prot · GT09125 · 2006-05-17 00:00:00 — Men jag kan inte känna mig stolt så länge det fortfarande finns människor som far illa i vår asylprocess. Det finns otroligt mycket mer att göra. Jag skulle kunna ställa massor med frågor till migrationsministern. Men jag ska återkomma till den punkt som jag har haft uppe , och den gäller just detta med språkanalyser. Jag har fått till svar att inte enbart språkanalyser ska ligga till grund för ett beslut. Men jag har tagit del av åtminstone två ärenden där så är fallet. Dessutom har gjort ett par reportage där man har konstaterat att av de språkanalyser som är genomförda är felaktiga. Jag känner inte att detta är särskilt rättssäkert. Med anledning av det vill jag ställa en fråga till migrationsministern. När det framkommer sådana uppenbara felaktigheter skulle migrationsministern kunna tänka sig att begära en översyn av hur språkanalyserna används och hur rättssäkra de är på ? 141 Statsrådet () replik: Jag tror att och jag har haft det här replikskiftet tidigare. Jag tror att jag också då sade att språkanalyser är och ska vara bara en del av det beslutsunderlag som man har. Språkanalyser kan vara någonting som ger en hint om varifrån en människa kommer eller vilket land en människa kommer ifrån. Men det är helt riktigt som säger; självfallet måste vi ha tydliga regler för verksamheten. Jag vet att har utfärdat riktlinjer för just språkanalyser. Jag vet också att punkt nummer ett i de riktlinjerna är att när man ska fastställa någons identitet så är det första man bör göra naturligtvis att fråga vederbörande. Det här handlar om människor där identiteten är oklar. I första hand ska man förstås inte använda sig av språkanalys, utan man ska tillsammans med den enskilde individen arbeta för att individen kan fastställa och styrka sin identitet. Det är enbart i de fall där det inte sker en sådan medverkan som man kan använda sig av detta som en del av ett underlag. Det är viktigt att det finns riktlinjer för detta, och det gör det också. 142 () replik: Jag håller med statsrådet om att det är bra att det finns riktlinjer. Det är självklart att man ska följa dem. Men min fråga gällde inte det. Man har kommit på att det finns felaktigheter det har visat sig att det gör det och ärenden där man bara har gått efter ett beslut på grund av att man tror att en person kommer från , eller var som helst trots att personen säger att hon eller han kommer från ett annat land. Man gör analyser av personer som kommer från ett visst land och säger att de kommer från det ena eller det andra landet utifrån den engelska de pratar. Jag har ställt en fråga. När det nu visar sig att det finns sådana felaktigheter skulle man då inte kunna begära av att det görs en översyn av hur verket använder språkanalyser och hur rättssäkra de upplevs? 143 Statsrådet () replik: Den bild som ger är en tydlig bild av de svårigheter som personal ibland har med att fastställa varifrån en person kommer. Det kan finnas flera olika fakta som talar i olika riktningar. Återigen är språkanalyser någonting som används som bara en del av ett mycket, mycket bredare material. parti och alla partier har varit med på att vi nu har ett domstolssystem. Om man inte är nöjd med det beslut som har fattat så kan man överklaga till Länsrätten i , eller . Då kan man också muntligt inför en domstol berätta om denna språkanalys och vad man anser om den. Språkanalytikern kanske kallas in som vittne eller som expert i domstolen. Det finns ett system som ser till att fel inte får begås i det nya systemet. 144 () replik: Mycket av det som säger håller jag med om. Visst är det bra om vi kan få ett mjukare klimat. Visst är det bra om vi kan minska tiderna som barnfamiljer får vänta på besked. Det finns mycket kvar att göra när det gäller detta. Men det jag vill ta upp gäller tryggheten för barn. Jag nämnde i mitt anförande de 104 kinesiska barn som kom hit . 