prot · GT0958 · 2006-01-19 00:00:00 — Visst är det ett ökat antal interpellationer och frågesvar, herr talman, vilket syns i kammarens arbete, men ändock. Vi kan konstatera att regeringen inte tydligt kan visa varför denna ökning behövt ske. I årsredovisningen har vi kunnat konstatera att man har utvecklat nyckeltal. Men vi konstaterar nu från utskottets sida att det inte är tillräckligt för att klargöra den tydliga ökning som varit. Den andra punkten som jag vill beröra är regeringens styrning av statliga företag. Det är också en fråga som återkommande hamnat i KU, en fråga som även har uppmärksammat och som självklart också har uppmärksammats i andra sammanhang här i kammaren, i näringsutskottets arbete med mera. Här har pekats på, också från denna kammares majoritet, att styrningen måste formas så att det blir möjligt att i efterhand granska hur det har gått till och granska regeringens agerande. Vi noterar nu samfällt att några rutiner som tillgodoser det här kravet från majoritet inte kommit i bruk. Jag här glad att nu samlat är tydligt med att det krävs en enhetlig dokumentation med möjlighet att granska i efterhand, inte den brända jordens taktik där man rensar akterna för att allt som inte utgör allmän handling ska försvinna. Akterna måste i stället omfatta material som gör vår granskning i efterhand möjlig. Här hoppas och förväntar jag mig att KU:s samlade markering i den här delen länder till efterföljd. Den tredje punkten som jag vill beröra rör det uppdrag som regeringen har i regeringsformen 11 kap. 9 §, att tillsätta tjänster för myndighet som lyder under regeringen. När man tillsätter en statlig tjänst, vilket har framgått tidigare, ska den beslutande bara fästa avseende vid sakliga grunder såsom förtjänst och skicklighet. Visst, det är möjligt att tolka, och det finns också ett utrymme att göra det, men det bör också vara möjligt att granska, i den här kammaren och för oss i KU, i efterhand. Det är viktigt för att säkerställa förtroendet, herr talman, förtroendet för att tillsättningar och utnämningar verkligen görs på de här grunderna och inte på andra bevekelsegrunder. Det är viktigt såväl för allmänheten som för den utnämnde. KU har sökt granska, vid olika tillfällen, hur tjänstetillsättningar eller utnämningar har ägt rum. Frågan handlar således inte om politisk tillsättning eller inte utan om möjligheten att granska i efterhand. Vi har tittat på perioden 20032005. Här har vi konstaterat att 157 beslut om tillsättningar av myndighetschefer har gjorts. Det vi nu kan granska, herr talman, är det objektivt synliga. Vi kan se kön på den tillsatta eller utnämnda, vi kan se etnisk och kulturell bakgrund, och vi kan också se politisk bakgrund eller annan, för den delen. Det är det som går att se. Dagens ordning leder då till att vi bara granskar just detta. Vi har från utskottets minoritet en önskan om en ny ordning, också i avvaktan på , som gör det möjligt att granska grunderna för tillsättningarna och utnämningarna. Jag hoppas att kammarens majoritet här senare kommer att bejaka den reservation som jag också yrkar bifall till i avsnitt 5, som handlar just om detta att få en ny ordning när det gäller utnämningsmakten, också i avvaktan på . Av de 157 beslut som vi kan se har tagits har av de utnämnda haft politisk bakgrund. Det kan vi se. Av dem utgör personer med socialdemokratisk bakgrund. Sedan har i utskottet utspelat sig en intressant diskussion huruvida statssekreterare i en socialdemokratisk regering ska betraktas som personer med politisk bakgrund eller inte. Det är måhända en intressant frågeställning för några, men för de flesta torde det ganska klart framgå att statssekreterare i en socialdemokratisk regering har en politisk bakgrund. De är ju, näst statsråden, de styrande. Mot den bakgrunden är det rimligt att också beakta den frågan, vilket vi gör i den reservation som vi har lyft fram. Men det centrala i den är de facto, herr talman, att vi ska få möjlighet att i avvaktan på få en ordning till stånd även här som gör det möjligt att granska att regeringsformen efterlevs också när det gäller utnämningsmakt och tillsättningar av chefer för statliga myndigheter. 