prot · GT09117 · 2006-05-05 00:00:00 — Inte en enda elev ska behöva gå till skolan med en klump i magen därför att det råder allmänt kaos och oreda i korridorerna, ute på skolgården och kanske till och med i klassrummet. En trygg miljö är förutsättningen för att eleverna ska lära sig. Det är också förutsättningen för att värdeförmedlingen ska fungera. Att eleverna får med sig normer och värderingar gör inte bara skolarbetet lättare, utan det gör faktiskt också livet lättare att leva. Etik kan inte bara sägas, etik måste levas. Respekten för andra människors integritet och människovärde måste upprätthållas , i all skolverksamhet. Det kräver också stöd från föräldrar och andra vuxna i samhället och från oss politiker. Lärarna ska inte behöva stå ensamma i arbetet med att försöka upprätthålla normer, värderingar och värden som resten av samhället inte lever upp till. Vi måste faktiskt hjälpas åt. En elev som beter sig illa mot andra måste få ett tydligt besked om att det uppförandet inte accepteras. Elever som är omtänksamma och anstränger sig för att passa tider och visa civilkurage genom att ställa upp för sina kompisar måste också uppmuntras i sitt beteende. Därför anser att ett omdöme om elevens uppträdande och ordning ska skrivas in i betyget. Det är inte märkvärdigare än att man senare i livet får ett arbetsintyg som berättar hur man fungerar i samspel med andra. Det är också ett sätt för vuxenvärlden att visa att varje elev är sedd och att ens handlande uppmärksammas. En fast hand och ett varmt hjärta går mycket bra att kombinera. kom regeringens enda nya lag på område . Det var lagen mot diskriminering och kränkande behandling i skolan. Jag tror att den var nödvändig, men är den också ett bevis på Socialdemokraternas misslyckade skolpolitik. Utvecklingen har tillåtits att gå så långt åt fel håll att ett utökat rättsskydd för eleverna ses som en förutsättning för att motverka den mobbning och de trakasserier och kränkningar som många tvingas leva med dag ut och dag in. Men lagen erbjuder ingen lösning på själva grundproblemet utan är riktad mot de konsekvenser som år av värdeneutralitet i skolan lett till. Den börjar alltså i fel ände. Och jag är den första att beklaga att den behövs över huvud taget. Eftersom det är som det är i många skolor, har lärarna länge efterfrågat att få mer kunskap om konflikthantering. Erfarenheten visar att det går att komma långt den vägen för att hantera motsättningar. Rätt utformad kan den engagera elever och personal tillsammans på ett positivt sätt utan att fokus behöver sättas på det negativa beteendet, men det kräver kunskap. Konflikthantering borde därför för länge sedan ha varit en självklar del av lärarutbildningen och borde ha funnits som ett delmål i examensordningen. Jag tycker faktiskt att det är en skymf, inte bara mot lärarna utan också mot en majoritet här i , att regeringen har struntat i att genomföra denna förändring som har krävt. En av de viktigaste anledningarna till att det behövs ett regeringsskifte efter höstens val är att situationen är som den är i alltför många av våra skolor. Jag tycker att det är beundransvärt att lärare och skolledare i de flesta skolor klarar sin uppgift så bra som de gör, trots bristen på stöd i form av regler och lagar och bristen på engagemang från de styrande politikernas sida. Skiljelinjerna är tydliga inom skolpolitiken. ser fram emot att tillsammans med de tre övriga partierna i få möjlighet att lägga grunden för en skola där varje elev möts med höga förväntningar och får komma till sin rätt. Vi vill lägga grunden för en skola där alla lär sig det som de behöver kunna genom att kunskaperna följs upp och stöd sätts in så snart behoven visar sig, en skola där ett tydligt regelverk stöder lärare, rektorer och övrig personal i deras arbete för att skapa ordning och trivsel i skolan, en skola där kunskap och respekt för varje människas egenvärde är de viktigaste ledstjärnorna helt enkelt en skola som både lärare och elever kan vara stolta över och längta till. Jag yrkar bifall till reservationerna 3, 61 och 110. 