97 av dem har försvunnit, och vi har ingen aning om vart de har tagit vägen. Vilka åtgärder har ministern vidtagit för att verkligen ta reda på vad som händer barn som kommer hit, söker asyl och bara försvinner? Jag tycker att det känns oroande. Man kan ana att det förekommer någon form av människohandel eller barnhandel. Var hamnar barnen någonstans i så fall? Jag fick ett brev från en flicka . Hon skrev på lite knackig svenska och frågade mig: Varför får vi inte besked? De har varit i i mellan fyra och . Hon var äldst av fyra syskon varav ett par var födda i . Det känns som om även om många barnfamiljer fick besked enligt den tillfälliga asyllagen så finns det oerhört många barnfamiljer kvar. De väntar med oro och ser fram emot att få sitt besked. Vad gör man? Är det enbart det nya domstolsförfarandet som gäller nu eller finns det någon form av trygghet i att kunna få prövas enligt den tillfälliga lagen fortfarande? Det är klart att det finns åtgärder som man skäms för som svensk, till exempel när man skickar hem en familj utan att veta att det finns någonstans den kan ta vägen. När en barnfamilj ska bo i en park känns det som om vi nästan har dumpat den i ett land som vi skickar hem den till. Om vi skickar hem en familj så tycker jag att vi ska veta var den hamnar någonstans. 145 Statsrådet () replik: När det gäller de kinesiska barn som har försvunnit det finns också andra barn som har gjort det så har vi sett ett hundratal kinesiska barn som har kommit till . Jag tror att det var som tog upp det i sitt anförande. Många av dem har försvunnit bara . Det har gjorts mycket. Myndigheterna kunde tidigt se att det fanns ett mönster här. Det var barn som ofta kom med direktflyg från . De hade med sig en viss summa pengar, de hade ryggsäckar och de kom i grupp. Det fanns alltså ett mönster. Vad man gjorde då var naturligtvis att man ökade bevakningen på de här barnen. Man har provat att omhänderta barnen och placera dem i familjehem långt bort från platser där mobiltäckning finns så att de inte skulle kunna ha kontakt med några andra. Ändå har de försvunnit. Vad vi nu gör och det som ska diskuteras här i kammaren efter detta ärende är detta med att utöka polisens möjligheter att få ta del av passageraruppgifter. Det är tre fall med barn där vi har lyckats få kontakt med barnens föräldrar och kunnat återsända barnen till . Det är tre barn som vi har kunnat konstatera vilka de är och kunnat fastställa deras identitet. Just om man kan fastställa deras identitet kan man också göra någonting. Jag tror därför att det som ska diskuteras efter det här ärendet kommer att vara en mycket mycket viktig del i bekämpandet av att barn far illa i de här processerna. 146 () replik: Jag fick svar på bara en fråga. Vad händer med de barnfamiljer som fortfarande finns kvar här och som väntar på besked? Är det nu enbart det nya domstolsförfarandet som gäller, eller finns det fortfarande möjligheter att pröva enligt den tillfälliga lagen? Och är det humant att skicka hem familjer utan att ens veta om de någonstans kan få tak över huvudet? Jag kan inte låta bli att fråga om detta med arbete för de nya svenskarna. Det har ju visat sig att det trots allt är ganska många som lyckas skaffa sig ett arbete. Men från och med att man får besked om avslag på sin asylansökan får man inte arbeta. Det känns så fel att de som överklagat och som faktiskt fått rätt inte har kunnat arbeta . Dessutom är det så att en del av de här människorna inte kan skickas hem därför att det land som de kommer från inte tar emot dem. Vilka möjligheter kommer regeringen att öppna för att de här människorna får arbeta fram till dess att man hittar ett land att utvisa dem till? 147 Statsrådet () replik: Det är så många stora frågor, och jag har så på mig. Men jag kan svara väldigt kort. Den tillfälliga lagen upphörde att gälla . Men naturligtvis prövar i de ärenden där en ansökan lämnats in före . Sedan gäller naturligtvis det domstolssystem som vi har inrättat är man missnöjd med beslut kan man överklaga till länsrätt och kammarrätt. återstår ett antal ärenden att