prot · GT09119 · 2006-05-09 00:00:00 — Eftersom projekten ofta saknar samordning och har många olika rapporteringsrutiner uppstår brister i effektiviteten, vilket leder till stor belastning på en ofta redan hårt prövad förvaltning. En koordinering av medlemsländernas och EU:s bistånd skulle skapa samordningsvinster. har jobbat hårt för denna fråga inom ramen för , men ännu återstår mycket att göra. Här bör den ta nya och tydliga initiativ! , herr talman, men mycket viktigt: handlade fel när ledare för terroristorganisationen tilläts besöka . borde i stället ha följt exempel. Hamas vann förvisso valet till den palestinska myndigheten, men valresultatet har inte lett till att Hamas har ändrat sina grundvärderingar. Hamas stadgar slår ännu fast att bör utplånas. En sådan ståndpunkt borde aldrig svenska demokratiska företrädare ge sitt stöd genom att upplåta tid och plats för ospecificerade överläggningar. Så länge Hamas inte erkänner staten , och så länge Hamas inte sätter stopp för självmordsbombningar och andra terrorattentat som har för avsikt att döda civila vilka det vara må som besöker drabbade restauranger och kaféer, ska Hamasledare inte vara välkomna in i EU. Självklart ska och EU göra allt för att främja en dialog, men den ska föras mellan parter och inom världssamfundet. Och för att en dialog ska vara meningsfull måste Hamas erkänna staten rätt att existera och fördöma terror! Att försvara besöket med att reglerna följts duger inte. Ledare för terroristorganisationer ska inte ges visum till eller övriga Schengenländer. EU måste uppvisa en enad hållning mot terrorismen. Allt annat är orimligt. 15 () replik: Jag tror att och jag har samma grundsyn när det gäller önskan att driva en restriktiv alkoholpolitik. Vi beklagar också att , dock utan medverkan av våra partier, vek sig för påtryckningarna från och kommissionären . Men gjorde det, och då gäller det att göra det bästa möjliga av situationen. Tyvärr tror jag inte att vi nu kan införa de här begränsningarna igen ensidigt. Jag utesluter inte att vi kan komma i ett sådant läge , men jag tror att vi först måste driva detta förhandlingsvägen genom den gemensamma nordiska aktion som det borde synas lite mer av i regeringens agerande och rapporter. Som sagt utesluter jag inte att vi kan komma i ett mer desperat läge, men jag tror inte att vi är där . Tyvärr är EG:s rättssystem sådant att det är svårt att upprätthålla regler på ett sådant sätt som vi skulle behöva göra i det här fallet, och därför förordar jag inte någon ensidig aktion . 16 () replik: Jag delar åsikt att vi har liknande uppfattning. Men jag har visat på tre lagrum som är goda nog beträffande att försöka sig på en annan politik inom EU. Jag tror att det vore värdefullt att inte bara visa värderingar utan också visa civilkurage genom att rösta för detta och att vara handlingskraftig. Vi behöver ha många om det i riksdag om vi ska åstadkomma en förändring, och det är därför jag utmanar lite grann. 17 () replik: Jag vill inte recensera civilkurage. Jag vet inte vilka stora risker han tar genom att rösta för den här reservationen. Jag hoppas att han inte tror att det beror på brist på mod från min sida när jag har en annan uppfattning i sakfrågan. vill jag, eftersom jag har ordet, passa på och instämma i vad sade om inbjudan till representanter från Hamas. 18 () replik: Jag vill bara hälsa välkommen i voteringen! 19 (): behandlar vi utrikesutskottets betänkande UU10, som bygger på regeringens skrivelse om verksamheten i Europeiska unionen 2005, med andra ord en skrivelse om vad som har hänt och vad som redan har skett, och inte så mycket om vad som ska hända , vilket man ibland kan tro när man lyssnar på debatten. Det här är ändå ett tillfälle att säga någonting om EU, det samarbete som finns där och vad som har hänt. Sedan folkomröstningarna i och , folkomröstningar där folket röstade nej till den nya konstitutionen, har vi haft en lite underlig debatt, om man ska vara ärlig och tittar runtomkring i olika