prot · GU0914 · 2006-10-24 00:00:00 — Jag säger igen att jag har respekt för att du hänvisar till utredningen, men jag vill göra en markering och varna för att ta förhastade, ogenomtänkta beslut om en sammanslagning av trafikinspektionerna. Vi var många som uppfattade ingångsdebatten, då uppdraget gavs av , som att här skulle man slå samman, och det var i stort sett ett självändamål. Man målade upp en bild av rationaliseringsvinster som jag inte tror existerar i praktiken. Jag tycker också att man ska vara aktsam när det gäller att skapa regionalpolitisk oro, och man ska värdera den kompetens som finns vid berörda myndigheter så att man inte riskerar kompetensflykt. Jag vill varna för en sådan utveckling. Jag hoppas att den här interpellationsdebatten gör att du också följer upp det här på ett mycket noggrant sätt och värderar den viktiga verksamhet som det här är på ett sådant sätt att vi till slut kan landa det här i bra beslut som värnar om myndigheternas kompetens och kvalitet, att vi får lokaliseringsfrågan löst på de här orterna och att vi inte skapar regionalpolitisk oro. Jag ser med spänning fram emot utredarens förslag. 107 Statsrådet (): Jag tycker att vi ska kunna vara överens om att lokalisering av myndigheter kan ske var som helst i landet. Det är inte ensidighet som ska gälla för lokalisering, utan den ska värderas utifrån var det fungerar bäst och var lokaliseringen kan få bäst effekt. Att generellt placera myndigheter i tror jag att vi har lämnat. Jag vet att kommer att fortsätta vara engagerad i den här frågan, och kommer eventuellt att få frågan tillbaka i sitt knä , beroende på vad utredaren kommer fram till. Om inget annat har vi några månader på oss att få veta vad utredaren kan leverera till oss. förväntar jag mig att jag får ett utredningsförslag från utredaren som levererar svar på de frågor som vi nu har diskuterat och som också tänker på utifrån ett regionalpolitiskt perspektiv. Uppdraget är att hitta bästa och mest effektiva samordning och samverkan, och då är det en översyn och eventuell sammanslagning som vi vill ha svar på. Överläggningen var härmed avslutad. 20 § Svar på interpellation 2006/07:21 om 108 Statsrådet (): har i interpellationen ställt följande frågor till mig: Vilka åtgärder avser jag att vidta för att en för framtiden hållbar utbyggnad av spårkapaciteten genom inte försenas? Vilka nya fakta kan jag presentera vad gäller ytspårslösningen över som skulle göra detta till en bättre lösning? Inledningsvis vill jag klargöra att interpellationsdebatten kommer att behandla i och inte i . Jag delar helt uppfattning att frågan om hur den spårbundna kollektivtrafiken i ska lösas har stor betydelse för hela landet. Dessvärre kan jag konstatera att denna fråga samt övriga trafiksatsningar i har präglats av politisk splittring och uteblivna satsningar. En särskild förhandlingsorganisation med uppgift att föra samman , , i och berörda myndigheter till en samlad trafiklösning kommer därför att tillsättas . Parallellt med detta kommer regeringen att låta snabbutreda och pröva om det finns alternativa lösningar till som kan innebära kostnadsbesparingar. För att behålla handlingsfriheten bör emellertid tills vidare driva citybaneprojektet vidare med prövning i miljödomstolen, systemhandlingar och järnvägsplaner. Tågtrafiken genom är drabbad av omfattande förseningar och störningar på grund av brister i kapaciteten. Dessa problem kräver en snabb lösning. Efter genomförda utredningar på uppdrag av dåvarande regeringen beslutade att gå vidare med som lösning på dessa problem. Den tidigare regeringen gav tillåtlighet för projektet. har rapporterats om omfattande fördyringar och förseningar. Kostnaden beräknas uppgå till i stället för , som angavs 2003. rapporteras om att kan vara färdig för tågtrafik 20132016 i stället , som ursprungligen angavs. Förutom dessa kända komplikationer vet vi av erfarenhet från bland annat tunnelprojektet genom att ytterligare problem kan uppstå på vägen. Sammantaget syftar regeringens insatser till att komplettera beslutsunderlaget utan att riskera att ytterligare försena en nödvändig utbyggnad av spårkapaciteten genom centrala . 