prot · GT09139 · 2006-06-12 00:00:00 — Jag vill inte göra statsrådet ansvarig för detta. Jag förstår att man inte går in på den frågan. När det sedan gäller bekvämlighetsflaggen kanske vi inte ska använda ordet parodiskt. Men det är alldeles uppenbart att det statsrådet säger är att vi har haft fantastiska framgångar med tv-mediet. Men det beror bara på att de svenska tv-företag som har så stora framgångar har anpassat sig till det som statsrådet kallar bekvämlighetsflagg. Han påstår att detta en gång har tillkommit för att göra Eurosport och sådana sportkanaler tillgängliga, jag är inte informerad exakt om vad de heter. Det är möjligt att det är på det sättet. Men det är många andra kanaler som uppenbarligen inte har ambitionen att sända över hela utan använder just dessa regler för att sända till enbart svenska medborgare. är ett sådant bra exempel som, såvitt jag förstår, sänder till , och möjligen något annat land också. Det är tydligen alltid intressant vad tycker. tar alltid i sina debatter upp frågan om vad tycker. Jag tycker att det för ögonblicket är att fly en smula ifrån frågan. med er i regeringsställning har vi inte har haft möjlighet att påverka någonting i de här frågorna. var frågeställningarna inte riktigt aktuella på exakt samma sätt. Det tror jag att statsrådet kan hålla med om. har man haft denna fråga under utredning. Det är en liten smula svårt att exakt veta vad ett parti som inte har haft anledning att ta ställning till olika tv-reklamregler tycker i varje enskild fråga. På en punkt kan jag däremot säga att vi är helt eniga. Det gäller att vi ansluter oss till principen att vi bör försöka undvika reklam riktad till barn under alla omständigheter. På den punkten är vi eniga. Jag tror att det är viktigt att poängtera att vi inte bör ha reklam riktad till barn. I övrigt instämmer jag i den mening som statsrådet säger, nämligen att vi inte onödigtvis bör reglera tv-marknaden när det gäller reklamreglerna. Men det statsrådet säger i sin nästa mening gäller en väldig massa restriktioner. Man kan dra parallellen till tidningsverksamheten. Om en tidningsutgivare skulle vara omgiven av så många restriktioner så skulle det vara väldigt besvärligt om andra tidningsutgivare hade andra regler. Det är ju det som är själva poängen. Det är där står, vill jag påstå. Vi vill ha samma regler i hela , inklusive . Det är där som vi ideologiskt skiljer oss åt från Socialdemokraterna. Jag vet inte hur det är med de två stödpartierna, men ni vill ju ha olika regler i och andra länder. Jag menar att det viktiga är att vi får samma regler så att det som innebär bekvämlighetsflagg inte kan utnyttjas. Trots att statsrådet bestrider att man flaggar ut tror jag att det förhållande att så många svenska tv-kanaler som riktar sig till nu är etablerade med jurisdiktion i andra länder är ett tecken på svaghet i den svenska tv-lagstiftningen. 53 Utbildnings- och kulturminister (): börjar ordet parodiskt bli ännu roligare. Jag ställde bara en fråga till : Vad tycker ? hade jag lärt mig vad tycker, och eftersom jag har stött på andra folkpartister som har andra åsikter så ville jag veta vad åsikt är. Då får jag i stället två olika egna som inbördes inte hänger ihop. Det verkar som om egen åsikt förökas genom delning. fick jag höra två saker. Det var för det första att i bör vi inte tillåta reklam till barn. Det bör vi undvika; där är vi överens. För det andra var det att vi bör ha lika regler i . Om vi ska ha lika regler i så blir det reklam till barn. Om vi ska ha regler i om förbud mot barnreklam så blir det inte lika regler i . kan väl reda ut hur de här två sakerna ska hänga ihop? I stället för att låta oss få veta vad tycker har debatten nu flyttats till att vi måste försöka förstå vad själv tycker. Jag tror inte att det hänger ihop med vad tycker, till exempel i . När det gäller de positioner som vi har informerat om att vi driver i det europeiska samarbetet på det här området har jag inget minne av att någon folkpartist