prot · GU0943 · 2006-12-19 00:00:00 — Naturligtvis står vi bakom allihop, men för tids vinnande här i kammaren, fru talman, yrkar jag bifall bara till tre av dem. Det är reservationerna 4, 8 och 22. Vi har ju också ett särskilt yttrande där vi redovisar hela vårt socialdemokratiska budgetalternativ, ett förslag som till skillnad från regeringens överensstämmer med vad vi sade före valet. Det är ett budgetalternativ där vi fullt ut finansierar förslag som stärker rättvisan och som stärker socialförsäkringarna men som också stärker människors möjlighet till rehabilitering. Med vårt budgetalternativ fortsätter vi det framgångsrika arbetet med att minska ohälsan i samhället. har sjukskrivningarna minskat ordentligt. Jag tror också att det är 10 miljarder i lägre kostnader för statsbudgeten. Det halveringsmål som den förra socialdemokratiska regeringen formulerade är ju också på god väg att fullföljas, och detta utan karensdagar, kraftigt sänkta ersättningar eller allt det där som borgerliga ekonomer och företrädare ofta brukar säga är den enda vägen för att nå framgång. I stället har vi, med hjälp av medfinansiering, det där som innebär att det blir dyrt för arbetsgivare att slita ut människor man måste också se till att lösa anpassningar och ge människor en chans att komma tillbaka i arbete med finansiell samordning, lönebidragssystemet och andra förebyggande insatser, gett människor en möjlighet att återkomma i arbete även efter en längre tids sjukdom. I vårt budgetalternativ är det dessutom så att vi håller fast vid att ersättningsnivån i sjukpenningen ska gå upp till tio basbelopp. Vi sänker inte taken, för vi tycker att det är en viktig åtgärd för att säkerställa legitimiteten i socialförsäkringarna. ska vara även för banktjänstemannen, adjunkten, metallarbetaren eller byggnadsarbetaren. Den borgerliga regeringens sänkning av inkomsttaken innebär ju att 1,6 miljoner löntagare får en sänkt ersättning. Man kan förlora på detta, och jag vet att utskottets ledamöter ska ha fått mejl från människor som har upptäckt detta. Det är klart att de blir upprörda eftersom de är med och finansierar sjukförsäkringen men inte får ta del av . De får kanske eller i ersättning beroende på vilken inkomst de har. Därmed finns också den uppenbara risken att alltfler hänvisas till att själva eller genom avtal ta kompletterande privata försäkringar, sjukförsäkringar, om de får. Det är också så att det inte är alla som får ta privata sjukförsäkringar. En del har kanske diabetes i släkten eller är lite kraftiga till växten eller har sjukdomar i historien eller en dålig arbetsmiljö. Då får man inte ta en privat sjukförsäkring. Det är bara vissa som får den möjligheten. kommer man förbi detta genom att teckna kollektiva avtal, men då vet vi att premierna blir väldigt olika beroende på var man jobbar på arbetsmarknaden. Det är klart att det är lätt för läkare eller advokater att genom sina fackliga organisationer teckna den här typen av privata försäkringar. Det är inte lika lätt för hotell- och restauranganställda eller för att kunna få den typen av försäkringar. Det kallas riskdifferentiering. Det är när marknaden letar risker och så ska man få betala för dem. Motsatsen är det vi känner till i vårt socialförsäkringssystem, nämligen riskutjämning. Vi säger att vi gemensamt kollektivt försäkrar oss. Det omfördelar i samhället från män till kvinnor, från friska till sjuka, från dem med god arbetsmiljö till dem med dålig arbetsmiljö. Det är det fina i vårt socialförsäkringssystem. Där har vi alla ett gemensamt intresse av att försäkra oss. Riskutjämningen häfte nr 5 för den som är intresserad. Man riskerar att gå en annan väg här. Genom att man sänker taken måste grupper söka sig till egna försäkringslösningar. Vissa kommer att kunna göra det, andra inte. Det innebär att metallarbetaren, adjunkten eller banktjänstemannen får kraftigt sänkt ersättning, men det innebär också att vi riskerar att gå mot en ökad privatisering av