prot · GU0943 · 2006-12-19 00:00:00 — Det är kutym i kammaren. Det handlar i så fall om ett annat uttalande som jag hörde göra: I en familj passar det bäst att pappan tar hand om barnen. Eller var det i en familj det passar bäst? Det är ju inte i så väldigt många flera som man upplever det på det viset. Pappan har ju oftast en högre inkomst och kanske bättre karriärmöjligheter just därför att kvinnan förväntas vara hemma . När man nu vill avpolitisera hela familjepolitiken enligt det resonemang som förs, kan då möjligen svara på frågan: Varför var det så naturligt i det individuella fria valet som man hade tidigare att det i stort sett alltid var kvinnan som var hemma? 152 () replik: Jag trodde nästan att den frågan skulle komma. finns av barn i den av så illa omtyckta kärnfamiljen. Du har vittnat om det , även din tidigare partiledare har på olika sätt vittnat om vad hon tycker om familjen. Som jag var inne på förut är familjen enligt FN upphöjd till att ha en viktig funktion i världen för att minska fattigdomen. Man tar upp det på många områden. Vi behöver inte gå så långt som till FN. På andra sidan , i , där regerar har man i sin politik, labourpolitiken, tagit upp familjepolitiken som något mycket viktigt för att komma ur fattigdomen av precis samma skäl som de FN för fram. Jag förstår frågan om familjefundamentalism på sätt och vis. Om man tycker att kärnfamiljen som norm ska överges är man tillbaka i gammalkommunism och och och offentlig och kostnadsfri uppfostran av alla barn. Man är tillbaka av ideologiska skäl. Det är alltså en skarp skiljelinje mellan den vänsterallians som ni representerar och den borgerliga alliansen där den enskilda familjen ska få styra och ställa och där samhället ska gå in och stötta vid sidan om. 153 () replik: Jag får ge en eloge för att han har förberett sig så väl. Han har till och med letat reda på citat av gamla lärofäder till måhända någon här i kammaren. Men han gav inte svar på frågan. Han förväntade sig att få frågan, sade han, men han svarade aldrig på den. Vad var det som gjorde att det tidigare var så naturligt att det just var kvinnan som alltid var hemma? Det har faktiskt fortsatt . Det är vår kritik mot att man inte individualiserar föräldraförsäkringen. Man hade ju ett naturligt fritt val, eller hur? Det fria valet innebar att kvinnor förväntades ta hand om barnen. Om du och jag är eller skulle bli fäder är det en fritidssysselsättning att ha barn. Vi har ju våra karriärer. Vi har ju våra höga inkomster. Vi har ju så mycket annat att tänka på. Vad var det egentligen det berodde på att det var så naturligt? Finns det ändå inte en risk eller en möjlighet, om det är så man ser det att vi håller på att återgå till den typen av system igen, om man höjer familjen så mycket som gör? Jag ska reda ut ett missförstånd också. Jag har inget emot familjer. Jag tror inte ens att någon av mina tidigare partiledare kan anses ha något emot familjer. Som norm för ekonomisk politik är det däremot ett klumpigt verktyg att låtsas eller tro att det bara finns barnfamiljer eller parfamiljer. Man kan ju välja en annan väg än att låta familjen vara den enhet som ska bygga rikedom och välfärd. Man kan nämligen se till att också satsa på dem som inte ingår i familjer. Man kan skapa en ekonomisk politik som satsar på att barn till ensamstående får förutsättningar att vara barn precis som alla andra med samma ekonomiska förutsättningar. Det är den politiken vi presenterar, ett handlingsprogram för att se till att stärka rikedomen eller åtminstone värdigheten hos de barn som lever med ensamstående föräldrar. Varför tar ni inte de förslagen på större allvar om ni nu är intresserade av att göra något? 