prot · GT09118 · 2006-05-08 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Meddelande om frågestund Talmannen meddelade att vid frågestunden skulle följande statsråd närvara: Näringsminister , statsrådet , jordbruksminister , statsrådet och statsrådet . 3 § Svar på interpellation 2005/06:319 om resurstilldelning till högskolor 1 Utbildnings- och kulturminister (): Per har frågat mig om skillnader i resurstilldelning mellan och . Jag har tidigare besvarat samma frågeställning från Per , varför mitt svar här i kammaren i princip blir detsamma som mitt tidigare svar. Jag vill använda detta tillfälle för att kort förklara hur systemet fungerar. Såväl de konstnärliga högskolorna i som övriga lärosäten som har konstnärlig högskoleutbildning tilldelas medel för konstnärligt utvecklingsarbete och för grundutbildning, det första som en särskild anslagspost eller som en särskild del av tilldelningen för forskning och forskarutbildning, det senare som ett ersättningsbelopp och som är lika för samtliga lärosäten. Att ersättningsbeloppen är lika för hela landet innebär till exempel att oberoende av om lokalhyran är högre eller lägre på en ort, erhåller alla lärosäten samma kompensation för lokaler. Jag tycker att de konstnärliga utbildningarna är viktiga och har därför engagerat mig för att resurserna stärks till dessa utbildningar. Med anledning av regeringens förslag i budgetpropositionen har anslagen till konstnärligt utvecklingsarbete förstärkts för samtliga lärosäten som har sådana anslag. De sammantagna resurserna för konstnärligt utvecklingsarbete ligger . Efter förslag från regeringen har beslutat att ska använda för forskning och utvecklingsarbete på det konstnärliga området. Myndigheter med verksamhet inom det konstnärliga området kan hos och i konkurrens söka om dessa medel. Resurserna har sedan de tillfördes legat på nivån . När det gäller konstnärlig högskoleutbildning vid lärosätena i och vid finns det såväl historiska som organisatoriska skillnader. De sju konstnärliga högskolorna i är var och en egna myndigheter med de särskilda krav som följer av detta. De konstnärliga utbildningarna i är organiserade inom ramen för med bland annat andra möjligheter till prioriteringar mellan olika områden. Beroende på det sätt en verksamhet organiseras finns det både för- och nackdelar som kan förknippas med detta. Att samla sex konstnärliga utbildningsområden, som vid , har flera fördelar. Det är normalt enklare att samarbeta när verksamheter bedrivs integrerat inom en och samma organisation. har en större omslutning att fördela gemensamma kostnader på än ett litet lärosäte. En annan viktig aspekt är att de enskilda delarna i organisationen inte blir lika sårbara. I är den konstnärliga högskoleutbildningen uppdelad på sju mindre högskolor som var och en är egna myndigheter. Det är givetvis mer arbetskrävande att samarbeta mellan sju olika myndigheter än inom en enda. Ett litet lärosäte har dessutom, som jag sade tidigare, ett lika stort ansvar för att klara av alla generella uppgifter som myndigheter måste fullgöra men har inte en lika stor volym att sprida kostnader på som vid ett stort universitet. Vidare blir de små lärosätena i mer sårbara i samband med oförutsedda händelser, vilket kan innebära merkostnader som inte kan fördelas inom en lika stor omslutning som vid . har totalt erhållit i förstärkning till forskning och forskarutbildning till ett forskningsanslag som totalt uppgår till . Avslutningsvis är det dock viktigt för mig att alla studenter och lärare i högskolan, oavsett var i landet och inom vilket område verksamheten bedrivs, ges goda förutsättningar för utbildning och forskning av hög kvalitet. 