sjukförsäkringen. På samma sätt sänker regeringen taket för dem som uppbär tillfällig föräldrapenning. Det är en allvarlig försämring för dem som har svårt sjuka barn. Vi har i utskottet under den förra mandatperioden enigt tagit ställning för förslag som innebär att föräldrar som har cancersjuka eller hjärtsjuka barn ska ha möjlighet att vara hemma med tillfällig föräldrapenning . Man vet att det är barn som inte kan vistas i skolan på grund av infektionskänslighet. Där sänker ni taket till sju och ett halvt basbelopp. Det betyder att föräldrar som är hemma och vårdar sina barn kan bli av med . Jag har svårt att förstå varför. Vilket incitament vill ni driva fram? Det är föräldrar som har arbete. Det är föräldrar som inget hellre vill än att kunna gå tillbaka till sitt arbete eftersom deras barn helst skulle vara friska. är barnen sjuka. Då vill de vara med dem. Deras ersättning sänker ni med . Den borgerliga regeringen sänker också sjukpenningen för alla, tvärtemot de löften som gavs i valrörelsen. Jag tror att har lovat hålla fast vid . gör man inte det. Det är eller något sådant. Man kan ju raljera över att det är . För några är det ganska mycket pengar. Men det handlar också om att man inte fullföljer det man gick till val på. Vi vet att sjukdomar kan drabba alla. Det är det som är idén med att vi gemensamt försäkrar oss. Vi vet också att det drabbar vissa mer än andra. Om man ska hitta några samband kan man förenklat förklara det med klass och kön. Det syns tydligt att det är kvinnor i tuff arbetsmiljö som oftast drabbas av ohälsa. Det är sjukvårdsbiträden, restaurangpersonal, lärare och snabbköpskassörskor. Det syns tydligt om man granskar gruppen förtidspensionärer. Det är kvinnor som har värk i leder, armar och axlar. blir de allt oftare sjukskrivna i perioder. får de förtidspension. Man har prövat möjligheter att komma tillbaka i arbete. Man har haft anpassningsgrupper och rehabiliteringsgrupper och på alla sätt prövat om det finns en chans att ändå stanna kvar. För många är det så att man inte klarar av det. Kroppen klarar inte mer om man har städat fastigheter ett helt liv eller slitit i en stressig skolmiljö. Även om vi kan önska att vi ska ha en bättre arbetsmiljö är detta människor som finns här och . För de grupperna vill nu den borgerliga regeringen sänka ålderspensionen. Det är en sänkning på . Jag tror att det var från som räknade ut enligt deras siffror från att en 55-åring då förlorar . Det är man har som ni stjäl från människor som drabbas för att de har haft en tuff arbetsmiljö. PRO hade siffror som var väsentligt högre, men låt oss inte bråka om det. Vi ska självklart testa alla möjligheter för att människor ska kunna återkomma i arbete. Det Pilaprojekt som regeringen fullföljer var vi med och skapade i och . Det är viktigt att man ger människor med lång sjukskrivning chansen att ompröva och komma tillbaka. Men då måste ju redskapen finnas. Lönebidragen måste finnas. Aktivitetsåtgärderna måste finnas. Regeringen tar bort många av dem. Jag ska ge två tydliga exempel. Jag och utskottets ordförande hade en trevlig debatt i radio. Vi träffade en ung tjej på väg tillbaka efter en lång tids sjukfrånvaro på grund av psykisk ohälsa. Hon var precis på väg upp. Man kände nästan att nu kommer hon tillbaka in i arbete. Hennes chans var att börja plugga. Hon hade äntligen bestämt sig för det. Så stark var hon. Men det blir nog ingenting av med det eftersom den borgerliga regeringen tar bort det rekryteringsbidrag som var en förutsättning för att hon skulle kunna studera. På motsvarande sätt kunde vi i läsa om den cp-skadade som hade kommit in på arbetsmarknaden men som inte fick en chans att vara kvar. Det aktivitetsstöd som man hade anvisat tas bort eftersom regeringen gör besparingar i arbetsmarknadspolitiken. Det ansvariga statsrådet , som jag hälsar välkommen till den här debatten, har i en debattartikel i skrivit: Vi har lovat att inte försämra de ekonomiska villkoren för personer som har sjuk- och