154 () replik: eller om det till och när det gällde familjepolitik, som hade en diskussion om här, förde han fram: Att bryta den strukturella diskriminering som ensamstående mödrar utsätts för Detta är viktigt inte minst för att förhindra att välfärdssystemets uppbyggnad reproducerar begränsande normer och värderingar. Det är alltså farligt med familjen, för den behåller gamla värderingar. En generell välfärdspolitik som står fri från kärnfamiljsnormen, talar han om. Vad han egentligen säger är att familjen är en farlig sak och att vi ska försöka förändra den . Det här är jag helt motståndare till. Det är precis tvärtom. Kan vi stötta familjen har vi lagt en grund i samhället för att barnen och ungdomarna kommer in i en helt annan situation . Vi både motverkar kriminalitet och ser till att vi får vällevnad i samhället. Kammaren beslutade på förslag av talmannen att ajournera förhandlingarna till . 13 § (forts.) Socialförsäkringsområdet (forts. SfU1) 155 (): Ledamöter och ni som eventuellt lyssnar! För mig utgår familjepolitiken från två viktiga förutsättningar. Den första är att man alltid ska sätta barnen i centrum. Det är barnens bästa som ska gälla. För att tillgodose barnens bästa har naturligtvis föräldrarna det största ansvaret föräldrarna eller motsvarande, skulle jag vilja säga, för det behöver ju inte vara de biologiska föräldrarna utan det kan vara några i familjen. För mig är det centerpolitik när det är de som står närmast behovet som ska tillgodose det. Riktat till vill jag säga att familjer faktiskt kan se olika ut. Det är viktigt. Familj betyder inte mamma, pappa och barn. Men vi vet att det är av alla barn som faktiskt lever tillsammans med sina båda föräldrar, och det är bara 18 ½ % som lever med en ensamstående mamma. Ännu färre, det vill säga 3 ½ %, lever med en ensamstående pappa. Det är viktigt att tänka på detta i den fortsatta debatten. Den andra förutsättningen är att trygghetssystemet ska vara könsneutralt. När man talar om barnens bästa ska man utgå från föräldrarna. Det viktigaste i det sammanhanget är att föräldrarna kan prata med varandra, så att de kan ta ett gemensamt ansvar. Lagstiftningen ska vara formulerad på ett sådant sätt att den också ser till att föräldrarna tvingas ta det gemensamma ansvaret. Därför har vi i utskottets majoritet sagt nej till att barnbidraget automatiskt ska delas mellan föräldrarna när de separerar. Man ska faktiskt prata om vem som ska ta det ekonomiska ansvaret för barnen. Det är också viktigt att man ska kunna kombinera föräldraskap och yrkesliv. Den möjligheten måste stärkas ännu mer. Därför ser jag fram emot att regeringen kommer med ett förslag om en annan utformning av föräldraförsäkringen i familjepolitiken. Det handlar om barnomsorgspeng, jämställdhetsbonus och ett frivilligt kommunalt vårdnadsbidrag. Jag betonar att detta sista ska vara frivilligt för kommunerna. När man införde maxtaxan var det inte frivilligt för kommunerna. Vi i värnar det kommunala självstyret väldigt mycket. Jag talade om att systemet ska vara könsneutralt. Jag erkänner att det fortfarande finns mycket att önska och jobba med där. Så länge kvinnorna tjänar mindre än männen är det oerhört svårt att få könsneutralitet i försäkringen. Jag vill betona att det inte är via föräldraförsäkringen eller socialförsäkringen som vi löser problemen när det gäller jämställdheten mellan kvinnor och män. Nej, jag menar att arbetsmarknadens parter har ett oerhört stort ansvar för att se till att kvinnor har samma förutsättningar som männen på arbetsmarknaden och att de får lika löner. Utskottsmajoriteten tar också upp detta med att bibehålla nivån i föräldraförsäkringen när det gäller föräldrapenningen vid barns födelse. Det är en viktig angelägenhet för att möjliggöra att barnen tidigt får en relation med båda sina föräldrar. Det betyder att även den som tjänar mycket ska kunna vara hemma och ta hand om sitt barn. Det är de tidiga kontakterna som gör att barnen får en anknytning till sina föräldrar. Det har de möjlighet att få när man bibehåller nivån i föräldrapenningen. Det är fortfarande långt kvar tills man delar lika. Här vänder jag mig naturligtvis till Socialdemokraterna. Vi hörde tidigare berätta om hur det var när hon var ensamstående mamma . Jämställdheten är inte större , för det är inte många pappor som tar ut det fulla antal dagar som de har rätt till. I genomsnitt tar papporna ut av sina speciella pappadagar, och det är för lite. Där har vi mycket att jobba med. Förlorare är de ensamstående mammorna. Därför vill jag och majoriteten i utskottet medverka till den samlade utredningen om hur bidragsreglerna påverkar barn som lever med ensamstående föräldrar. Jag väntar mig mycket av den utredningen, för den kommer att ge oss en vägledning när det gäller hur vi fortsättningsvis ska förhålla oss i de här frågorna. I mitt län, län, har man varit borta 20 000 än för vård av sjukt barn. säger att det i hela riket är som har betalats ut på felaktiga grunder . Jag är tveksam till om detta är rätt och riktigt. Jag vill beteckna det som fusk, och jag tycker inte att det är rätt att fuska. Det är inte rätt mot de föräldrar som tar ut ersättningen på ärligt sätt. Detta fusk vill jag komma till rätta med. Det är viktigt att vi gör det. Med hänvisning till det jag nu har sagt vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. 156 () replik: Jag hörde säga att det inte är föräldraförsäkringen som ska lösa problemen när det gäller jämställdheten och att arbetsmarknadens parter har ett stort ansvar för det. Det behöver vi reda ut. Jag är helt överens med dig om att arbetsmarknadens parter har ett oerhört ansvar. Därför behövs det lönehandlingsplaner, som den tidigare majoriteten tog fram. Därför behövs det satsningar på de lägst avlönade kvinnorna, vilket föreslår i sin budgetmotion. Vi avsätter åtskilliga miljarder kronor för att vi som arbetsgivare , jag och andra som är offentliga arbetsgivare ska kunna ta ansvaret att öka kvinnors löner. Vi är överens på den punkten även om ni från alliansens sida, såvitt jag förstår, inte presenterar ett enda förslag för att göra någonting för att pressa, tvinga, hjälpa och underlätta för arbetsmarknadens parter att ta det ansvaret. Det kan väl ändå inte vara så att det bara är arbetsmarknadens parter som ska göra någonting. Låt mig citera en mening som själv har undertecknat som del av majoriteten på s. 75 i dagens betänkande: Utskottet anser således att familjepolitiken ska bidra till ökad jämställdhet. Är det då felaktigt? Finns det ingen uppgift för politiken alls? Är det så man ska uppfatta det uttalande som fällde? Eller är det kanske möjligen så här: Jo, familjepolitiken ska ha ett sådant ansvar, men vi är inte beredda att göra någon individualisering eller förändring av föräldraförsäkringen. Så långt är vi inte beredda att gå för att skapa jämställdhet, så mycket är den inte värd. 157 () replik: Jag är ledsen att du inte lyssnar på vad jag säger, för det är så jag tolkar dig. Jag sade att jag lägger en stor vikt vid arbetsmarknadens parter. För den sakens skull har jag inte på något sätt frånsagt mig det som står i utskottets betänkande. Du sade att vi inte har gjort någonting. Då kan jag bara hänvisa till att det kommer ett förslag som ska utredas som heter Jämställdhetsbonus. Jag förstår att du inte tolkar det heller som att det är någonting som har att göra med att man ska dela lika. Men för mig är jämställdhetsbonus någonting som betyder att man ska uppmuntra till att komma till rätta med det. Vi vet både du och jag att de som är sämst med detta med att ha jämlika löner är de inom det offentliga. Våra kamrater sitter i kommuner och landsting. Där har man oerhört svårt att hitta ett sätt att komma till rätta med det. Det gäller inte minst i de socialistiskt styrda kommunerna och landstingen. Så, min vän, vad gör ni själva, menar du, som vi inte gör? 158 () replik: Vän eller inte, det var precis det jag presenterade alldeles . Vi har i vår budgetmotion föreslagit en satsning på kvinnors löner. Det är pengar som är öronmärkta för det ändamålet och ska gå till de kommuner och landsting som är beredda att faktiskt satsa på att höja kvinnors löner. Det motsvaras på alliansens sida av, nu ska vi se, ingenting, verkligen ingenting. Det finns inte