pröva. Men min förhoppning är att kring sommaren ska alla de ärenden som är hänförliga till den tillfälliga lagen prövas. När det sedan gäller barnfamiljer och återsändandet tror jag, precis som jag sade i mitt inledningsanförande, att vi måste ge mycket mera stöd till människor som får ett avslag och som ska återvända till sitt hemland. Som jag sagt går det inte att reformera bort att det även kommer att finnas människor, kanske också barnfamiljer, som får avslag på sina asylansökningar. Därför tror jag att vi måste arbeta mera med att utveckla stödet till de människor som ska återvända, kanske genom frivilligorganisationer, kyrkor och så vidare som behåller kontakten och på så sätt kan ge det stöd som de här människorna så väl behöver. När det gäller arbete har regeringen gjort förändringar på den punkten. Naturligtvis får man arbeta fram man får ett slutligt besked. Efter det ska man återvända. Det är så att säga det besked man får ifall man får ett avslagsbeslut. Men vi har sagt att om myndigheterna inte kan avvisa en person med tvång kan personen få arbeta fram då verkställigheten, avvisningen, sker. 148 () replik: Det gläder en miljöpartist mycket att höra migrationsministern så lovorda den nya instans- och processordningen och den tillfälliga lag som vi gemensamt har kommit överens om. Jag har också haft nöjet att läsa en artikel i där migrationsministern lika vältaligt om än i skrift lovordar det arbete som många av partier har lagt ned för att överföra omhändertagandet av ensamkommande barn till kommuner från . Det är glädjande att se att regeringen har kommit till den uppfattningen. Jag vill dock fråga om det som migrationsministern tar upp om flyktingsmuggling. Vad är det som gör att de grupper som smugglar flyktingar göds, som migrationsministern uttryckte det? Är det i första hand regelverket rörande smugglarna, eller är det i första hand det faktum att människor som kommer från andra länder har svårt att ta sig hit? Är det inte så, migrationsministern, att anledningen till att det går att exploatera utsatta människors vilja att ta sig från förföljelse, krig eller annan utsatthet är just att det är så extremt svårt att ta sig till ? Kan migrationsministern peka på en legal väg att ta sig in i för flyende och flyktingar? 149 Statsrådet () replik: Jag tror att det var som uttryckte detta så oerhört vältaligt att vi lever i en orättvis värld; det finns fattiga länder, och det finns rika länder. Faktum är att vi fortfarande har en reglerad invandring. Självklart är det så att här finns ett utrymme för människosmugglare att utnyttja fattiga människor, att lura fattiga människor att betala väldigt mycket pengar för att kanske ta sig till ett annat land. Om man ställer frågan hur en flyktingsmugglare ser ut kan man, tror jag, få väldigt många olika svar allt från människor som hjälper flyktingar, förföljda människor, att ta sig ut ur sitt land till EU eller till eller vilket land det nu är till en väldigt cyniskt organiserad brottslighet där man helt enkelt arbetar med att tjäna pengar på fattiga människor. Så som lagstiftningen ser ut tycker jag ändå att den på något sätt är anpassad till den ganska komplexa verkligheten där vi säger att om man smugglar någon av humanitära skäl det vill säga att man inte tar ut några pengar, att man inte tjänar någonting på det är det inte brottsligt. Men om man gör det för egen skull, då är det brottsligt. 