prot · GT09143 · 2006-06-16 00:00:00 — De pekade ut denna fråga som det största hotet mot tillväxten i deras bransch. Miljörörelsen var också ensidigt kritisk till förslaget. Vi alla varnade för miljöeffekterna, nämligen att det skulle leda till mer förbränning och mindre återvinning. Vi passade på att kritisera detta ur ett konkurrensperspektiv. Vi menade att återvinningsindustrin fick sämre konkurrensmöjligheter än vad den borde ha. Det är en bransch som vi alla gärna omhuldar. Vi tycker att det ska finnas en tillväxt bland de gröna jobben, och Återvinningsindustrierna är en naturlig del. När det visade sig vara så mycket kritik, det vill säga att det inte fanns något parlamentariskt stöd i och kritik från en stor del av de miljöintresserade i , bestämde sig regeringen för att undvika förnedringen att förlora i kammaren. Därför drog regeringen tillbaka propositionen. Det var bra för miljön, inte minst för återvinningens möjligheter. Det problematiska var den del som faktiskt var bra i propositionen, som jag ännu inte har berört, nämligen att regeringen föreslog en avreglering av hanteringen av det farliga avfallet. Det var alltså fråga om att fler aktörer skulle få lov och ha möjligheten att konkurrera om hanteringen av det farliga avfallet. Det är bra dels för att det ger möjlighet till mångfald i behandlingen av farligt avfall, dels troligen innebär sänkta kostnader. Det är bara positiva effekter. Vi hittade då en möjlighet i riksdagsordningen, som är mycket användbar, herr talman (TALMANNEN: Absolut!) att helt enkelt låsa fast en del av den återtagna propositionen. Vi tänkte att det var en bra idé eftersom samtliga partier hade ställt sig bakom detta. Regeringen och Socialdemokraterna i form av propositionen, och genom att de, som jag uppfattade dem på Återvinningsindustriernas möte, uttalade sig positivt och inte heller väckte motioner med annorlunda innehåll samt alliansen som tydligt ställde sig bakom förslaget. Därför tänkte vi att det här var bra och att vi kunde få en lösning som faktiskt skulle leda till något positivt för miljön och återvinningen. Vi motionerade lite konstruktivt genom att exakt kopiera regeringens förslag till förändring i ordagrant för att på det sättet göra det smakfullt och möjligt för riksdagsmajoriteten att ställa sig bakom detta. Döm om min förvåning under utskottsbehandlingen! Vi var tvungna att gå fram med en reservation på detta från alliansens sida. Vi fick inte stöd från de tre andra partierna. Då vill jag ställa frågan till Socialdemokraterna: ni lägga fram propositioner om politik som ni inte tycker om och som ni inte står bakom? I detta fall måste ni ha gjort det. Ni ställer er inte bakom lagstiftningen, som är exakt identisk med det ni själva har föreslagit i propositionen. Brukar ni göra så? Vad är det mer för politik ni lägger fram i propositionen som ni egentligen inte gillar? Jag förstår ibland när man kompromissar att man kanske inte till gillar den lagstiftning man lägger fram och det är tre partier som ska samarbeta. Men den här gången gick ni fram alldeles själva och utformade lagstiftningen. Då borde det rimligen vara en politik som ni faktiskt stöder. Jag vänder mig till och . Jag ser som en av kammarens mest sakfrågeinriktade personer. Hon brukar, uppfattar jag, lägga mycket av spelet åt sidan och fokusera på att få igenom så mycket av sin egen politik som möjligt. Jag uppfattade att när inte motionerade mot förslaget när propositionen kom att ni faktiskt ställde er bakom förslaget om hanteringen av det farliga avfallet. Dessutom har ni fått stöd för många av de idéer ni har motionerat om till utskottet även av oss i alliansen. Den stora vinnaren i detta är möjligen , som har fått igenom ett antal saker. Jag är ändå förvånad över att du som är så pass sakfrågeinriktad, , väljer att inte stödja lagförändringen i propositionen. Vänstern frångår uppenbarligen också sin motion och de ord jag uppfattade på Återvinningsindustriernas möte. Jag undrar vad som