aktivitetsersättning. Min fråga är enkel: Är inte besparingen på 1,7 miljarder, den sänkta ålderspensionen för förtidspensionärerna, en försämring? Oavsett om det är , som PRO redovisar, eller , som redovisar, är det väl en försämring av de ekonomiska villkoren svara ja eller nej. Vår uppfattning är att det är en orättfärdig besparing på den enskilde. Det är också ett brott mot pensionsöverenskommelsen. Det har inte diskuterats eller hanterats inom ramen för Genomförandegruppen på det sätt som man brukar göra. Under tolv års regeringsperiod har den socialdemokratiska regeringen lagt fram och presenterat alla förslag för de partier som står bakom pensionsuppgörelsen och inte lagt något på bord som inte har haft stöd. Regeringen lade här fram en budgetproposition utan någon intern process, utan att diskutera. Det andra gäller livsinkomstprincipen. Jag noterade att statsrådet i den förra debatten frågade var det står. Jag läser ur princippropositionen om pensionssystemet: Enligt de antagna riktlinjerna för pensionsreformen ska den särskilda pensionsrätten för personer som uppbär hel förtidspension beräknas på hela antagandeinkomsten detta för att slå fast att livsinkomstprincipen gäller. Min andra fråga är: Varför ska förtidspensionärernas inkomster inte räknas fullt ut? Alla andras inkomster räknas ju, hela sjukpenningen, hela a-kassan, hela lönen vilket kanske är det viktigaste. Varför ska man bara räkna in för förtidspensionärerna? Är inte det en grupp som har det tillräckligt svårt? Jag har i huvudsak uppehållit mig vid de två tydliga exemplen på stora skillnader i synen på vad som händer inom socialförsäkringen. Jag ska ägna sista delen av tiden till att säga någonting om det som handlar om de aktiva åtgärderna. Jag har kort berört det tidigare. Vi startade, som jag nämnde tidigare, , omprövningen av lång sjukskrivning för att ge människor en chans att komma tillbaka i arbete. Vi har byggt en modell här i landet som man kan förbättra det är jag den förste att erkänna. Den bygger på att vi ändå har ett gemensamt ansvar när människor drabbas av ohälsa. Vi har och som forskar och ser till att vi har en bra arbetsmiljö. Vi har ett gemensamt ansvar genom att arbetsgivarna har ett rehabiliteringsansvar. Vi har en medfinansiering som tydligt talar om att det blir ett ekonomiskt incitament för arbetsgivaren att se till att ha en bra personalpolitik. Slit inte ut folk. Småföretagen är de som har vunnit mycket på medfinansieringssystemet. tar regeringen bort hela . Man tar bort stora delar av , och man tar bort medfinansieringen och rehabiliteringsansvaret. Budskapet till arbetsgivarna i landet kunde inte vara tydligare: Det är inte ert ansvar. Känn inte att ni har ansvar om en människa blir sjuk i arbetet. Det är någon annans ansvar. Det är den enskildes. Man har hört bland annat i valrörelsen prata om att ska få en ny roll. Ska nu ha det ansvaret? Vi kan konstatera att de sannolikt inte heller ska ha det. Man skär ned . Bara i är det 240 personer som får sluta på . Generaldirektören var chockad, stod det i den tidning de själva ger ut, eftersom man inte hade någon föraning om dessa stora besparingar på . I stället lägger regeringen mycket kraft på det som är huvudförslaget, nämligen att man ska visa sjukintyg . I dessa tider när vinterkräksjukan härjar i landet kan vi föreställa oss bilden av hur människor med vinterkräksjuka ska ta sig in på våra vårdcentraler och sitta i väntrummet för att få ett intyg så att man har rätt till sjukpenningen. Vi vet att det är en helt felaktig åtgärd. Läkare, läkarorganisationer, landsting, alla protesterar mot detta. Det är väl inte vettigt att människor som har gravt smittsamma sjukdomar ska ta sig in på vårdcentraler och smitta alla andra. Det är väl inte vettigt att läkare ska använda sin dyra arbetstid till att bemöta människor som man vet blir friska . Det är ju så det är med vinterkräksjuka. Jag vill också säga att det här är ett förslag som man praktiskt kan hantera