150 () replik: Jag kan bara hålla med om den bild som ger av hur flyktingsmugglare ser ut. Det gläder mig också att migrationsministern just tar upp att det finns de som kallas för flyktingsmugglare men som kanske inte gör något annat än det som skånska och danska skeppare gjorde under när de hjälpte flyende judar från det ockuperade alltså att det finns de som av välvilja försöker hjälpa landsmän från ett helvete i ett land där de blir förföljda. finns det de som cyniskt utnyttjar utsatta människor. Min fråga handlade snarare om den senare gruppen, om dem som cyniskt utnyttjar utsatta människor. Vad är det som gör att de kan göra det? Ja, det är självklart förföljelse och krig. Det är självklart det som gör att människor vill ta sig från de länder som de kommer från. Men det gäller också det faktum att vi har rest höga murar mot omvärlden. Vill man verkligen bekämpa flyktingsmugglandet ska man öppna legala vägar att ta sig in i . Man ska göra det möjligt för flyende att till exempel ansöka om asylvisum på en ambassad eller att på andra sätt legalt ta sig in i vår världsdel. Då slår man verkligen undan fötterna på flyktingsmugglarna. Men så länge vi håller murarna uppe runt vår världsdel kommer flyktingsmugglarna att fortsätta att profitera på utsatta människor. 151 Statsrådet () replik: Vad är det som gör att det finns en marknad för människosmugglare? Ja, det kan precis som säger vara förföljelse och många andra saker som gör det men också det som sade, att vi lever i en orättvis värld. Det finns fattiga människor, människor som också har ganska starka legitima skäl att vilja ta sig till ett annat land och skapa sig en annan tillvaro. Naturligtvis finns det en sådan drivkraft. Vad vi måste göra är naturligtvis att arbeta väldigt brett. Vi kan inte lösa problemet med fattigdomen i världen med migrationspolitik. Vi måste se till att migration blir en möjlighet, inte en nödvändighet, för människor. Det ska vara en möjlighet, någonting som gör att man utvecklas, inte något som gör att man drivs i väg från sitt land på grund av fattigdom. Här måste vi arbeta med biståndspolitik, med utrikespolitik och naturligtvis också en del med migrationspolitik. När det sedan gäller flyktingar vill också vi öka kvoten för flyktingmottagning. Hur ska en människa som befinner sig i ett flyktingläger ta sig till , till EU, till eller ? De allra flesta kan inte det därför att de inte har råd. Man har inga möjligheter att ta sig någonstans. Man kanske heller aldrig någonsin kan återvända till sitt hemland. Här ska vi använda flyktingkvoten för att kunna lyfta ut människor som befinner sig i de situationerna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 20 § Genomförande av EG-direktiven om överföring av passageraruppgifter och uppehållstillstånd för studier Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2005/06:SfU14 Genomförande av EG-direktiven om överföring av passageraruppgifter och uppehållstillstånd för studier (prop. 2005/06:129 delvis). 152 (): Jag ska börja med att yrka bifall till reservation 5. Egentligen borde vi kanske inte ha en särskild debatt kring detta betänkande, eftersom frågorna i det är så pass intimt förknippade med vad vi pratat om när det gällde betänkande SfU10. Men ibland måste man ju anta utmaningar. För att citera : Once more unto the breach, dear friends, once more. Så är det ju med förslaget som ligger på bordet framför oss. För oss moderater innebär det föreliggande förslaget att vi följer upp våra tidigare gjorda ställningstaganden från förra och den debatt kring det så kallade transportörsansvaret som då ägde rum. Vi har inte sett någon grund för att förändra den inställning som då gjorde att vi röstade för implementeringen av det EU-direktiv som då var aktuellt. När detta vidgas är det enligt samma principer och samma villkor. har undertecknat internationella konventioner som förbinder oss att tillse att inresande till vårt land har tillräckliga identitetshandlingar med sig. Detta påbjuder främst Chicagokonventionen som en del av IATA-systemet. Det vore mycket märkligt om skulle hålla sig med en enskild och separat linje i denna fråga. Vi ser ärligt talat inte hur detta skulle kunna vara möjligt. Inte minst dagens komplicerade situation kring säkerheten för passagerare på flygplan gör att det skulle möta ett starkt internationellt motstånd om inte uppfyllde sina förpliktelser på detta område, vari ingår antagandet av det direktiv som ligger på bord. Med detta sagt är det emellertid inte så att det inte går att ställa krav på både uppföljning och utvärdering