prot · GU0916 · 2006-11-07 00:00:00 — Jag tror att inte heller hushållen kommer att vara beredda att betala för public service om man släpper efter på kraven i sändningstillståndet. Därför upprepar jag min fråga till ministern, nämligen om hon ser någon möjlighet för ett avsmalnat public service att tillgodose kraven i det nya sändningstillståndet. 26 Statsrådet (): Det var många frågor på en gång. Jag har i ett antal intervjuer efter det att jag tillträtt som kulturminister väldigt tydligt försvarat public service, och det kommer jag också att fortsätta att göra. Över hela världen, kan man väl ändå säga, pågår en tämligen intensiv debatt om vad public service är och om vad public service är i förhållande till andra kanaler. Det är många, inte bara politiker utan även andra, som med oro ser kan man väl säga att public service blir alltmer kommersialiserat och därmed förlorar sin alldeles specifika roll. Den debatt som kom i gång efter det att fattat beslut om det nya sändningstillståndet som träder i kraft har på det sättet varit väldigt intressant. Det har inte varit en debatt som initierats av politiker utan av publicister och medarbetare inom , och Utbildningsradion. De 17 000 namnunderskrifter som samlats in till stöd för delar av public service jag ska inte gå in på vad man ska sända och inte sända är också intressant. Det finns ett starkt stöd för public service. Jag kan konstatera att enligt det här förslaget, som hela regeringen står bakom det gäller alltså inte bara initiativet från den förra kulturministern ska inga förändringar ske. När det handlar om oberoendet, som var inne på, kan jag helt kort läsa upp vad som står på första sidan i propositionen: Programverksamheten ska präglas av oberoende och stark integritet och bedrivas självständigt, och programföretagen ska erbjuda ett varierat utbud av hög kvalitet som speglar hela landet. Detta står givetvis kvar. Inga förändringar kommer att ske. Men i takt med den snabba utveckling som sker inom radio och tv medierna går mer och mer in i varandra, men vi behöver inte gå in på det; vi vet ju alla att vi kan se på tv i mobiltelefonen och lyssna på radiosändningar på webben finns det skäl att se över verksamheten. Det är det som regeringen vill göra efter de här tre åren. Men några beslut är inte fattade om vilka riktlinjer som den kommande utredningen ska ha, utan vi lever fortfarande, kan man väl säga, med det gamla sändningstillståndet. Det nya har ju ännu inte trätt i kraft. 27 (): Så många frågor vet jag inte om det var. Det var tre frågor som jag upprepade från min interpellation och som jag inte anser mig ha fått svar på. svarar inte kulturministern på frågan om modellen med licensavgifter. Hur ställer sig den nya regeringen här? Jag vet vad har tyckt, och jag vet vad har tyckt. Det har inte varit samma sak. Men samtliga andra partier har faktiskt stött modellen med licensavgifter. Vad händer med den nya borgerliga regeringen? Där har vi ännu inte fått något besked. Jag är glad över att kulturministern här ger uttryck för att hon vill försvara public services grundtanke. För att nu ta upp frågan om halveringen av tillståndsperioden anger kulturministern att det har att göra med att det kan hända att det blir en teknisk utveckling på marknaden som vi kanske ännu inte har sett eller som vi till vissa delar har sett början på. Det var ju också därför som kommittén, propositionen och senare även kulturutskottet pekat på och beslutat om en kontrollstation , alltså just för att kunna ta hänsyn om något händer på det tekniska området. Men varför nöjer sig inte regeringen med att ha den här kontrollstationen utan att riva upp hela sändningstillståndet? Den frågan har jag ännu inte fått något svar på. 28 Statsrådet (): Vi river inte upp något sändningstillstånd. Vi tar den möjlighet som finns att se över sändningstillståndet. Inga förändringar kommer att göras under de här tre åren, även om det är bekant att jag själv och också de övriga borgerliga partierna redan när