uttryckte någon protest. Det gäller just detta att vi ska driva en linje som innebär att kan ha strängare regler i synen på reklam till barn än vad man har i andra länder. Det gäller också till exempel reklam om alkohol, där jag har starka åsikter. Vissa folkpartister har också starka åsikter om detta. Jag såg just en folkpartist som nickade åt vad jag sade här. Men intar en attityd som innebär att verkar ha för stränga eller för slappa regler. linje, såsom jag kan uttolka den i hans fråga här, är att det är omodernt att ha regler över huvud taget. Man ska göra som man vill. Det är en uppfattning som jag är säker på är mycket kontroversiell inom . Man måste bestämma sig, . Antingen har man åsikten att det inte är bra med alkoholreklam, reklam till barn och annat eller också har man åsikten att det är fritt fram. Man kan inte ha båda delarna på en gång. 54 (): Jag tackar statsrådet för de utomordentligt stora klarlägganden han gjorde om den egna regeringens politik. Det var inga alls. Han berörde över huvud taget inte det i det här inlägget. Han gick helt och hållet över till att diskutera position, eller närmare bestämt positioner, som han säger. Frågan gäller i första hand vad regeringen tycker. Vad tycker regeringen utredande? På den frågan har den ärade kammarens ledamöter inte fått något svar över huvud taget inte ens en antydan till svar! Men jag förstår att om man inte har något att säga så är det bättre att diskutera något annat partis åsikter. Det är bara nys att mina åsikter inte skulle gå ihop. Statsrådet måste väl ändå lyssna något på vad jag har att säga! Jag citerar ur statsrådets svar. Det står så här: Jag tycker inte att vi ska reglera tv-sändningar i onödan. Det är den centrala meningen. Sedan kommer alla restriktionerna. På en av punkterna instämmer jag. När det gäller reklam till barn kan vi ha sådana regler som vi kanske inte just nu genom tv-direktivet har kunnat genomdriva i , men där ambitionen är gemensam från Socialdemokraterna, och många andra partier. Det är inte många sekunder kvar av min talartid, men jag vill ändå ställa frågan en gång till: Vad tycker regeringen i frågan? har statsrådet ägna åt att diskutera . Jag har ställt två frågor. Vad tycker regeringen utredande om tv-reklamreglerna på fem olika punkter? Statsrådet behöver inte svara på alla, men kan man få någon som helst antydan? Här har jag bara fått svaren: Vi ska vänta och se och vi ska ingenting göra. Vad tycker regeringen? Det tycker jag är en intressant fråga. Välkommen att diskutera politik igen, då! 55 Utbildnings- och kulturminister (): Vad regeringen tycker i de här frågorna har framgått tydligt i de propositioner vi har lagt fram för , av de debatter vi har fört och av den information och de diskussioner som har varit i . Den viktiga frågan som vi pratar om nu är framtidens reklamregler. De är just nu föremål för förhandlingar i mellan medlemsländer och mellan medlemsländer å den ena sidan och kommissionen å den andra. De sker på basis av ett förslag som har utarbetats av kommissionen och som studeras och förhandlas mellan huvudstäderna. Det sätt som vi hanterar detta på är det sätt som kommer att styra reklamreglerna i framöver. Det sannolika är, om man inte kommer överens, att den slappaste regleringen i får bekvämlighetsflagg för i stort sett all privat tv som kommer att finnas i . Då spelar det ingen roll om vi sitter här och tycker att barnreklam är bra eller dåligt. Det är inte vi som bestämmer. Det kommer att bestämmas i något bekvämlighetsflaggland , , eller vad de kommer att kunna heta i tv-sammanhang. De senare är ju ändå inte medlemmar i , så de gäller inte i det här fallet. Men jag försöker uttrycka mig i bildspråkstermer, bara. I börjar man nu diskutera att införa restriktioner på reklam mot skräpmat sockerhaltiga frukostflingor för barn och annat. Då kanske kanalerna flyttar från till någon annan kanalö eller vad det kan bli för någonting eller så. Vi får väl se. Det är alltså klart vad vi tycker. Jag har uppfattat att jag hade stöd för vad jag har sagt i den frågan. Det blir svåra avvägningar. Vi vill ha gemensamma regler i som har en tillräckligt hög miniminivå för att inte nödvändiggöra så starka nationella avvikelser som vi behöver . Men vi får se om vi lyckas nå det eller inte. På den punkten tror jag inte att det råder någon oklarhet om vad regeringen vill. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2005/06:476 om våld och stereotypa könsroller 56 Utbildnings- och kulturminister (): har frågat socialministern vilka åtgärder hon avser att vidta för att öka kunskaperna om bland annat hur barn påverkas av våld, pornografi och reklam i medier samt vad pornografin har för roll när det gäller jämställdhet och stereotypa könsroller. Arbetet inom regeringen är fördelat på det sättet att det faller på min lott att svara på interpellationen. Jag håller med om att det här är viktiga frågor som förtjänar uppmärksamhet. Regeringen bedriver därför ett omfattande arbete på flera av de områden som tar upp. En viktig del av det mediepolitiska målet är att motverka skadliga inslag i massmedierna. Skydd av barn är en särskilt prioriterad fråga. Som exempel på vad regeringen gör i de olika frågorna kan nämnas att eller Rådet mot skadliga våldsskildringar i tilläggsdirektiv fått i uppdrag att inrikta sin verksamhet på barns och ungas mediesituation. Arbetet syftar till att minska riskerna för skadlig mediepåverkan på barn och unga. Rådet ska ägna våldsskildringar och pornografi särskild uppmärksamhet samt ha ett tydligt genusperspektiv på sitt arbete. Uppdraget omfattar alla elektroniska rörliga bildmedier, exempelvis tv, film, tv-spel och Internet. verksamhet bidrar till ökad kunskap om barns och ungas mediesituation, bland annat genom en omfattande rapporterings- och informationsverksamhet. Ett dagsaktuellt exempel är rådets senaste publikation på porr, en antologi om hur pojkar och flickor använder, upplever och påverkas av sex och pornografi i medier. Ytterligare ett aktuellt exempel är unga Internet som driver tillsammans med Myndigheten för skolutveckling. Syftet med kampanjen är bland annat att öka medvetenheten och uppmuntra till dialog mellan barn och vuxna om säkert användande av Internet. När kampanjen är avslutad kommer tusentals lärare, pedagoger och andra som kommer i kontakt med barn att ha deltagit. En mängd skolor är också involverade i kampanjen, ungdomar mellan medverkar regelbundet och diskuterar ungas användning av Internet. Ett av fokusområdena för regeringens jämställdhetspolitik är sexualiseringen av det offentliga rummet. Regeringen har fördelat till olika organisationer så att de ska kunna bedriva arbete rörande frågor om sexualisering av det offentliga rummet. När det gäller hur kvinnor och män framställs i medierna är det viktigt att analysera och diskutera mediernas innehåll ur ett jämställdhetsperspektiv. Regeringen kommer därför att anordna ett seminarium på temat jämställdhet och medier. Forskning om hur barn och unga påverkas av olika typer av medieinnehåll pågår kontinuerligt. har till exempel låtit sammanställa den internationella forskningen om hur barn och unga påverkas av tv-reklam. har publicerat en analys av ett antal studier om hälsoeffekter av tv- och datorspelande. Att barn och unga påverkas av det de ser på tv till exempel tror jag inte någon betvivlar. Det är av den anledningen vi i har ett förbud mot tv-reklam riktad till barn . Det finns tydliga begränsningar i möjligheterna för programbolag att sända filmer med ingående våld eller pornografi. Den svenska lagstiftningen för tv-sändningar påverkas till stora delar av tv-direktivet, som just nu är föremål för en översyn. Det är väl känt att regeringen, i likhet med majoritet, anser att de svenska och de europeiska reglerna gällande reklam riktad till barn bör utformas så tydligt och restriktivt som möjligt. Anledningen är naturligtvis att upprätthålla ett starkt skydd för barn. Jag hoppas på fortsatta stöd i detta avseende. Självklart kan dock innehållet i olika medier, även om det inte är olagligt, vara mindre lämpligt för barn i olika åldrar. Jag håller därför med om att föräldrar, vid sidan av de åtgärder som regeringen vidtar, har ett självklart och stort ansvar för vad deras barn gör . Föräldrar och andra vuxna bör därför diskutera de olika frågorna tillsammans med barn och unga. Jag vill slutligen påpeka att det är viktigt att respektera den grundlagsfästa tryck- och yttrandefriheten. 