länder, om varför man röstade nej i och . Det har sagts väldigt ofta och väldigt mycket att det här egentligen inte handlar om konstitutionen, utan det handlade om inrikespolitik, det handlade om missnöje med ett eventuellt medlemskap för , det handlade om att man ville ha mer regleringar eller mindre regleringar men alla hade röstat nej av fel orsak. Man hade inte röstat om konstitutionen. har vi i debatten inte hört någon diskussion om varför de som röstade ja till konstitutionen gjorde det. Det finns ju länder där man har gjort det. Ingen har sagt att de som röstade ja gjorde det av fel orsaker, att de egentligen hade röstat ja bara för att det fungerade bra inrikespolitiskt eller att man var positiv till andra saker. Jag tror att det är viktigt, herr talman, att man i debatten om EU också tar folk på allvar. Deras oro och deras ställningstagande är värda all respekt. Där kan vi nu se att vi har en process. Efter den reflexionsperiod som vi är inne i ser vi att flera länder har gått vidare i processen och att man ratificerar den nya konstitutionen, men att det här egentligen saknar en juridisk mening. Ska man titta på de tidigare fördragen så innebär nej i en folkröstning, som när och sade nej, att konstitutionen har fallit. Men det kan vara en juridisk diskussion. Det viktiga är kanske att det krävs en aktiv EU-debatt. Det var en debatt som skulle föras nu . Men där måste vi faktiskt instämma i den kritik som har kommit från flera i talarstolen: Någon aktiv debatt och någon aktiv diskussion om EU:s framtid har inte förts. Där räcker det inte med att man tillsätter en kommitté eller någonting, utan debatten och diskussionen måste föras med befolkningen. För del är det också viktigt att den här debatten och diskussionen förs före valet, det vill säga diskussionen om EU:s utveckling och framtid och om en framtida konstitution. Det är nämligen nästa riksdag som kommer att fatta beslut i dessa frågor. Det kommer att ske under nästa mandatperiod. Och vi vet, herr talman, att det tyvärr har varit stora skillnader mellan vad riksdagsledamöter och partitoppar har tyckt och vad folket har tyckt. Ett exempel man kan ta är EMU-folkomröstningen, där av riksdagsledamöterna var för EMU, men av folket röstade emot. Det tyder på att det finns ett behov av att föra den här debatten och diskussionen och av att man faktiskt för den nu under valrörelsen. Det är många stora frågor som ligger på bordet. En fråga som har varit uppe här tidigare från talarstolen är frågan om den gemensamma utrikespolitiken och de gemensamma ställningstagandena. Det är en viktig fråga som folk måste ta ställning till. Vad innebär utvecklingen av en gemensam utrikespolitik att EU ska tala med en röst och att EU måste agera gemensamt och vara starkt? Men den viktigaste frågan måste ju vara: Vad ska man agera för? Vad är det för politik man ska föra? Är det samma politik som , som faktiskt begick ett folkrättsbrott när man gick in i , eller de övergrepp eller kränkningar av mänskliga rättigheter som begås av de länder i EU som också finns med i och ? Är det fråga om den viktigare och starkare knytningen, den transatlantiska länken med andra ord ett mycket starkare närmande till som är den gemensamma utrikespolitik vi ska ha? Är det politik när det gäller frågan om och västsahariernas rättigheter som ska vara den gemensamma utrikespolitiken? Det är innehållet som måste bli föremål för den viktiga diskussionen. Jag hade inte tänkt att beröra det jag ska ta upp , men flera har tagit upp det här i talarstolen, nämligen EU:s gemensamma ståndpunkt när det gäller Hamas och att ha en debatt eller dialog med Hamas. Det finns ingenstans inom EU ett beslut att man inte ska föra någon som helst dialog med Hamas. Det är viktigt att poängtera det. Men det är också viktigt att poängtera att för del är det självklart att en dialog måste kunna föras, och man måste kunna föra den med olika parter och kunna kritisera men också kunna föra en dialog för att kunna få en förändring till