genom kollektivavtal. I stället går regeringen fram med ett förslag som många tycker är underligt och som får en signalverkan, att återigen är det du själv, den enskilde, som ska ta det här ansvaret. Min fråga med anledning av förslaget är: Kommer en hel kommun eller en hel koncern att kunna kräva det här? Kan man säga till alla kommunanställda i kommun att man vill att alla anställda ska uppvisa sjukintyg , eller kommer regeringsförslaget att ha någon begränsning där? Jag är orolig för den utveckling där man tar bort de aktiva insatserna, där man säger att arbetsgivarna inte har ett ansvar, där inte heller har det utan det är den enskilde som ska ta det. Vill vi verkligen ha det så? Det är min mer allvarligt grundade fråga till oppositionen. Är det inte så att vi vill ha ett läge där man ska känna att man får stöd och hjälp att komma tillbaka, från våra arbetskamrater, från fackliga organisationer, arbetsgivare och myndigheter? Avslutningsvis: Vi socialdemokrater hade sett fram emot att reformera socialförsäkringssystemen . Det finns goda skäl att försöka finna ökad flexibilitet i sjukpenningen här har vi en bra reservation som man kan stödja eller för den delen stärka rehabiliterings- och omställningsinsatser, bygga ut företagshälsovården eller annat. Det finns ett reformbehov även i socialförsäkringssystemen. fick uppdraget att utreda detta och har lagt fram ett fantastiskt bra underlag. En del är konkreta förslag som man kan tycka till om, men en del är bra underlag för bra diskussioner. Vi tycker från Socialdemokraternas sida att det vore väldigt önskvärt att hitta breda överenskommelser såväl för samhällsekonomin som för att kunna ge tydliga signaler till arbetsmarknaden att vi inte accepterar ett arbetsliv som självt frånhänder sig ansvaret för hälsan i arbetslivet, utan det ska självt ta ett ansvar. Men och kommer vi till bekymret trovärdigheten hos den nya borgerliga regeringen är ifrågasatt. Att inleda mandatperioden med att sänka taken och därmed urholka legitimiteten i försäkringarna är inte precis den allra bästa början på att kunna bjuda in till breda överenskommelser om socialförsäkringarna. Att dessutom göra någonting som vi och inte bara vi utan också flera andra uppfattar som ett tydligt brott mot pensionsöverenskommelsen är inte heller den allra bästa starten för att inleda diskussionen om socialförsäkringar. Att därtill , med stark kritik från hela den samlade svenska fackföreningsrörelsen, driva igenom kraftiga försämringar och ett systemskifte i arbetslöshetsförsäkringen, i a-kassan, väcker inte heller respekt för den nya regeringens ambitioner att skapa breda överenskommelser. Förutsättningarna för breda överenskommelser har väl sällan sett så dåliga ut. Icke desto mindre vill vi från socialdemokratisk sida att det ska finnas ett sådant utrymme. Men vi vill också vara tydliga med att det svenska valresultatet inte gav något mandat för systemskifte. Då hade vi inte sett de protester vi sett . Tvärtom finns det en stark uppslutning i det svenska samhället bakom en samhällsmodell som ger trygghet åt alla. Min uppmaning till er är att lyssna till PRO, SRF och DHR, att lyssna till LO, TCO och , att lyssna till alla de organisationsföreträdare som säger att man inte ska göra stora besparingar och ett systemskifte i trygghetssystemen. Våga vara en regering för hela svenska folket, inte bara en regering för de friska och de välbeställda! I detta anförande instämde , , , , , och (alla s). 