100 (): Vänner i utskottet! Det här är en väldigt viktig debatt. Det är en viktig debatt därför att det här är en del av KU:s ständigt pågående granskning av regeringen. Det är kanske den delen av KU:s granskning som får minst uppmärksamhet och som i minst utsträckning når utanför det här rummet och debatteras bland medborgarna i allmänhet. Det kanske inte är så konstigt. Det här betänkandet handlar nämligen väldigt lite om stora rubriker eller upprörda riksdagsledamöter som lämnar in KU-anmälningar. Det handlar faktiskt inte alls om KU-anmälningar. I KU:s pågående granskning ingår både att granska, gå till botten med och lyfta fram uppgifterna där det finns en misstanke om att ett fel har begåtts då någon riksdagsledamot har lämnat in en anmälan till utskottet, och att göra en ständig granskning av det löpande arbetet i . Båda uppgifterna är lika viktiga. Den ständiga granskningen av och av hur fungerar är ju den som kan utveckla . Tillsammans kan vi hitta en ton där genom sin granskning hjälper till att få en så effektiv statsförvaltning som möjligt, också på regeringsnivå, så att medborgarnas skattepengar används på ett bra sätt och så att vi kanske inte behöver få så där många saker att vara upprörda över . Låt mig prata om några saker som finns i det här betänkandet. Låt mig börja med en av de mindre frågorna åtminstone en av de mindre debatterade frågorna. I det här betänkandet följer vi upp hur fungerar som arbetsgivare. Hur står det till med jämställdheten på ? Hur står det till med fördelningen av etnisk bakgrund på ? Hur ser man till att människor från hela samhället får en plats i den politiska hetluft som utgör och kan vara med och påverka samhället? Jag vill understryka en mening i utskottets eniga ställningstaganden här. Utskottet noterar med gillande det arbete som har inletts i fråga om avidentifierade ansökningshandlingar. Avidentifierade ansökningshandlingar är ett sätt, som nu tagit åt sig, att få bort den etniska diskriminering som de flesta arbetsgivare i medvetet eller omedvetet sysslar med. Därför vill jag understryka detta gillande i KU:s betänkande. Låt mig därefter ta upp avsnitt 3.3, som handlar om hur regeringen fungerar i förhållande till de statliga bolagen. Detta är en fråga som har återkommit i granskning under de år jag har varit med. Den har framför allt återkommit utifrån granskningsanmälningar som har rört hur regeringen och ansvariga statsråd har hanterat . Där har vi ibland hamnat i en situation där vi haft reservationer och debatt mot varandra, och sådant kan givetvis vara uppfriskande. Men i det här betänkandet har vi ett enigt ställningstagande, och det är givetvis bra, för då markerar och enigt vad det är man vill ska göras på regeringsnivå. Vi markerar följande: Utskottet erinrar inledningsvis om att utskottet och vid upprepade tillfällen har pekat på vikten av att styrningen av statligt ägda bolag sker på ett sätt som skapar möjlighet att i efterhand granska regeringens agerande. Utskottet noterar att några rutiner som tillgodoser ett sådant ändamål ännu inte har kommit i bruk på detta område. Jag vill, precis som och flera andra tidigare, understryka att vi förutsätter att regeringen efterkommer det som KU säger. Något av det viktigaste i en demokrati av modell är att medborgarna kan följa de beslut som tas och att fattade beslut kan granskas. I takt med att alltmer av den statliga verksamheten sker i form av statligt ägda bolag är det viktigt att regeringens hantering av de statliga bolagen kan granskas i efterhand, och det är därför KU uttalar detta. Låt mig också nämna något om utnämningsmakten, det enda avsnitt i det här betänkandet där KU inte är enigt. Det är enigt om många saker. Om man läser ställningstagandet är det faktiskt bara ett stycke i detta ställningstagande där KU har olika uppfattningar, och det är olika