prot · GU0939 · 2006-12-13 00:00:00 — Jag har haft förmånen att vara med och diskutera public service-frågor under hela min riksdagstid, . Jag kan försäkra att jag hade många synpunkter och förslag i utredningen. vet hur det är när man sitter tillsammans. Man ger och tar. Om jag får nämna det hade jag synpunkter när vi hade möjlighet att komma med förslag på direktiv till utredningen. Jag ville lyfta in finansieringsfrågorna. Jag menade att de säkert skulle återkomma i utredningen gång på gång. Det gjorde de också, men regeringen valde att inte lyssna på det utan tillsatte en separat utredning när det gällde den frågan. Jag tycker att vi kan avdramatisera frågan om avtalsperiodens längd. Det fanns en diskussion i utredningen om alltifrån upp till tio. Vi tittade väldigt mycket på hur BBC arbetar i till exempel. Den diskussionen böljade fram och tillbaka och landade . Jag håller fast vid att jag tror att medborgarna är mer intresserade av vad public service är och vad public service innehåller än just tiden. 97 () replik: Precis så är det. Det är därför det är så märkligt när ni träffar ett avtal och säger att vi ska ha en kontrollstation kring en viss typ av frågor, men avtalet ska gälla . Plötsligt säger ni: Nej, avtalet ska inte gälla . Det ska gälla . Det blir ingen kontrollstation. Det blir ett avtalsbrott. Vi vill prata oss samman inom den borgerliga alliansen om vad vi vill göra med SVT. Det har ni ju uttryckt på olika sätt. Ni har lite olika varianter om hur långt man ska gå. Det får ni väl ha en seans om över julhelgen så att vi får reda på vad det ska bli. Det är just detta som är den kritiska punkten. Jag tycker själv att det är tråkigt att jag behöver bita mig fast vid just denna fråga. Men det är ju för att vi inte får några svar, vare sig av de borgerliga partierna eller av ministern. Ni döljer den här frågan och liksom maler in den och låter oss alla leva i något slags osäkerhet. Sedan pratar ni om att det handlar om att man kan se på tv i mobiltelefonen. Det blir nästan löjligt. har sagt i debatten: Public service för mig som kristdemokrat handlar om självständighet och oberoende. Jag är den förste att instämma i det. Vårt parti tycker att detta är oerhört väsentligt. När jag fick uppdraget att ingå i kulturutskottet läste jag nogsamt protokollet från debatten om radio och tv i allmänhetens tjänst. Jag delar tanke att vi egentligen mer ska använda det uttrycket. Jag ska träna upp mig på det. Men jag slogs av att det var en fråga som vi tog upp: Gäller nu det här avtalsperioden? I övrigt var det en fråga som diskuterades, och det var frågan om textningen av program. Det var de två stora frågorna. Det var inga stora visionära utsvävningar kring osäkerhet beträffande teknisk utveckling eller kring vart det här skulle ta vägen. Men får vi höra än det ena, än det andra. 98 () replik: Jag tror inte att jag, i alla fall inte i min replik, nämnde om saker kring mobiltelefoner, teknikutveckling och sådant. Jag hoppas att lyssnade på mitt anförande där jag ändå, tycker jag, angav en programförklaring om hur jag ser på public service-bolagen. Jag kan försäkra att jag inte döljer någonting, utan jag har talat om precis vad jag tycker och tänker. Det är ganska spännande i fråga om mediesituationen. Där rör det sig otroligt mycket, och fort naturligtvis. Jag kan ta andra exempel på vad som hänt under tidens gång. Jag kan till exempel berätta att vi i utredningen var mycket överens om textningen när det gäller . Där sade utredningen klart och tydligt: Vi vill ha ett mål. Man ska inte sätta upp några procentmål när det gäller textningen, utan vårt mål är att av programmen ska vara textade. Det ändrade regeringen sedan på. När man kom med propositionen var det borta. I stället hade man infört ett mål om , något som sedan togs . Sedan har diskussionen om textningen tagits upp igen i utskottet. Där kom vi fram till att bolagen har gått fram så snabbt att det liksom blir lite inaktuellt. Därför säger utskottet att gäller . Jag ser ingen reservation från Socialdemokraterna på det området, utan det tycker ni är jättebra. Det är ett annat exempel på att frågor kan röra sig . När jag, som sagt, talar om public service är innehållet och kanalen fortfarande viktigare än just längden. Då pratar vi om tillgängligheten. Vi pratar om speglingen och närvaron i hela landet. Vi pratar om minoriteternas situation, om en prioritering på barn och ungdomar och om kulturansvaret. Jag tror att vi också kommer att få anledning att diskutera finansieringen. 