prot · GT0960 · 2006-01-24 00:00:00 — Den diskussion som har förts visar att termen landsbygdsutveckling kan vara mer lämplig i det här sammanhanget. På fråga vilka åtgärder jag avser att vidta för att ge rimlig tid för en remissbehandling av det reviderade förslaget vill jag börja med att konstatera att jag är medveten om att tiden för det reviderade förslaget om formerna för ett differentierat strandskydd har varit begränsad. Min bedömning är dock att formerna för remissbehandlingen ligger inom ramen för de krav som ställs. De synpunkter som har lämnats, bland annat från kommunerna, ger ett värdefullt bidrag till den fortsatta beredningen. Låt mig också understryka att det förslag som behandlades på remissmötet på väsentliga punkter tillmötesgår just kritik från kommunala remissinstanser. Avslutningsvis skulle jag vilja säga att arbetet inom fortsätter med översynen av strandskyddet. Min förhoppning är att den framtida strandskyddspolitiken kommer att bidra till en balans mellan friluftslivet, den biologiska mångfalden och lokala utvecklingsbehov. 56 (): Tack miljöministern för det svar som jag har fått! När vi nu talar om strandnära byggnation tycker jag att det är viktigt att man poängterar i spåren av de översvämningar som har varit att vi inte talar om byggnation på vilken mark som helst, utan det måste naturligtvis vara för ändamålet lämplig mark för byggnation. har en ofantlig rikedom i den naturrikedom som vi har tillgång till. Det innebär att vi har otroligt mycket strand i det här landet, otroligt mycket strand jämfört med många andra länder. Jag påstår att mycket av människors välbefinnande är knutet till den miljö som man bor och verkar i eller där man vistas på sin fritid. Historiskt har det inte funnits några regler eller myndigheter, utan det har skapats en fantastisk mångfald efter människors eget gottfinnande. Det tror jag har varit bra för utvecklingen. Alla erfarenheter visar att där människor bor och verkar skapas det också en tillväxt i form av attraktivt boende. Boende skapar byggjobb, det skapar ökad efterfrågan inom tillverkningsindustrin, och det ger en ökad kapitalbildning. Inte minst storstadsområdena visar att så är fallet. Då är min fråga som jag absolut vill ha svar på under den här debatten: Delar miljöministern min bild av att det här är en tillväxtfråga? Den omvända ordning som vi moderater står för är att vi i princip skulle ha möjlighet att bygga överallt, men kommunerna skulle genom detaljplaner kunna undanta exempelvis strandnära bygge vi talar inte om att bygga precis på stranden. Vi tror nämligen att det är en bättre tingens ordning. Då måste man från det allmännas sida tänka till var det är lämpligt att lägga ut skyddet och inte som miljöministern förordar lägga ut en bred matta av förbud över hela landet. Detta avvisas av miljöministern. Men ändå vill hon luckra upp det hela och säger att man vill skydda stränderna. Då kan man fråga sig varför det är just som är så viktigt, eller i det utökade skyddet. Varför är det just de gränserna som man har låst fast sig vid? Var kommer i så fall flexibiliteten in? Jag påstår att om vi historiskt sett hade haft den typ av generella strandskydd som miljöministern nu är förespråkare för hade inte någon av våra storstäder kunnat etableras som de har kunnat eller många andra städer för den skull. Jag påstår att är en av vackraste huvudstäder beroende på den närhet till vatten som den har, men för den skull har inte förstört strandremsor långt in i eller långt utmed kusten. Vi måste kunna släppa fram detta på betydligt mycket fler ställen. Miljöministerns förslag är utpräglat trubbigt. Miljöministern talar i andra sammanhang om vissa områden där bebyggelsetrycket inte finns. Det innebär egentligen att där ingen vill bo ska det vara möjligt att få bygga. Jag vill påstå att det här är en flexibilitet utan något som helst innehåll. Min fråga är: Är det eller Vänstern som ska få betalt den här gången? 