlig med att det inte finns någon ambition att söka medlemskap eller att utlysa någon folkomröstning. Även om många av oss personligen engagerade oss på ja-sidan var det ett mycket klart och tydligt resultat av den folkomröstningen. Ingenting i opinionsundersökningarna tyder på att den opinionen har förflyttats, utan den verkar ligga kvar. Därför finns det heller ingen anledning att lyfta upp frågan under den här mandatperioden, såsom jag ser det. 154 (): Jag är inte riktigt nöjd med svar vad gäller innehållet i uttrycket kärnan i det europeiska samarbetet. Det som anför att det innebär, deltagande, ansvarstagande och förankring och att vara aktiv, tycker jag är bättre formulerat och täcks in av regeringsförklaringens skrivning om att vara en aktiv och pådrivande kraft i Europeiska unionen. Jag förstår inte riktigt vad regeringen avser med att tillhöra kärnan i det europeiska samarbetet. När det sedan gäller frågan om folkomröstning vill jag säga att det finns ett demokratiskt underskott i denna församling genom att vi inte har diskuterat frågan tillräckligt inför valet. Visserligen är det nu så att förslaget i dess nuvarande form kommer att falla eftersom man i folkomröstningarna i och har sagt nej till förslaget. Men det är troligt att det kommer tillbaka, huvudsakligen med många inslag som finns i det vilande förslaget. Bilden av en riksdag som inte kan anses ha mandat i EU-frågan förstärks av en enkätundersökning som nätverket folkomröstning.nu genomförde innan valet. De tio första namnen på varje riksdagslista, av ca 290 namn i varje riksdagsparti, tillskrevs och fick tre frågor om konstitutionen: hur kandidaterna ställde sig till folkomröstningen, hur de tänkte rösta i om konstitutionen kom upp och vad de ansåg om det rättsliga samvetet. Av och kandidater svarade av de tillfrågade och med ett fåtal undantag i enlighet med partiets officiella inställning. Inom de övriga partierna svarade endast var sjunde av 1 400 tillfrågade. I den absoluta botten låg Socialdemokraterna och . Det är naturligt med ett visst bortfall, men det nästan totala bortfallet av svar från de stora partierna Socialdemokraterna och måste tolkas som ett avsiktligt agerande för att inte vilja diskutera frågan. De EU-positiva partierna framhåller ofta och gärna vikten av att föra in EU i den politiska debatten, men när deras riksdagskandidater tillfrågas om sin inställning vill eller vågar endast en bråkdel bekänna färg. De som har kommit in i sitter alltså på ett mandat som är synnerligen svagt att besluta i denna fråga. Det beror sannolikt på att de mer EU-kritiska kandidaterna är mer benägna att svara än de EU-positiva. De EU-positiva, som oftast fanns på valbar plats, vet att deras åsikt inte överensstämmer med väljarnas, och de svarar över huvud taget inte. Mot bakgrund av att EU var en icke-fråga i valrörelsen är det mycket allvarligt om regering och riksdag medverkar till att delar av den fallna konstitutionen antas när väljarna inte gavs någon reell möjlighet att väga in frågan innan de lade sin röst. Du säger själv, , att det är viktigt att förankra EU hos medborgarna. Vore inte en folkomröstning ett väldigt bra sätt att förankra den här frågan hos svenska folket? 155 Statsrådet (): När statsminister läste upp regeringsförklaringen var det väldigt tydligt att Europafrågorna fick en ganska stor plats. Det är många av oss, också i de partier som ingår i regeringen, som har känt att EU-frågorna inte har haft den plats i den svenska debatten som de förtjänar. Man har också upplevt att den förra regeringen kanske inte prioriterade dem så mycket. Ambitionen att tillhöra den europeiska kärnan av samarbetet slås klart och tydligt fast. Det slås också fast väldigt tydligt att de olika fackdepartementen ska involveras i det här arbetet på ett tydligare sätt . Man har bara genom att utse en EU-minister också signalerat att det här är en viktig och prioriterad fråga. Det handlar om både attityd