59 (): Först ska jag instämma i vision att varje lärare och varje elev har rätt att vakna och längta till skolan. Den tror jag att vi är överens om. Skrivningarna om skolans värdegrund i läroplanerna, den för den obligatoriska skolan och den för de frivilliga skolorna, innehåller formuleringar om demokrati, varje människas egenvärde, miljö, individens frihet, jämlikhet, jämställdhet samt solidaritet med svaga och utsatta. Dessutom sägs det att undervisningen ska vara icke-konfessionell och att skolan ska låta varje enskild elev finna sin särart. Alla som verkar i skolan ska hävda de grundläggande värden som uttrycks i läroplanen och klart ta avstånd från det som strider mot dem. Men i läroplanens formulering av värdegrunden ingår också: I överensstämmelse med den etik som förvaltas av tradition och västerländsk humanism sker detta genom individens fostran till rättskänsla, generositet, tolerans och ansvarstagande. Jag som vänsterpartist finner den här formuleringen problematisk och att den ger en del felaktiga signaler till lärare, elever, föräldrar och andra samhällsmedborgare. Jag vill alltså stryka formuleringen om tradition och västerländsk humanism. tradition och västerländsk humanism innehåller givetvis viktiga etiska värden som vänsterpartister och stora delar av samhället sluter upp bakom. För många troende kristna, däribland många vänsterpartister, innebär den kristna tron en stark uppmaning till ett radikalt samhällsengagemang för demokrati, frihet, jämlikhet, jämställdhet och solidaritet. Samma sak gäller för många som tagit ställning för västerländsk humanism. Om det är de här värdena som det syftas på måste man fråga sig varför formuleringen finns över huvud taget. Just de värden som det syftas på finns ju redan upptagna i läroplanens värdegrund, konkret och tydligt formulerade. Men det som gör formuleringen lite olycklig är att tradition och västerländsk humanism också innehåller helt andra värden. Inom ramen för tradition såväl som med hänvisning till västerländsk humanism har stora brott begåtts. De positiva delarna i den kristna traditionen och den västerländska humanismen har tydliga motsvarigheter i varje annan betydande religion och världsåskådning. Mot den bakgrunden är utpekandet av just den kristna traditionen och västerländska humanismen olycklig. Många lärare, barn och föräldrar tillhör varken tradition eller västerländsk humanism. De tillhör andra traditioner och kulturer. Men de bor i . De är födda i . De omfattar läroplanens övriga grundläggande värden lika väl som någon etnisk svensk. Dessa barn omfattas också av skolplikten. Dessutom rimmar formuleringen illa med bestämmelsen, som jag tidigare nämnt, om att undervisningen ska vara icke-konfessionell och med regeringsformens värn om minoriteters möjligheter att behålla och utveckla ett eget kultur- och samfundsliv. Med anledning av det yrkar jag bifall till reservation 4, punkt 3. Är det så att du måste ha vissa talanger eller tillräckligt med pengar för att få gå i den klass du vill eller den grundskola du vill? Min och ståndpunkt är att inträdesprov som testar vissa talanger eller avgifter på obligatorisk verksamhet inte ska förekomma i . Är verksamheten obligatorisk, vilket är, kan inte elever utestängas för att de inte spelar fotboll tillräckligt bra eller inte kan betala för biljetter av något slag. Att utbildningen ska vara kostnadsfri är en princip som gäller i . Undersökningar har visat att landets grundskolor inte har någon policy när det gäller att ta ut avgifter och att avgifter förekommer i olika sammanhang. Eleverna får själva betala allt från studiebesök till fritidsverksamhet. I skollagen står att utbildning i grundskola ska vara avgiftsfri men att det också kan förekomma enstaka inslag som kan föranleda en obetydlig kostnad för eleverna. Vad en obetydlig kostnad är vet vi varierar från familj till familj. En hundring till en skolutflykt kan vara en oöverstiglig