prot · GU0947 · 2006-12-22 00:00:00 — Jag vet inte vad dagsnoteringen är på bostadskön, men det är lite grann av en skönmålning att säga att vi nu har väl fungerande system som den nya regeringen håller på att rasera. Sanningen är ju att vi har bostadsköer. Vi har en situation som det finns all anledning att åtgärda. Det går inte att tro att vi via skattsedeln ska subventionera byggföretag som redan gör miljardvinster. Subventioner till producenterna tenderar att stanna hos producenterna. Det byggindustrin nu säger är att när detta försvinner måste vi ägna oss åt att få upp volymerna och att börja pressa kostnaderna. Vi tror att vi kan komma ned till samma priser som gällde med subventionerna, men det kommer att ta ett tag. säger visserligen i denna prognos att det blir färre lägenheter. Sammantaget visar prognosen för dem som producerar hyresrätter att det kanske blir 2 500 färre . Hälften av den minskningen beror dock på att man tidigarelägger byggandet till för att få del av den här subventionen. Det är alltså lite för tidigt att göra bokslut över regeringens nya bostadspolitik. 12 (): Jag vill börja med att tydliggöra vad jag sade i förra inlägget. Jag sade att jag skulle möjliggöra för statsrådet att ge ett svar. Det är givetvis talmannen som möjliggör detta. Det jag menade var att jag givetvis skulle lyssna på svaret innan jag dömde ut politiken helt och hållet. När jag hör detta kan jag konstatera att det inte finns några större stimulanser överlag när det gäller byggandet. Det är inte heller så att det är olönsamt att bygga villor och bostadsrätter. I till exempel , som jag kommer ifrån, har det byggts både villor och bostadsrätter. Vill man ha en bostadsrätt eller villa och kan betala för det är det inget som helst problem. Problemet gäller hyresrätter och studentlägenheter. Därför är det otroligt viktigt att öka utbudet av dessa lägenheter. Visserligen är det dyrare att bo i en nyproducerad hyreslägenhet, men det finns ändå en efterfrågan. Det finns studenter som klarar att betala denna summa. är dock risken att man pressar det ytterligare så att det blir , eller i vissa fall kanske till och med dyrare , och då är smärtgränsen nådd. Konsekvensen blir att byggföretagen inte kommer att bygga dessa lägenheter det är en väldigt konkret konsekvens. Dessutom handlar ju dessa flyttkedjor som kan komma i gång framför allt om att man flyttar mellan likvärdiga boenden. Man flyttar inte från en etta till en trea eller fyra, men om det byggs flera billiga, små hyreslägenheter kan det bli flyttkedjor mellan dem. Ju flera det finns att välja bland, desto mer kan man också hålla nere hyrorna. En anledning till att hyrorna i många fall är för höga är ju att det finns för få lägenheter att välja mellan och ett otroligt starkt tryck att komma åt dessa lägenheter. Det är också en anledning till att det finns en del svartaffärer på marknaden. När det finns för få lägenheter blir trycket så enormt stort att det börjar handla om pengar. Det är ytterligare en anledning att stimulera studentlägenheter och billiga hyreslägenheter. Detta är bra både kortsiktigt det finns studenter som väntar på en bostad, som själva kan konstatera att det finns en efterfrågan och som har råd och långsiktigt. Att man minskar utbudet av hyreslägenheter i kombination med att man vill underlätta ombildning från hyresrätt till bostadsrätt kommer i förlängningen att minska utbudet ytterligare. Den som inte har stora inkomster, rika föräldrar eller någon annan källa till lån eller rena pengar blir därmed utestängd från bostadsmarknaden. Vi har ju haft problem, till exempel i , med studenter som har tvingats tacka nej till sin utbildningsplats därför att de inte har hittat en lägenhet. har byggandet kommit i gång, och därmed ljusnar det. Det är dock många kommuner som är i desperat behov av studentlägenheter och som också har planerat mycket i kommunen utifrån att detta ska kunna lösas. Vi får inte heller glömma att det inte bara handlar om studentlägenheter. Det finns många ungdomar som inte studerar som vill ha en billig hyreslägenhet i ett boende som kanske inte enbart är för studenter. Det måste alltså till bådeoch. Båda dessa satsningar är nu dock hotade. Jag ser gärna att man ytterligare stimulerar byggandet av bostadsrätter och villor, men jag ser inte heller de satsningarna. Jag ser inte heller att detta skulle leda till att folk lämnade små, billiga hyresrätter för att flytta till stora, dyra villor och bostadsrätter. Det är två helt olika marknader. Det som måste stimuleras är hyresrätterna. 