finns i bakgrunden. Varför gör dessa tre partier så här? För att pröva, herr talman, hur partierna egentligen står i den här frågan vill jag yrka bifall till reservation nr 1, som innehåller den lagförändring som vi i grunden alla egentligen tycker om. Då får ni chansen att också ställa er bakom den politik ni tycker är bra. 98 (): Så har vi då kommit fram till den sista debatten under den här mandatperioden när det gäller den svenska politiken om inte lurar oss mot slutet på något sätt ändå! På något sätt är det här det märkligaste ärendet jag har varit med om . Miljö- och jordbruksutskottet är kreativt, och vi har hittat på en hel del. Men det här är faktiskt det märkligaste ärendet. Om ingenting händer kommer den här kammaren att rösta emot ett beslut som vi var fullt eniga om, precis som beskrev det. Vi var fullt eniga om att det var ett bra beslut. Det kan hända ganska mycket . Det kan komma en ny utredning. Det kan komma fram förändringar. EU kan visa att det inte var lagligt att fatta beslutet. Men det har, vad jag kan se, inte hänt någonting mellan det att regeringen lade fram sin proposition och att vi i kammaren behandlar det förslag som är ordagrant det som regeringen föreslog i sin proposition. Jag har nästan ett krav på att ni från majoritetens sida ger mig ett svar på frågan i kammaren. Vad har hänt som gör att man frånträder sina egna åsikter? Jag vill ha ett svar från , och från . Vad har hänt under de här månaderna? Vad är det för ny kunskap som ni besitter som inte vi besitter när det gäller denna fråga? Det var en konstig proposition vi fick från början. På något sätt länkande den två ärenden som inte alls har med varandra att göra, nämligen sakfrågan om att ta bort möjligheten till kommunala monopol när det gäller farligt avfall och möjligheterna för kommunerna att frångå det som begränsar dem till att ha verksamhet inom den egna kommunen. Det är två ärenden som inte alls har med varandra att göra. Bara för att det ena inte kunde få majoritet i kammaren finns det inte anledning varför man inte skulle gå fram med det andra. Det är ett viktigt beslut. Det vi nu antagligen kommer att få ett nej på från är ett viktigt beslut. Det är viktigt att ta bort så mycket monopolverksamhet som möjligt i . Monopol kväver alltid kreativiteten och gör alltid verksamheter dyrare. Vi har ett fåtal monopol kvar i . Då ligger ofta folkhälsoskäl eller något annat bakom. Men de finns inte här. Det måste vara rimligt att den företagare som använder sig av ett annat företag för att ta hand om sitt avfall, sitt träavfall, plastavfall eller annat återvinningsavfall, också till det här företaget skulle kunna lämna sitt farliga avfall om det företaget har kompetens nog att ta hand om det. Vi kommer att fatta ett beslut som allvarligt missgynnar utvecklingen i en bransch som verkligen behöver utvecklas. För det är en bransch som behöver utvecklas ytterligare. Om vi vill att avfallshierarkin ska fungera måste det komma in många aktörer. Och de aktörerna måste kunna stå på flera ben, inte bara på en del av återvinningskedjan. Därför tycker jag att det finns all anledning att rösta ja till reservation 1, och, herr talman, jag yrkar bifall till den. Jag tycker också att det egentligen hade funnits all anledning att rösta för reservation 2, det vill säga vi behöver inte en utredning ytterligare om kommunernas roll i avfallshanteringen. Där har vi egentligen ett klart besked från alliansen om hur det ska se ut. Men jag tänker för tids vinnande inte yrka också på denna punkt. Jag måste ändå tillägga att i all sorg över hur det här har hanterats och i all sorg över att vi inte kommer att få ett bra beslut finns det ändå ett litet ljus i det här betänkandet från miljö- och jordbruksutskottet. Jag vill tacka för det ljuset. Jag tycker att det är jättebra att vi kunde få ett enigt utskott att ta tag i att gå över till materialåtervinning i stället för det producentansvar som vi har . Det är inte rimligt att äldre damer som