kostnad för en familj med knappa eller inga ekonomiska marginaler. Det finns enligt rapporten utsatta barn ca 155 000 fattiga barn i . De lever i familjer som inte har några marginaler för oförutsedda utgifter. Naturligtvis är det dessa barn som drabbas hårt när skolor väljer att ta ut avgifter för vissa aktiviteter; utflykter, studiebesök och skolresor är mycket positiva inslag i skolans verksamhet. Men sker verksamheten inom skolans ram ska den också finansieras inom skolans ram. Skolan behöver arbetsro, och eleverna behöver en trygg, säker och varm arbetsmiljö. Lärarna har naturligtvis en avgörande betydelse. De är och ska vara auktoriteter. I det tror jag att många av os kan vara överens, men sedan kommer det ett antal skiljelinjer. Medlemmar i den borgerliga alliansen talar med begrepp som skriftliga varningar, kvarsittning, avstängning, att avvisa, skriftliga omdömen i ordning och uppförande och drogtester. Ska jag vara ärlig misstror jag inte ambitionerna att skapa en god miljö för elever, men jag tror att man är inne på fel väg. För mig handlar det om att ge demokratin en verklig innebörd även i skolans värld. Jag tror inte att mer katederundervisning, mer av så kallade hårdare tag eller olika former av bestraffnings- och sanktionsåtgärder leder till en tryggare och bättre skola. Jag är övertygad om fördelen med ett arbetssätt som gör det möjligt att ha ett reellt inflytande för eleverna, ett arbetssätt som involverar och engagerar eleverna i det dagliga arbetet i skolan. Jag tror mig veta att lärarna utifrån sin profession med rätt stöd av en ny skollag klarar att skapa det lugn och den arbetsro som så väl behövs. I det sammanhanget måste jag ge den borgerliga oppositionen rätt beträffande detta med en ny skollag. Det är ett misslyckande att vi inte under den här mandatperioden har lyckats få fram en ny skollag. elever och lärare har rätt till en ny och modern skollag. Avslutningsvis har vi här i som företrädare för medborgarna att ange skolans mål och uppgifter. Ett problem uppstår när vi på flera punkter kan se att kommunerna faktiskt har stora svårigheter att genomföra det som i lagstiftning och styrdokument ålägger dem som är ansvariga för förskola, grundskola och gymnasieskola. Vi kan inte heller se att de så kallade fristående skolorna klarar uppdraget bättre. Man kan som ett annat exempel nämna de stora skillnaderna mellan kommunerna när det gäller hur mycket pengar som satsas på en genomsnittlig elev, på skolmat och på skolskjutsar. Enligt statistik, om den nu har rätt, varierar kommunens satsning på en elev , när man har rensat från skolskjuts, . Därför menar vi att det är dags att utifrån något slags jämlikhetssträvan åter ta frågan om skolans styrning och finansiering på allvar. Regeringen borde därför tillsätta en utredning med uppdrag att utreda skolans styrning och finansiering. Jag yrkar bifall till reservation 14, punkt 14. Eftersom det här troligen är den sista skoldebatt som vi har ska jag tillåta mig att komma med en vision från mig som vänsterpartist om skolan. I en skola för alla går alla elever i en vanlig klass eller grupp. Undervisningen är anpassad efter individen och inom gemenskapen. Det är en skola där medbestämmande är en viktig princip och där alla deltar i och bidrar till gemenskapen efter egna förutsättningar. En skola för alla upplever alla barn som sin skola där var och en får personligt utbyte i form av självförtroende, insikt, kompetens, attityder, kunskap och inte minst ett socialt nätverk. 60 () replik: Det är inte första gången som och jag diskuterar innehållet i värdegrunden i läroplanen, men eftersom du fortfarande strider för att få en ändring ska jag också strida för att ha formuleringarna kvar. Jag ska motivera med att det här är en idéhistorisk hänvisning. Etik finns inte i ett lufttomt rum utan etik måste kopplas till en religion eller filosofi. I vårt samhälle har det varit den kristna idétraditionen som etiken har kopplats till, och den hänvisningen görs därför i vår läroplan. Det är inte ett dugg märkvärdigt. Så är det i de flesta andra länder också. Så min fråga till är egentligen: Vad skulle vi ha i stället? Vilken hänvisning skulle han vilja se? 61 () replik: Då blir det korta svaret att vi har en läroplan för förskolan som inte innehåller samma hänvisning och som jag tycker fungerar alldeles utomordentligt. Så mitt konkreta svar på den frågan är: Anpassa läroplanen för och läroplanen för de frivilliga skolformerna till läroplanen för förskolan. 