stånd. är kritiskt till mycket i Hamas politik och att Hamas inte ger rätt att existera, men vi är beredda att ta en dialog och framföra det. Min fråga blir till övriga: Är ni lika beredda att framföra till , där man nu i installationstalet för den nya regeringen pratar om att vissa mindre bosättningar på ska utrymmas. Resten, de stora bosättningarna på , skulle man nu räkna med låg innanför nya gränser. Men där kommer ingen kritik, och där är man beredd att föra dialog. Ska vi få någon fred i så måste en dialog kunna föras. I det här betänkandet har bara två reservationer. En reservation rör de problem och den oro vi ser när det gäller mänskliga rättigheter i . På samma sätt som flera talare har välkomnat en möjlighet för att komma med men också betonat att man måste uppfylla de villkor och krav som EU ställer, så måste man också, om man är seriös, våga framföra kritiken och lyfta fram den också här i kammaren. Vi ser att det finns stora brister när det gäller mänskliga rättigheter i , och man har en lång väg kvar att gå. Därför yrkar jag bifall till reservation 2, men jag står givetvis bakom även den andra reservationen. har också i ett särskilt yttrande skrivit att på flera av de punkter som tas upp i skrivelsen har vi i olika sammanhang och i olika reservationer i andra betänkanden lyft fram vår EU-politik. Vi har valt att inte upprepa det i samband med regeringens skrivning på nytt igen. 20 () replik: tycker att man ska debattera förslaget till ny , och det är väl bra om vi då också gör det här i och inte bara säger att andra ska debattera det. För mig som just talade för att EU bör bli mer socialliberalt är det angeläget att lyfta fram att i förslaget finns det faktiskt åtskilliga bestämmelser som betonar det sociala ansvaret och som också betonar att länder som vill gå längre än vad EU har gjort ska kunna göra det och ha en starkare socialpolitik på områden där man har också gemensamma åtgärder. Det ämne som jag talade om, alkoholpolitiken, är ett tydligt exempel på det, och det är ett av skälen till att jag tycker att det vore en framgång om man fick den här konstitutionen eller någonting som i varje fall innehåller de här elementen för framtiden och inte bara sade nej till alla förändringar. Sedan är det ändå att mäta med lite olika mått när man säger: Ja, ja, ni kritiserar Hamas för att de vill att ska utplånas, men då får ni kritisera för att de drar gränserna på ett sätt som vi inte gillar. Men det är ändå lite skillnad. ska tydligen till varje pris kritiseras. Är det så att man ockuperar är det fel, och när man drar sig tillbaka ensidigt, ja, då är det också fel. Men det är klart att man drar sig ju tillbaka ensidigt därför att man inte får till stånd någon förhandling. Man kan ju inte förhandla med någon som vill att man ska avlivas. 21 () replik: Jag ska börja med det sista. Jag hade kunnat räkna upp en mängd olika punkter när det gäller : husdemoleringar, utomrättsliga avrättningar, bomber både i och på . Det är åtskilliga liv som har spillts på båda sidor. Sedan måste jag i den här debatten uttrycka en förvåning. har haft möjlighet till förhandling med en organisation och med en palestinsk regering som hade accepterat rätt att finnas som stat. Också den palestinska förhandlingsparten var för en tvåstatslösning, men man såg inte någonting hända. Jag tar avstånd från Hamas uttalande, men jag tror inte att det blir en bättre fredsprocess, en positivare utveckling och en minskad våldsspiral om man inte också för dialogen med den folkvalda regering som finns i och framför den kritik som bör framföras. När det sedan gäller konstitutionen finns det självklart vissa delar i den som är positiva, och en förändrad alkoholpolitik är någonting som skulle vara väldigt positivt. Det är en fråga som vi tog upp inför medlemskapet och där vi såg ett bekymmer. Tyvärr har vi fått rätt, och därför är det viktigt att man vidtar åtgärder. Men det finns en skillnad. Konstitutionen öppnar för att vi ska ha en gemensam socialpolitik