uppfattningar som har återkommit . En majoritet av men en minoritet av KU har gång efter annan, med rätta vill jag mena, påpekat att man också måste kunna granska hur utnämningar görs. Eftersom vi inte kan granska detta på ett fullgott sätt finns det ett problem med att misstankar uppstår när man tittar på statistiken. En sådan misstanke som uppstår och som är omdebatterad inte minst i medierna och samhället i stort är den att personer som har en bakgrund inom regeringspartiet har något enklare att få en utnämnd post än någon annan och att personer med politisk bakgrund får detta uppvägt något tyngre än andra kvalifikationer. Regeringsformen är tydlig med hur det ska vara. Man ska enbart fästa vikt vid sakliga grunder, och där ska skickligheten sättas främst. ska ha de bästa ämbetsmän vi kan ha och kan få. På grund av den misstanke som finns vill jag markera, och där har jag flera i KU med mig, att det vore bra om vi redan innan är färdig kan få rutiner inom som skapar bättre förutsättningar för att i efterhand kunna granska vad som har legat till grund för olika utnämningar. Därför vill jag, herr talman, yrka på godkännande av anmälan i reservationen under utskottets ställningstagande om utnämningsmakten. Vi måste kunna granska utnämningarna. För så länge vi inte kan granska utnämningarna och statistiken ser ut som den gör kommer misstankarna fortsätta att vara att regeringen fäster vikt vid annat än sakliga grunder när man gör utnämningar. Det är ett problem för förtroendet för utnämningsmakten, ett problem för förtroendet för regeringen och ett problem för förtroendet för dem som blir utnämnda. Därför behövs en öppenhet, och därför bör det understrykas på detta område precis som det understryks vad gäller regeringens hantering av de statliga bolagen. Ett spännande område som vi berör i det här betänkandet handlar om regelförenklingsarbetet. Också på detta område har vi kunnat komma till ett enigt ställningstagande. Det är ett intressant ställningstagande, som jag rekommenderar alla som är intresserade att läsa, som tar upp de olika ingredienser som finns i hur man ser till att förenkla regler och gör det lätt för medborgarna och kanske speciellt företagarna att verka i . Där finns en ingrediens som vi tar upp och som man kan ta upp utifrån vitt skilda utgångspunkter men som jag vill understryka för den som vill arbeta vidare med detta. Det är det svenska EU-medlemskapet. För att regelförenklingar ska kunna gå på ett så bra sätt som möjligt krävs att man har en översikt av var beslut fattas. Genom sin extra beslutsnivå innebär EU, och också genom sin konstruktion, att det blir något svårare att få översikt över var besluten fattas. Detta bör inom EU-samarbetet på olika sätt trycka på så att medborgarna kan få en kontroll över var beslut fattas och så att regelmängden blir så liten som möjligt fast de regler som ska finnas finns där. Som ni hör slutar det med en politisk fråga. Hur många regler ska egentligen finnas? Precis där går gränsen för vad man ska syssla med i KU när det gäller granskningen. Vi granskar utifrån de förutsättningar som satts upp, inte utifrån de förutsättningar vi skulle vilja ha satts upp. Det kan vara svårt . tycker vi kanske att den andra går lite över på det som borde vara den politiska planhalvan. Men min erfarenhet i KU är att det är ganska sällsynt och att vi alla utifrån de olika utgångspunkter vi har bara vill få fram så mycket som möjligt för att kunna granska så mycket som möjligt och få ut så mycket information som möjligt. 