109 (): Jag vill först tacka statsrådet för svaret och sedan be om ursäkt för den missvisande rubriken. Interpellationen gäller i och ingenting annat. Att trafikproblemen i påverkar hela landet och att problemen kräver snabba lösningar är vi båda överens om. 550 tåg trängs på de två spår som finns vid södra infarten till . Jag delar däremot inte statsrådets syn på hur problemen ska lösas, och jag ifrågasätter starkt påståendet om att regeringens insatser inte skulle försena en utbyggnad. Jag vill påstå att det är precis tvärtom. I en debattartikel i lyfte den borgerliga regeringens partiledare fram just det tredje spåret, den så kallade ytspårslösningen, som alternativet till . Jag antar att statsrådet delar sin partiledares uppfattning i frågan och att det är den lösningen som avses i det här interpellationssvaret. expertis när det gäller tredje spåret och har gått igenom planeringsprocessen och kommit fram till att under extremt gynnsamma omständigheter kan tredje-spåret-lösningen finnas på plats , men det mest troliga är . När man jobbade med den här frågan fanns varken lagen om byggnad av järnväg eller . Frågan har alltså inte hanterats enligt gällande miljölagstiftning. Det finns heller ingen gällande detaljplan som tillåter byggandet av tredje spåret, och vattendomen som man ordnade har gått ut. Tredje-spåret-frågan avslutades med ett regeringsbeslut som konstaterade att ingreppet i kulturmiljöns riksintresse var alltför stort för att projektet skulle genomföras. Värt att notera, herr talman, är också att i förstudien till konstateras att tredje-spåret-lösningen inte längre uppfyller kraven på vare sig kapacitet eller kvalitet. Ett tredje spår skulle som det tas i bruk försätta , regionen och nationen i en ny kapacitetsbrist. Med får järnvägssystemet en fördubbling av kapaciteten genom , det vill säga fyra spår, varav två främst avsedda för pendeltågen. En fördubbling av järnvägskapaciteten genom byts mot en 40-procentig ökning, möjligen klar att tas 2020. Mot den bakgrunden har jag därför svårt att förstå vad statsrådet egentligen menar med att inte försena en nödvändig utbyggnad, för det är just försening det blir. Men det som förbryllar mig mest är att som andra alternativ ska utredas får driva citybaneprojektet vidare. Vad händer, statsrådet , om regeringen nu finner andra, mer passande och mindre kostsamma alternativ? Kommer citybaneprojektet då att skrinläggas helt och hållet? Hur många miljarder till ska få kosta innan ni säger stopp? Vad vill regeringen egentligen i den här frågan? Mina två frågor i den här interpellationen handlar dels om vilka åtgärder statsrådet avser att vidta för att en hållbar utbyggnad av spårkapaciteten genom inte ska försenas, dels om vilka nya fakta som kommit fram om tredje spåret som skulle göra det till en bättre lösning. Svaren jag har fått från infrastrukturministern är att regeringen på nytt vill utreda alternativ till . Det kommer med största sannolikhet att försena utbyggnaden av flera spår. Vilka nya fakta som kommit fram om tredje spåret har jag inte ens fått svar på. Men det som är mest alarmerande är att den borgerliga regeringens signaler skapar en stor oro för alla tågpendlare, inte bara här i utan i hela landet. Problemen med tågförseningar kommer alltså att bestå, och det kan jag inte acceptera. 