13 (): Vad vi kan vara överens om är att dessa förslag inte drabbar bostadsbyggandet i sig utan byggandet av hyreslägenheter. Väldigt få unga människor har råd att köpa en villa eller en bostadsrätt. Den enda möjlighet man har är att hyra en bostad. Då är det problematiskt att vi ser en brist på studentlägenheter och hyreslägenheter. När ni nu slopar subventionerna och räntebidragen gör ju det att bostadsföretagen väljer att inte bygga hyreslägenheter. I stället bygger man bostadsrätter och villor, och detta drabbar som sagt unga människor och studenter. Här är det viktigt att se till studenternas inkomster. Jag vet att statsrådet inte har med studiemedlen att göra. Jag hade dock äran att delta i en debatt där vi pratade just om detta och där och lovade att man skulle höja studiemedlen för studenterna, något som man inte gör. Detta gör att just studenter blir extra drabbade. Konsekvensen blir att det finns de som väljer att inte börja plugga därför att de inte hittar en bostad på studieorten eller inte har råd att hyra en bostad. Konsekvenserna blir alltså ganska stora för både individen och samhället. Därför vore det ganska intressant att höra hur man vill komma till rätta med de problemen. 14 Statsrådet (): tar upp situationen i . Jag tycker att den är ganska intressant. Jag läste i att kommuns stadsbyggnadskontor hade samlat ett 30-tal producenter av bostäder för att höra hur deras liggande planer för byggande i skulle påverkas av de förändringar som har skett i budgetpropositionen. Svaret i artikeln, som kan läsa i , var att ingen av dessa 30 hade några planer på att förändra någonting av det man hade tänkt sig att bygga. Det är min minnesbild av detta, men kan som sagt kolla det i från någon av . Sedan säger att man inte flyttar från en etta till en trea. Det skulle vara intressant att höra vilket statistiskt underlag som lutar sig mot i den delen. Mitt intryck är väl att folk som har börjat med en liten lägenhet eller bostad ofta flyttar till större. Om man har barn kanske man börjar gå åt andra hållet då dessa har flugit ut, men normalfallet när det gäller små hyresrätter är väl ändå att man flyttar till större lägenheter. Varken eller jag vet naturligtvis exakt hur det här ser ut. Men det är nog inte en särskilt djärv hypotes att tro att det förhåller sig på det viset. Sedan håller jag med om att vi har en kategori som vill in på bostadsmarknaden. De som har föräldrar som kan teckna borgen i banken, som kan se till att de får en garanti när det gäller att betala hyran och så vidare har en bättre situation än dem som inte har de förutsättningarna. Det är därför som regeringen har SBO. Vi fullföljer den politik som den förra regeringen hade på det området. Vi satsar nämligen för att stärka just den gruppen. Det handlar ofta om ungdomar som inte har fasta anställningar, som har olika typer av tillfälliga jobb och som kanske därmed inte får lån eller någon typ av garanti när det gäller att betala hyran. ska användas för att stödja den typen av hushåll eller personer när det gäller att kunna få ett fotfäste på bostadsmarknaden. Sedan kan jag berätta för och att myndigheten ser över sina möjligheter att stödja olika bostadskonsumenter för att de ska kunna komma in på marknaden. Det handlar också om att bygga och driva bostadsproduktion i områden med svagare marknadsställning. Min förutsättning är att vi måste röra oss i en riktning liknande våra nordiska grannländer. Där