101 (): Jag börjar med att säga att den reservation eller alternativa text som finns i det här betänkandet på utnämningsområdet illustrerar det som är en missuppfattning beträffande KU:s betänkanden. tar egentligen inte ställning till vad som framförs i betänkandet, utan det läggs till handlingarna. Vad voteringen kan komma att handla om är vilken text som ska läggas till handlingarna. Jag vill säga det för att klara ut det i det här sammanhanget, och KU kommer kanske med större spänning emotsedda betänkanden senare i vår. Det är samma förfarande vid det tillfället. Jag hade tänkt att inleda med att säga att det faktiskt finns några positiva omdömen i det här betänkandet kring regeringen och regeringens agerande. Lennmarker tog inte ordet inledningsvis. Därför blev väl gnället och kritiken av regeringen något mindre än vad jag hade föreställt mig. Men jag ska i alla fall, herr talman, be att få läsa upp ett par rader när det gäller och personalpolitiken. Utskottets granskningar visar att har utfört ett grundligt och metodiskt arbete med jämställdheten på ständigt nya och utökade områden. Jag tycker att det är bra att vi kunde enas kring detta. Det har faktiskt skett väsentliga förbättringar. Det kan fortfarande bli mycket bättre. Det är för få kvinnliga chefer i framför allt högre befattningar. Men det har skett väsentliga förändringar, och det har skett förbättringar beträffande möjligheten för barnlediga att komma tillbaka och fortsätta sin karriär, för att peka på ytterligare ett exempel. När det gäller de statliga företagen har enigheten i de kritiska synpunkterna betonats, och det är ju korrekt. Jag vill bara tillfoga till detta att utskottet har informerats om att regeringen stod eller står i begrepp att utfärda föreskrifter, riktlinjer, för hur den här dokumentationen i fortsättningen ska ske. Jag vill bara understryka angelägenheten i att det kommer till stånd. Det är viktigt att vi kan dokumentera detta. Den stora frågan, den som tilldrar sig mest uppmärksamhet, handlar väl om bemanning. Man kan när man lyssnar lite slarvigt till argumenten här tro att är bemannat med partipolitiskt tillsatta tjänstemän i allt väsentligt. Det har ökat väsentligt , sägs det. Jag tycker att man ska sätta de här siffrorna i något slags relation till verkligheten. har ungefär tre och ett halvt tusen anställda, om man bortser från kommittéväsendet och annat, inklusive . De politiskt tillsatta befattningarna har alltså ökat från 136 till 181 det är pressekreterare och politiskt sakkunniga i departementet . Det har alltså skett av . har antalet statsråd ökat från 17 till 22. Det drar ju med sig ett antal ytterligare tjänstemän av den här karaktären i . Det är ingen brist på krav från ledamöter i den här kammaren på ytterligare statsråd som ska bevaka barnområdet, äldreområdet och vad man nu vill ta till. Det leder ju till att detta ökar. När det gäller utnämningsmakten är det intressant att höra upprepningarna. I den så kallade reservationen, alternativa texten, finns inte mycket beskrivningar av vad man egentligen vill göra på den här punkten, när det gäller själva tillsättningsförfarandet. Genom ett tillkännagivande som borgerligheten fick majoritet för i kammaren tillsattes som har till uppgift att överväga de här frågorna. Det är förvisso inte så enkelt som man vill göra gällande. Vår regeringsform bygger ju på att det är regeringen som är ansvarig inför för myndigheterna. Det är regeringen som då rimligen också ska utse den som ska vara chef för de här olika myndigheterna. Om skulle blandas in i den processen blandar man samman de olika rollerna. Det finns ju ett intresse, kanske amerikanskinspirerat, av att få utskottsförhör till stånd här i för dem som eventuellt skulle utnämnas till dessa befattningar. Man vill också ha kravspecifikationer för att kunna granska utnämningar i efterhand i utskottet. Det är naturligtvis ett intressant resonemang. Men om utskottet eller , vem det nu blir, skulle komma fram till att regeringen har utnämnt en person som inte stämmer med kravspecifikationen, vad ska man göra då? har tagit sig an denna fråga på ett mycket ordentligt sätt. Jag har med mig här i kammaren jag ska dock inte använda materialet, eftersom det inte är tillgängligt för andra en stor enkätundersökning som utredningen har gjort om hur det förhåller sig i en rad länder ute i där vi vet att det fungerar på olika sätt. I , noterade jag, ska senast efter det att ett regeringsskifte har ägt rum alla