av direktivets konsekvenser. har också undertecknat . Och det finns helt klart en komplexitet mellan å ena sidan den situation som jag redogjorde för och å andra sidan de möjligheter som måste finnas för asylsökande med skyddsbehov att ta sig till vårt land. Därför har vi under utskottsbehandlingen i socialförsäkringsutskottet varit mycket tydliga med att det måste göras en utvärdering av direktivets effekter visavi . Och vi är inte nöjda på något vis med att regeringen struntat i det tillkännagivande som kammaren gjorde till regeringen. Det är inte acceptabelt att regeringen försöker förbigå kravet på en uppföljning. Det är tvärtom olyckligt, eftersom det kan ge intrycket av att det skulle finnas något att dölja i den här frågan. Så bör inte debatten på ett så här känsligt område bedrivas. Regeringen bör efter morgondagens beslut påbörja den utvärdering som påbjuds från , och det hoppas jag att det närvarande statsrådet tar till sig. En fråga som vi moderater valt att lyfta fram i detta betänkande, trots att frågan också hör hemma i andra betänkanden, är frågan om studenters rörlighet. Vi menar att dagens situation är mycket märklig, eftersom utländska studenter utanför EU- och EES-området inte per automatik erbjuds möjligheten att få förlängt arbetstillstånd efter avlagd examen vid ett svenskt lärosäte. I stället måste de först återvända hem. Detta innebär i realiteten att avhänder sig och inte använder sig av chansen att fånga upp människor som tagit del av svensk utbildning och det svenska samhället. Dessa människor representerar också det ekonomiska kapital som investerats i dem genom den utbildning som de genomgått i vårt land. Och det är stora summor vi talar om, mina vänner, mycket stora summor. 2004 var det ca 12 000 personer som beviljades uppehållstillstånd på grund av studier, inklusive förlängningarna. Den nuvarande politiken uppmuntrar enligt vårt synsätt inte dessa att varaktigt bosätta sig i vårt land och genom sina kunskaper och sina arbetsinsatser bidra till välstånd och välfärd. I själva verket riskerar de att bli en minuspost för det fall att de inte kommer tillbaka till vårt land och bidrar med sin arbetsinsats. Det finns alltför många exempel på studenter som efter fullföljd utbildning inte tillåtits att stanna i trots att de är eftersökta av svenska arbetsgivare. Utskottsmajoritetens motstånd mot förändringar av den nuvarande lagstiftningen, som kommer till uttryck i det avslagsyrkande som kommer att riktas mot vår motivreservation, tar sin grund i den kommitté som tillsatts för att se över arbetskraftsinvandringen till . Vi menar däremot att man mycket väl kan göra ett tillkännagivande på denna punkt, om man har uppfattningen att situationen för studenterna inte är tillfredsställande. Därför väljer vi också att motivera vårt ställningstagande i den reservation som jag yrkar bifall till. 153 (): I den här debatten ska jag inte bli lika långrandig som i den förra. I mitt anförande i den förra debatten sade jag att det finns mycket kvar att göra innan vi har en human och rättssäker flyktingpolitik. Att privata företag ska vara de som bedömer om en person har asylskäl eller inte är inte rättssäkert. Det som lagen om transportörsansvar innebär är ju att det är enskilda anställda vid flygbolag och rederier som blir ansvariga, och om inte uppgiften uppfylls ska transportören betala en särskild avgift. Den socialdemokratiska regeringen gör bedömningen att bestämmelsen om transportörsansvar inte kan anses hindra att personer ges möjlighet att söka asyl vid ankomsten till och konstaterar att det inte heller finns någon anledning att på nytt inom EU behandla frågan om transportörsansvaret. De hänvisar till att det bara förekommit i ett fåtal fall, men jag och anser att det är ett fåtal fall för mycket. var starkt kritiskt till lagen om transportörsansvar när den infördes, då vi anser att den riskerar att försvåra möjligheten för förföljda att resa till olika länder och söka asyl där och att den också