har man ungefär ett dubbelt så stort byggande, totalt sett, som vi har i vårt land. tar upp att det byggs men inte hyresrätter. Jag vill säga att jag också är oerhört angelägen om att hyresrätten inte ska minska. Den fyller en oerhört viktig funktion i en aktiv jobbpolitik, i en aktiv politik som ska göra det möjligt för människor att bo. Ja, det handlar om att det, innan man skaffar sig ett eget ägande, finns hyresrätter. Därför ska vi fullfölja det som står i budgetpropositionen, nämligen att utveckla hyresrätten. Och jag har redan börjat med samtal med samtliga parter på bostadsmarknaden för att vi tillsammans ska titta på hur detta praktiskt ska kunna gå till. 15 (): Ja, det är i alla fall ett litet första steg att man då vill satsa på dem som vill ta sig in. Men vad hjälper det om det över huvud taget inte finns bostäder att bo i? Det är ju ett av huvudproblemen. är det tusentals lägenheter som inte blir byggda, som var planerade. Vad hjälper det då att man får hjälp? Jag vet för övrigt inte hur den här hjälpen ska utformas. Det är väldigt luddigt . Att ha en lägenhet att bo i är ändå grunden. Det hjälper ju inte att stimulera om man inte har någonstans att bo. Så det här måste till. Detta är inte farhågor ute i det blå, utan detta är vad byggföretagen själva säger och vad , kommunerna som är berörda och studentföreningarna säger. Detta är konkreta fakta när det gäller vad som kommer att hända, och det måste man ju ta fasta på. Sedan är det väldigt oroande att man tar bort de här stöden och att det inte ens finns någon form av övergångsregler. Inte ens planerade projekt kan då genomföras. Och det här är ett mycket märkligt sätt att gå till väga. Kommuner planerar ju sådana här byggen . är det ett totalt katastrofläge, och många kommuner är desperata. Det gäller även moderatledda kommuner, kan tilläggas. Man kan konstatera att har varit en av de kommuner som har haft den svåraste situationen. Studenter har fortfarande en mycket svår situation. Och det motsäger ju det faktum att det löser sig bara man bygger många villor och bostadsrätter. Det är först när vi har börjat bygga billiga hyresrätter i stor omfattning som det här problemet har börjat minska. Sedan kan man konstatera att det säkert finns byggföretag som genomför sina byggen, men det handlar om tusentals byggen som inte blir gjorda. Detta är inte en farhåga, utan det är konkret. Jag hoppas verkligen att man tar tag i det här möjligt. 16 Statsrådet (): Det här med statistik över byggande är alltid relativt. Det låg alltså i prognoserna redan långt innan den här regeringen tillträdde att byggandet skulle minska . Det här följer mycket med konjunkturen. Konjunkturen är mycket mer styrande än marginella subventioner. Det är klart att man därmed kanske också kan förringa de 100 miljoner som satsas, men låt oss ändå titta på detta. säger att det efter att en ny regering har tillträtt är ett totalt katastrofläge på bostadsmarknaden. Jag tror nog att det är lite lätt överdrivet att säga det. Prognoserna nu är att det kommer att byggas mer än man trodde innan regeringen tillträdde. Och jag är alltså beredd att mycket noga följa utvecklingen vad gäller hyresrätten. Jag har redan haft flera samtal med företrädare för hyresgäströrelsen, och fastighetsägarna när det gäller hur vi tillsammans ska kunna utveckla hyresrätten, som är en mycket viktig del av den svenska bostadsmarknaden. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2006/07:138 om lagändringar rörande jäv och bisyssla i offentlig förvaltning 17 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att initiera några förändringar i lagarna om jäv och bisyssla i offentlig förvaltning så att alla statligt anställda får samma möjligheter som statsrådet själv att delta i ekonomisk verksamhet inom det område man också har myndighetsansvar. Inledningsvis vill jag bara fästa uppmärksamhet på att svaret tar sikte på bisysslereglerna i lagen om offentlig anställning (). fråga, om jag avser att initiera några förändringar i ovan nämnda lagar får uppfattas så, eftersom det är endast denna lag som han nämner i texten. Jag vill dock för tydlighetens skull påpeka att för statsråd gäller i detta avseende reglerna i 6 kap. 9 § andra stycket regeringsformen. gör också en tolkning av hur han anser att rättsläget skulle vara om reglerna i lagen om offentlig anställning vore annorlunda än vad de är . Han gör det med bäring på att jag äger aktier i ett bolag som är verksamt inom vårdsektorn. Det är omöjligt för mig att uttala mig om hur ett enskilt fall skulle bedömas om lagreglerna såg annorlunda ut än vad de gör . Det är naturligtvis våra domstolar som har att bedöma rättsläget i olika tänkbara situationer som kan uppkomma. lämnade sitt betänkande Offentligt anställdas bisysslor som innehöll en översyn av bisyssleregleringen inom den offentliga sektorn. beslutade om ändringar i lagen om offentlig anställning. Ändringarna innebär bland annat att en arbetsgivare ska besluta att en arbetstagare som har eller avser att åta sig en bisyssla som inte är förenlig med bestämmelsen om förbud mot förtroendeskadliga bisysslor i 7 § lagen om offentlig anställning ska upphöra med eller inte åta sig bisysslan. Beslutet ska vara skriftligt och innehålla en motivering. En arbetstagare som inte är nöjd med ett sådant beslut kan få det överprövat slutligt i Arbetsdomstolen. Några ändringar i sak i regleringen av vilka bisysslor som är otillåtna för offentliganställda infördes inte i och med beslutet i . Förutom den nämnda allmänna bisyssleregeln i lagen om offentlig anställning finns dessutom regler i kollektivavtal om förbud mot arbetshindrande bisysslor och konkurrensbisysslor. Sammantaget är min bedömning att nuvarande lagregler i lagen om offentlig anställning beträffande bisysslor är väl avvägda, och jag har inte för avsikt att initiera några förändringar i lagreglerna inom detta område. 18 (): Tack för svaret! Jag tycker att det är synnerligen intressant att ta del av Odells funderingar och synpunkter i det här ärendet. Det är mycket intressant därför att statsrådet tycks sakna insikt i det orimliga i den situation som uppstått. Läget är alltså följande: är 30-procentig delägare i som driver verksamhet inom vårdsektorn. Enligt koncernredovisningen, daterad , verkar också som styrelseordförande. Det är ett uppdrag som han nu har avsagt sig. I uppmärksammades att i hade kritiserat ett vårdhem som drivits inom ramen för koncernen . kritik riktas mot bakgrund av myndighetens ansvar som tillsynsmyndighet. Rubriken i , som jag har här, innehåller begrepp som tvångsmatning, kränkningar, inkompetens, övergrepp, kd-politiker i vårdskandal. Han är högst ansvarig för länsstyrelsernas utveckling. Vi har en situation där den högste ansvarige för länsstyrelsernas utveckling också är företagare i vårdbranschen. Själva tillsynen av den här typen av verksamhet styrs enligt LSS-lagstiftningen. Håller det här? Har det säkerhetsavstånd till privat vårdföretagande som är nödvändigt i den position han sitter i? Säkerhetsavstånd var ett begrepp som användes inte minst under den förra valperioden av den dåvarande oppositionen som senare bildade den så kallade högeralliansen. Jag vill bara påminna om detta. I en skrift, Om mutor och jäv, som gett ut där nu är minister och som man har gett ut tillsammans med SKL den ser ut så här och känns kanske igen står det: En grundförutsättning är att vi aldrig agerar på ett sådant sätt att förtroendet för myndigheters styrelser och nämnders eller förvaltningars saklighet eller opartiskhet kan rubbas. En anställd eller förtroendevald ska inte ens kunna misstänkas för att låta sig påverkas av ovidkommande önskemål eller hänsyn i sitt arbete. Jag säger inte att har missbrukat sin ställning, men det som sker genom ministerns ägande och engagemang skapar en situation där hans oväld och säkerhetsavståndet kan ifrågasättas. Det skapas en blotta. Det skapas en svag punkt. Men det är inte bara det. Det kan uppstå situationer, beroende