generaldirektörskontrakt vara upphävda och nytt folk ska in. Det är möjligen inte det vi eftersträvar i det här landet, det vill jag inte påstå, men det finns alltså en rad olika sådana här förhållanden som det kan vara intressant att studera för att se om de kan vara intressanta från svensk synpunkt. Men som sagt: Jag blir alltid fundersam när jag hör och andra säga att man ska ha denna kravspecifikation och att sedan KU ett eller annat år efter det att någon blivit utnämnd till generaldirektör ska granska om detta var korrekt eller ej. Jag vet inte riktigt vilka som ställer upp som anställda i det sammanhanget. En av ledamöterna i , , tänker sig i en artikel i , där man speglar alliansens ansträngningar att hitta rätt på detta område, att en oberoende instans ska delta i regeringens utnämningspolitik och -process. Den oberoende instans han tänker sig och det gäller väl alliansen också är . skulle alltså vara med och utse de generaldirektörer som man sedan ska revidera. Något lite eftertänksamhet borde man kanske ha i de här sammanhangen. Summan av kardemumman i denna Svenska Dagbladet-artikel, som jag läser den, är att det i alla fall är regeringen som ska bestämma. Det är alltså som ska bestämma om det skulle bli en borgerlig regering. Sedan kan man ha lite olika krusiduller för att komma dit, men det är regeringen som ska bestämma i denna fråga. Jag har ingen invändning emot det, men det är en rätt intressant slutsats efter mycket resonerande om att det borde vara på något helt annat sätt. Jag vill med detta föreslå att lägger betänkande KU10 till handlingarna. 102 () replik: Jag är lite förvånad över att tyckte att kritiken var så mild. Jag tyckte att jag tog i riktigt ordentligt när jag kritiserade regeringens nuvarande utnämningspolitik. Innan jag glömmer det, herr talman, vill jag också instämma i yrkandet på godkännande av anmälan i den reservation som ligger för beslut och som ju också bör samla majoritet genom att vi tack och lov har och med på den. Det blir väl alltså ett byte av texter där. När det sedan gäller själva utnämningsmakten, som jag har kommit att intressera mig särskilt för och som är den kontroversiella frågan i det här sammanhanget, kan jag bara säga till att han inte alls behöver vara orolig. Den borgerliga alliansen arbetar nu med ett förslag för utnämningsmakten som kommer att innehålla tio punkter och som kommer att tillkännages före valet. Vad man då talar om är att ha en utnämningspolitik där det ska finnas sådana här så kallade kravspecifikationer. Det ska vara öppna nomineringar och intervjuer av de tänkbara kandidaterna, och sedan ska regeringen besluta vem det ska handla om. Sedan går man till , och där kan alltså ha offentliga förhör av personerna i fråga. Regeringen ska också motivera varför man har valt en viss person. Det här är en modell. Jag vill inte säga att det blir alliansens slutliga modell, för det känner jag inte till ordentligt. Vad som dock förvånar mig väldigt mycket är att blev så upprörd över detta med kravspecifikation och så vidare. Jag läste ju upp vad som är regeringens chefspolicy. I stort sett det jag här talar om finns ju med i regeringens egen chefspolicy. Varför är så negativ till denna i och för sig utmärkta chefspolicy? Är det någonting som han bara har hittat på för att lugna oppositionen, eller kan inte ställa upp på det kloka som står i denna chefspolicy och som jag inledningsvis citerade? 