57 (): Jag har tagit del av miljöministerns svar till och kan inte påstå att svaret på något sätt förändrar min tidigare uppfattning att kommunerna har körts över i strandskyddsfrågan. Som ansvarig för strandskyddsfrågorna har ministern i rask takt försökt att driva igenom en mycket dålig reformering av strandskyddet. De berörda kommunerna behöver ett flexiblare regelverk, precis som har varit inne på, för att kunna bygga mer längs kuster och vattendrag. De gavs inte ens en rimlig remisstid för att komma in med sina synpunkter. Jag kan inte se annat än att Socialdemokraterna i stället för att ge kommunerna ett större inflytande över bostadsplanering kringskär det kommunala självstyret och den demokratiska processen. I svaret säger ministern att formerna för remissbehandlingen ligger inom ramen för de krav som ställs. Hur förhåller det sig till de uttalanden som KU har framfört när det gäller just remisstider? Hur står sig beslutet att hålla ett så kallat remissmöte i förhållande till KU:s beslut att sådana möten bara ska hållas i undantagsfall? Vi såg också resultatet av det hastigt påkomna remissmötet. Det var ungefär tio kommuner som hade möjlighet att sluta upp. Det som i departementets föreställningsvärld tydligen uppfattas som fullt tillräcklig tid är inte nödvändigtvis det i andra sammanhang där den demokratiska processen värderas annorlunda. Det finns kommuner som låter både kommunstyrelsen och kommunfullmäktige fatta beslut i sådana remissärenden som det rör sig om i det aktuella fallet. Då är vi alla medvetna om att det krävs mer tid. Den snäva tidsmarginalen gav inte kommunerna det utrymmet. Intressen utanför kretsen av remissinstanser har också enligt uppgifter haft väldigt svårt att kunna ta del av informationen, eftersom det reviderade förslaget inte har funnits med på regeringens hemsida. Det skulle jag också vilja ha en kommentar om. Det är mycket anmärkningsvärt att ett förslag med så stor betydelse för framtiden för många kommuner i kan ha en sådan kort remisstid. Demokratin sätts helt enkelt ur spel då remisstiden knappast möjliggör en korrekt demokratisk behandling av frågan ens i de kommuner som är remissinstans. Bristen på tillgänglighet för andra intresserade än remissinstanserna gör förfarandet ännu mindre legitimt. Jag vill till slut i sakfrågan anföra det som jag har sagt när jag har debatterat frågan med miljöministern. Man brukar säga om att det är de tusen sjöarnas land. Det har 56 000 sjöar större än en hektar. Men har faktiskt över 98 000 sjöar som är större än en hektar. Stränder är någonting vi har en väldigt stor tillgång till. Därför tycker jag att kommunerna borde få en större möjlighet att själva besluta om hur de vill planlägga attraktiva boenden som också är strandnära utan att regeringen ska vara klåfingrig och styra kommunerna i frågan. 58 (): En levande skärgård året runt kräver mer än fina och vackra ord. Det kräver att det finns en bofast befolkning i skärgården som har möjligheter att få jobb, utkomst och att bo där. Därför måste strandskyddet utformas så att en sådan utveckling kan fortsätta i skärgården. tänker jag tala specifikt om . Läser man förslaget som finns kommer det att skärpa strandskyddet rejält för kommunerna i . De ligger i en tätbefolkad region med ett högt befolkningstryck och bebyggelsetryck. Jag läser i svaret från miljöministern att hon kan tänka sig att differentiera strandskyddet i syfte att gynna landbygdsutvecklingen. Min fråga är då: Kan möjligtvis anses som landsbygd och omfattas av detta? Det är min första konkreta fråga. Jag kommer att ta upp två aspekter, och jag kommer också att tala om varför jag tar upp dem. Jag är väldigt intresserad av svaret. De nya bestämmelserna kommer att göra att får en roll att överpröva vad kommunerna har sagt. Det är väldigt många som är väldigt kritiska till detta. De menar att kommunerna måste få ha kvar sin möjlighet att tillämpa strandskyddet och ge olika dispenser. Det är inte det förslag som vi moderater står för, men jag tar upp detta. Det