och politik. Deltagande handlar väldigt mycket om attityd, att ska vara en effektiv och respekterad förhandlingspart i , att vi ska finnas på plats, att vi ska vara där på högsta ministernivå så ofta det någonsin är möjligt. Ansvarstagande handlar också om att vara pådrivande och formulera positioner på ett tidigt stadium i de stora övergripande frågorna och att se till att i de övriga, mera sakpolitiska frågorna vara aktiva och pådrivande. Förankring bygger, precis som talar om, på att öka förståelsen hos svenska folket för hur EU fungerar och hur EU-beslut påverkar i vardagen. Där har och regeringen, och naturligtvis det civila samhället, en väldigt viktig roll i att försöka få till stånd den debatten. Om vi är överens om ambitionen att det här behöver diskuteras kommer också delaktigheten och kunskapen om de här frågorna förhoppningsvis att öka, inte minst i diskussionen om vad vi ska göra med det för tillfället på is lagda fördraget. Men den frågan finns ju, och vi är delaktiga i den den diskuteras ju livligt i det här huset också. Jag vidhåller min uppfattning att det inte är en fråga som lämpar sig för folkomröstning, men väl för debatt, för diskussion, för ett aktivt engagemang och för att på olika sätt försöka involvera så många grupper av det civila samhället som möjligt. 156 (): Jag ska inte i denna sena timme förlänga debatten så mycket mer. Frågan om folkomröstning och den nya konstitutionen är en fråga som vi har framför oss kanske under hela mandatperioden. Det kanske är först fram mot ordförandeskapstiden, 2009, som det kan bli aktuellt. Jag kommer att återkomma i den här frågan, och kommer att återkomma. Vi anser, som sagt var, att det föreligger ett demokratiskt underskott och att det här skulle vara ett verkligt sätt att förankra förändringarna i EU. Man överlåter ju ännu mer makt till EU. Vi har frågor om militariseringen av EU och andra väldigt grundläggande saker och menar att detta bör underställas svenska folket i en folkomröstning. 157 Statsrådet (): Tack, , för det här lilla diskussionsutbytet, som jag hoppas inte blir det sista. Låt oss först med gemensamma krafter se till att det finns någon form av fördrag att ta ställning till . Det fördrag som lades fram för folkomröstning bland annat i och och som där förkastades, även om det godtogs i folkomröstningar i och , var en bra kompromiss som regeringspartierna och Socialdemokraterna stod bakom. har det fallit, och det blir antagligen någon form av omförhandling och diskussion. Det allra viktigaste är att se till att det förslaget till eventuell omförhandling, eller hur vi ska gå vidare, är en fråga som är förankrad och genomdiskuterad, gärna i bred enighet om det är möjligt, inte minst i denna kammare. Jag är glad att höra att ambitionen att delta och vara mer ansvarstagande och förankrade när det gäller EU-politiken också delas av . Det bådar väldigt gott inför det svenska ordförandeskapet 2009. Överläggningen var härmed avslutad. 26 § Svar på interpellation 2006/07:22 om agerande från EU mot HBT-fientliga regering 158 Statsrådet (): har frågat mig om jag kommer att verka för att ska uppmana att vidta åtgärder mot med anledning av uppgifter om att motarbetar de europeiska värderingarna och försvårar genomslag för FN:s mänskliga rättigheter i . I stora delar av världen utsätts HBT-personer för ett brutalt förtryck, vilket naturligtvis är oacceptabelt. Diskriminering av människor på grund av sexuell läggning eller könsidentitet står helt i strid med den grundläggande principen om alla människors lika värde och rättigheter och är en kränkning av de mänskliga rättigheterna. Fördomar mot HBT-personer förekommer tyvärr även i . I ger lagstiftningen inte heller något skydd mot diskriminering på grund av sexuell läggning. har godkänt den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Inom EU finns också bestämmelser till skydd för principen om lika behandling av alla människor i arbetslivet, bland