en siffra, inte en bokstav, ingenting, i ert svar på en sådan satsning. säger att jag inte lyssnar därför att jag inte håller med. Jag lyssnade mycket noggrant. Den som följer debatten i efterhand eller kan läsa protokollet kommer att kunna se att säger att föräldraförsäkringen inte ska lösa jämställdheten mellan könen, utan det ska arbetsmarknadens parter göra. Sedan presenteras det ändå som ett jämställdhetsförslag att man ska komma med en jämställdhetsbonus i föräldraförsäkringen. Då kan i så fall politiken göra någonting för att minska ojämlikheten och för att öka jämställdheten. Du har en sista chans, . Klargör nu om det är så att du och anser att det är möjligt att med politiska medel öka jämställdheten genom föräldraförsäkringen eller inte. Om du menar att det är möjligt måste du också kunna svara på frågan varför du inte vill öka jämställdheten så mycket som det går genom en individualisering. Om du menar att det inte är möjligt att öka jämställdheten genom att man satsar på föräldraförsäkringen, varför diskuterar du då här från talarstol över huvud taget frågan om jämställdhetsbonus? 159 () replik: Du är unik, min vän. Det måste jag säga. När du citerar mig får vi väl läsa protokollet sedan. Jag sade inte att allt låg på föräldraförsäkringen. Jag sade att en stor del läggs på arbetsmarknadens parter. Det är för mig viktigt. De socialförsäkringar vi har kan inte lösa jämställdheten. Det är så. Men de kan bidra. När du efterlyser bidraget från oss säger jag att det nu kommer ännu ett som är jämställdhetsbonus. Men det tycker inte du räcker. Ni har tillsammans med Socialdemokraterna utgjort en majoritet . Varför har ni inte då drivit de frågorna med en sådan emfas som du förefaller att göra? Det förvånar mig. 160 () replik: Först och främst vill jag göra en faktaupplysning. Det handlar om ett samarbete mellan , och Socialdemokraterna. var det faktiskt eget parti som samarbetade med den socialdemokratiska regeringen. Det borde ändå ha lite koll på. Varför har vi inte gjort mer? Vi har trots allt gjort en hel del. Det har skett förändringar. Det har skett förbättringar för de fattigaste barnen. Det har skett förändringar när det gäller underhållsstöd, barnbidrag och på en mängd olika områden. Vi hade en alldeles utmärkt uppräkning tidigare i ett anförande av där dessa frågor faktiskt tas fram. Vi kan börja med att konstatera att vi båda behöver läsa protokollet för att se vad som egentligen sades. Jag kanske märker ord. Men det är en ganska stor skillnad på att tycka att man inte kan göra någonting med föräldraförsäkringen och att säga att det faktiskt går att göra något, även om man inte är beredd att gå särskilt långt. 161 () replik: Jag vill börja med att säga att det gläder mig att inser att familjer kan se olika ut. Det är ett faktum att familjerna inte bara består av en mamma och en pappa. Det är tyvärr inte alla inom alliansens partier som är så klarsynta, dessvärre. Men det gläder mig att i varje fall är det. nämnde i sitt anförande att det är viktigt att bibehålla taket i föräldraförsäkringen för att kunna anknyta till barnen. Jag delar den uppfattningen. Men hur är det med den tillfälliga föräldrapenningen och möjligheten att kunna vara hemma och till exempel vårda svårt sjuka barn? Där är det de facto en sänkning. Det vill jag gärna att kommenterar. Jag är lite nyfiken. Vi har talat en del om den förhoppningsvis kommande familjepolitiska reformen. Jag tycker att det är viktigt att barnfamiljer får del av den så snart som det bara är möjligt så att de får veta under vilka förutsättningar de kommer att leva den kommande mandatperioden. Då blir min fråga: Finns riksdagspartierna och ni i till exempel med i de diskussionerna och vet ungefär vilka tidsplaner som gäller? Eller förs diskussioner om den familjepolitiska reformen främst på regeringsnivå? Min sista fråga är: Tycker och , som talade väl om jämställdhet, att ett eventuellt vårdnadsbidrag ökar jämställdheten? 