57 (): Jag vill tacka ministern för svaret. Det är glädjande att höra att ministern verkar dela mina farhågor och min syn på de här frågorna. Av svaret jag har fått framgår det att det är många myndigheter som är verksamma. Utifrån den verklighetsbild och den verklighetskontakt jag har ser jag att det verkligen behövs diskussioner och kraftfulla åtgärder på det här planet. Det är rätt många pojkar och flickor som inte mår bra. Som liberal vill jag naturligtvis betona att även jag tycker att det är viktigt att respektera tryck- och yttrandefriheten, även om jag anser att yttrandefriheten, men tanke på dagens utbud vad gäller våld och sexualisering, kräver offer, särskilt kvinnor och barn men för all del även män. Man kan kanske också tycka att producenterna utnyttjar våra demokratiska friheter på ett cyniskt sätt . Det var faktiskt med viss tvekan som jag ställde den här interpellationen. Ifrågasätter man, som kvinna i min ålder, det vålds- och sexutbud som förekommer kan man ju upplevas som en gammal moraltant. Men det är väl en risk jag får ta, och det kanske behövs några moraltanter också, även om jag själv inte längtar tillbaka till gamla tider. Jag tycker att de här frågorna måste komma högt på dagordningen. De måste diskuteras bland alla aktörer som arbetar med barn, och inte minst bland föräldrar. Det handlar också om att lära barnen kritiskt tänkande. I det svar jag har fått av ministern kan man se att regeringen gör en del, men jag tycker att det ännu inte har fått tillräckligt genomslag. Själv började jag intressera mig för de här frågorna när mina egna barn var små . Redan då var utbudet sådant att jag tänkte: Det här kan inte vara bra för barn. I vart fall är det inte lämpligt med de här budskapen som förhärligar våld och synen på män och kvinnor. De budskapen får bara inte stå oemotsagda. Det förutsätter att vuxna finns med. Ministern kommer kanske ihåg 1980 då Motorsågsmassakern kom. Det blev ett himla liv. Det kallades för moralpanik av somliga. Man ogillade den här sortens underhållningsvåld på många håll. Underhållningsvåld är ju ett härligt ord att suga på. Jag har haft väldigt många kontakter med skolor och förskolor som är bekymrad för vad barnen tar del av. Det handlar om spel, tv och dvd. Det synes bli allt råare. Eftersom föräldrarna inte vet vad barnen tar del av är barnen oskyddade. Föräldrarna kan ju inte hjälpa barnen. Ministern berättar i sitt svar att har en viktig uppgift. De har gjort undersökningar och skrivit rapporter. Jag har faktiskt gjort stickprov. Jag har frågat folk som jag har träffat om de vet någonting om , och tyvärr vet de inte att det finns. Jag skulle vilja ha svar på en fråga som handlar om det här med förbudet mot tv-reklam riktad till barn. Kan ministern ur ett påverkansperspektiv förklara varför barn ska skyddas från korta reklaminslag men inte från konsumtion av våld i medier i ? Vari ligger skillnaden? Jag har aldrig hört att något barn har blivit ängsligt och fått mardrömmar på grund av reklam men däremot av filmer. 