62 () replik: tycker att det fungerar bra , men det finns ingen hänvisning där. En ny regering eller en annan konstellation skulle mycket väl kunna lägga in andra värden. Hänvisar vi inte till något har vi ju inte bestämt oss för varifrån vi ska hämta de etiska principerna. Demokratin lever inte utan att man har etiska principer som till exempel handlar om människolivets helgd och alla människors lika värde. Det är basen för att hela demokratin ska fungera. Och är det väl inte mer än rätt att vi talar om att det här vill vi fortsätta med. Oavsett vilken regering som sitter och oavsett vilka politiska konstellationer som ska styra det här landet tycker vi att de här grundreglerna är viktiga. Jag vill påminna om att både företrädare för muslimerna och den judiska församlingen här i uppvaktade utbildningsutskottet när vi höll på att diskutera den här frågan och uppmuntrade till att det skulle bli just de här skrivningarna i läroplanen. Jag tror ingen känner sig överkörd av att man hänvisar idéhistoriskt till principer som bygger just på människovärdesfrågor och där också viktiga principer som yttrandefrihet och religionsfrihet ingår. 63 () replik: Jag förstod inte riktigt. Mitt resonemang om att anpassa skolans skrivningar runt värdegrund till förskolans var inte bra eftersom man kunde ändra i förskolans läroplan. Men man kan ju också ändra i skolans skrivningar. Båda är ju underkastade politiska beslut. Jag förstår inte, och jag är ärlig, vad just de här hänvisningarna till specifikt tradition och västerländsk humanism tillför till de andra skrivningar som vi har runt värdegrunden. Jag uppmanar och att tillsammans med sina borgerliga kolleger, och troligen alla andra politiska partier utom , sätta sig ned och studera läroplanen för förskolan och se vad det är som saknas där när vi ska beskriva basen för värdegrundsarbetet. 64 (): Många inom skolans värld gör ju ett fantastiskt arbete. Det är skolledare och lärare som brinner av iver för elevernas välbefinnande och kunskap. ser det inte ut riktigt så överallt i vårt land. Jag besökte en skola där flera i skolledningen på fullt allvar menade att det vore bättre om vi tog bort kravet på godkänt i . Då skulle ju inte eleverna behöva känna sig dåliga om de inte uppfyllde godkäntnivån. Det skulle räcka om vi hade mål att sträva mot, sade man. Kunskapsluckorna skulle kunna fyllas på ett eller annat sätt på gymnasiet. Det menade man på fullaste allvar. Om du som ledare i en verksamhet har inställningen att vad man gör inte är så viktigt och att vilka mål man når inte är så viktigt är det inte konstigt att den personal som jobbar i verksamheten eleverna i det här fallet inte uppfyller de krav som ändå faktiskt finns. Denna enskilda skola är tragisk i sig. Men det är ännu mer anmärkningsvärt att vi har en skolminister som skulle kunna uttrycka något liknande. Laga och lappa, sänk kraven, ta igen kunskaperna på gymnasiet, öka det individuella programmet och resurserna dit, har ju varit och är Socialdemokraternas budskap. Det är totalt förkastligt att ha en sådan politik. Det vänder ju upp och ned på hela målsättningen och resonemanget. I stället för att ta tag i problemen har ju skolministern och regeringen blundat för utanförskapet i skolan. Det har gjort att vi i socialdemokratisk ledning har fått en sorteringsskola. Det är ett faktum i vårt land. Under Socialdemokraternas senaste har kunskapssegregeringen i vår skola ökat mer och mer. Vi har halkat efter, både jämfört med andra länder och jämfört med oss