110 (): Frågan om pendling var en av valrörelsens stora frågor i . och hennes kamrater som står på järnvägsstationen i är knappast nöjda med beskedet att en förändring och en förbättring av pendlingsmöjligheterna kommer att ta . Den tidigare regeringen har knappast aktivt drivit den här frågan, kan man konstatera, för vi har samma spårkapacitet som vi hade när spåret byggdes, alltså 1871. Vi behöver bra kommunikationer i , i och i riket som sådant. Just utbyggnaden av kommunikationerna har varit en av stora frågor under hela dess existens, alltså . Man konstaterade redan då att regionförstoringen i är direkt nödvändig för att klara de sociala problemen i , för att klara arbetsmarknaden och miljön. Man satsade hårt på och . Men proppen i fanns kvar. Det finns alltså en stor enighet, hävdar jag, om behovet av att förändra järnvägskapaciteten i . Tekniska lösningar kan alltid diskuteras, men det måste gå fort. Det förslag som diskuteras, med Mälartunneln, blir färdigt år 20132015, alternativen 20172020. Det är knappast så att och hennes kamrater applåderar, oavsett vilken väg man väljer. Ansvaret för att vi är i den situation vi är faller huvudsakligen på den tidigare regeringen. Jag tycker att vi ändå kan vara tämligen överens om det. Tittar man på kostnadsbilden som redovisas i svar ser man att det är rätt att kostnaden var 7 ½ miljarder . Men till det ska läggas den regionala satsningen, och den har sedermera kommit upp till 3,9 miljarder. Jag ser egentligen ökningen som 2,3 miljarder för en mycket avancerad ingenjörskonst som det förslag som ligger på vårt bord uppvisar. Det kanske inte är så mycket trots allt. Vad som är än allvarligare är väl att det här bara är första steget. När den här utbyggnaden är klar väntar delen TomtebodaKallhäll, som är överslagsmässigt beräknad till 7 miljarder. Det är enorma pengar vi pratar om. Men ser man det som att det är av då ingenting har gjorts är det kanske mindre uppseendeväckande. Likadant är det kanske mindre uppseendeväckande när vi kan konstatera att i det här området sker av alla persontransporter i . Det är alltså en mycket hårt trafikerad väg. Det är bra, som lyfter fram i sitt svar, att får driva frågan vidare så får vi se var vi hamnar. Det är alltså bra att målsättningen inte är att fördröja. Min fråga är: När kommer den här förhandlingsorganisationen att sättas i sjön, och när kan vi se de snabba resultaten av utredningsarbetet? Det är trots allt som så att när vi träffar folket stående på stationen i så vill de ha ett besked snabbt. Även det snabba alternativet med är egentligen helt otillfredsställande. 111 (): Jag vill först välkomna statsrådet i den nya funktionen. Jag vill också tacka interpellanten för den intressanta interpellationen som gör det möjligt för oss som bor i men inte har gjort det hela livet att debattera en oerhört viktig fråga. Det är roligt att se att så många debattörer från både och sedan också län kommer att delta i debatten. Statsrådet vet ju själv, boende strax intill nya , vilken betydelse nya kommunikationer har. Vi får väl se hur vägarna i norra utvecklas. Det här är ju, herr talman, ingen ny fråga. Talmannen har ju själv suttit i . Man behöver inte gå utan man kan nöja sig med att gå tillbaka till 1990-talets början. Då hade vi i skatteutskottet någonting som jag tror att jag har debatterat tillsammans med tidigare, nämligen olika trafiklösningar i . Då fanns det någonting som den tidigare borgerliga regeringen introducerat, nämligen olika trafiklösningar för , och . I hette den . Tyvärr var det på det sättet att den avslutades med att ingenting hände. Det är precis som säger att tredje-spåret-lösningen lades till handlingarna . Den har alltså legat på is, i någon byrålåda eller någon annanstans , . Det är , och ingenting har hänt utöver att man har infört skenlösningar, som vi diskuterade väldigt mycket . Inte de skenlösningar som jag önskade, nämligen riktiga skenlösningar, utan skenlösningar genom trängselskatten. Det är som säger, man måste göra någonting i den här staden. Och det är i första hand inte för stockholmarnas del. De åker huvudsakligen med tunnelbanan. Men för hela landet i övrigt är kommunikationerna till och från otroligt viktiga. Då måste man se till att man får en lösning som är ganska snabb. Den lösning som kom fram med Mälartunneln tycker jag att det är bra att man tar det lite försiktigare med och tittar över om det finns en billigare lösning, för den här lösningen är nu uppe i enorma summor, 13 ½ miljarder. Jag vet inte om Socialdemokraterna anser att den summan finns, men oavsett om den finns eller inte måste man säga att detta är så väldigt mycket pengar att man även måste se över alternativ. Då menar jag att det är riktigt, som den nya regeringen har gjort, att fundera över detta. tycker jag att det är en klok politik att man driver det nya tekniska projektet vidare och prövar . Men man måste också fråga sig varför man lade fram den lösning som fanns, och som i praktiken godkändes, med det tredje spåret. Exakt hur det ska gå måste också prövas. Detta är ett mindre projekt. En av de allra viktigaste frågorna är hur länge detta ska pågå. Jag tycker ingen det har jag sagt tidigare i denna kammare kan helt frita sig från ansvar. Statsrådet säger att det har varit en politisk splittring, men det har varit så över alla partigränser. Inte någon av oss kan frita sig från ansvar. Under den här mandatperioden är en av regeringens viktigaste insatser att se till att något händer. Sedan 1992 års Dennisöverenskommelse, herr talman, har faktiskt ingenting hänt. Det har inte varit en enda skenlösning utöver den skenlösning som trängselskatten utgjorde. 112 (): Jag vill också tacka interpellanten för att hon så lägligt har ställt en fråga som är jätteaktuell. råkar jag komma in så lyckligt i diskussionen att jag väl har tillåtelse att svara på de tidigare frågeställarnas synpunkter. Jag vänder mig inte bara till statsrådet, men jag kommer dit i sinom tid! Jag reagerar när jämför dagens järnvägstrafik med den som byggdes . Påståendet är helt orimligt. Till att börja med byggde man inte ens för den trafiksituation som finns . Det fanns alltså en Norra och en . Det var inget problem med den genomgående trafiken. Det hela löstes genom att man körde till var sin ände av , släppte av personerna där, och sedan fick de ta sig in till centrum bäst de kunde. Problemet med den smala getingmidjan existerade inte. Men problemet har vuxit fram. Hur har det vuxit fram? Jo, bland annat genom att vi, som tur är, har utvecklat en massa lokaltrafik som ska gå tillsammans med fjärrtrafiken. Det är det som ger det otroliga flödet som har gjort sig till talesperson för och som vi alla välkomnar. Vi vill ju att folk ska åka tåg så mycket som möjligt, men vi vill inte att de ska sitta still i tåget. Jag menar på det sättet att tåget också står still. Vi vill att det ska vara ett bra flöde. Det är där vi har problemet. Sedan vill jag kommentera påståenden att det fanns ett förslag och att det sedan inte har gjorts något. Hur har då citybaneförslaget vuxit fram, det vill säga det förslag som finns ? Det har hänt . Men det har inte varit problemfritt. Det råder ju delade meningar om hur det ska byggas, var det ska byggas, vem det ska betjäna och vem som ska betala. Det är det man har försökt att använda tiden till så gott det nu går. , fru statsråd, ska jag återkomma till det som var mitt egentliga ärende. Jag tillhör dem som åker mycket tåg. Jag gjorde det även , och jag blev sittande ute på den nybyggda bron . Trafiken fungerade inte. Det finns olika skäl till det. Ja, men det hjälper inte mig som trafikant. Jag hade räknat med att jag skulle vara inne , och jag var inne vid . Folk bara rusade därifrån. De satt med sina mobiltelefoner, och det var problem och åter problem. Det är därför att vi räknar med att trafiken ska fungera och att järnvägen ska vara det pålitligaste sättet att ta sig fram på oavsett väderlek. Då blir jag lite orolig när regeringen i sitt mer eller mindre första andetag säger att man ska vänta med att genomföra den lösningen som de elva åren har använts för att komma fram till. Frågan ska utredas igen. framgår det att den ska snabbutredas. Vad kan man hitta i en snabbutredning som man inte har hittat ? Jag kan tänka mig en lösning, som jag vill ha ett svar på. Ska snabbutredningen visa att man inte ska ha kvar mitt i ? Det skulle onekligen lösa problemet. Då kunde vi kliva av någon annanstans. Men det är till vi ska. Resmålet har då blivit förfelat. 