är också väldigt många som är väldigt kritiska till att ska kunna återinföra strandskyddet i äldre detaljplaner. Det kommer att skapa väldigt stor osäkerhet och väldigt mycket konflikter. Dessa två aspekter har förts fram av 13 kommunalråd och kommunstyrelseordförande i , alla i skärgårdskommuner. De representerar fem partier. Det är moderater, socialdemokrater, folkpartister, centerpartister och kristdemokrater som har skrivit om detta i många debattartiklar. De reagerar väldigt starkt. Därför är jag intresserad av miljöministerns kommentarer om de två delar som jag tog upp. Jag poängterar att det inte helt stämmer överens med vad vi moderater säger i . Men det är ändå delvis att man ska ha kvar det kommunala självstyret. Det finns en sådan bred enighet i skärgårdskommunerna i oavsett parti, och allihop sitter vi i majoritet. Det är de partier som finns i majoritet i skärgårdskommunerna. Det är , , , , och som är representerade. Jag är väldigt intresserad av att få höra svaret på de två frågorna. 59 Statsrådet (): Jag ska kort säga något om proceduren. Vi har haft en vanlig remissomgång med gott om tid för alla att svara. Vi har därefter följt upp med ett remissmöte på en mindre del i syfte att pröva ett nytt förslag som tillmötesgår just kommunernas synpunkter. Vi kommer troligtvis att få tillfälle att återkomma till detta i KU, eftersom frågan kommer att tas upp där. Jag tänker därför nu fokusera på sakfrågan, som det kanske är viktigast att vi diskuterar. När det gäller beskrivningen av hur ser ut, våra sjöar, vår sjörikedom och vikten av detta har jag ingenting att invända mot resonemang. Är strandskyddet en tillväxtfråga? Ja, det är en tillväxtfråga, men det är inte bara en tillväxtfråga. En lättnad i strandskyddet kan betyda mycket till exempel för inlandskommuner. Forskare har pekat på att det kanske framför allt kan betyda någonting för fritidsbebyggelsen. Att däremot tro att det skulle ha stor betydelse för utökad permanent bebyggelse och att områdena skulle få i gång en ekonomisk utveckling är kanske att tro för mycket. Där spelar jobb och annat en större roll. Det är dock också så att en tillväxtresurs i är turismen. En tillväxtresurs är också att vi har våra fina stränder som kan öppnas för alla. Därför är det inte så självklart hur sambandet mellan tillväxt och strandskydd ser ut. Det är också sådant som vi har försökt att beakta. Det finns förslag om att vi skulle ha en lösning att det regleras i , vilket skulle ge kommunerna ett större inflytande. Men det skulle också innebära att vi upphävde det generella strandskydd vi har . Jag vill betona att regeringens förslag innebär en kontinuitet. Strandskyddet har legat i den nationella lagstiftningen . Så har det varit ända då det infördes första gången. Att gå tillbaka till ett system som är inne på innebär att vi i stället skulle se ut vad vi vill spara. Det var vad vi hade innan det generella strandskyddet. Det visade sig inte vara tillräckligt. Det är på grund av vi införde ett generellt strandskydd som vi har lyckats minska bebyggelsen inom strandnära områden och värna stränderna. Det är viktigt att betona att vi har en kontinuitet. Det handlar inte om att begränsa och beskära kommunalt inflytande. Det handlar om att vi fortsätter att ha en nationell skyddslagstiftning där kommunerna fortsatt kommer att ha en stor roll. Även fortsättningsvis kommer ett dispensbeslut att kunna delegeras till kommuner. Kommunerna kommer att få en större möjlighet när det gäller att peka ut områden som kan få lättnader och där landsbygdsutveckling kan vara ett skäl för att upphäva strandskyddet. Man kan få möjlighet att upphäva strandskydd på grund av tätortsutveckling och infrastrukturutveckling. Vi ger alltså nya lagrum för kommunerna att arbeta inom. Länsstyrelserna kommer att se över 300-metersgränsen. Det innebär att en hel del kommuner kommer att få större områden som inte omfattas av strandskydd, som vi bedömer det, när man gör översynen. har bedömts