2 PER (): Jag får börja med att tacka ministern för svaret. Mitt sammanfattande intryck är att kulturministern inte har kontroll på högskolan i just de avseenden som jag har varit inne på. Regeringen har, som jag förstår det, tillåtit en enorm expansion det kan ju vara bra av högskolorna, men utan att tillföra dem proportionellt rimliga resurser. Låt mig först konstatera att kärnfrågan är att vare sig det neutrala resursfördelningssystemet eller siffrorna bestrids av ministern. Han erkänner att det finns en skillnad i resursfördelningen, och har jag tagit upp de konstnärliga högskolorna i och . Som jag har skrivit är det extra lokalkostnader på över 8 miljoner i , 23 miljoner för konstnärligt utvecklingsarbete i och 8 miljoner i , 16,5 miljoner med fjolårets siffror för utvecklingsbidrag till Kungl. och öronmärkta förstärkningar, som vi såg i forskningspropositionen. När jag läser såväl det tidigare svaret på den skriftliga frågan och svaret på interpellationen finner jag att vissa avsnitt, herr talman, inte alls är relevanta för min frågeställning utan mer är ett sätt att brodera en helhetsbild, vilket i och för sig kan vara nyttigt men vilket tar tid och också kan leda till att man inte koncentrerar sig på själva sakfrågan. Det gäller de två första styckena i interpellationssvaret, till exempel. Även om svaret på den skriftliga frågan och på interpellationen i princip är detsamma kan man också märka att argumenteringen förskjuts. Det är vissa argument som jag bemöter i min interpellation, alltså argument från svaret på den skriftliga frågan, som försvinner som argument i interpellationssvaret, och det tycker jag är spännande. Det första är återrapporteringskravet. I svaret på min skriftliga fråga fördes det fram som det främsta skälet till miljonförstärkningen, men är det borta. finns det inte med i interpellationssvaret. Orsaken till det kanske är att återrapporteringskravet i princip är detsamma för de institutioner som finns inom ett universitet som för de fria. Skillnaden för del är att de måste samordnas. Det är alltså inget bra argument för att det ska ges mer pengar eller inte. Det andra argumentet som har försvunnit i interpellationssvaret det är bara att läsa innantill och följa ren och skär logik är att det skulle vara svårt att göra jämförelser mellan olika lärosäten. Men är inte en av orsakerna till det så kallade neutrala systemet med prislappar för studenter inom de olika kunskapsområdena att man just ska kunna göra jämförelser? Regeringen har gjort avsteg från det neutrala systemet och destinerat speciella förstärkningar till de konstnärliga högskolorna i . Underkänner regeringen med detta sitt eget neutrala och enkla system? Då undrar jag: På vilka grunder tänker man då förmedla resurser till högskolor och universitet ? Man kan också misstänka att närheten till högskolorna i jag har i och för sig ingenting emot detta gör att informationen kanske tränger in lite lättare, inte på men väl på ministerns departement, och att motsvarande information kanske inte finns om de andra högskolorna. 3 Utbildnings- och kulturminister (): Genom att beskriva hur systemet fungerar i sin helhet och ge en bredare miljö kring svaret och frågan om hur forskningsresurserna fördelas trodde jag att jag åstadkom lite folkupplysning och pedagogik, men jag hör att jag inte har lyckats riktigt. Det verkar som om Per blandar ihop det som gäller finansiering av grundutbildning med det som gäller finansiering av forskningsverksamhet. Interpellationen handlar om forskarutbildning men jag valde att också beskriva hur fördelningen av grundutbildningsresurserna går till. Det är två skilda saker. Vi fördelar inte forskningsresurser i efter hur många studenter det finns. I så fall skulle inte nanoteknologin få någon forskning eftersom nanoteknologin inte har någon grundutbildning. En del andra ämnen som har väldigt mycket grundutbildning men väldigt lite forskning skulle på motsvarande sätt få andra möjligheter. Frågan gäller om det är en fördel eller nackdel och vilka skillnader det är mellan att bedriva verksamhet integrerat som man gör i eller att bedriva den uppdelad på specialiserade hårt fokuserade enheter som man gör i . Min åsikt är att vi ska behandla dem så lika det går. Vi ska ge dem lika förutsättningar, men var