113 Statsrådet (): Diskussionen visar också hur viktigt det är med bra infrastruktur, vägar och järnvägar, i alla delar av landet. I det här sammanhanget är det avgörande att inte blir en propp. Det är också intressant att och känner en sådan oro för att den nya alliansregeringen har valt att låta göra en snabbutredning av . Jag tror att varken eller egentligen känner speciell stolthet över de investeringar som den socialdemokratiska regeringen har gjort vad gäller infrastruktursatsningar i landet för att skapa möjligheter till en god infrastruktur i alla delar av landet. Jag hoppas att vi trots allt är överens om att den situation vi sitter i vad gäller beror på att har så att säga försenat sig själv. Den har sig själv fördyrat på ett sätt som jag hoppas att vi egentligen ska vara oroliga för. Utvecklingen av kostnaderna har nästan fördubblats från 7,5 miljarder till 13,7 miljarder. Jag tror inte att vare sig eller säger att det är så lätt att fatta sådana beslut. Både kostnadsutvecklingen och tidsfördröjningen ska tas på allvar. Vi har valt att snart, , tillsätta en utredare som ska snabbutreda och pröva alternativa lösningar som kan innebära kostnadsbesparingar. Även i det sammanhanget kommer vi snabbare till resultat med investeringarna. Syftet är att vi faktiskt kan se att projektet med har dragit i väg både tidsmässigt och kostnadsmässigt. Vad gäller förhandlingsorganisationen vill jag poängtera att hanteras separat med en utredningsman som ska snabbutreda detta. Parallellt med denna citybaneutredare kommer det att finnas en förhandlingsman som hanterar i dess helhet. Både och påvisar vikten av att detta sker snabbt, med tanke på att situation inte bara är en fråga om utan att den har ett nationellt intresse. Det är därför som det är så viktigt att vi får snabbutredningen utan fördröjning. har just den möjligheten genom att fortsätta arbetet. Därmed har regeringen den handlingsfrihet som ni båda efterlyser. Jag tror att resultatet av förhandlingsmannens snabbutredning i slutändan inte skiljer sig så mycket från era ambitioner att komma till skott med investeringar som berör ute i landet, i ett nationellt perspektiv utanför . 114 (): Det finns åtskilligt att kommentera. Jag har hört det förut, . Du tar alltid tillfällena i akt att skylla det mesta på Socialdemokraterna. Jag blev inte speciellt förvånad över att skulden även i denna fråga har lagts på oss. Det är bara synd att nu när du sitter i regeringsställning och har möjlighet att påverka ännu mer, , inte tar tillfället till vara. Jag trodde att vi var överens om , så som har interpellerat, ställt frågor och motionerat i denna fråga, där han har tryckt på detta att fyra spår är ett minimum av vad som behövs. Men vet jag helt plötsligt inte vad håller på med. Det är beklämmande, och jag beklagar statsrådets inställning till detta. Jag undrar vad det är för alternativ som statsrådet egentligen avser, om det nu inte är det som partiledarna i alliansen förespråkar, nämligen tredje spåret. Kan det vara andra alternativ? Eller är det så krasst att ni ser möjligheten att få fram resurser till vägar i stället för järnvägar genom att putta undan ? Säg det då! Säg att den borgerliga regeringen föredrar vägar i stället för järnvägar! Det är det som det här tycks handla om. Jag är väldigt orolig på mina och alla andra tågresenärers vägnar, för det här kommer att fördröja utbyggnaden ytterligare. har inte ens talat om hur fort snabbutredningen ska gå, och mycket mindre vad den ska leda till. Det är därför jag säger att jag befarar att det är vägar som står högre upp på dagordningen än järnvägar. Det var väl det som fanns att kommentera i det här läget. 