103 () replik: Jag har inga problem med kravspecifikationer. Det är klart att regeringen ska ha krav och veta vad det är för profil man vill förordna på dessa befattningar. Det är väl inte bekymret. Det som bekymrade mig var att KU ett eller annat år senare skulle ta denna kravspecifikation och granska huruvida den individ som förordnades med hjälp av den verkligen passar in på den. Det är väl där jag tycker svårigheten uppstår. Jag föreställer mig att ganska få människor kan tänkas vilja bli utsatta för detta. Det är också en intressant synpunkt att skulle ges en roll när det gäller tillsättningen som innebär att man godkänner generaldirektörerna. På det sättet uppstår ju svårigheter konstitutionellt för att granska regeringen. Då godkänner man ju i förväg, och regeringen kan inte utkrävas ansvar på samma sätt eftersom är delaktig i tillsättningen. Det är dessa svårigheter som jag tycker att ni bortser ifrån. Det är möjligt att det tiopunktsprogram som nu läser upp går bra i alliansens arbetsgrupp, men jag undrar hur gångbart det är i . Där måste vi nog ta oss en mer ordentlig funderare på detta. Sedan finns det ju en restriktion på vad man kan göra efter ett eventuellt regeringsskifte, nämligen grundlagen i sig. Den bestämmer hur det ska vara i långa stycken, så detta tycker jag i väsentlig utsträckning är ett spel för galleriet. Jag skulle vilja ställa en fråga till eftersom jag inte vet om ordföranden i utskottet kommer att delta i detta, men jag kan ta det nästa gång. 104 () replik: Om igen hänvisar jag till den utmärkta chefspolicy som regeringen har och som statsrådet har skrivit. Tydligen har han inte diskuterat den med eftersom inte tycks vara införstådd med den. När det gäller just kravprofilen handlar det dock om att det ska vara en skriftlig kravprofil baserad på myndigheternas nuvarande och kommande verksamhet, och en sådan ska alltid tas fram innan sökandet av kandidater börjar. Då vet också de sökande vad det är för krav som ställs på dem. Jag tycker alltså inte att det är så märkvärdigt att göra detta. Som jag sade vet jag ännu inte om min modell, den jag framförde här, är den som alliansen kommer att landa på, men för mig förefaller det som en riktigt bra modell regeringen fattar beslutet men måste inför motivera sitt ställningstagande. Jag vet inte hur införstådd är med förhållandena i , men efter vad jag har inhämtat är det denna modell, den så kallade norska modellen, som man använder. Det som fungerar i och i storting bör väl också kunna fungera i riksdag. Vad som bekymrar mig, vill jag också säga, är att vi från svensk sida har anslutit oss till FN:s arbete mot korruption. Där har det från jurister, också från , framförts att man inte i det svenska tillsättningsförfarandet i har en förutsägbarhet och en öppenhet när det gäller att utse höga statliga chefer. Detta, säger man och det är hemskt allvarligt är en allvarlig fråga för svensk demokrati och för tilltron till statsförvaltningen. Jag hoppas alltså att inte ska vara så orolig för ett ändrat tillsättningsförfarande. Alla har ju något att vinna på det, inte minst de som får en tjänst och då vet att det har skett öppet och att de kan granskas. De kan också för medierna, sina anställda och allmänheten visa legitimitet, att de fått tjänsten på ett sjyst sätt. 105 () replik: De som förordnas av regeringen har fått sina befattningar på ett sjyst sätt. Det finns inte ens från alliansens yttersta flygel något resonemang som innebär att regeringen har förbrutit sig mot grundlagen. Man skriver att det är en överrepresentation av socialdemokrater i den minoritet av förordnanden som har partipolitisk anknytning. Överrepresentation måste ju tyda på att man har någon idé om vad som vore lagom representation för socialdemokrater i en sådan här utnämningsprocess liksom lagom representation för moderater eller allianskamrater. Det vore intressant om ville utveckla det. Jag tycker inte att överrepresentation är bra, men vilken representation är acceptabel sett ur synpunkt. Det vore det intressant att få reda på. Det jag tänkte ta upp i min förra replik var att , icke obekant, kommenterade förordnandet av som chef för . FR: Vi moderater har ju tidigare markerat en annan typ av inriktning på arbetet I ett sådant verk passar inte in. IA: Vad menar du med det? Om ni vinner valet så åker han ut? FR: Ja, jag tycker det är mer naturligt att han då återgår till det socialdemokratiska partikansliet så som han gjorde vid förra tillfället borgerligheten vann regeringsmakten. IA: Då är han misskrediterad bara på grund av sina partisympatier, menar du?