inte kan återvinna sina stekpannor ska bli skurkar och bovar i vårt samhälle. Det vore mycket bättre om man kunde återvinna också stekpannor. Därför vill jag säga att det är skönt att det i alla fall kom ut något bra av det här betänkandet. Jag skulle vilja säga att det kanske ändå sammanfattar det som jag har upplevt vara styrkan med det här utskottet. Det har funnits en viss form av pragmatism. Där man har kunnat skapa bra lösningar för miljön har man faktiskt gjort det. Jag vill tacka er allihop för , för det är med all säkerhet mitt sista tillfälle att stå i den här talarstolen. Jag kommer inte heller att ha möjlighet att stå i den nya talarstolen i den nya kammaren. Jag önskar er en god sommar, och jag hoppas att så många av er som möjligt är tillbaka efter valet och fortsätter det arbete som är så viktigt för demokratin. 99 (): Med all önskvärd tydlighet har och beskrivit ett sorgligt kapitel när det gäller regeringsunderlagets hantering av makten. De vackra orden om kretslopp och materialåtervinning har förlorat mycket av sin trovärdighet. Högtidliga löften vid bryts. Jag instämmer helt i vad och har sagt i sina anföranden. Jag nöjer mig med att instämma i det yrkande som har framförts. Det här är kanske det sista inlägget från min sida under den här mandatperioden. Först vill jag beklaga att så många av nya, mycket kompetenta och dessutom mycket trevliga ledamöter väljer att inte ställa upp för omval. är en av dem. Jag vill också naturligtvis framföra ett stort tack till alla utskottskumpaner, till kansliet, till kammarkansliet och övrig riksdagspersonal. Det har berikat mitt liv mycket att få träffa er och lära känna en del av er. Och har jag inte levt något torftigt liv innan, kan jag säga. Tack ska ni ha för ! 100 (): Om jag ska börja med det positiva, så att vi inte bara kör nedstämdhet hela vägen, ska jag börja med att instämma i det som tog upp kring den enighet vi har i utskottet nu om att vi ska titta på hur vi kan utveckla producentansvaret. Det är ett arbete som jag tror är oerhört viktigt framöver, att se hur vi gör det här med ett system så att människor förstår hur man ska agera. Det är oerhört viktigt för trovärdigheten för miljöarbetet. Det kommer också givetvis att leda till en bättre miljö. Om vi ska ta det tråkiga och det märkliga instämmer jag i det som , och har sagt. när vi var på Återvinningsindustriernas debatt var det en rätt bra dag, tyckte jag. Det var spännande att höra de besked som kom från alla partier om att man ville göra en förändring för en utveckling som leder till en bättre miljö. Alla var vi överens när det gäller monopolet på farligt avfall och den andra delen där vi inte ville göra en förändring i kommunallagen. Men sedan har något hänt . Jag tycker att det skulle vara mycket intressant om Socialdemokraterna, tog tillfället i akt och redde ut för oss vad som har hänt. Vad är det som har skett? Vad är det som har gjort att ni numera inte vill ta möjligheten att förändra i den riktning som vi har skrivit en motion om och som var exakt detsamma som propositionen? Vad är det för spel som har skett bakom lyckta dörrar och bakom kulisserna? Jag har hört en del rykten, men det ska man ju inte lita på. Ta tillfället i akt och red ut det här, inte minst för demokratins skull, också för alla människor och företagare som är engagerade i återvinningsfrågor och som skulle se en stor möjlighet till en ökad tillväxt och fler jobb om de här lagförändringarna hade blivit verklighet. Avslutningsvis väljer jag, herr talman, att ta ett citat ur betänkandet och utskottsmajoritetens text. På s. 6 står det: Enligt utskottets bedömning behöver en reform som avser kommunernas ansvar och möjligheter på avfallsmarknaden utöver hanteringen av hushållsavfall föregås av en bred diskussion. Var inte propositionen föremål för en bred diskussionen innan ni lade fram den? Så uppfattar jag det. Den var ute på remissrunda, och det konstaterades också i propositionen att det inte fanns några goda