99 Statsrådet (): Det är roligt att vara här igen, och tack för de välkomnande orden från oppositionen! Det är lite dacapo, för flera av de frågor som vi diskuterat under hela den gångna mandatperioden är på något sätt aktuella igen. Jag tycker mig känna igen mycket, även om positionerna är något förändrade. Det har gått jag tillträdde posten som kulturminister en ärofylld post; det vill jag verkligen säga. har jag haft flera tillfällen att här i kammaren debattera bland annat frågor om våra museer, om kulturskaparnas villkor och om arvet från forntiden. Det har varit intensiva veckor. Som tidigare ledamot av kulturutskottet vet jag också med vilket engagemang och med vilket nit jag kommer att granskas och nagelfaras. Det ska bli roligt om än också tufft . Jag vet dock att vi har det starka intresset för kulturlivet gemensamt. Det är en bra grund att stå på. Jag vet också att vi kommer att mötas i många andra sammanhang, inte bara i debatter utan kanske också på museer, på konserter och i konsthallar. Det var inte, fru talman, så många dagar den nya regeringen fick på sig för att presentera den första kulturbudgeten. Sådant är tyvärr systemet. Det hade varit roligt om tiden var generösare tilltagen. Ändå anser jag att den politiska inriktning som presenteras ger en färdriktning för kulturpolitiken . Mer kommer att komma, vilket också alliansens företrädare här i debatten har vittnat om. I regeringsförklaringen anges att grunden för den nationella kulturpolitiken ska vara ett kulturutbud med bredd och kvalitet i hela landet och att ett levande kulturliv är grunden för det öppna samhället och ska präglas av mångfald och öppenhet gentemot omvärlden och av respekt för varje människas värde. Kulturen utvecklar det civila samhället och håller samtalet levande ett digert uppdrag kan man säga. I utskottets betänkande redovisas en mängd motioner författade av enskilda eller av flera ledamöter tillsammans. I några fall handlar det om partimotioner. Infallsvinklarna är många: sverigefinsk bibliotekskonsult, namnsdagar för namn av utländsk härkomst, ett till södra , kultur i världen, bibliotek och folkbildning, marknadsföring av och mycket annat. Så ska det också vara. Vi vet att behoven på kulturpolitikens område så gott som alltid är större än de befintliga resurserna. Det är inte annorlunda . Det är en fråga som, vill jag säga, kanske i någon mening också bekymrar mig därför att jag vet att kostnaderna framöver för att bevara vårt kulturarv vare sig det handlar om föremål eller om digitalisering av rörliga bilder eller det handlar om våra arkiv kommer att öka. Vi vill ju också ha pengar kvar till verksamheterna. Allt detta är så att säga inbyggt i systemet och säger mycket också om kulturens utvecklingskraft och kulturskaparnas engagemang. Med de förslag som redovisas av regeringen i årets budgetproposition motsvarar anslaget till kultur-, medie- och idrottspolitiken nära . Till detta kommer 1 miljard från . Det är mycket pengar att förvalta och mycket pengar att stödja kulturlivet med. Jag har ansvaret när det gäller att se till att pengarna används rätt och att de gör nytta, att vårt kulturarv bevaras och vårdas och att det finns utrymme också för utveckling och nyskapande samt, naturligtvis, ett brett utbud av kultur i hela landet. Men samhällsförändringarna sker numera i ett allt snabbare tempo. Kunskapsproduktionen i världen är enorm, teknikutvecklingen likaså. Länder som för bara något decennium sedan betraktades