och att det inte ska vara en nationell fråga som ska hanteras på nationellt plan för att man i vissa avseenden ska kunna uppnå förbättringar. Där tror vi att vi snarare skulle kunna förlora mer. När det gäller kampen om alkoholpolitiken tror jag att det finns andra områden som man kan ta den på. 22 () replik: Jag tänkte på den bestämmelse som finns i förslaget som säger att de europeiska lagar och ramlagar som har antagits enligt den här artikeln inte ska hindra någon medlemsstat från att bibehålla eller införa sådana mer långtgående skyddsåtgärder som är förenliga med konstitutionen. Jag tycker att de som har förhandlat om den här grundlagen på den punkten har gjort ett ganska bra jobb. För att säga ytterligare några ord om är det ju bekant för oss alla att dåvarande premiärminister förde förhandlingar med PLO väldigt långt och var beredd till mycket långtgående eftergifter för att få fred. Men att begära att ska acceptera att dess medborgare i helt oskyldiga sammanhang dödas av självmordsbombare utan att den palestinska statsledningen eller myndigheten gör något för att förhindra det är att begära väl mycket tycker jag. Om ingick i en regering i något land som utsattes för den typen av attacker tror jag nog att hon skulle dela den uppfattningen. 23 () replik: Det är underligt att det i den här diskussionen i stort sett aldrig lyckas gå fram att jag tar avstånd från Hamas uttalande om att inte ska få existera. Jag är för en tvåstatslösning. Jag tar avstånd från våld som metod, som politisk metod. Jag tar avstånd från självmordsbombare som spränger oskyldiga människor i luften. Men jag tar också avstånd från en statsterrorism. Jag tar avstånd från en israelisk militärmakt som sopar ned hela kvarter med hus för att det finns någon som har varit misstänkt. Man tar ifrån barn deras hem och man bombar där man säger att det finns en misstänkt terrorist, men man bryr sig inte om att eventuellt oskyldiga människor runtomkring dör. Jag tar avstånd från att använda våld som en metod. Och jag är beredd att kritisera både och Hamas och de palestinska grupper som använder våld eller varhelst i världen man använder våld. Men jag tror inte att det går att bara säga att man ska ta avstånd från våldet och sedan säga att man inte är beredd att föra någon som helst dialog i de här krishärdarna. Då tror jag inte att man kommer långt. Jag tror att man kommer mycket längre om man vågar vara öppen och kritisk mot båda parter och föra dialog med båda parter, oavsett om det finns saker som man ogillar och med all rätt ska kritisera. 24 (): Vi har just lämnat de lite mer högtidliga proklamationerna om EU och kommit in på det praktiska vardagsslitet och vardagsarbetet om verksamheten i Europeiska unionen. Vi få som sitter här ska debattera den medan fraterniseringsprocessen går vidare på talmannens mottagning på annan plats här i . Det här är två sidor av EU som ofta speglas och också speglas hos folk i allmänhet. Då är det främst de högtidliga representationerna med glidande limousiner och klingande champagneglas som slår igenom mest. Men det är ändå det praktiska vardagsarbetet och vardagspolitiken som är det viktiga och som jag ser som det väsentligaste. Jag säger inte det här för att jag är avundsjuk för att jag inte får vara med på mottagningen, för jag är högst tillfredsställd med att få vara här i kammaren och ägna de här minuterna och timmarna åt praktisk vardagspolitik i stället. Medan representationen på diplomatins planhalva bland champagneglasen går vidare ska vi ägna oss åt att nu diskutera verksamheten i unionen. Regeringens skrivelse, herr talman, omfattar hela verksamheten i Europeiska unionen . Den är naturligtvis viktig och den är framför allt omfattande. Samarbetsprojekt, som EU är, har ju alltid en tendens att vara självgenererande och att vidgas. Och det är bra att EU vidgas i fråga om antalet medlemmar. 