propositionen behandlades hade synpunkter, inte minst på tillgängligheten. Vi sade att målet fram om textning av första gången sända program var alldeles för lågt satt. Om det finns möjligheter att förändra det skulle jag vara mer än glad, och inte bara jag utan även de många som faktiskt är beroende av textade tv-program. När det sedan handlar om hur public service ska finansieras, via licensavgifter eller, som har föreslagit, via statsbudgeten, är det ingenting som ännu har diskuterats. Det är ingen förändring som kommer att ske . Det här förslaget är ännu inte antaget. Det ligger förvisso i budgeten och kommer att debatteras igen . Men här kommer det inte att ske några förändringar. Sedan blir det en senare fråga i den breda beredningen, den utredning som ska göras, att se hur man möjligen vill finansiera public service. Men det är ingen stor fråga just . Det handlar om att förbättra möjligheterna, att ta chansen att se över det som man inom public service också har talat om, möjligheter till rationalisering. Det är inte ett initiativ som kommer från politiskt håll utan från programföretagen själva. 29 (): Det är en fråga som vi kan bocka av, nämligen att det inte kommer att ske någonting på området när det gäller licensavgifter, och det är bra att vi kan få det beskedet. Sändningstillståndet är en fråga som kommer att bli hängande i luften om jag inte får ett bra svar av ministern. Då menar jag inte att det nödvändigtvis måste vara det svar som jag önskar mig. Det som anges som skäl för att tillståndsperioden ska halveras är de tekniska omständigheterna, som vi inte vet mycket om. Det är just det som vi beslutade här i för knappt att kontrollstationen ska användas för. Så säger ministern att ni bara ska se över sändningstillståndet, att ni inte ska göra någonting åt det. I sitt svar säger ministern att man vill ha ett brett beredningsunderlag. Det var väl i Kommittén om radio och tv i allmänhetens tjänst en bred enighet, och det var även en bred enighet i utskottet och kammaren för drygt . Vi är överens, och jag och jag tror hela , om att det är viktigt med tillgängligheten, bland annat för funktionshindrade. Det är viktigt att även barn som har hörselskador får se barnprogram som de också kan förstå. Men det här är ingenting som står i motsats till det sändningstillstånd som vi har. Varför är det så viktigt, om det inte ska ske några förändringar, att förkorta sändningstillståndet i stället för att låta sändningstillståndet gälla den period som är och låta kontrollstationen ta hand om de svårigheter eller andra utvecklingar som kommer? Men vi ska hålla vårt armlängds avstånd mellan stat och public service. Det är viktigt, och det är därför som vi också beslutade om en lång tillståndsperiod. 30 Statsrådet (): Jag ser inte det här som någonting väldigt dramatiskt. Det finns ingen, och där måste tro mig, hemlig agenda att strypa public service, absolut inte. Men i denna proposition står det: I likhet med kommittén anser regeringen att en uppföljning bör ske . Det är lämpligt att tidpunkten för denna sammanfaller med att förberedelser för nästkommande tillståndsperiod startar. Uppföljningen bör göras med utgångspunkt i omvärldsförändringar eller andra förändrade förutsättningar som bedöms påverka programföretagen. Då har den nuvarande regeringen insett att här finns en möjlighet att påverka, inte i syfte att på något sätt begränsa public service utan för att faktiskt stärka public service. I detta hoppas jag att bli trodd. Det finns ingen underlig, konstig agenda för att strypa public service, utan det här är en möjlighet att kanske förbättra villkoren. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellationerna 2006/07:28 och 33 om fri entré på statliga museer 31 Statsrådet (): har frågat utbildningsministern vilka skäl statsrådet ser för att ta bort de fria entréerna till de statliga museerna för vuxna samt på vilket sätt statsrådet vill främja att flera besöker våra museer och att människor som har besökt de statliga museerna också i fortsättningen ska göra det. har frågat mig vilka kulturpolitiska överväganden som ligger till grund för mitt val att slopa fri entré för vuxna vid de statliga museerna. Jag besvarar här såväl som frågor. Jag vill börja med att konstatera att de statliga museerna förfogar över oerhörda kulturskatter och en oerhörd kunskap. De är en viktig del av samhällets gemensamma minne, och vi ska definitivt värna detta kulturarv på bästa sätt. Museerna har redskap för att utveckla och förmedla kunskap, bjuda upplevelser för alla sinnen och levandegöra historien. Särskilt för barn och ungdomar kan museerna i dessa sammanhang vara mycket betydelsefulla. Därför har regeringen föreslagit att alla barn och ungdomar upp till , det vill säga i skolåldern, ges möjlighet att besöka de centrala museerna utan att behöva betala. Flera museer har tillbaka haft ekonomiska problem, vilket bland annat har lett till att vården av föremålssamlingar har varit eftersatt. Att på olika sätt trygga våra kollektiva minnens bevarande och att lägga större vikt vid andra av museernas kärnområden är därför prioriterat framför att alltid kunna låta vuxna ha fri entré till alla utställningar. Det är riktigt att publiken har ökat på de statliga museerna med fri entré. utvärdering visar dock att en stor del av ökningen består av större grupper av barn och unga grupper som även fortsättningsvis kommer att kunna gå på museer utan att betala entréavgift. Barn och unga i skolåldern kan fortsätta ta del av det rika utbudet på de centrala museerna hur ofta de vill, som utrymme lämnas för museerna att stärka det interna arbetet till exempel med samlingarna. Samma utvärdering visar också att av besökarna uppger att det egentligen har relativt liten betydelse om besöket är gratis eller inte, vilket tyder på att besökarnas intresse för kvalitativa utställningar är större än intresset för entréavgiften. Att besökssiffrorna till museer som haft entréavgift också ökat markant tyder även det på ett ökat intresse för museernas verksamhet som inte alltid är direkt kopplat till avgiften. Låt oss heller inte glömma att reformen med fri entré för vuxna tillåtit museerna att ta ut avgifter för tillfälliga utställningar, vilket flera museer också utnyttjat. Inte heller här har avgifter alltså varit avgörande för besökarna. Fri-entré-reformen har medfört en fixering vid besökssiffror som vi vill komma bort ifrån. Regeringen vill i stället utgå från vad som faktiskt görs på museerna och på det viktiga uppdrag de har. Kvalitet bör alltid gå före kvantitet som målsättning. Den socialdemokratiska regeringen bestämde över huvudena på museerna att införa fri entré för alla. Den nuvarande regeringen utgår i stället från att varje museum självt känner sina egna förutsättningar bäst och vill därför öppna för varje museum att självt avgöra när man ska ta entréavgifter för vuxna. Självbestämmanderätten för kulturen ska öka. Detta är våra skäl till att centralmuseerna inte längre måste ha fri entré för vuxna och de kulturpolitiska överväganden som ligger till grund för detta beslut. frågar också hur jag vill främja att flera besöker våra museer och att de som har besökt museerna också i fortsättningen ska göra det. Vi kan se att det finns ett stort intresse hos allmänheten för museernas verksamhet som inte enbart är kopplat till entréavgifternas storlek. De statliga museerna har genomgått en kvalitativ utveckling och skapat en stark position som källa till kunskap och förnöjelse. Jag vill bidra till att museerna kan fortsätta utveckla kvaliteten och sin professionella verksamhet. Regeringen har därför föreslagit att en ny funktion inrättas, en nationell koordinator för museiområdet. Denna koordinator ska kunna hjälpa museerna att effektivisera vissa delar av sin verksamhet bland annat genom en högre grad av samverkan. Koordinatorn ska kunna förmedla stöd till museisektorn i vissa vitala frågor, som till exempel kan röra finansiella eller juridiska frågor. En annan tänkbar uppgift för