och en får finna de former som passar bäst. fördelar med en gemensam organisation är att man kan samverka kring forskningsprojekt och doktorandutbildning och ha en akademisk miljö där man berikar varandra. Det finns också fördelar med den hårt specialiserade och fokuserade organisation som man har i . Man bygger på en tradition på varje lärosäte som också skapar olika förutsättningar. Min ambition är att det ska vara en rättvis fördelning av forskningsresurserna. Jag försökte säga i mitt svar att vi har som fördelas i konkurrens och som lärosätena kan söka. Vi har ett annat belopp som fördelas på basresurser. Per har hängt upp sig på att vart och ett av lärosätena i fick efter förra årets forskningsproposition. Det var ingen motsvarande öronmärkning i , utan de skulle ha en del av de 34 miljoner som hela fick. Jag har inte hört motsvarande klagomål från institutionerna i som jag talar med då och då. De är nöjda med den del av universitets samlade forskningsresurser som de får. Den bild som jag har fått är att de har en generös behandling på . Per säger att regeringen gör si och så i de här frågorna. Jag vill påminna riksdagsledamoten om att detta är beslut som fattas i och inte av regeringen. Regeringen lägger visserligen förslag till och röstar. I den behandlingen har aldrig föreslagit att det ska ändras. Såvitt jag kan finna har Per i stött det som han nu kritiserar regeringen för. Jag förstår inte hur Per tar ansvar för detta ställningstagande genom att nu gå ut och berätta för göteborgarna att han har en annan åsikt än när han trycker på voteringsknappen i . Per har aldrig motionerat om att ska förbjuda att ha den här speciella ordningen eller att man ska göra tvärtom i . Han har inte föreslagit en ökad öronmärkning av pengarna och han har inte föreslagit något annat som går i linje med dagens interpellation. Ingen i det stora har lyckats hitta ett enda korvöre mer till konstnärligt utvecklingsarbete i någon kd-motion. Det tycker jag också är viktigt att de som lyssnar på den här debatten får höra när de tar del av Per vällovliga engagemang för de konstnärliga utbildningarna vid . 4 PER (): Det är intressant att höra ministern. I början säger han att jag blandar ihop olika saker. Jag vet ju att herr minister har hjälp från departementet. Jag försöker naturligtvis så gott jag kan ta motsvarande hjälp från . Det är klart att de inte blandar ihop de här sakerna. Det gör inte jag heller. Jag bemötte några argument som har förekommit i debatten oss emellan. Jag ska gå tillbaka till de argument som gäller historia och organisation. Kulturministern skriver i interpellationssvaret: De konstnärliga utbildningarna i är organiserade inom ramen för med bland annat andra möjligheter till prioriteringar mellan olika områden. Det är ett annat sätt att säga att ska omfördela pengar från de andra fakultetsnämnderna till det konstnärliga området. Jag undrar: Varifrån kommer ett sådant argument? Hur är förståelsen för hur det fungerar på ett universitet när man argumenterar så? Det är ju precis det man slipper i . Minister skriver: har totalt erhållit i förstärkning till forskning och forskarutbildning till ett forskningsanslag som totalt uppgår till . Som politiker och statsvetare, lyssna , herr talman! Det här är inte en större summa än vad som går till som är mindre än . I ingår inte en konstnärlig fakultet, inte en medicinsk fakultet och inte en lärarutbildning. Det är ju inte jämförbara storheter. Det är fler saker som ligger utanför hatten. Jag är bara ute efter en bra motivering till att de här skillnaderna finns. Jag känner också till skillnaderna mellan grundutbildning och forskarutbildning. Skillnaderna måste ju vara sakligt motiverade. Ministern säger att han inte har hört att det är några invändningar mot detta vid . Det är helt fel. Det faller tillbaka på kontakterna mellan ministern och högskolan i . Jag kan lova talmannen, dem som läser detta protokoll och eventuella lyssnare att kristdemokratisk utbildningspolitik