som ett lämpligt avstånd för att skydda strandlinjen. Man kan alltid diskutera avstånd, men vi har inte sett skäl att frångå detta. Kommunerna kommer fortsatt att ha en viktig roll. Vi förändrar egentligen inte grunderna här, utan tvärtom bygger det här på en kontinuitet en reform av ett strandskydd som vi har. När man lyssnar till exempel på här så kan man få en känsla av att vi har smugit på en revolution när det gäller strandskyddet. Det är tvärtom. Vi bygger vidare på en lagstiftning som vi har, men vi gör den mer flexibel. Jag vill gärna återkomma till frågor i senare svar. När det gäller kustområdena så innebär vårt förslag en skärpning på det sättet att vi lägger dispenser på . Det innebär också att vi inte får samma lättnader för landsbygdsutvecklingen som i andra delar av landet. Däremot finns det andra lättnader som också gäller strandskyddet i kustområdena, och det återkommer jag gärna till. 60 (): Jag vill också rikta ett tack till miljöministern för att jag fick ett klart och entydigt svar om att vi är överens om att strandnära byggnation är en tillväxtfråga. Även om man inte bor där permanent så påstår jag att det ger ett underlag för fler arbetstillfällen oavsett var de finns. Det är intressant att höra när miljöministern lyfter fram kommunens viktiga roll. I nästa andetag säger hon: Ja, ja, men det är som ska avgöra. Det är ett steg fram och ett steg bak, och så står vi alltså still på samma ställe. Det illusionsnumret får man nog göra i mörkare lokaler än den här för att någon ska gå på. Det har inte hänt någonting, vill jag påstå. Dessutom torde det vara så att regeringen kommer att avgöra om överklagar. Det innebär att vi är tillbaka till precis den situation som vi har ; det är regeringen som till syvende och sist ska besluta. Jag förstår hur viktig den generella skyddslagstiftningen är för miljöministern. Hon använder allemansrätten och växt- och djurliv som argument för detta. Det är precis som att jag inte skulle vilja värna om vare sig allemansrätt eller ett mångfasetterat djur- och växtliv. Självfallet står vi moderater upp för detta. Men det behöver inte stå emot varandra. Det visar den erfarenhet som vi har. Vi har inte exploaterat speciellt mycket av våra strandnära möjligheter i det här landet. Jag vill bara poängtera att de svenska har kommit med en skrivelse där man är överens om att man vill hantera det här enligt översiktsplaneringen. Jag vet att Småkom har uppvaktat ministern i flera omgångar om att man vill lägga det här på kommunerna. Jag vill påstå att alla kommuner är för detta. Ministern säger att vi har haft den här ordningen etcetera. Att jämföra kommuner med kommuner är inte ens seriöst, påstår jag. Det finns ett helt annat underlag för att fatta komplicerade beslut i en kommun än det gjorde . Min fråga till miljöministern är: Vad är det som gör miljöministern mer lämpad att avgöra den här typen av frågor än av folket direktvalda företrädare i lokaldemokratin? Är det väljarna som inte har förstått att välja rätt företrädare, eller vad är det? Jag går tillbaka till trubbigheten. Miljöministern säger i sitt svar att hon välkomnar ett resonemang om den rumsligt differentierade tillämpningen. Jag vill påstå att förändringen i ord från glesbygdsutveckling till landsbygdsutveckling inte för någonting med sig inom förenkling eller förändring absolut inte. Sedan säger dessutom ministern att det här ska bli tydligt. Om det ska bli tydligt så kommer den bestämmelsen att bli fullständigt obegriplig om den ska kunna anpassas för hela landet. Det är just detta som är poängen. Det är omöjligt att med ett begrepp täcka in . Detta bygger alltså på en fullständigt felaktig utgångspunkt. Varför skulle miljöministern vara bättre skickad än lokalt direktvalda förtroendevalda? Det är den fråga som jag skulle vilja få svar på. 61 (): Ministern undviker gärna processfrågan, och det kan jag förstå. Men även om vi skulle fokusera på sakfrågan så har jag lite svårt att förstå det här. Jag kan