som utvecklingsekonomier bjuder nu svenskt näringsliv knivskarp konkurrens. Nya marknader skapas, och flödena av varor, tjänster och kapital växer och skiftar form. Ingen förblir opåverkad av det här, allra minst i . I globaliseringens spår ändras också värderingar, tankemönster och livsformer. Kanske innebär det att kulturpolitiken i allt högre grad kommer att handla om att medla vid övergången från det gamla. Det innebär att slå vakt om traditioner och kulturarv och att slå vakt om kulturen som ett område där det föränderliga ständigt får uttryck. Jag tror att vi framöver kommer att behöva se över kulturpolitiken väsentligt oftare än . Som medborgarnas ombud behöver vi också försäkra oss om att vi för en kulturpolitik som svarar mot dagens behov. Kanske kommer kulturpolitiken framöver att präglas av ett kontinuerligt förändringsarbete mer än av särskilda översyner . är det emellertid, fru talman, återigen dags att undersöka om vi gör de rätta prioriteringarna och om vi använder skattepengarna på rätt sätt. Har nätet av kulturinstitutioner hela den vitalitet vi önskar? Vad kan göras bättre? Vad saknas i dagens kulturliv? Vilka röster behöver så att säga mer komma till tals? Och hur ska vi bäst slå vakt om det värdefulla kulturutbud vi redan har och inte vill mista? Som kulturminister kommer jag att verka för att våra kulturinstitutioner får förbättrade möjligheter att göra sina prioriteringar. Vi har mycket kompetenta myndigheter och institutioner med ledare som kan sina verksamheter och som måste få göra sina prioriteringar. Det är min övertygelse att politisk styrning, genom så kallade temaår och så kallad mainstreaming, snarare skapar osäkrare institutioner och därmed i längden ett svagare utbud. Det kan inte och får inte vara syftet med kulturpolitiken. Det armslånga avståndet i kulturvärlden är särskilt viktigt där, om jag får travestera, konstnären också måste kunna bita den hand som föder den. Sedan är det min roll, er roll och även kulturskaparnas roll att utvärdera kulturinstitutionernas prestationer utifrån de mål som är givna. Det är oerhört viktigt att det offentliga samtalet ständigt pågår och hålls levande. Regeringens förslag om ändrade riktlinjer för fri entré-reformen får ses mot just den bakgrunden. Med fri entré för alla den debatten har ju förts i kammaren under snart prioriterade den tidigare regeringen framför allt besökssiffror. Museernas verksamhet har tillbaka präglats av ekonomisk osäkerhet. Jag ser det som oerhört viktigt att trygga våra kollektiva minnens bevarande, för utan dem står vi oss slätt oavsett vilken publik vi har. Det handlar om att ta hand om och ansvar för våra barns och ungdomars tillgång till sin historia. Barnen och ungdomarna ska därför fortsatt ha fri entré till våra statliga museer. Med de förslag som presenteras i årets budgetproposition behåller de centrala museerna drygt hälften av medlen för den ursprungliga reformen som flera kulturinstitutioners segdragna ekonomiska problem och frågor äntligen får sin lösning. Den aviserade nationella koordinatorn för museiområdet det kanske inte är en särskilt spännande benämning, men vi hoppas att det ska kunna bli en spännande verksamhet ska ses som ytterligare ett led i vår strävan att ge museisektorn goda förutsättningar till verksamhet med fortsatt hög kvalitet som lockar och intresserar många besökare. Som kulturminister tänker jag kämpa för barn- och ungdomskulturen. Det ska ske på kulturens egna villkor och med utgångspunkt i att alla barn har rätt till delaktighet och att själva få skapa utifrån sina intressen och behov. Det ska inte behöva skilja så mycket, som vi vet att det gör, beroende på var du växer upp vilken stadsdel, på landet eller i storstaden vad dina föräldrar har råd med eller om du är flicka eller pojke. Och där tror jag inte att någon annan del i vårt samhälle har så stora förutsättningar att nå ut som just skolan. Vi sade redan före valet att det är dags för en satsning på kultur i skolan. arbetar vi med