58 Utbildnings- och kulturminister (): Det är trevligt att konstatera att och jag ser de flesta saker på samma sätt i den här viktiga frågan som gäller så många av oss både i vår egenskap av politiker med ansvar för att engagera oss i frågor som är viktiga för folk och i vår egenskap av föräldrar i våra egna liv. Det är flera saker i kommentarer som det finns skäl att ta fasta på. Den mest spännande verksamhet som vi bedriver på medieområdet skulle jag nog vilja säga är det som drivs av . Även jag har slagits av att deras verksamhet är ganska okänd. är visserligen huvuddelen av det de gör riktat mot skolorna, och vi som inte har vår vardag i skolan kanske inte riktigt ser i vad mån de är kända eller okända. Men det är också mitt intryck att de inte når ut tillräckligt. Jag har deltagit i aktiviteter som har organiserat som har handlat om säkerhet och trygghet på nätet, om deras dataspelsverksamhet och annat. Jag vet att det är en väldigt livaktig, modern och ungdomligt inriktad verksamhet. Men jag skulle gärna önska att ville ta med några kolleger från riksdagsgrupp och besöka för att bilda sig en egen uppfattning och kanske delge lite av sina egna idéer. Jag tror att det skulle vara ett positivt intryck. Men det kanske också genererar idéer om vad som kan utvecklas och vad som kan göras effektivare och bättre, inte minst vad gäller att föra ut existens och verksamhet i vidare kretsar. Jag tycker också att det skulle vara intressant att ställa samma fråga till som jag ställde till . Jag vet vad tycker och jag känner stark sympati för det. Men när jag tar del av andra röster i debatten är huvudtendensen och huvudinriktningen, enligt mitt intryck i alla fall, att staten och myndigheterna lägger sig i för mycket och har för starkt inflytande på olika områden. Här uppfattar jag i stället en oro över att staten inte tar tillräckligt ansvar och att vi som politiker inte tar tillräckligt ansvar för det som möter våra barn och våra ungdomar. Jag noterar att den person i det borgerliga lägret som anses vara talesman för alliansen när det gäller mediefrågor, åtminstone den som fackorganet pekar på, är partisekreterare. Varje gång han öppnar munnen får jag intrycket att han bara har ett budskap: Politiker ska tycka mindre, säga mindre, göra mindre och låta marknadskrafter liksom journalistisk och programmässig idérikedom flöda så fritt det någonsin går. Hans mål är att politiker ska vara frånvarande från inflytande över debatten. Det var hans kommentar till vad han tyckte om att vissa politiker ansågs vara viktiga för medierna i . Han sade att med en borgerlig regering kommer det att bli ändring på det. Ingen politiker kommer att framträda på listan över folk som har något inflytande. Det bekräftar mitt intryck att politiker ska lägga sig i väldigt mycket mindre och lämna väldigt mycket mer spelrum åt vad , och de olika internationella kanalerna kan vilja sprida till . 59 (): Jag kan börja med att säga att i tycker vi generellt att politiker inte ska lägga sig i det de inte behöver. I tycker jag däremot att vi i vissa frågor har ett politiskt ansvar att driva opinion. Om man då ser att barn och ungdomar möjligen kan fara illa av ett utbud kan man peka på att det finns rätt många myndigheter, det är väl 350 myndigheter som är tillsatta, och var och en kanske kan bidra när de ändå finns. Som folkpartister säger vi naturligtvis nej till censur, men ja till opinionsarbete. Den här frågan är jag själv besjälad av eftersom jag har följt den och haft väldigt många kontakter. Såvitt jag vet handlar inte någon av de 3 500 motioner som har väckts om just det jag har skrivit om, utan det har jag en alldeles egen frihet att göra i . ska jag berätta om som jag träffade . Hon åker runt till skolorna i och träffar pojk- och flickgrupper. Hon har fått en utmärkelse för årets jämställdhetsarbete i . Hon berättar att hon ser att det sexistiska går allt längre ned i åldrarna. Barn kan inte leka längre. De har inte ens kläder för det. Flickornas ideal är det sexiga och vackra. Hon möter killar som är rädda för kärlek, för det är sex som gäller. Hon träffar flickor som drabbas av ätstörningar, självskador och som har dåligt självförtroende. har lyssnat in 40 kränkande tillmälen i skolkorridoren . Hon berättade att mellanstadiebarnen vet allt om såporna, från storlek på bh-kupor till byten av partner. Såporna är ofta en lektion i stereotypa könsroller, intriger, människors utbytbarhet och andefattigdom den psykiska ohälsan breder ut sig. Jag