på händelseutvecklingen i givna situationer, där kan tvingas agera på ett sätt som inte är förenligt med ministerrollen. Ser inte det problematiska i situationen? Jag tror att de flesta utanför det här ägandet ser det orimliga i arrangemanget. När i slutet av sitt svar till mig konstaterar att han inte ser några behov av förändringar i nuvarande regelverk beträffande bisysslor blir det här väldigt tydligt. En typ av regelverk och synsätt ska gälla för statliga offentliga tjänstemän. För ministrar gäller något annat. Det blir i praktiken en gräddfil. Vissa blir höjda över andra. Man behöver inget säkerhetsavstånd. Om man ska gå i bräschen för den typ av skrifter som Om mutor och jäv som gick ut med måste man ha rent omkring sig. Det här blir lite magstarkt. Är det inte dags att göra något åt den här situationen? Du är på hal is och på fel väg. Känner du inte det själv? 19 Statsrådet (): Vem som är på hal is och på fel väg kan man alltid fråga sig. ställer en fråga till mig: Avser ministern att initiera några förändringar i ovan nämnda lagar så att alla statligt anställda får samma möjligheter som statsrådet själv att delta i ekonomisk verksamhet inom det område man också har myndighetsansvar? Jag har svarat på den frågan. Jag har sagt att jag inte har för avsikt att initiera några förändringar i den här lagstiftningen. pekar på det han anser vara orimliga konsekvenser. Det innebär att gällande lagstiftning, enligt , är orimlig och att han indirekt vill att lagstiftningen ska ändras. Det är regeringsformen som vill förändra. Eller är det lagen om offentlig anställning? Jag blir inte riktigt klok på vad det är han vill åstadkomma. 20 (): Det är inte så, , att jag egentligen är ute efter att förändra lagstiftningen. Det är ditt ägande som jag ifrågasätter. Om man tittar på konsekvensen, etiken och moralen i din egen situation kanske du borde ta initiativ till någon sorts förändring. Om du tar initiativ till en förändring i den typ av fråga som jag ställer i min interpellation kommer vi att ha en helt orimlig situation. Jag tycker egentligen att du ska lösa upp den här problematiken genom att sälja dina aktier. Det skulle vara det bästa för dig också. Jag tycker att du skakar av dig det här och försöker glida ur problemet. Om man ska bli ytterligare konkret i sammanhanget: Om exempelvis generaldirektören för var storägare i asfaltbranschen, hur skulle du se på det? Och hur skulle du då reagera? Eller om generaldirektören för var storägare i ett företag i sliperbranschen, hur skulle du då reagera? Förmodligen skulle du som minister och ansvarig för statsförvaltningen ta initiativ till någon form av kontakt med berörd verkschef och upplysa om det orimliga i arrangemanget. Förmodligen skulle det omgärdas av lite skandalsituation, och hot om avgång skulle hänga i luften om frågan inte skulle hitta sin lösning, det vill säga att ägarintressen avvecklades. Om man inte skulle ta det initiativet från regeringens sida skulle det naturligtvis uppstå en situation där någons ämbete skulle ifrågasättas. Om man ska leda en verksamhet och vara ytterst ansvarig för en verksamhet är det viktigt att ha rent omkring sig. Då är det viktigt att inte ha olika typer av intressen och vara höjd över den typen av möjlighet till anklagelser. Det är egentligen det jag vill åstadkomma och möjligen skapa en insikt hos dig. För att understryka allvaret i det här: Det finns många genom tiderna som har engagerat sig i den här typen av frågor, bland annat som i en skrift som heter guidelines for managing conflict of interest in the public service, som jag har här, skriver: The decision makers religious, professional, party-political, ethnic, family, or other personal preferences should not affect the integrity of official decision making. At the same time public officials should dispose of, or restrict the operation of, private financial interests, personal relationships or affiliations that could compromise official decisions in which they are