att ta fram en långsiktig strategi med målet att alla barn och ungdomar ska ha tillgång till kultur, gärna då också i skolan. Vår förhoppning och vision är att uppmuntra och skapa bättre förutsättningar än för att alla barn och ungdomar får vara kreativa och i lek, bilder, dans, musik och litteratur utforska sig själva och världen. Det är dags för en satsning där kulturen får möta alla elever och inte som bara på vissa skolor och i vissa klassrum. Det är dags för en satsning där kulturen i dialog med barnen utvecklas till en integrerad del av hela lärandet, precis som våra läroplaner slår fast, och inte som tillfälliga avbrott som kommer och går med de besökande kulturskaparna. Konstnärers villkor och möjligheter att leva på sitt konstnärskap är en viktig fråga för regeringen. Det är en fråga som kommit att hamna i debattens centrum , och det tycker jag är bra. Det är sannerligen inte min tanke, även om det kanske låter förvånande för några, att det ska bli svårare att vara kulturskapare, tvärtom. Jag tror inte att det finns en grupp individer som lever en guldkantad konstnärstillvaro. Jag vet att verkligheten inte ser ut så. Och jag tror inte heller på schablonen att den bästa konsten föds ur lidande. I stället för att förlita oss på schabloner och myter bör vi ta en rejäl diskussion. Det viktigaste är att skapa villkor så att konstnärer kan försörja sig på sitt eget arbete. Det handlar bland annat om att stimulera efterfrågan, vidga marknaden för konstnärliga verk och prestationer. Min ambition är att konstnärers beroende av de generella stödsystemen ska minska och i stället ersättas av bättre möjligheter att leva av sitt arbete och sitt konstnärskap. Jag vet, fru talman, att de förändringar som är på gång inom a-kassan väckt oro på många håll. Jag vet också att situationen inom kulturens värld ser annorlunda ut än på många andra områden. Inom alliansen kommer därför en särskild arbetsgrupp att följa utvecklingen redan från början. Ambitionerna är höga för regeringens kulturpolitik. Det gäller även på mediepolitikens område. Jag värnar verksamheten inom public service och vill ge den goda utvecklingsmöjligheter . Men utvecklingen går hisnande fort, vilket förts fram i debatten och i interpellationsdebatter, och sker förändringar i omvärlden som public service måste förhålla sig till på ett eller annat sätt. Dessutom återkommer frågan om effektivitet även här. Används resurserna på bästa sätt? Tas licens- och skattepengarna till vara på det sätt som folket har rätt att kräva? Det är frågor som en bred översyn av public service kan ge svar på. En tillståndsperiod gör en sådan översyn möjlig. Målet är fortfarande att värna public service! Precis som utlovats i budgetpropositionen kommer arbetet för att lösa de återstående pensionsfrågorna för skådespelare, dansare, sångare med flera vid de statligt understödda institutionerna att fördjupas. Jag har haft diskussioner med kommunminister , som äger frågan, och vi är överens om att det är dags att sätta punkt för denna segdragna fråga. Den bereds nu skyndsamt i . Också på idrottens område nu börjar jag närma mig slutet är ambitionerna höga. Regeringen tillför svensk idrott i en ny satsning. Satsningen ska skapa möjligheter för svensk idrott att utveckla verksamheten efter sina egna villkor och förutsättningar. Idrotten spelar en viktig roll för människorna, såväl för aktiva idrottsutövare som för intresserade åskådare. Långsiktighet, engagemang och självständighet präglar regeringens kultur-, medie- och idrottspolitik. kommer regeringen att verka för en politik som kännetecknas av just detta inom flera områden än de som inledningsvis presenterats i denna proposition. 