238 (): Vi är här för att debattera och fatta beslut om socialförsäkringen. I just den här debatten diskuterar vi det som för många människor är just socialförsäkring, det vill säga sådant som väldigt många, kanske alla, kommer i beröring med under sin livstid. Det betyder att vår debatt här är väldigt viktig för oss alla. Det handlar om rätten att känna trygghet om jag har oturen att bli sjuk, rätten att vara trygg i att veta att jag kan betala hyran, köpa kläder till mina barn och så vidare. För att människor ska känna och kunna lita på att tryggheten finns behövs rimliga ekonomiska villkor, både för den som arbetar och för den som inte orkar arbeta. Den som blir sjuk får inte automatiskt ett billigare boende och behov av mindre mat. Nej, den som är sjuk har lika hög hyra, behöver äta tre mål mat per dag, och deras barn behöver lika mycket kläder och fickpengar som innan hon eller han blev sjuk. Den här tryggheten att veta att mitt liv och min vardag fungerar har byggts upp i . håller högerregeringen på att slå sönder vår välfärds grundvalar. Och det går fort. A-kassan var det första man började med, och är nästa steg att försämra socialförsäkringen. Förutom att kunna lita på den direkta ekonomiska ersättningen behöver man ha någorlunda stabila och säkra villkor för att kunna känna trygghet och leva ett bra liv. höjdes taken i sjukförsäkringen till tio basbelopp, vilket betydde att flera fick en rimlig ersättning vilket också i sin tur är ett sätt att värna försäkringen. föreslår högeralliansen att taken ska sänkas till sju och ett halvt basbelopp, och det betyder att villkoren i försäkringen ändras drastiskt. En försämring, en mindre ersättning, på är inte ovanlig. Vad händer när villkoren ändras så drastiskt, när människor kan lita på socialförsäkringen, vår gemensamma välfärd, på att den garanterar mig en trygghet i att våga bli sjuk eller för den delen arbetslös? Jo, det kan jag tala om: Det skapas ett behov av att skaffa eller ordna trygghet på annat sätt. Den nu pågående och föreslagna nedmonteringen öppnar för privata försäkringslösningar. När människor inte längre litar på socialförsäkringen känner man sig tvungen att köpa en privat trygghet. Jag är ganska övertygad om att det är den egentliga agendan bakom borgerlighetens politik det och att öka på klyftorna. Man vill slå sönder vårt gemensamma, den välfärd vi tillsammans byggt upp, och öppna för privata lösningar som gynnar mig som individ. Sköt dig själv och bry dig inte om andra. Jag nämnde att det finns sjukskrivna som förlorar 6 000 , men det räcker inte med det. Regeringen aviserar dessutom att den sjukpenninggrundande inkomsten ska beräknas på den historiska inkomsten, det vill säga bakåt i stället för som framåt på den beräknade inkomsten. Det är ett förslag som drabbar deltidsarbetande som går upp i arbetstid, studerande som börjar jobba med flera. Fram till dess att man gjort om systemet och hittat en konstruktion som klarar det krångel som det innebär att beräkna SGI:n på historisk inkomst sänker man ersättningen till . Det låter kanske inte mycket, men det gör en ytterligare sänkning av sjukpenningen med några hundralappar . vill i stället ha en förstärkning och ett värnande av socialförsäkringen. Taket ska även fortsättningsvis vara tio basbelopp, just med argumentet att det är viktigt att det stora flertalet omfattas av försäkringen och att inkomstbortfallsprincipen ska gälla. Det skapar i sin tur legitimitet för vårt socialförsäkringssystem. Vi vet att många människor far illa och sliter ont . Många har inte råd att vara hemma när de är sjuka, och vi vet att den så kallade sjuknärvaron ökar, det vill säga att människor går till jobbet och håller sig på benen med hjälp av alvedon eller liknande. Sjuknärvaro är olyckligt av två orsaker. Arbetskamrater riskerar att bli smittade, men framför allt är risken stor att den som inte har råd att vara hemma och kurera sig blir sjukskriven i ett kommande skede. Ett av de bästa sätten att minska sjukskrivningarna är att ta bort karensdagen. Det skulle ge även den ensamstående mamman möjlighet att orka med sin tillvaro och slippa en kommande längre sjukskrivningsperiod. Regeringen föreslår även ändrade villkor för personer med sjuk- och aktivitetsersättning. Det har vi hört talas om , och vi tycker förstås att det är lika fel i den här debatten som vi tyckte i de föregående debatterna. vill i stället för att försämra för de här personerna stärka ersättningen för förtidspensionärer, och vi anvisar