involved. Även där är man noga med att peka ut säkerhetsavståndet. Principer som dessa är internationellt vedertagna. Det finns till och med i andra länder mycket nogsamma lagstiftningar och regelverk där man frigör ministrar från den här typen av ägande innan de över huvud taget får tillträda posten. Men skakar av sig och försöker glida ur. blir här helt fel när ministern agerar företagsägare som han inom offentlig verksamhet i övrigt har en hård inställning när det gäller bisyssla och oväld. Det blir alltså dubbla signaler. Så min uppmaning till dig är: Sälj aktierna! Befria dig från att bli ifrågasatt på den här punkten! Du kan inte agera med full trovärdighet så länge du har ekonomiska intressen i vårdbranschen. Ser du inte problemet? 21 Statsrådet (): Glider mellan olika jag minns inte vad sade. Mitt intryck är att ganska fritt glider mellan olika svenska lagar som är stiftade av denna riksdag. Han kastas mellan vad offentligt anställda skulle kunna tillåta sig och vad ett statsråd kan göra. Jag har hänvisat till gällande lagstiftning. Jag har innan jag tillträdde mitt uppdrag frågat vad som gäller. Jag har fått ett tydligt svar från juristerna på att det inte finns någon generell jävssituation i mitt fall. Jag är delägare i ett familjeföretag som mina föräldrar startade . Det är , för att vara riktigt noga. Jag har levt i detta företag. Jag är uppvuxen och har bott bland de personerna. Våra barn är uppvuxna tillsammans med dem. Det är en del av vår familj. Det är inte en aktie vilken som helst, . Jag tycker att det här hamnar i vad lagen säger. Det kan vara en sak att tycker att intressen som har med näringsverksamhet att göra ska stå i en särklass. Där måste man skaka av sig varje del innan man tar ett offentligt uppdrag. Gäller det också andra intressen, exempelvis ideella organisationer, fackliga organisationer? Kan de intressena finnas kvar? berör väldigt intressanta principiella frågor, och han kan ha en annan uppfattning om detta. Men jag har att hålla mig till lagen. Vi har oerhört duktiga jurister i som har granskat detta, så det finns inget generellt jävsförhållande. Däremot kan det för alla statsråd som har olika typer av tillgångar, aktier eller annat, finnas konkreta beslut som ska fattas där det kan föreligga en jävssituation. Där har varje statsråd ett ansvar för att tillsammans med juristerna se till att man aldrig är med vid beredningen av sådana ärenden. Men att utfärda generella förbud för näringsidkare att finnas med i en regering exempelvis tycker jag är en tolkning av regeringsformen som är väldigt extensiv, för att uttrycka sig försiktigt. 22 (): När det gäller säkerhetsavståndet var det väl så att utrikesministern förklarade att han säljer sitt innehav av ryska gasaktier mot bakgrund av att det inte gick att upprätthålla det med hänsyn till uppdraget, med hänsyn till ovälden. Oavsett hur det är med historien här finns det en ekonomisk koppling i sammanhanget. Ekonomiska kopplingar är oftast djupare än andra typer av intressen. Det är det som gör att den typen av engagemang i statsrådsrollen är någonting utöver det vanliga. Jag har inte sagt att man ska ändra vare sig lagstiftning eller regeringsform. Men utifrån det som sagts i en lång rad olika sammanhang där etiken berörts och där man har berört hur ledarskapet i offentlig förvaltning och offentlig sektor måste vara för att signalverket ska bli tydligt har jag bedömt att det bör vara någon form av personlig konsekvens, i det här fallet i ditt fall, för att oväld och säkerhetsavstånd ska kunna upprätthållas. Kan du i din position kallt se på hur man bör hantera privata vårdföretag i olika sammanhang, eller är intressekopplingarna för dig som person för djupa i sammanhanget? Det är någonstans där som detta ställs på sin spets. Du är kanske den som ska ta dig en funderare med anledning av detta. Oavsett vilken historia man har och oavsett hur man levt med ett företag eller en verksamhet påverkar den ekonomiska kopplingen mycket starkt.