annat ett förbud mot diskriminering på grund av sexuell läggning, och medlemsstaterna i EU har att följa detta. Alliansregeringen kommer att fortsätta att driva den svenska linjen i HBT-frågor i internationella sammanhang. Inom EU arbetar aktivt med att utöka skyddet mot diskriminering. Den anser att skyddet mot diskriminering på grund av bland annat sexuell läggning bör omfatta så många samhällsområden som möjligt. driver också på i för att öka respekten för de mänskliga rättigheterna och för att situationen för HBT-personer ägnas fortsatt uppmärksamhet. Vi avser att stödja kommissarie för mänskliga rättigheter i hans arbete mot diskriminering på grund av sexuell läggning, vilket är ett av de områden som MR-kommissarien har valt att prioritera. driver även HBT-frågor inom ramen för , . Vid ett möte som hölls i ordnade ett seminarium om ett rättighetsperspektiv på HBT-frågor bland annat med medverkan av HomO. Alliansregeringen kommer slutligen att verka för att stärka FN:s arbete mot diskriminering av människor på grund av sexuell läggning eller könsidentitet. Respekten för de mänskliga rättigheterna ska vara universell. 159 (): Först vill jag tacka vår EU-minister för det här, som jag tycker, väldigt positiva svaret. I svaret framgår det nämligen tydligt att ministern har förstått själva problematiken. Det framgår även tydligt att regeringen förbinder sig att aktivt arbeta för ett utökat skydd mot diskriminering. Ministern slår även fast att regeringen har för avsikt att fortsätta arbeta för att respekten för de mänskliga rättigheterna ska öka inom EU. Och vi får även veta att man tänker jobba med att stärka FN:s arbete mot diskriminering på grund av sexuell läggning och könsidentitet. Allt det här låter ju väldigt bra. Det är klart att den första frågan som man skulle vilja ställa är: Sätter ni munkavle på under regeringssammanträdena när ni behandlar den här typen av frågor, eller har ni hela regeringen med er? Men det är väl en fråga som är mer av kvällstidningskaraktär, så vi kanske ska hoppa över den den här gången. Det viktiga är ju liksom inte vad vi säger i kammaren och i vackra dokument, utan det viktiga är ju det som man kan kalla för verkstan. Då undrar jag: Vad konkret kan vi förvänta oss? Den händelse som föranledde min interpellation var att det polska , som är en del av EU:s ungdomsprogram, avslog en ansökan om ett projekt som hade till syfte att utveckla tolerans och motverka fördomar kring HBT-frågor i . För mig är det naturligtvis en självklarhet att varje enskilt land självt ska avgöra vilka av EU:s alla olika projekt som man väljer att delta i, men när det gäller anser jag att det handlar om ett systematiskt val att avstå från att delta i arbetet med de grundläggande mänskliga rättigheterna, och det tycker jag inte att ett EU-land kan göra. Vi har många exempel på det. Då undrar jag: Hur ser ministern på det? Det som skrämmer mig mest är egentligen själva motiveringen till avslaget. Man säger rakt på sak att mänskliga rättigheter inte överensstämmer med utbildningspolitik. Man hänvisar också till utbildningsministerns policy som inte stöder att man informerar om HBT-frågor bland ungdomar. Den policy som ministern har har föranlett stora protester bland annat från internationella utbildningsfederationen som representerar 29 miljoner lärare i 166 länder. De pekar på artikel 13 i Amsterdamfördraget där man till exempel helt tydligt motsätter sig diskriminering på alla de grunder som man brukar räkna upp i den här typen av internationella dokument, och däribland finns självklart frågor kring sexuell identitet. De tar upp fallet, som jag har tagit upp, med den avskedade direktören från det nationella lärarutbildningscentret i . Han blev avskedad för att han spred en lärobok, , som EU har tagit fram, som också är till för att lyfta upp de här frågorna inom området mänskliga rättigheter. Så här kan man fortsätta, och då blir man ganska mörkrädd.