inte är detsamma som socialdemokratisk utbildningspolitik. Vi är genuint positiva till högre utbildning och ser inte det som något förborgerligande av . Vi är inte rädda för det ur något klasskampsperspektiv eller liknande. Ministern menar att små självständiga högskolor är sårbara och att det finns samordningsvinster inom ramen för ett större universitet. Den logiska slutsatsen, alltså vanlig enkel logik, är ju då att de konstnärliga högskolorna i borde flyttas in i . Då skulle man kunna spara i runda tal 50 miljoner genom att samordna. De samordningsvinster som uppenbarligen finns i kan då göras i . Det är ett fantastiskt tips från en oppositionspolitiker. Eller, är uppmaningen den motsatta att man ska separera de konstnärliga högskolorna från ? Är det det enda sättet att skapa en rättvis fördelning? 5 Utbildnings- och kulturminister (): Det var roligt att höra att inte är utbildningsfientliga. Det tyckte jag att Per sade. När jag hade påpekat att Per uppenbarligen har röstat för de ordningar och de belopp han kritiserar anstränger han sig att säga att hans politik inte är likadan som min. Just i det här avseendet, konstaterar , har man inte någon annan åsikt. När det gäller utbildning i allmänhet kan jag berätta för alla i som läser det här protokollet några horder på läktarna kan jag tyvärr inte se att Per tillsammans med sina kamrater i alliansen har beslutat att ta från för att använda till att sänka skatten. Det beslutade man i den lilla orten utanför . Man har åkt land och rike runt och marknadsfört glädjesidan av detta, nämligen alla gåvor som man ska dela ut till svenska folket. Man har varit ganska tyst om att finansieringen bland annat är att ska avstå . Per tolkar det jag säger om att man har en gemensam organisation i som att om man ska bedriva konstnärligt utvecklingsarbete eller forskningsarbete på det konstnärliga området måste man ta det från de andra områdena. Det är ju ett sätt att uttrycka det. Verkligheten är att har en egen forskningsresurs som man disponerar själv på . I bestämmer man hur mycket som ska gå till det ena och det andra. I någon mening innebär det att var man än ger tar man från någon annan eftersom det är en fast kaka. Jag tycker att det är en bra ordning med den decentraliseringen. Men om man i tycker, och om Per tycker, att det är bättre med den ordning som man har i , det vill säga att regeringen bestämmer att X miljoner ska gå till musik, att X miljoner ska gå till dans, att X miljoner ska gå till konsthantverk och industridesign och att Y miljoner ska gå till andra områden, är jag beredd att lyssna på det i så fall. Det är inte en för mig önskvärd ordning att vi ska sitta i departementet och göra den typen av finfördelning inom ramen för universitets olika områden. Men om man i upplever ett missnöje med den nuvarande ordningen och att man gärna vill ha det på ett annat sätt, då är jag inte fastbunden eller fastgjuten i cement i just den här ordningen. Jag är beredd att ta på mig den i och för sig otrevliga uppgiften att göra den fördelningen. I har man av historiska skäl och av andra skäl separata skolor, och då tvingas vi göra den fördelningen. Men det är ingen som då säger att vi tar pengarna till från fysiken eller biologin. Det är inte heller rimligt att i säga att när man bedriver till exempel det fantastiska orgelforskningsprojektet så tas dessa pengar från forskningen i engelska, utan detta är ett rationellt sätt att fördela de självständiga forskningsresurser som man har till förfogande i . Men, som sagt, jag är öppen för en ökad politisering av detta i också om det finns en bred opinion för det. Men min åsikt är nog att dagens ordning som lämnar det beslutsansvaret, den prioriteringsmöjligheten och de samarbetsmöjligheterna lokalt till lärosätet i verkar vara mer attraktivt. Och jag ska verka för, och det menar jag på väldigt stort allvar, att det ska vara rättvisa villkor mellan de olika institutionella former som man väljer. Det ska inte styras av organisationsfrågor hur mycket resurser som man får till sin forskning, utan det ska fördelas på ett rättvisare sätt. Och huvuddelen av de pengar som går till detta och som är öronmärkta är inte geografiskt bundna utan har sökts från i konkurrens. 