100 () replik: Jag vill upprepa mitt välkomnande av kulturministern. Det är trevligt att hon är här och företräder sin budget. Vi får på så sätt möjlighet att tala lite grann om den. Kulturministern nämnde, och många andra har också gjort det , detta med en allt snabbare utveckling i samhället. Den ser vi alla. Och är det som på stormens hav, man måste veta vad man har för kurs. Jag tror att vi som partier vet det. Vi lägger ut en kurs om vad vi vill med utvecklingen. Det är det vi tittar på. Och vi är alldeles övertygade om att den kurs som Moderata samlingspartiet lagt ut på flera områden också kommer att få genomslag i den moderatledda regeringen. Vi har redan sett det på flera områden. Sedan för ministern ett resonemang om att använda skattemedlen på rätt sätt inom kulturområdet. Jag håller med om det. Det är viktigt. Däremot delar vi naturligtvis inte den uppfattning som lite grann är rådande, nämligen att om medborgarna bara får sänkt skatt så kommer kulturen att få ökade resurser. Det är ju för att det inte riktigt ser ut på det sättet som vi har ett annat system för att stödja kulturen. Jag vill gärna varna för idén och tankarna om att allting ordnar sig med sänkt skatt. Det handlar också om vilka som får pengar kvar när de betalat sina högre avgifter till att kunna nyttja kulturen, även om man talar om att kunna göra egna prioriteringar. Ministern säger att nu när museerna slipper fri entré har de möjligheter att ta hand om samlingarna. Det är jättebra att de kan göra det, men det är också viktigt att det finns resurser till att ta hand om de besökare som kommer. Det stämmer att många var tveksamma när vi genomförde fri entré-reformen, men regeringen såg till att ge extra resurser till museerna just för att de skulle klara den omställningen. hamnar museerna i den situationen att de både ska möta barnen som kommer, klara av att ta avgifter och hantera samlingarna. Det blir besvärligt. 101 Statsrådet () replik: hann inte ställa sin fråga, men jag anar vad den skulle handlat om. Om vi börjar med den sänkta skatten vill jag säga att här naturligtvis finns en ideologisk skillnad. Detta är inte någon hemlighet, vare sig för väljarna som har röstat fram en alliansregering eller för Socialdemokraterna som har kunnat följa debatten . Vi lever i ett land som har världens högsta skatter om man räknar in hela skattetrycket, så det är inte konstigt att vi tycker att det här är ett problem. Jag har läst i uttalanden från den namninsamling som har skett till förmån för bevarandet av fri entré att man talar om att människor inte har råd. Det är just det som är ett problem. Lösningen på problemet är inte att man ska ha fri entré för vissa på 19 statliga museer. Problemet är att människor har för lite pengar kvar i plånboken när skatten är dragen och lönen har kommit. Visst vet vi att det har kommit många flera besökare till museerna, men det kan också vara en följd av den diskussion som drogs igång efter fri entré-reformen. För en positiv del i den är att man började diskutera museerna och deras innehåll. Men redan inför äskandena här konstaterade att de pengar som var avdelade inte skulle räcka när man inte fick ta ut en entréavgift. Jag hörde säga att ni haft kontakt med företrädare för de statliga museerna. Det har jag också haft. De betraktar inte det här som ett problem på samma sätt som oppositionen gör. Det finns mycket man skulle vilja göra om man hade hur mycket pengar som helst. Vi anser inte att vi har det. Det här blir också en väldigt svår situation för andra museer. Det finns flera hundra museer i . berörde också det i sitt anförande. Därför har vi valt att prioritera fri entré för barn och unga på de här 19 museerna. 102 () replik: Problemet med att få pengarna att räcka till är ju olika för olika inkomstgrupper. Problematiken är också sådan att de som inte har en inkomst inte heller får någon sänkt skatt. Det är ju en grupp som drabbas hårdare än andra. Vi har väldigt svårt att se det goda i att en grupp ställs utanför möjligheten att använda kulturen på samma sätt som andra. Det må tyckas märkligt, men det finns faktiskt människor i vårt land som har ytterst små marginaler. Vi tror inte att det blir roligare för dem om de kostar på sig en resa till och får säga: Varsågoda barn, gå in på museet! Mamma och pappa sitter utanför