115 (): regering har tveklöst ett ansvar för det här, . Det är inte så att jag skyller ifrån mig jag tycker inte att det finns någon anledning för mig att göra det. Här har vi haft en socialdemokratisk regering som innehaft makten , och trots allt borde de förändringar som Örnfjäder pratar om, med förändrade flöden och så vidare, ha visat på att man skulle ha gjort en utbyggnad än det man har tagit fram. Sedan håller jag med om att sett utifrån ett pendlarperspektiv är tiden det viktigaste, inte vilken lösning vi har. Vi måste alltså få det här att fungera på ett vettigt sätt. Är det då så att kostnaderna inte står i proportion till målet måste man givetvis ompröva det. Men då gäller det att den typen av omprövning får lov att gå snabbt. Vi kan inte bortse från att av den persontrafik på järnväg som sker i landet sker just i det här området. Då är det tveklöst ett prioriterat område att satsa på. Därför förutsätter jag att utredningen sker skyndsamt. Jag uppfattar beskedet från så att det också är regeringens målsättning. 116 (): Det är verkligen glädjande att se detta stora engagemang från andra orter än för trafiken genom . Det är mycket glädjande. Jag har inte upplevt detta enorma intresse för hur vi ska ordna järnvägstrafiken här. Till vill jag säga att har gått. Jag var ute och spanade : Har det satts en enda spade i marken för något stort tågprojekt som har gått? Nej, jag måste säga att det har det faktiskt inte. Det är ett av problemen. Det återstår också till 2017, som nämndes här, och skulle det inte sättas en enda spade i marken eller inte en enda sprängsalva göras tycker jag att och jag ska debattera med statsrådet igen, som jag hoppas sitter kvar då. Det skulle vara alldeles förfärligt. Om det är på det sättet tror jag för övrigt inte att statsrådet kommer att sitta kvar. Den kostnadsökning som har inträffat med är inte helt ointressant, för den handlar också om enorma summor. Man kan diskutera om den är 2, 3, 4, 5 eller 6 miljarder, men det intressanta är, herr talman: ska betala de här pengarna? Jo, det är tänkt att invånare ska betala. Så är det inte när man bygger till exempel Norrbotniabanan eller någon annan väg, utan då är det statliga åtgärder. Och varje krona, herr talman, kommer att tas från något annat område, från sjukvården. Man måste räkna med det. Det är en omständighet som finns. De statliga åtagandena ska vara likadana över hela landet. Jag tycker dock inte att det är något som helst fel att har åtagit sig ett icke oväsentligt betalningsansvar här. Men jag hoppas framför allt att vi får en start på det här. Är det någonting som vi i skulle glädjas åt är det att det är lättare att komma till , att man slipper sitta på någon bro på en infart. Det är stockholmarna inte glada över att man ska behöva göra. 117 (): Med anledning av det sista inlägget häpnar jag. Man ställer alltså en fråga till mig: Varför har det inte gjorts någonting ? Varför har det inte tagits ett enda spadtag? Jag vill erbjuda den föregående talaren att åka över på andra sidan och titta på den nyinvigda bron, . Den är byggd i akt och mening att vara en del i den här lösningen. Längre än så behöver jag inte gå för att visa att det har både tagits spadtag och byggts. Jag är väldigt intresserad av ett par saker när det gäller att se hur man ska komma fram med det här ärendet. Jag fick inget svar i det förra inlägget. Man har alltså utsett en person som ska utreda den här frågan. Jag är intresserad av att få veta: Hur ser utredningsdirektiven ut? Vad har den här personen fått för uppdrag? Jag förutsätter att det inte är ett förutsättningslöst uppdrag, för då kan det inte vara ett snabbt uppdrag. Det andra är: Om det nu ska vara ett snabbt uppdrag, som det har sagts, när ska det snabba uppdraget redovisas så att vi vet vad det är för tidsintervaller vi pratar om och vad det kan bli för förskjutningar i projektet? Jag vill bara till slut säga att jag inte ser någon lösning på den här problematiken, att man tar pengar från och lägger över på vägtrafik. Det är möjligt att det till viss del kan underlätta för stockholmare, men det löser inte problemen för järnvägstrafiken om vi även ska ha mitt i . Även där kvarstår min fråga: Ska lösningen vara att man flyttar på ? I så fall missar vi resmålet. 118 Statsrådet ():