denna museikoordinator skulle kunna vara att tillsammans med museerna titta på hur ovana museibesökare bättre kan tilltalas av verksamheten. Det skulle till exempel kunna röra sig om riktad marknadsföring, breddat utbud och aktivt arbete med publiken. Det finns flera goda exempel från olika delar av kulturlivet runtom i landet på hur sådant arbete kan fungera. Även Framtidens kultur har lämnat intressanta förslag i den här delen. Vilka uppgifter en museikoordinator kan ha kommer att diskuteras tillsammans med museisektorn, utifrån sektorns egna behov och de ekonomiska ramar som finns. Regeringen kommer att precisera formerna för museikoordinatorns uppdrag . Museerna har mycket goda förutsättningar att locka flera besökare till sig. Mycket tyder också på att det finns en betalningsvilja för en högkvalitativ verksamhet med ett välbevarat konst- och kulturarv och fortsatt intresseväckande utställningar och programverksamhet. Det tycks också som om människor gärna återkommer till den verksamhet som kan väcka deras intresse. Jag kommer att fortsätta verka för en intressant och högkvalitativ museiverksamhet. 32 (): Låt mig inleda med att hälsa välkommen till kammare i sin funktion som kulturminister. Jag hoppas att vi kommer att få ett konstruktivt samarbete och många intressanta diskussioner. Jag går så över till dagens debattämne: fri entré på de statliga museerna. Jag vill också tacka för det utförliga svaret på min interpellation. reagerade museicheferna på regeringens förslag att slopa reformen. Fri entré har blivit en viktig del i förändringen av museerna till levande mötesplatser. Återinförs entréavgifterna kommer vår ekonomi att försämras, skrev de i en . Statsrådet har emellertid inte på något sätt tagit till sig denna vädjan. talar om en fixering vid besökssiffror. Kvalitet bör gå före kvantitet, säger hon. Jag har lite svårt att förstå det resonemanget, att se ett motsatsförhållande i det. Vi socialdemokrater vill gärna se en utveckling där kulturutbudet vänder sig till de många, till bredden, till allmänheten. Det behöver inte alls innebära att allmänheten ska mötas av sämre kvalitet. Endast det bästa är gott nog åt folket, sade en gång vår socialminister . Det håller även när det gäller museerna. Det var det som blev så bra med reformen, att museerna verkligen engagerade sig i att möta den ökande tillströmningen av besökare med ökad kvalitet. utvärdering visar att besöksutvecklingen entydigt upplevs som stimulerande av olika personalkategorier, även om stressmoment ibland noterats. Men ska detta bort. Statsrådet säger i att regeringen tar bort tvånget att ha fri entré för vuxna. Det är ett intressant sätt att försöka flytta fokus i denna debatt. Fortsättningen på ett sådant utspel skulle väl vara att fråga när den moderatledda regeringen ska ta bort tvånget att ha avgiftsfria boklån på biblioteken. är det inte alla moderata politiska ledare som ser tillströmningen till museerna som något negativt. i till exempel lägger fram en budget där man behåller fri entré på , och utställningsdelen i . Å andra sidan har till exempel närmast fördubblat besökarantalet till uppskattningsvis 200 000 tack vare gratisinträdet, skriver i en kommentar. Jag har bett att undersöka konsekvenserna av regeringens förslag. Det visar sig då att man genomgående beräknar att det blir en halvering av antalet besökare. Jag har också frågat statsrådet hur hon vill främja flera besökare till våra museer. I svaret hänvisas till inrättandet av bland annat en museikoordinator. har jag alldeles för mig, och jag måste kontrollera uppgiften, att den tjänsten var något som bereddes redan under tid som kulturminister. Skillnaden var att det då handlade om en tjänst för att se hur vi skulle ta vara på alla besökarna nu gäller det i stället hur vi ska få dit dem. ABF har startat ett upprop för fri entré. Det är , och redan har 24 766 personer skrivit på. Jag avslutar mitt inlägg med frågan om det här verkligen är rätt väg att gå och med att konstatera att enligt ansåg av tillfrågade besökare i utvärdering att fri-entré-reformen borde fortsätta. Det är mer än en riksdagsmajoritet. 