2005 är ju det första verksamhetsåret med den vidgade kretsen av nya medlemmar, och det har fallit väl ut. De nya medlemsländerna har bidragit till tillväxten på ett positivt sätt i . står på tur. Det är viktigt att välkomna och stödja också deras väg mot ett medlemskap fullt ut med sikte på ett fullvärdigt medlemskap när förhandlingsskedet är avslutat. Det är bra att medlemskapsförhandlingar inletts med och att fått kandidatlandsstatus. Även övriga länder på bör kunna få bli medlemmar i . EU ska vara ett dynamiskt samarbete som står öppet för europeiska länder som uppfyller medlemskriterierna. Några yttre slutliga gränser ser jag inte ska ritas ut i . EU-samarbetet har också en tendens att växa i omfattning i fråga om bredden på ämnen och sakområden, något som innebär att EU ska syssla med allting. Den självgenereringen är oftast större. Den tycker inte jag är bra. Det riskerar att bli vare sig effektivt eller samlande. EU bör syssla med det EU är bra på och lämna åt medlemsländerna själva att vara suveräna och effektiva på områden som inte omfattas av ett samarbete. Därför är det viktigt att EU hittar en beslutsstruktur som gör att utvidgningen i antalet medlemmar blir lätt att hantera ur inflytandesynpunkt för alla men också klart avgränsad i uppgifter. Det bör, tycker jag, bli fokus för det arbete som måste ske när processen med det nya fördraget, som har strandat, åter ska tas upp. Regeringens skrivelse omfattar som sagt hela verksamheten i EU . har i sitt ändå ganska omfattande betänkande valt att fokusera på sex teman eller områden. I ett anförande måste avgränsningen bli ännu snävare. Jag har berört ett tema, utvidgningen. Jag väljer nu att i första hand se framåt. Att ge de före detta kommunistiska länderna i öst medlemskap i var senaste stora utmaning. Det är dags, tycker jag, för en ny utmaning. Det är att ta sig an den uthålliga tillväxten, miljön och energifrågorna i EU. EU måste bli världsledande inom grön industripolitik. står inför två enorma problem. Det ena är den låga och i vissa stycken kortsiktiga ekonomiska tillväxten och en oroande brist på sysselsättning. Den andra är klimatförändringarna, den tilltagande miljöförstöringen och en ohållbar situation inom energisektorn. Det är två utmaningar som går att förena till ett positivt resultat. Det är dags att se miljöutmaningen som ett sätt att skapa arbetstillfällen. Det är dags att vi förstår att en grön industripolitik kommer att vara den största konkurrensfördel vi kan ha i och i . Lissabonstrategin, som ska vara EU:s stora tillväxtprojekt, har mest stått och stampat. Om vi ska få fart på Lissabonstrategin krävs det en storsatsning just inom den miljömässigt hållbara utvecklingen. Det är den stora tillväxtsektorn i . Låt oss börja med att så långt det går göra oss fria från oljeberoendet. Vad olje- och gasberoendet från inneburit har vi sett . Det är inte enbart en stor risk för miljö och ekonomi. Det är det också ur säkerhetssynpunkt i och för friheten och demokratin. Om inte EU snabbt kommer in på den miljövänliga, förnybara energivägen, som ger just långsiktighet och långsiktigt uthållig tillväxt, finns risk för att länder investerar sig fast alltmer i den långsiktigt farliga kärnkraften. Dyr, olönsam och skadlig kärnkraft utgör ett allvarligt hot mot Lissabonstrategin och mot tillväxten i . Tillväxt måste också byggas på en social och miljömässigt hållbar grund. Utvecklingsfrågorna är också ett tema i utrikesutskottets betänkande. Fattigdomsproblemet är en annan viktig utmaning i det sammanhanget. Trots att världsekonomin vuxit med mer än åtta gånger sedan slutade lever mer än tre miljarder människor på . Det är inte en rättvis fördelning av jordens samlade resurser. Här måste EU bli bättre än vad som i skrivelsen framgår om verksamheten . bör arbeta intensivare för att EU:s samordning av biståndet ska bli bättre, kvaliteten och arbetsformerna likaså. Samarbetet mellan kommissionens olika direktorat måste öka. Överensstämmelsen mellan EU:s bistånds-, jordbruks- och handelspolitik måste bli bättre. bör verka för att stärka de handelsrelaterade utvecklingssamarbetena och ta