tycker att vi ska fråga oss om vi ger barn det de faktiskt behöver eller om de behöver alternativ. Där kan vi komma in lite grann på politik. Enligt en ungdomsundersökning, jag minns inte namnet, hamnar skolan på åttonde plats bland de viktigaste områdena för barn och ungdomar. I vill vi gärna se att skolan är en sådan plats där alla barn trivs och får den kunskap de behöver utifrån sina förutsättningar. Dessutom anser vi att barn ska ha en meningsfull fritid och gärna kunna erbjudas andra kulturella aktiviteter än de kanske gör framför tv:n eller datorspelen. Jag ska avsluta med att fråga ministern: Hur ska våra strävanden att uppnå jämställdhet mellan könen kunna uppnås i en värld där medierna, tv och dataspel, skildrar pojkar och flickor, män och kvinnor på ett så stereotypt och våldsamt sätt? Vilket ansvar anser ministern att skolan och föräldrarna har när det gäller att ge barn möjligheter till andra kulturella aktiviteter? 60 Utbildnings- och kulturminister (): tar upp ett par olika saker som jag vill ta fasta på. Jag klarar tyvärr inte alla. Första frågan var vad det är som skiljer marknadsföringsåtgärder riktade till barn mot program riktade till barn, timmar i sträck i ena fallet och i sträck i det andra fallet. Det är en viktig skillnad, nämligen att det redaktionella innehållet regleras i grundlagen. Det kan vi inte på samma sätt påverka som när det gäller reklamfrågorna. Dessutom är reklamfrågorna aktuella nu eftersom det just nu debatteras nya gemensamma europeiska regler för det här området i EU. Det är en viktig skillnad, men naturligtvis inte ett sätt att säga att det bara är det ena som är av betydelse. Jag anser i själva verket att medierna har kolossalt stor betydelse för den normbildning och värderingsbildning som råder bland unga människor. Även jag tycker att det är en tankeställare och kanske en varning att skolan bara är nr 8 enligt den här undersökningen. Jag förstod i och för sig inte riktigt varifrån den kom eller vad det var. Det skulle jag gärna ta del av. Men om det är så betyder det att ungdomarna anser att sju andra områden är viktigare än skolan när det gäller att påverka värderingar. Jag utgår från att medierna hamnar högre upp. Det stärker mig i min åsikt att ska driva en aktiv linje för att försvara de värderingar som är viktiga för oss när det gäller utformningen av de nya gemensamma EU-reglerna. Där är jurisdiktionsreglerna, som vi pratade om , helt centrala. Det är också möjligheten för oss att driva nationella krav. Om vi har en annan syn på vad som bör nå och inte bör nå barn i tv-reklamen och i tv, vilken typ av kanaler och varifrån de kan komma, vilken sorts regler man ska följa är det naturligtvis enormt viktigt att inte lägger sig platt i de här förhandlingarna utan att vi driver våra värderingar hårt och bestämt och så effektivt det någonsin går. När det gäller att påverka medielandskapet har vi naturligtvis begränsade möjligheter med tanke på yttrandefrihetslagstiftningen. Det är klart att vi där ska vara väldigt försiktiga. Det finns trots allt instrument som vi kan använda, som är oerhört viktiga och som är viktiga att behålla och vidareutveckla. Jag tänker naturligtvis på public service, och . Det är den verkliga fronten i det här avseendet. Vi ska ha attraktiva tv-program som produceras och distribueras av företag som står i allmänhetens tjänst, som följer riktlinjer och etiska regler som vi kan diskutera politiskt, sluta avtal om, helst i bred överensstämmelse mellan partierna, och som gäller på ett stabilt sätt för ett självständigt bolag som och . För mig är det en hörnsten i en politik för att påverka de frågor som vi pratar om. Jag blir skrämd när jag läser reservation i Public service-utredningen och när jag läser vad faktiskt vill göra med börsnotera, avveckla den självständiga finansieringen, skaffa nya oprövade former av public service-liknande program i andra kanaler som man inte riktigt inte vet vad de är. Men SVT och som vi känner dem ska helt avvecklas.