inte se att svaret på interpellationen ger några starka skäl till att staten ska ha den exklusiva rätten att bestämma över vårt lands stränder och våra kommuners stränder. Ministern säger att jag låter som att jag uppfattar att regeringen håller på att smyga på kommunerna en revolution. Det är inte i första hand jag som uppfattar det så, utan kommunerna upplever det som att detta förfarande inte är godtagbart. Man känner sig blåst och man känner sig lurad. Det tror jag att ministern är fullt medveten om och har fått många indikationer på. Miljöministern säger i sitt första svar att kommunernas bidrag behandlas som värdefulla inslag. Vad är det för någonting? Jag tycker att kommunernas åsikter och synpunkter måste vara oerhört vägledande dels utifrån det kommunala självstyret, dels därför att detta är människor med stor kompetens när det gäller hur det ser ut ute i deras kommuner. De vet vilka strandnära möjligheter man har att bebygga för att skapa den tillväxt som interpellanten har talat om. Sanningen är den att staten inte vill släppa ifrån sig rätten att bestämma. Det beklagar jag. Jag skulle önska att den fortsatta processen i strandskyddsfrågan kunde handla mycket mer om att ge kommunerna fria händer att själva bedöma. Jag tror att människor som sitter i de kommunala styrande organen har en vilja att bevara vår vackra natur men också att skapa möjligheter för människor att leva och bo på attraktiva boplatser som skapar en vilja för människor att också flytta från våra storstadsområden till glesbygd. 62 (): Det var synd att miljöministern inte hann svara på mina tre frågor. Eftersom jag inte har några fler debattinlägg så blir det lite tokigt. Men mina tre frågor kvarstår. Den första gäller ifall det differentierade strandskyddet också gäller . Och ska kunna pröva dispenserna? De kan de inte , utan det gör kommunerna. Det är vad kommunpolitikerna skriver i skärgårdskommunerna i . ska också plötsligt kunna återinföra strandskydd i äldre detaljplaner, vilket är mycket märkligt. Vi får se om jag får svar på detta även om jag inte kan gå upp och bemöta det sedan. I debatten känner jag att den stora skiljelinjen går mellan om man har en tilltro till kommunpolitikerna eller inte. Vilken kommunpolitiker vill inte att ens kommun ska vara attraktiv ur friluftssynpunkt? Man vill att det ska finnas fina naturupplevelser. Man ska kunna ha en bofast befolkning och man ska kunna få en utveckling och en tillväxt. Detta vill ju alla kommunpolitiker. Jag lovar att de står och gör en väldigt noggrann avvägning innan de säger att man får bygga vid stranden. De känner dessutom till de lokala förhållandena längs alla de mil av stränder som vi har i , vilket man inte gör på ett högre plan i regering eller riksdag. Vi gör inte det! Därför har jag väldigt svårt att förstå att man inte har större tilltro till kommunpolitiker än vad miljöministern uttrycker här. Det handlar inte om någonting annat än misstro gentemot kommunpolitiker. Bara för att man sitter i riksdag eller regering så tror man att man vet så mycket bättre. Så är det inte. 63 Statsrådet (): Jag tror att vi måste tala klarspråk när det gäller kommunerna. Om vi gör om strandskyddslagstiftningen så att den ligger i plan- och bygglagstiftningen går vi från en lagstiftning där det inte är tillåtet att bygga inom 100-metersgränsen annat än med dispens till en lagstiftning där det är tillåtet. Det är självklart att om vi har en lagstiftning där det är tillåtet och där man gör enskilda bedömningar oavsett om det är kommuner eller andra som gör dem så har vi lättat eller egentligen avskaffat det generella strandskyddet. Då får vi mer bebyggelse vid stränderna. Vi kan ha olika uppfattningar om hur vi vill ha det, men min bedömning är att vi då kommer att få en stor byggnation vid stränderna av det slag som vi hade innan vi införde den strandskyddslagstiftning som vi har . Det är också min kommentar till som säger att ni moderater verkligen vill värna stränderna och att