och väntar så länge, för biljetterna kostar si och så mycket. Det är någonting i synen på detta som jag tycker är fel. Att vi får en bred översyn av public service är någon form av klarläggande. Vi ser fortfarande fram emot att få veta vad det betyder med en bred översyn. Är det en utredning man tänker sig? Ska den vara parlamentarisk? Vad är det för frågor som man ska titta närmare på? Det vill vi gärna veta mer om. Jag skulle också, även om vi nu är lite tjatiga, vilja fråga om pengarna till idrotten som ministern tog upp. Vi har ju försökt att få klarhet i om det verkligen är så att det är ett löfte att idrotten kommer att få en halv miljard . Vi får de signalerna men det är också oklart om de kommer att gälla fullt ut. Låt mig också, eftersom det här blir min sista replik, passa på att tillönska ministern en riktigt god jul och en avkopplande julhelg. Vi ska väl se till att vi hittar något att sätta fart på. Jag vill också tacka kulturutskottets kansli för gott samarbete, och också kollegerna i utskottet. 103 Statsrådet () replik: Jag önskar detsamma. Enligt statistik spelade reformen med fri entré inte någon större roll för av dem som gick på museerna. Om det nu finns stora grupper i landet som har ekonomiska problem och vi vet att det finns frågar jag mig: Hur kommer det sig att Socialdemokraterna, som har suttit vid makten i så många decennier, inte har lyckats göra mer för att lösa dem? Vi försöker göra det. Till stor del beror denna orättvisa på att väldigt många står utanför arbetsmarknaden. Det är just detta som alliansregeringens politik ska försöka åtgärda. Det är inte tillfredsställande. Över en miljon människor mellan är beroende av sociala stödsystem för att kunna överleva. Många av dem skulle vilja arbeta, om det fanns arbete. går det äntligen i rätt riktning. Så till frågan om utredningen. , då de stora kulturpolitiska riktlinjerna lades fast har mycket hänt. Vi är medlemmar i unionen. Globaliseringen har minst sagt tagit fart. Vi har närmare en miljon människor i landet som kommer från helt andra delar av världen. Det är på många sätt en tillgång. Regionerna spelar en helt annan roll. Det är dags att se över de kulturpolitiska målen, och det är för att stärka kulturen; inte för att försvaga den. vet vi väldigt lite om vi verkligen har den träffsäkerhet som vi skulle vilja ha. 104 () replik: Det fanns en positiv ton i det som kulturministern sade i sitt anförande. Det här med pensionerna är värt ett plus att det ska finnas en lösning inom en ganska snar framtid. Det ser jag fram emot. Jag har en del frågor. Jag ska fokusera mig på kulturen. Det finns säkert mycket annat vi kan resonera om, men det får vi göra i andra sammanhang. Hur ser kulturministern på att öka kulturanslagen för de nationella minoriteterna och att göra dem permanenta? Såvitt jag vet har anslagen till nationella minoriteter inte motsvarat de behov som finns sedan ratificerade minoritetsspråkskonventionen och konventionen om skydd för nationella minoriteter. Anslaget ligger någonstans mellan 15 och 16 miljoner. Jag tycker att det skulle vara viktigt att kunna permanenta exempelvis stödet till Tornedalsteatern, Uusi Teatteri och det romska kulturcentret i , för att nämna några. Den andra frågan jag vill ställa gäller filmstödet. Hur ser kulturministern på finansieringen av det? I brinner vi för digitaliseringen av biograferna. har gjort en utredning om det. Vad har ni för framtidsplaner när det gäller dessa frågor? 105 Statsrådet () replik: Som jag nämnde inledningsvis hade vi inte så många dagar på oss för budgetarbetet. Av kända skäl var jag själv inte ens delaktig i det. När det handlar om de nationella minoriteterna ber jag därför att få återkomma. En del av de språkliga frågorna har också svarat på. Jag återkommer om detta. När det gäller filmstödet har det nya avtalet varit i gång . har sedan man fick en ny vd gjort ett ganska genomgripande reformarbete. Detta är det bara att följa. Man kanske ska lyssna till vad de själva säger.