själva. I stället för de krafttag som borde sättas in har man kommit med uttalanden som: Det är inte så tokigt i alla fall. Eleverna mår ju bra. Det ser ju lite konstigt ut med kunskapsresultaten, men det fixar sig. Det verkar vara Socialdemokraternas nya grepp: Tysta ned det som är problematiskt. Så gjorde statsministern när han på första maj talade om arbetslösheten. Pratar man inte om det kanske det inte finns till slut. Vi i är övertygade om att det är i början av skoltiden som de stora insatserna ska komma och inte i slutet av skoltiden. Om alla elever ska ha en ärlig chans att lyckas måste vi få en likvärdig skola som tillåter individuella möjligheter. Vi ska ha en skola där elevens behov sätts i centrum, en skola som satsar på kunskap och på att eleven blir sedd och mår bra. Ingen ska behöva gå osedd under nio års skolgång. Varje elev ska direkt få den uppbackning den behöver. Likvärdighet betyder ju inte likadant, utan det betyder lika möjligheter att lyckas. Vi vill ha en skola som sätter fokus på kunskap, ger möjlighet till flexibel skolstart både en skola där kunskapen är det viktigaste, inte hur det tar att ta till sig kunskapen. Vi vill ha en skola med både ramar och kramar. Det låter inte särskilt konstigt, men faktum är att skolministern fortfarande håller fast vid stöpa-i-samma-form-mentaliteten trots att det är uppenbart att vi måste hitta andra vägar för att möta varje elev. Skolministern är inte heller särskilt intresserad av de tidiga insatser och de kontinuerliga uppföljningar som vi i har föreslagit. Man satsar i stället på senare åtgärder. Det tycker man är en bättre idé. I finns det inga motsättningar mellan insatser och utvärdering. Vi ser att det går hand i hand. Vi i satsar stort, 1,2 miljarder, på en läsa-och-skriva-satsning som vi vill ha . Vi vill ha fler kontrollstationer, år 3, 5 och 8, som en tydlig uppföljning där man kan se hur eleven klarar sig så att man direkt kan sätta in stöd. Det här tycker regeringen, Socialdemokraterna och Vänstern inte är intressant. Varför satsa tidigt, när man har det individuella programmet, verkar de tycka. Vi har ett läge där vi behöver ta krafttag för den svenska skolan så att vi får en likvärdig chans från start för våra elever. Jag vill lyfta fram några saker. Vi måste, som jag har nämnt tidigare, ha en skola som utgår från kunskap i stället för tid. är antalet år eleverna går i skolan viktigare än den kunskap de får med sig. Eleverna ska ha tillräcklig bas från innan de lämnar för gymnasiet, annars får vi den snedvridning som vi har . Vi behöver en mer elevanpassad skola. För att klara det behöver vi satsa stort redan från början med extra stöd och hjälp direkt och flexibel skolstart där man kan börja både höst- och vårtermin. Vi vill ha individuella utvecklingsplaner som fungerar som ett samspel mellan skolan, föräldrarna och eleven. Vi behöver också fler kontrollstationer, år 3, 5 och 8. Vi behöver tydliga insatser för de elever som kommer till mitt med satsningar på svenska språket men också med möjlighet att läsa till exempel matematik på sitt hemspråk. Vi vill satsa på dem som jobbar i skolan. Utan duktiga och engagerade lärare fungerar inte skolans verksamhet. Vi ska ha bra utbildade lärare med möjlighet till fortbildning vilket nu föreslår. Ge lärarna tydliga befogenheter och ansvar både i klassrummet och i den skola man arbetar i. Vi vill också inrätta speciallärartjänsterna igen. I betänkandet om finns det en stor enighet i . Vi är övertygade om att skolan kan så mycket bättre och vi är övertygade om att med rätt redskap går mycket att göra för att eleven ska få den ärliga chansen att lyckas och för att vi ska få en likvärdig skola som är värd namnet. Jag yrkar bifall till reservationerna 1, 61 och 110. 