162 () replik: Jag börjar med den första frågan. Det gällde den tillfälliga föräldrapenningen som har sänkts. För oss i alliansen och för är det oerhört viktigt att slå vakt om vår sociala trygghet och våra socialförsäkringar. Utgifterna har blivit höga. Då måste vi på något sätt se till att vi får kontroll på de utgifterna. Ett av de sätten är att sänka, som vi nu har föreslagit. Det är oerhört viktigt. Vi vill inte äventyra vår sociala trygghet med att utgifterna skenar i väg för högt. Den andra frågan gällde familjepolitiken och reformen. Frågan om tidsperspektivet kommer att svara på. Självklart finns med i diskussionerna, även om vi nu har funnits med i regeringssammanhang i . Jag tror inte ens att jag visste att jag skulle stå här just , för jag tror inte att man hade räknat färdigt då. Vi kan inte ha hunnit med allting även om man skulle önska att så vore fallet, och jag beklagar det. fick besked tidigare här om att tidsplanen kunde se ut så att det inte är någon reform att vänta . Det kan jag säkert intyga. Den tredje frågan handlade om vårdnadsbidraget. Ja, jag tror att det bidrar till jämställdheten i allra högsta grad. 163 () replik: Jag skulle vilja att utvecklade det sista något mer. På vilket sätt ökar jämställdheten i om man inför ett vårdnadsbidrag? Jag sade att syn på familjen och hur den kan komma att se ut gladde mig. Jag blev inte lika glad när sade att ersättningarna är för höga i föräldraförsäkringen om jag nu hörde rätt, och det tror jag att jag gjorde och att det är därför man gör sänkningen av taket i den tillfälliga föräldrapenningen. Då blev jag lite orolig. Du får gärna tydliggöra det du sade beträffande den frågan, för den är viktig för mig att få tydligare berörd. 164 () replik: Jag tror att ett vårdnadsbidrag skulle bidra till jämställdheten. Det är inte så konstigt. Då har man ju möjligheter att förkorta sin arbetstid och mer eller mindre dela som man är hemma med barnen. Det kan gälla , veckan eller månaden. Det är jämställdhet för mig. Kombinerat med en jämställdhetsbonus tror jag att detta kommer att gynna dem som har de lägsta inkomsterna i familjen; det är någonting som för mig är säkert. Jag menade inte att ersättningsnivån är för hög. Jag menade att vi måste sänka den därför att våra utgifter skenar i väg. Det får mig att inse att om kostnaden blir för hög måste vi vidta andra åtgärder , och det vill inte jag. Jag tycker att det är konstigt att man som ni värnar så otroligt mycket om att behålla taket i försäkringen. Det om något gynnar ju höginkomsttagarna, och det tycker jag som sagt inte är så viktigt. Jag tycker att det är viktigare att gynna dem som har lägre inkomster. 165 () replik: Det har varit intressant att lyssna på diskussionen och debatten om hur man ser på föräldraförsäkringens roll i ett mer jämställt samhälle, . Jag tycker ändå inte att svaret har varit så där jättetydligt. Du försökte säga att detta kan ses som en del i jämställdhetsdiskussionen, men man kan väl ändå se det som att arbetsmarknadens parter ska lösa jämställdhetsproblematiken. Det hörde jag dig säga. Men det finns också en strukturell lönediskriminering på arbetsmarknaden. Då är frågan: Håller med om att den strukturella diskrimineringen kan åtgärdas och att föräldraförsäkringen är en del i att åtgärda en strukturell diskriminering? Arbetsgivarna räknar faktiskt med att det är mamman som är hemma. De frågar tjejen som söker jobb om hon kommer att få barn . De frågorna ställer man sällan till männen. Min första fråga till dig och är: Anser ni att föräldraförsäkringen skulle kunna vara en pusselbit när det gäller att komma till rätta med den strukturella diskriminering som finns i vårt samhälle? Den andra frågan är: Hur vill alliansen stimulera pappor att vara hemma i väntan på att ni ska prata ihop er och lägga fram förslaget om det var 2008 eller när det nu var? 166 () replik: Man frågar en tjej i fertil ålder ifall hon ska vara hemma och föda barn. Man frågar inte en man. Det kan man beklaga; det håller jag med dig om. Det är därför vi tycker att det är viktigt att man bland annat har föräldrapenningen med bibehållet inkomsttak, när du pratar om det strukturella. Om man som den som har den högsta inkomsten, vilket oftast är pappan, får den första kontakten med sitt barn och kan vara hemma då så fortsätter man säkert att vara det. Det är den första kontakten som är så viktig. Det är ett sätt att bidra till att man ser till att ha ett jämställdhetsperspektiv även i föräldraförsäkringen. 