i vårt budgetalternativ medel för att höja ersättningsnivån till som ett första steg. Det är inte alls tillräckligt, men det visar vad vi vill och åt vilket håll vi vill gå. Det som jag har räknat upp är några av de förslag på försämringar och ändrade villkor som högern vill att vi ska rösta igenom . Argumenten för att göra de här försämringarna är ungefär desamma som när det gäller arbetslöshetsförsäkringen. Jag citerar ur utskottets ställningstagande: Att stärka den enskildes ekonomiska drivkrafter till att arbeta kan vara ett verksamt medel. Det är alltså därför man sänker taket från tio till sju och ett halvt basbelopp! Jag undrar hur den kvinna som får mindre blir friskare av det. Kommer inte i stället hennes familj att må sämre av den stress det innebär att vara orolig för sin ekonomi? Detsamma gäller för den som är sjuk och arbetslös och får mindre . Nej, ni börjar i fel ända. I stället för att värna om vår modell med trygghet skapar ni ett samhälle som kommer att göra människor sjukare. Sammanfattningsvis tycker jag att hela betänkandet är en sorglig läsning. När man börjat med försämringarna och neddragningarna i arbetslöshetsförsäkringen fortsätter man nu med socialförsäkringarna. Jag tror och hoppas att protesterna blir minst lika stora när svenska folket förstår vad era förslag går ut på. Men tyvärr kommer kanske protesterna inte att synas lika tydligt, då många sjuka, förtidspensionärer och gamla som grupp har mindre ork att protestera. Därför vill jag uppmana alla att sätta sig in i vad borgerlighetens förslag betyder. Vi kan alla ha oturen att bli sjuka. Jag ställer mig bakom mitt partis reservationer och yrkar bifall till reservationerna 1 och 6. I detta anförande instämde (). 239 (): Det börjar snart kännas som att man jobbar natt här i . Jag har haft ett yrkesliv där jag har jobbat natt. Egentligen tycker jag att det är ganska sent att debattera, så jag är glad över att det är streck . Jag står självklart bakom samtliga reservationer i ärendet, men för att vinna tid yrkar jag bifall endast till reservation 8. Ekonomisk och social trygghet är vilket jag har sagt tidigare här det andra målområdet i den nationella folkhälsopolitiken. Det är särskilt uppenbart inom det här området att regeringen har förpassat det målet till byrålådan eftersom man nu väljer att öka otryggheten för många sjuka och förtidspensionerade. Det är lovvärt att man säger att man har ambitionen att få flera människor i arbete, men är det målet? Är det inte snarare medlet, så att människor kan försörja sig och göra livsval? Så ser i alla fall på det. Vi ser socialförsäkringssystemet som en viktig del i folkhälsopolitikens målområde 2. Människor ska ha en ekonomisk och social trygghet vid sjukdom och när vi blir gamla, och det ska finnas en trygghet för familjer och barn. Det gäller alla tre utgiftsområden som vi har debatterat . Det finns två klimathot i vårt samhälle: det varmare, den globala uppvärmningen, och det kallare, det kallare klimatet i arbetslivet, där man måste vara en hundraprocentare för att duga och attityden är att människor inte vill och kan ta ansvar. Alla människor är heller inte så starka att de kan slå sig fram. Alla har inte den autonomi som de borgerliga tycks tro. Till skillnad från de borgerliga partierna tror jag och på människan. Därför ska vi skapa samhälleliga förutsättningar för en bättre miljö både fysiskt och psykiskt. Att värna dem i samhället som har lägst inkomst är ett sätt för samhället att skapa dessa förutsättningar. Det handlar om att skapa en människovänlig miljö i stället för att diskutera ersättningsnivåerna. Det handlar om att förebygga så att människor inte blir sjuka, och om de blir det ska de få en snabb rehabilitering. Läkarintyg från första sjukdagen är exempel på denna attityd. Det är dessutom ett sätt att bortse från prioriteringsprinciperna inom vården, som har beslutat om, alltså att de med störst behov ska få vård först. ska den principen tydligen sättas ur spel.