argument för att inte avskaffa monopolet på farligt avfall. Min fråga som ni skulle kunna ta tillfället i akt att svara på är: Var det inte en bred diskussion innan? Varför lade ni då fram propositionen över huvud taget? Som sagt, det är mycket märkliga turer som den här frågan har tagit. Jag instämmer i de yrkanden på reservation nr 1 som har framförts tidigare. Jag vill också ta tillfället i akt och tacka utskottet för den här mandatperioden. Jag kom in i utskottets arbete under den här mandatperioden. Jag kände mig välkommen med en gång och tycker att det har varit mycket trevligt. Jag hoppas att väljarna bestämmer sig för att det här inte är mitt sista inlägg i . Tack ska ni ha! 101 (): Avfallspolitiken är en viktig del av miljöpolitiken, för det handlar ju både om resurshushållning och om att inte sprida gifter i naturen. I har de här frågorna alltid varit jätteviktiga, ända sedan vi började som kommunalt parti innan vi var med i och började ställa krav på till exempel källsortering. var det radikala spännande miljökrav som är självklarheter. handlar det mer om att förbättra systemen. Jag är glad att det är ett antal tillkännagivanden på vår motion. I stort sett hela motionen har gått igenom. Det är yrkanden som handlar om att förbättra återvinningen av viktiga resurser än mer. Vi är bekymrade över att det blir en sådan obalans mellan materialåtervinning och förbränning. Betänkandet visar just på hur väldigt snabbt förbränningskapaciteten ökar, medan materialåtervinningen inte ökar i samma takt. Jag tänkte nämna de saker som går igenom i detta betänkande. En sak är att det blir större krav på vad som förbränns. Vi kommer alltid att behöva en del sopförbränning, givetvis, av det som inte går att materialåtervinna eller behandla biologiskt. Men det blir krav på att det ska ha en sådan sorteringsgrad att åtminstone de nationella återvinningsmålen nås. En annan sak är att får i uppdrag att öka kunskapen om sopförbränningens effekter. Genom att det har varit revisionskritik mot tillsynen av sopförbränningen känns det extra angeläget. Sortering efter materialströmmar i stället för att skilja förpackningar från annat är någonting som nästan varenda människa tycker är en självklarhet. Om man bakar i en plastbunke är det skillnad mot om man bär hem sylt i en bunke. I det ena fallet är det en förpackning och i det andra fallet inte. Det är ju så fruktansvärt ologiskt att det som inte är förpackningar har kommunerna hand om och förpackningar har materialbolagen hand om. Jag tror att tillkännagivandet om att vi ska gå mot återvinning efter materialströmmar är någonting som blir väldigt uppskattat ute hos människor när det genomförs. Vi kan ta baksidan av sopsortering och materialåtervinning, för det finns en sådan också. Det är många människor som upplever att det inte fungerar så bra i praktiken. När jag höll på med kommunalpolitik var det den fråga som jag blev mest uppringd om över huvud taget. Det handlade dels om att det kunde vara långt till ställena att lämna sina sopor, dels om skräpiga återvinningsstationer. Det ska ju inte vara så att det blir väldigt krångligt för människor bara för att man ska lämna sina sopor sorterade. Det finns absolut ingen anledning till det. Därför är det väldigt bra att det här betänkandet öppnar för möjligheten att från kommunernas sida ställa krav på fastighetsägare som inte vill ordna utrymmen för källsorterade sopor i sina fastigheter. Det är en möjlighet som kommunerna kan tillgripa när det behövs. går det att lösa det på annat sätt, utan långa gångavstånd, när det finns mark tillgänglig. Det borde egentligen också vara ett krav på kommunerna att tillhandahålla mark. Men i de fall som det inte fungerar får kommunerna ställa krav på fastighetsägaren. kommer inte det att verka konstigt, krångligt eller kontroversiellt. är det mycket debatt just om detta. Det är en självklarhet att det finns utrymmen för grovsopor och tvättstugor i fastigheterna, och självklart bör det finnas