33 (): Självklart vill också jag hälsa kulturministern välkommen till men också välkommen hit som statsråd med ansvar för kulturfrågorna. Jag hoppas och lovar att vi framöver kommer att ha många, långa och innehållsrika debatter om kulturpolitik. Det kan jag lova utifrån att den moderata budget som är framlagd klart och tydligt visar att det är moderat kulturpolitik som vi kommer att få leva med och inte en allianspolitik. Det är ingen överraskning för mig som, precis som , har suttit i kulturutskottet , där man tydligt har sett att alliansen faktiskt inte har haft någon gemensam politik på kulturområdet. Tack för svaret på interpellationen ett svar som var ganska förutsägbart, får jag väl ändå säga, och som jag naturligtvis inte är nöjd med. Detta att begränsa möjligheterna till fri entré var ändå en av de få frågor som ni inom alliansen under förra mandatperioden var överens om, även om ni hade olika budgetar och olika summor som ni minskade med. Jag tror att det varierade mellan 40 och 60 miljoner. Tyvärr är det den moderata linjen som har vunnit här så att det blev den stora neddragningen. Den här interpellationen handlar, som alla åhörare förstår, om den fantastiska succé som fri-entré-reformen har inneburit. Jag inbillar mig faktiskt att också kulturministern tycker att den varit en succé. Vi hade en diskussion när den infördes, och museicheferna var kritiska det var de och det har jag förståelse för mest på grund av att de var rädda att de inte skulle få full kompensation för inkomstbortfallet. Men det fanns också en rädsla för att de skulle få för många besökare på museerna. Det är i alla fall för mig en helt oacceptabel inställning. På något sätt måste ändå de statliga museerna ha som mål att så många av medborgarna som möjligt ska besöka museerna, att så många som möjligt ska ha en möjlighet att ta del av de fantastiska gemensamma samlingar som man har skrapat ihop. Jag hade svårt att acceptera detta, självklart. Fri-entré-reformen handlade också om att alla människor, oavsett bakgrund utbildningsbakgrund, ekonomisk bakgrund och möjlighet skulle få en möjlighet att ta del av de gemensamma samlingarna på museerna, att helt enkelt öppna nya världar för människor som normalt sett inte besöker museerna. Det handlade om att öppna vägar för att de här människorna skulle slippa göra prioriteringar, slippa prioritera kläder på kroppen, mat på bordet eller ungarnas fritidsverksamheter. Det här var en möjlighet som alla skulle ha. Det har inneburit en tillströmning med 2,9 miljoner besökare, så jag har väldigt svårt att förstå detta. Jag måste ställa en avslutande fråga. Vad är det för tankar som ligger bakom åldersgränsen ? Varför ska alla studenter uteslutas från möjligheten att gå fritt på våra museer? 34 Statsrådet (): Jag ska försöka klara av så många frågor som möjligt. hänvisar bland annat till artikeln i som museicheferna har skrivit. Man ska notera att den skrevs innan budgeten var framlagd och innan museerna visste hur mycket pengar som faktiskt har lagts tillbaka enligt budgetförslaget. Jag kan förstå att oron fanns då, men den lär inte finnas . Sedan är det så att vi har kommunalt självstyre. Om nu i sin kulturbudget väljer att ha fri entré till sina museer det finns det även andra som har, som Museum i är det en sak för dem. Det här handlar om de centrala museerna och om statsbudgeten. Jag har själv suttit i styrelsen för , så jag har kunnat se att statistiken har pekat uppåt. Men fortfarande finns det ju ett stort antal år då det var flera besökare på än vad det var efter detta med fri entré. Enligt statistik var det lika många besökare som det var 2005. Det behöver alltså inte alltid vara kopplat till just avgiften. Jag har också sagt, och det är kanske inte så roligt att behöva säga det, att det inte finns något som är gratis. Skulle museerna förbjude, för det kommer aldrig att kunna bli