ökar den organiserade människosmugglingen. Och, fru talman, vi är fortfarande kritiska. Innan direktivet genomfördes framfördes kritik från UNHCR och Amnesty, som menar att transportörsansvaret strider mot och den av folkrätten erkända asylrätten. Eftersom samtliga EU-länder är bundna såväl av som av FN:s deklaration om mänskliga rättigheter bör EU inte anta en lagstiftning som strider mot internationella åtaganden som medlemsstaterna har gjort. I sammanhanget är det också viktigt att påpeka att EU gång på gång slagit fast att är grunden för den gemensamma politiken på asylområdet. vill därför att en rättslig prövning av transportörsansvaret genomförs av för att bedöma direktivets förenlighet med . Med det anförda vill jag yrka bifall till reservation 4. 154 (): Det så kallade transportörsansvaret har vi debatterat i kammaren , och hur vi kristdemokrater ser på frågan är väl känt. Det förslag som vi nu tar ställning till handlar om en överföring av passageraruppgifter som innebär en utökning av de regler som redan finns. Transportörernas skyldighet att samla in uppgifter om passagerarna utökas helt enkelt. Då kan man på goda grunder anta nästan utgå ifrån att detta leder till ökad människosmuggling. Det blir ju effekten när man begränsar möjligheterna att komma till och till EU på laglig väg för att söka asyl. Det sambandet har vi pekat på i tidigare debatter om transportörsansvaret, och det finns skäl att påminna om det igen. Det är mot den bakgrunden som vi ifrågasätter transportörsansvaret, och det är mot den bakgrunden som vi också är kritiska och avvisar den utökning som föreslås. Vi tycker inte att detta är förenligt med flyktingkonventionen. Regeringen måste enligt vår uppfattning verka för att omförhandla direktivet om överföring av passageraruppgifter. I betänkandet uttrycker utskottet sin grundläggande syn på asylrätten. Där sägs det att några inskränkningar i denna rätt aldrig kan accepteras. Det tycker vi kristdemokrater är en mycket rimlig hållning. Värnandet av asylrätten måste alltid komma i första rummet, och det är naturligtvis mot den grundsynen man ska pröva det nu aktuella direktivet om överföring av passageraruppgifter och utökningen av transportörernas skyldigheter. Regeringens uppfattning är ju att dessa inte strider mot varandra. Regeringen menar att det inte är någon utökning av skyldigheterna att kontrollera passagerarnas resehandlingar eftersom sanktionsmöjligheterna är kopplade till överföringen av uppgifterna och inte till äktheten i dessa. Argumenteringen känns inte särskilt övertygande. Visserligen kommer transportörerna att bli skyldiga att lämna fler uppgifter om passagerarna, men mängden uppgifter kan inte anses innebära ett utvidgat transportörsansvar, säger regeringen en ganska märklig slutsats. Vad det handlar om är naturligtvis inte uppgiftsmängden i första hand utan att transportörsansvaret i sin första form och i sin utvidgade form är en inskränkning i asylrätten. Däri består vår kritik. Genom att införa sanktionsavgifter för flygbolag och rederier som inte fullföljer sin kontrollskyldighet tvingas transportörerna att ta ansvar för bedömningen av vem som är i behov av skydd. Det är en orimlig situation, bortom allt vi kan kräva av rättssäker hantering. Om en transportör ska avgöra om en person har de resehandlingar som krävs, inte bara för resa till utan också in i , måste det betraktas som myndighetsutövning. Förslaget om transportörsansvar kan leda till att asylrätten undergrävs. Transportörernas urvalsprocess medför också en ökad risk för diskriminering av resenärer, exempelvis att sorteras efter utseende eller etnisk tillhörighet. Det kanske inte är märkligt att EG-direktivet om transportörsansvar har mötts av häftig kritik. Det kan alltså till och med ifrågasättas om inte det här direktivet strider mot . Därför bör det ske en rättslig prövning inför , menar vi. Det skulle vi välkomna. Inom EU bör verka för att nya förhandlingar tas upp om transportörsansvaret som sådant.