utrymmen där man kan ställa sopor som inte är grovsopor eller sopor som ska gå till förbränning också. Det kommer att vara en övergångsperiod där det fortfarande inte diskuteras som en självklarhet. Vi vet att sopsortering fungerar när det finns tillgängligt, nära och enkelt. Men om man ska kräva av enskilda människor att gå väldigt långt med sina sopor fungerar det helt enkelt inte. Sedan är det den fråga som många av de borgerliga har tagit upp, om vi har ändrat åsikt när det gäller det kommunala monopolet för farligt avfall. Det har vi inte. Att vi inte stöder det beror på att vi här har fått igenom väldigt mycket viktig politik för ökad återvinning, saker som vi har jobbat för och som vi inte vet om det skulle bli något annat tillfälle för oss att få igenom. Den viktiga frågan om att avskaffa det kommunala monopolet för farligt avfall är vi rätt så säkra på kommer att genomföras ändå under nästa mandatperiod, oavsett regering. Jag hoppas ju att det blir en majoritetsregering den här gången, för det skulle nog göra tillvaron enklare och tydligare. vill jag, som alla andra, önska både talmannen och alla mina vänner i utskottet en riktigt trevlig sommar. Vi har utskottsmöte också, så vi är sugna på att sammanträda tillsammans. Jag hoppas att ni alla ska få ha det jättebra . 102 () replik: svarade på en av mina frågor, nämligen hur står när det gäller det här med monopol eller inte. I det här förslaget från majoriteten öppnar man för en utredning igen om den kommunala sektorns situation när det gäller avfallshantering. Därför undrar jag om den andra frågan: Vad är inställning till den fråga som vi på sitt sätt behandlar men ändå inte, nämligen synen på att öka och öppna upp kommunernas möjligheter att agera utanför kommunens område? Det är något som har varit och är väldigt viktigt, bland annat för återvinningsindustrin, att det inte blir av. Varför behövs den här utredningen? De tillkännagivanden som ges här är det i huvudsak enighet om. Jag håller med om det här med kommunerna och tvånget för fastighetsägarna, att där har vi inte en enighet. Jag tror att det kan bli väldigt besvärligt för enskilda fastighetsägare med ett sådant förslag, och det kanske var därför PBL-beredningen inte var för det förslaget. Min fråga är: Kan garantera att det inte blir en öppning för att kommunerna ska få agera utanför sitt eget område, vilket bland annat kommer att öka förbränningen på återvinningens bekostnad? 103 () replik: Jo, vi är fortfarande oroade för att man skulle släppa det fritt för kommunerna att hämta sopor i andra kommuner. Det beror på att kommunerna har dubbla intressen, att man också ofta har ekonomiska intressen i sopförbränning. Det gör att det finns en stor oro från Återvinningsindustriernas sida för att kommunerna kommer att erbjuda väldigt enkla lösningar med få fraktioner och att material som borde återvinnas skulle gå till förbränning. Där har det inte ändrats någonting i våra åsikter. Utredningen om lokaliserings- och självkostnadsprincipen tycker jag är väldigt viktig. Den handlar absolut inte bara om sopor, utan det är en allmän översyn om undantag från de här principerna. finns det egentligen ingen överblick. I vilka fall är det vettigt att göra undantag, och i vilka fall är det vettigt att inte göra undantag? Det som blev lite konstigt med den här propositionen var att den här frågan kom upp som en enstaka fråga, just på avfallsområdet, när den här översynen ändå var planerad. Därför fanns det ett väldigt dåligt underlag för att det verkligen skulle behövas ett sådant här undantag, som jag ser det. Vad en sådan här utredning leder till, om den leder till att det borde vara fler eller färre undantag, vet vi inte . 