65 () replik: Det var ju en ganska traditionell eländesbeskrivning som vi har hört . Vi som är ute i verkligheten vet att det fungerar väldigt bra på många ställen. Vi har väl fungerande skolor. Vi har engagerade lärare och engagerade elever. Jag begärde replik när det gäller frågan om vikten av tidiga insatser en inställning som jag till fullo delar. Även om det här betänkandet handlar om är jag intresserad av att höra inställning till den satsning och de förslag som man har tagit fram för att lyfta fram förskolan och förskolans roll. Det har ju koppling till hur man hanterar det . 66 () replik: Vänstern och Socialdemokraterna brukar vara experter på att försöka fokusera på något annat än det vi verkligen pratar om. Vad gäller har vi i och oerhört tydligt sagt att det är som är viktiga och att det är där vi ska satsa. Vi ska inte lägga de stora resurserna och pengarna på efterhandslösningar och en lappa-och-laga-politik. Vänstern har tillsammans med Socialdemokraterna föreslagit att satsa mer på det individuella programmet. Det är självfallet viktigt att vi har en bra grund i förskolan. Det är där det ska startas. Regeringen har tillsammans med Vänstern föreslagit att specialdestinerade pengar ska gå till uppföljning och annat. Det har visat sig att mycket av de pengarna har gått till administrativa tjänster i stället för till fler inne i verksamheten. Det är inte särskilt bra. Vänstern har varit med och sett till att vi har fått en sorteringsskola i stället för en skola där alla har en ärlig chans att lyckas. 67 () replik: Att prata om andra saker än dem vi egentligen pratar om är inte unikt för . Det finns andra partier som är minst lika duktiga på det. När det gäller förskolesatsningens effekter, tror jag att det finns statistik som visar att det har haft effekt, om nu representant tror på kontroll. Ser inte något som helst problem i att många av de förslag som läggs fram av en enig borgerlighet är av repressiv karaktär? Det handlar alltså om mer ordning och disciplin, tidigare betyg, betyg i fler steg, ordnings- och uppförandeintyg, nivågrupperingar och flyttning av elever. Det handlar även om att återinföra speciallärarutbildning, även om det inte är av repressiv karaktär. Men det är ändå ett steg tillbaka. Jag tycker att den borgerliga alliansen försöker möta de utmaningar som vi står inför, och som vi i närtid måste fatta beslut om, med gårdagens metoder. Eftersom detta troligen är den sista skoldebatten ska jag passa på att tacka dem som har varit mina med- och motdebattörer under eftersom jag inte kommer att finnas i denna kammare efter valet. Det har varit intressant och givande. Tack ska ni ha. Men får du svara på dessa frågor. 68 () replik: Tack själv, . Det är alltid trevligt att debattera med dig. Vi i och är övertygade om att kan mycket bättre och att den svenska skolan kan mycket bättre. Vi vill inte vara med och föra vidare den det-spelar-ingen-roll-mentalitet som bland annat ditt parti har fört fram inom skolpolitiken. Man säger att man fixar det i efterhand, till exempel om betyget Godkänd inte har uppnåtts. Man ska inte ha några betyg. Det fixar sig ändå. Men det fixar sig ju inte ändå. Det ser vi på den kunskapssegregering som vi har fått i den svenska skolan. Då måste vi se till att vi får en likvärdighet och likvärdiga möjligheter för varje enskilt barn att lyckas. Det är vår främsta uppgift. Och det vill vi lyfta fram, och det lyfter vi också fram i . Det handlar både om de tidiga insatserna och om kontrollstationer. Vi ser nämligen att dessa saker går hand i hand. Det är inte farligt att se hur det går för varje enskild elev om man sätter in tydliga insatser. Vi säger att det är oerhört viktigt att man har med sig kunskaperna i sitt bagage när man går vidare i stället för att man skjuter det . Tidiga insatser och en ärlig chans att lyckas, det är alliansens förslag. 69 (): Den svenska skolan måste förbättras. Jag tror att förbättring uppnås genom att man bättre tar till vara den kompetens som finns lokalt på varje skola. Genom att ge ökad lokal frihet kombinerad med skärpt tillsyn och med möjlighet till sanktioner kan man komma till rätta med de skolor som brister i sin verksamhet. Jag är faktiskt djupt oroad över delar av utvecklingen i skolan.