167 () replik: Det må nog vara så att taket i föräldrapenningen kan ha viss betydelse. Vi har till skillnad från de andra sagt att det är okej att det ligger kvar på den högre nivån medan man sänker den andra delen just av skälet att detta kan vara en pusselbit. Men jag tror att detta är en väldigt liten del. Det skulle vara mycket viktigare att knyta vissa månader fastare till pappan till den enskilde individen så att han faktiskt skulle ta ut dem. Båda föräldrarna, oavsett om det är två pappor eller två mammor, har rätt till sin del av föräldraförsäkringen för att kunna få anknytningskontakten. Hur ser ni på förslaget? Jag hörde inte riktigt vad som blev sagt om hur alliansen vill stimulera papporna att vara hemma i väntan på att det ska komma konkreta förslag 2008. debatterade i kammaren och sade att vi måste jobba mer hälsofrämjande. Hur kan sänkt ersättning vid vård av sjukt barn främja folkhälsomålet om trygga och goda uppväxtvillkor? 168 () replik: Först och främst finns det flera olika lösningar på hur familjen ska ordna sin barnomsorg och sitt omhändertagande av barnen. Det medverkar till att man kan välja om mamman eller pappan kan vara hemma. Man måste inte ha en tvingande kvotering, som ni säger. Frivillighet är mycket bättre. Därför är det inte bara ekonomin som styr när det gäller om båda föräldrarna är hemma eller inte, utan det är i allra högsta grad attityder. De attityderna bidrar vi alla till att skapa, och det är dem vi måste se till att ändra. Det är otroligt viktigt. 169 (): Som vi har sagt här förut ser familjerna väldigt olika ut. med mamma, pappa, barn är fortfarande den mest förekommande. Men vi vet att det också finns många andra konstellationer. Varje familj har sin egen historia som gör att den ser ut på det sätt som den gör. Därför anser jag att det är viktigt att vi har en familjepolitik som är anpassad för alla dessa konstellationer och inte enbart för mammapappabarn-familjen. Det finns ju andra. Familjerna måste själva få välja hur de vill ha det utifrån hur deras situation och möjligheter ser ut. Men vad som oroar mig är att det går sakta på jämställdhetsområdet. Jag tittade på hur det ser ut när det gäller fädernas uttag av föräldraledigheten. Den har ökat, glädjande nog, . Men det går för sakta! Pappans uttag av föräldraförsäkringen var . Den ökningen är för liten. är det av föräldrarna som delar helt lika rakt av. Men jag tror inte på lösningen att lagstadga om delad föräldraförsäkring och öronmärka till respektive förälder. Jag är rädd för att föräldrarna aldrig kommer att ta ut sina dagar och att barnen då får börja tidigare i barnomsorgen. Jag säger inte att det är något fel på barnomsorgen och att barnen inte kan vara där, men jag tror att det är viktigt att de små barnen i första hand får vara hemma hos sina föräldrar. I slutändan är det faktiskt vi pratar om, inte föräldrarnas. En anledning till att papporna tar ut få föräldradagar är fortfarande 2006 att de oftast har högre inkomst än mammorna. För att underlätta för de här familjerna tycker jag att det är viktigt att föräldraförsäkringen ligger kvar på av basbeloppet. Vi har också pratat om tillfällig föräldrapenning och havandeskapspenning. Där vet ni att vi föreslår en sänkning. Denna försäkring utfaller , vilket inte påverkar inkomsten lika mycket som föräldraförsäkringen. Vi kommer att arbeta vidare med föräldraförsäkringen och framöver lägga fram ett förslag om en jämställdhetsbonus som ska uppmuntra föräldrarna att dela mer jämlikt på föräldraledigheten.