104 () replik: Det svaret gjorde mig möjligtvis ännu mer orolig. Jag tror att det är farligt om kommunerna agerar på det egna området. Det finns alldeles för stora tendenser att bedriva affärsverksamhet på sätt som kanske inte är de bästa och de lämpligaste. Det är viktigt att man behåller vissa av de här principerna. Därför blir jag orolig när säger att det kanske skulle kunna bli många fler områden där den här principen frångås. Jag skulle vilja veta på vilka områden tänker sig att man skulle kunna frångå dem. 105 () replik: Jag blir lite förvånad över att blir mer oroad. Jag trodde faktiskt att hon skulle reagera tvärtom. Som jag sade vet man ju inte i vilken riktning en sådan här utredning skulle gå. I praktiken görs det en massa undantag från lokaliserings- och självkostnadsprincipen, och utredningen syftar ju till att gå igenom hela det här breda området. När vi har diskuterat detta i vår riksdagsgrupp har det inte alls känts som självklart att det skulle göras fler undantag, att det skulle bli den naturliga slutsatsen från utredningen. Det kan lika gärna bli tvärtom, att utredningen kommer fram till att det görs undantag som inte är berättigade och inte fyller något syfte. 106 () replik: Jag uttalade ju ett ganska gott omdöme om i mitt anförande. Då är det ju tråkigt att detta omdöme så här i vår troligen sista debatt, i alla fall för denna omgång i för dig, får sig en liten törn. Jag sade att är sakinriktad, och jag tycker också att hon är en väldigt pragmatisk politiker. I sitt inlägg sade hon att hon inte hade ändrat uppfattning i sakfrågan om det farliga avfallet. Det går säkert igenom nästa mandatperiod, sade hon, eller något liknande. Det får mig att känna att detta är ju spel och kohandel. Det här är ju en konkret lagändring som är precis densamma som den du uppenbarligen stöder. Framför allt blir jag lite fundersam eftersom ditt språkrör i den debatt vi pratade om tidigare stödde den här delen av propositionen. På det här sättet undergräver ju hennes trovärdighet i rätt stor utsträckning. När man tittar i betänkandet ser man att vi från alliansens sida stöder merparten av de förslag som du har lagt fram. Det finns ett förslag som vi inte stöder, och det handlar om ett tillkännagivande om att man ska ändra . Ett rätt tandlöst förslag om ett tillkännagivande står alltså mot en konkret lagändring som skulle förändra i en bättre miljöriktning, såsom jag talade om . I grunden uppfattar jag detta som att har sålt sig ganska billigt till Socialdemokraterna. Det skulle vara intressant att höra din kommentar till det. Jag blir lite förvånad över resonemanget. Om ni nu inte har ändrat uppfattning, varför då inte rösta ja ? Då får vi ju den lagändring som vi båda vill ha. 107 () replik: Man kan alltid diskutera om någonting är billigt eller inte eller om någonting är sakpolitiskt inriktat eller inte. Jag tycker väl att det är ganska mycket sakpolitisk inriktning om ens partis nästan hela motion går igenom. Det är väl bra på så sätt. Sedan är ju politiken alltid sådan att man får ta och ge. Det har ni säkert märkt också i de borgerliga partierna när ni har förhandlat om olika sakpolitiska områden. Det har säkert inte varit jättelätt alla gånger. Om ni skulle få bilda regering kommer ni att märka att det också handlar om att ta och ge. Man kan inte få igenom allt som man tycker är viktigt. Sedan var jag faktiskt väldigt glad, för att lyfta fram något jättepositivt i ärendet, över att så många partier i slutändan ställde upp på så mycket av politiken i vår motion. Från början var det ju just det som lyfte fram, sortering efter materialströmmar, som vi fick stöd för. Men i slutändan, på det sista sammanträdet, fick vi ett mycket större stöd än vad jag hade anat, och det är jag tacksam för. 108 () replik: Låt mig ändå upprepa detta. Merparten av motion går ju igenom med fullständig enhällighet i utskottet och troligen i kammare . Vad jag har förstått är det en utestående fråga som detta handlar om, och den rör ett tillkännagivande. Vi har lagt fram förslag, och också hoppats att fler skulle stödja det, om en konkret lagändring som skulle innebära att man förändrade i den riktning som alla partier här inne vill ha. Hur kan man ställa detta mot varandra? Vem är det som har förhandlat om det?