så leva på det som man lite slarvigt kallar för marknadens villkor skulle ett museibesök förmodligen kosta , kanske ännu mer. Vi gör alltså verkligen mycket, också genom statsbudgeten, för att bevara och kunna visa upp vårt kulturarv. Men museerna har enorma behov. När det handlar om kompensationen har ju ett antal av de här centrala museerna redan tidigare i sina budgetäskanden såväl som konstaterat att de behöver mer kompensation, för det man har fått har inte räckt. har exempelvis, tror jag, önskat mer för att kunna behålla den service som man vill ge. Kostnaderna rusar i väg. Det här uppfattas också som ett problem på många håll ute i landet. Det finns mellan 700 och 800 museianläggningar i . Många är faktiskt beroende av såväl ideella insatser som entréavgifter och annat för att över huvud taget kunna ha sin verksamhet i gång. Det finns önskemål om att vi ska bygga flera museer i . Det talas om formmuseum. Det talas om . Det finns en del som drömmer om att vi ska ha ett vikingamuseum. Pengarna kommer helt enkelt inte att räcka. Det är också så, även om det också är tråkigt att bara tala om skatter och pengar när det är roligare att prata om kulturarv, att två tredjedelar av allt vi tjänar går i skatt . Den nya regeringen vill att människor ska kunna behålla mer av sina egna, intjänade pengar och avgöra vad man vill lägga de pengarna på. Då är ju museibesök inget dåligt alternativ. 35 (): Det finns inget som är gratis; det är sant. Men det finns ju också möjligheter att välja hur man prioriterar att lägga pengarna, och det är det regeringen har gjort. Statsrådet gör det väldigt tydligt att det var viktigast att sänka skatterna och att fri entré på museerna inte var så viktigt. Det är ju den tydliga kontentan av det här. Den åsikten kan man ju ha. Från socialdemokratiskt håll delar vi den inte. Vi tycker inte att den typ av skattesänkningar som raskas fram genom hantering är det centrala. Ska vi nu hålla oss till resonemanget om kulturpolitiken läste jag lite ur den diskussion som var mellan och förre förrförre får jag säga; vi har ju haft en annan i också kulturministern när den här reformen skulle genomföras. Då hade ni ett resonemang kring kostnaden för att gå på . Det är inte gratis att gå på . Men det är inte heller så att man betalar den fulla kostnaden för att gå på . Skälet till att vi gör den subventionen är ju att göra det mer tillgängligt. Det finns också skäl till att vi är så överens om att det är viktigt att man ska kunna låna böcker gratis. Det finns en grund, en önskan att göra kulturen och kulturskatterna tillgängliga för flera. Man kan säkert, det kan jag hålla med om, exercera med olika siffror hit och dit när det gäller besöksfrekvenser. Men det är klart att det är oerhört glädjande om det inte bara är så att barnen går på museum när de går dit med skolan, med sina lärare. Jag tror också att det finns något positivt i att familjer går till museer, att man besöker huvudstaden och också gör ett kulturellt besök: Vi besöker ett museum, vad kan vi uppleva här? Detta är just det engagemanget som så många som arbetar inom museerna har pekat på att det här har lett till i sättet att utveckla arbetet på museerna för att möta tillströmningen för att kunna göra något bättre. Vad jag förstår av utvärderingen har det kanske mer varit så att man ibland har tyckt att det har varit besvärligt att det har kommit så väldigt många skolklasser och att det ibland har varit svårt att möta dem. Det blir det ju så att säga ingen förändring av i det förslag som ni har lagt fram. Hänvisningen till hur man resonerar på museer ute i landet håller ju inte riktigt heller. Det var ju också en av de kritiska synpunkter ni från moderat håll hade mot den här reformen, att den skulle skada övriga museer i exempelvis , att alla bara skulle gå på museerna med fri entré. Men det har det ju inte lett till. Jag tror nog att man måste ta till sig precis det som de nu gör i , att det är något positivt för medborgarna med fri entré på museerna.