bort EU:s handelshinder. och EU behöver ställa tydligare krav på respekt för mänskliga rättigheter och demokrati i utvecklingsländerna. I ett partimotionsyrkande från tar vi upp kvinnors roll i biståndsarbetet. Ett ökat fokus bör läggas på särskilda satsningar just på kvinnor i det sammanhanget. I de flesta fattiga länder tar kvinnorna ett oerhört stort ansvar i vardagen. Tillgång och rätt till utbildning för flickor och kvinnor är därför centralt i arbetet med att minska fattigdomsproblemen och i utvecklingsarbetet. Satsning på kvinnorna är ett effektivt sätt att nå resultat. En större andel av såväl svenskt bistånd som EU-bistånd bör gå till utbildningssatsningar riktade till just kvinnor och barn i fattiga länder. Även bistånd till mikrokrediter för att främja kvinnlig näringsverksamhet i dessa länder är mycket viktigt och av stor betydelse. Reservation 6 tar upp utvecklingssamarbetet i EU och är gemensam för allianspartierna. Jag hoppas att nästa års rapport över verksamheten inom den europeiska unionen rymmer mer av de stora utmaningarna och mindre av detaljfrågor som bara retar EU-medborgarna. Det är hög tid att göra EU smalare men vassare. står bakom de två reservationer där jag finns med, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 6. På övriga punkter, där inte reservation 1 står emot, yrkar jag bifall till betänkandet i övrigt. 25 (): Det är som sagt hela EU-politiken som vi nu har under lupp. Vi passar på att tala om var vi står och vad våra positioner är. Självklart står också bakom det förra betänkandet. Vi valde att inte gå upp och instämma i det välkomnande och credo som alla andra hade men vi tycker likadant i den frågan. är för oss vårt vardagsrum. Resten av världen är hela gården. Det är där vi bor. Det finns inte och ska inte finnas en motsättning, några murar, mellan vårt vardagsrum, vårt eget land, och resten av världen. Vi är en familj. Det är den globalistiska utgångspunkten för . Precis som sade kan man inte prata om allt, utan jag kommer att göra fyra nedslag på de fyra områden som är viktigast för oss. Jag börjar med det bästa, och det är just utvidgningen. Utvidgningsarbetet är det bästa som hänt EU. Men i motsats till slogan, som de vill hamra in, säger vi: Ju bredare och plattare, desto bättre. Ju mer markkontakt EU har och ju mer utspätt EU blir, desto bättre är det. Då blir inte heller problematiken med grannskapsområdet och skärningspunkterna till omvärlden så problematiska. Om inte EU vore så monolitiskt och ett sådant cementblock skulle inte utvidgningsproblematiken finnas. Då skulle man inte behöva ängsligt fråga sig om alla kan vara med. Ska vi inte låta hela vara med i EU, kanske hela världen? Det handlar alltså om ett bredare och plattare samarbete där man låter sig berikas och själv bidrar med det man har. Utvidgningen med de tio har ju berikat . Det har gjort oss både ekonomiskt och kulturellt rikare. framtida eventuella medlemskap kommer också att berika oss kulturellt, förutsatt att alla de kriterier som har satts upp uppfylls. Vi har varit väldigt noga med det när är på besök i och vi har haft tillfälle att ställa frågor. Vi kommer inte att skapa en gräddfil bara för att ska få vara med, utan de krav som ställs, framför allt på MR-sidan, måste uppfyllas. Jag vill passa på att flika in att Köpenhamnskriterierna inte är särskilt specifika. Vi skulle ha en mycket tydligare MR-standard. EU har något bra att komma med när det gäller att sätta press på andra länder för att komma upp till acceptabla standarder för mänskliga rättigheter. Man kan förstå länder som och som vi som sagt också hälsar välkomna och hela det gamla . Självklart vill man komma ut ur en gammal kolbox, ut i solljuset. Problemet är kanske att man blir så bländad av skenet att man inte ser att läsa det finstilta. Ett bredare och plattare EU kommer självklart att kräva andra beslutsformer och en större demokratisk tydlighet. För att förstå det som sker i EU-processen brukar vi säga att det är ett handelsblock.