erfarenheten visar att vi inte har exploaterat våra stränder . Nej, för vi har ju också haft en strandskyddslagstiftning som har varit väldigt stark. Är jag som miljöminister bättre skickad att fatta de här besluten? Nej, jag är inte bättre skickad. Men det vi gör här i genom strandskyddslagstiftningen är att komma överens om vilka regler som ska gälla i hela landet, och det har även tidigare riksdagar gjort. Det görs i demokratisk ordning. Det innebär att vi sätter vissa gränser för kommunernas möjligheter att därefter planera. Normalgränsen är att från stranden börjar byggnationen. Det är en begränsning och en restriktion för den kommunala planeringen som vi tillsammans i beslutar om. Det är väldigt sällan som strandskyddsärenden kommer till regeringen. Låt mig gå in på frågor. Förslaget att länsstyrelser ska få rätt att överpröva enskilda beslut i kommuner är ett förslag som just syftar till att få en större närhet när det gäller att följa tillämpningen av strandskyddslagstiftningen. har det bara varit som har kunnat överklaga. Det har inneburit att vi har haft väldigt många dispenser och oerhört få överklaganden. Vi har inte fått den praxis och den signal tillbaka till kommunerna som man har behövt. Många kommuner har också uttryckt väldigt starkt att man mycket hellre ser ett nära samarbete med länsstyrelserna, som ju är närmare och har en större kännedom om den enskilda regionen. Sedan gällde det och över huvud taget hela kustområdet. Som förslaget nu ser ut är det vår bedömning att det behövs skärpningar i kustområdena därför att där har vi haft väldigt mycket byggnation. Där finns också den största kritiken mot exploateringen. Det är inte bara kommunerna som är remissinstanser för den här utredningen. Vi har också andra remissinstanser som , och andra intressenter som snarare skulle vilja se en skärpning av strandskyddet såsom det ser ut . Bakgrunden till detta är naturligtvis den omfattande exploatering som finns längs våra kuststränder. Det är också väldigt många enskilda som hör av sig och är förtvivlade över byggnationen vid stränderna. Det måste vi också ha med oss när vi diskuterar detta. Kustområdena ingår inte i de områden där landsbygdsutveckling är möjlig. Däremot preciserar vi väldigt tydligt med kriterier, , vilka områden som kan komma i fråga. Vi säger att man inte kan medge detta i områden som ligger i storstadsregionerna, i närheten av större tätorter, i kust- och skärgårdsområden eller andra områden med stora värden för strandskyddets syften. Det här är en precisering. Den syftar också till att det ska finnas en viss flexibilitet. Länsstyrelserna fastställer, och kommunerna föreslår. Så kommer det att se ut. Till de vill jag också säga att andra lättnader gäller även i kustområdena, som tätortsutvecklingen som jag nämnde och att se över 300-metersgränsen samt till exempel förenkling för kommunerna att ge dispens inom redan färdig tomt. 64 (): Något mer tydligt klarspråk än vi fick här nu är väl svårt att uppbringa. Det framstår tydligt att miljöministern är näst intill paniskt förskräckt för kommunala beslut. Det var mycket tydligt. Dessutom fyllde hon på med att det är vi i som skapar reglerna. I demokratisk ordning, lade hon sedan till. Då sätter hon upp skölden framför sig och menar att hon är väldigt obetydlig i detta. Det är miljöministern som är föredragande i regeringen när det gäller den här typen av lagstiftningsfrågor. När det kommer överklaganden inom samma område är det också miljöministern som är föredragande. Jag har inte varit med på något regeringssammanträde, men det torde vara så att det miljöministern säger också går igenom i regeringen. Därmed sagt är det miljöministern som är bättre skickad, enligt sitt eget sätt att betrakta det, än de av väljare valda kommunala företrädarna. Då har vi fått ett svar på det. Jag har velat peka på betydelsen av att få en omvänd ordning för att skapa ett mervärde ute i kommunerna och för att skapa en mångfald i stället för en enfald.