6 PER (): Om jag börjar med den rent allmänpolitiska delen så vet talmannen, och ministern bör om möjligt upplysas om det, att när vi lägger fram våra budgetförslag och när vi så att säga driver vår politik här i så är det utifrån ett tidigare socialdemokratiskt styre under de senaste, låt oss säga, tolv åren. Och om ni har lett in oss på spår som gör att det blir knappt om resurser, så gör vi så gott vi kan i det korta perspektivet, och så lovar jag att det blir en helt annan politik i det längre perspektivet. Det innebär att de resurser som Socialdemokraterna har i budgetalternativet inte är tillräckligt stora och tillräckligt bra. De har inte varit tillräckligt bra, även om det går bra för stora delar av svensk industri . När det gäller detaljstyrning låter det lite grann, om jag får ta i lite grann utan att skjuta från höften, som utpressning, alltså att om skulle vilja ha mer detaljstyrning från och att man specificerar olika saker så är statsrådet beredd att gå med på det och så vidare. Men det är ju utifrån den orättvisa fördelningen och att det ges mer pengar på oklara grunder. Kom med en bra motivering, så lugnar sig hela . Men se till att den är bra och att den verkligen har sin grund i kvalitet, forskningsresultat och så vidare. Det är inte så att vi längtar efter att vare sig minister eller någon annan ska detaljstyra vad som händer i , tvärtom. Men pekar jag ut dessa orättvisor. Och det måste man ju få göra oavsett vad som händer i kammaren. Jag pekar ut dessa orättvisor. Och det betyder inte på något sätt att vi bjuder in minister att bestämma hur det ska se ut och styras på . Det vänder jag mig mot. Men orättvisan består. Och när vi hör motiveringarna, vad är det minister vill? Är det att ska splittra den konstnärliga fakulteten eller att motsvarande konstnärliga högskolor i ska inordnas under ? Beträffande orgelprojektet har man ju hört talet om råttor i bälgarna här uppe i som gjorde att man skulle få större belopp. Hur länge ska man vänta med underhåll och skötsel i för att man ska få loss lite pengar därifrån? 7 Utbildnings- och kulturminister (): Det gick lite för fort med pengarna till . Per hastade förbi det genom att säga att det är ett socialdemokratiskt initiativ och att det tar tid att ändra. Och om det blir en kd-regering ska det minsann blir annorlunda eftersom det då blir mer pengar. Jag tror att det var så det uppfattades. (PER (): Det kanske inte är riktigt så enkelt.) Jag vill ändå påminna om att vad kd står bakom är att man ska ta bort från , att man ska ta bort 1 600 studenter från nu och att man ska avskeda 250 lärare från . Det är alltså inte inklusive , utan det är bara . Per omsorg om kvaliteten i tycker jag kommer i ett lite annat ljus när man hör vad det handlar om konkret. Och där hade Per tyvärr inget svar att ge i sina inlägg som undanröjer oron för vad detta ska innebära för kvaliteten, för framtidsmöjligheterna och annat för dessa människor i . När det gäller politisering så vill jag ha ett minimum av politisering. Jag konstaterar att Per vill ha mindre konkurrensfördelning av forskningsresurserna och mer direkt till lärosätena. Detta framgår av alliansens gemensamma motion om högskolepolitiken. Det innebär att denna kammare bestämmer hur mycket som ska till , hur mycket som ska till , hur mycket som ska till och hur mycket som ska till och så vidare och inte den vetenskapliga kvaliteten i ansökningarna till som fördelar 20 miljoner till det konstnärliga utvecklingsområdet. Det blir mer politisering och mindre expertstyre med den fördelningsprincipen. Jag tycker att det är viktigt att också göteborgarna får veta innebörden i alliansens politik på detta område. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2005/06:345 om kvaliteten i lärarutbildningen 8 Utbildnings- och kulturminister (): har frågat mig om kvaliteten i lärarutbildningen. Lärarutbildningen är högskolans största utbildning, och den har i högsta grad engagerat mig som utbildnings- och forskningsminister. Jag har ägnat mycket tid och kraft åt att i dialog med berörda höja kvaliteten i utbildningen, och jag kan absolut inte acceptera en lärarutbildning med låg kvalitet. Jag är oroad över de uppgifter som finns om gymnasieelevernas minskade intresse för lärarutbildning. Läraryrket ska vara attraktivt för såväl aktiva lärare som deras elever, det vill säga de framtida lärarstudenterna. Min utgångspunkt är att en utbildning som attraherar duktiga studenter har positiva effekter för dessa studenters kommande yrkeskarriär. Läraryrkets attraktion och en attraktiv lärarutbildning hör ihop. Det är dock glädjande att konstatera att det faktiska antalet förstahandssökande till lärarutbildningen efter en tids minskning har ökat från 16 850 till 19 2005. Detta innebär att av antalet förstahandssökande till högskolans program sökte till lärarutbildningen. ställer sin fråga med hänvisning till ett antal redovisade rapporter om dimensioneringen av lärarutbildningen. Tendenserna i dessa rapporter är inte helt entydiga och slutsatser måste därför dras med viss försiktighet. 2006:6 om högskoleutbildningarnas dimensionering avser perioden och visar tillgång och behov av utbildad arbetskraft på arbetsmarknaden i sin helhet. Utbildnings- och underlag för uppdragen till lärosätena att examinera ett visst antal lärare utgår från prognos över lärarbehovet fram . En ny prognos från förväntas . Att andelen tillsvidareanställda lärare utan pedagogisk utbildning har ökat är oroande. Ansvaret för rekryteringen vilar på den enskilda skolan. Ansvaret gentemot eleverna kräver att skolan anställer behöriga lärare för undervisningen. Det är självklart viktigt att ta de larmsignaler som kommer i olika rapporter på allvar och att tillsammans med lärosäten, skola och studenter arbeta uthålligt med de kvalitetsförbättringar som vi är överens om är nödvändiga. deltagande i Bolognaprocessen innebär en förstärkt uppmärksamhet på internationalisering av den högre utbildningen och därigenom också på lärarutbildningen. I Utbildnings- och program för att öka internationaliseringen av lärarutbildningen ingår att stärka det internationella perspektivet inom ramen för utbildningen och inte minst att öka studentutbytet med andra länder, genom till exempel Erasmusprogrammet. Här gör Internationella programkontoret för utbildningsområdet genom sitt så kallade lärarlyft en betydelsefull insats. Ett tungt skäl för dessa insatser är att internationalisering av högre utbildning är starkt kvalitetsdrivande. Vad beträffar lärarexamens inplacering i den nya examensstrukturen arbetar Utbildnings- och enligt beslut och återkommer således något . Ett möte med konstruktiva samtal med företrädarna för lärosäten med lärarutbildning och övriga parter har redan ägt rum som en inledning på den processen. Låt mig också nämna projekt för IT i lärarutbildningen, som innebär att sätts av . I dagens informationssamhälle är det viktigt att skolan och lärarna utnyttjar teknikens möjligheter i det pedagogiska arbetet. Den utvärdering av lärarutbildningen som redovisade föranledde en mängd åtgärder från min sida. Dessa redovisades i budgetpropositionen för . Under detta år har kontakterna med lärosätena fortsatt, och efter att drygt hälften av myndighetsdialogerna nu är genomförda kan jag försäkra att lärosäten med lärarutbildning arbetar hårt för att komma till rätta med sina brister inför utvärderingen . Jag finner sammanfattningsvis att de åtgärder som har vidtagits och de fortsatta rektorssamtalen är delar av en intensiv utvecklingsfas vid lärosätena för att ytterligare höja kvaliteten i lärarutbildningen, en utveckling som jag till fullo inser behovet av. 9 (): Jag ska inleda med att tacka utbildningsministern för svaret.