prot · GT09135 · 2006-06-05 00:00:00 — Om utrikesministern reser till är det faktiskt ett medel och inget mål i sig, men jag tackar för utrikesministerns fulla beredskap att göra det om det kan medverka till ett frigivande. 73 (): Det eritreanska folket har under åtskilliga år utsatts för både krig, ockupation och förtryck. Jag kan bara påminna om vad som har hänt , som vi kanske alla känner till. Det var först fram till . Sedan kom det brittiska herraväldet och en etiopisk annektering. Sedan vet vi att det utbröt ett afrikanskt 30-årigt krig där blev självständigt 1993 och på så sätt blev segrare, kan man säga. hyllades president som hjälte. Man såg framåt mot pressfrihet och fria val. Men någonting hände 2001. Situationen förändrades radikalt. Förtrycket hårdnade och reformivrare fängslades. Konflikten med fortgår, och inga fria val har hållits. Mot denna bakgrund tycker jag att det är oerhört angeläget att fråga utrikesministern och be honom utveckla vilka initiativ som ministern tänker ta inom EU och FN för att öka respekten för mänskliga rättigheter och demokrati i . 74 Utrikesminister (): Jag tycker mycket om uttrycket att föra debatten vidare. Det är den här typen av samtal i konkreta utrikespolitiska frågor mellan regering och riksdag som jag tycker är så spännande att föra. Jag tror att den dialogen också är viktig att förmedla till de parter som lyssnar på oss. Jag vill till exempel säga till att jag själv, i de kontakter jag redan har haft, och mina kolleger, som har varit i kontakt med myndigheter, oerhört starkt har framhållit de legitima uttryck för otålighet som kommer från riksdagsledamöter, journalister och familjen. Vi försöker förmedla detta så tydligt som möjligt. Det ska vi vara stolta över. De krav som läggs fram i en demokrati förmedlar vi naturligtvis till på samma sätt som vi förmedlar dem till andra parter som vi är i kontakt med i liknande fall. Jag tycker också att det är viktigt, och det har vi också kommit fram till här, att man använder sig av de olika roller som kan spela i dagens värld. Vi kan ta på oss en svensk hatt, en nordisk hatt, en och en . Det är så vi ska se svensk utrikespolitik, tycker jag. Vi ska projicera den på olika plan. Vi ska självfallet utröna på vilket sätt vi kan använda oss av för att också främja det här fallets lösning. Inom EU är det praktiskt taget uteslutande humanitärt bistånd som utgår. Jag har själv varit humanitär samordnare i FN. Jag står väldigt fast vid de principer som gäller, nämligen att den befolkning som drabbas inte ska behöva betala ett pris för de regeringar som styr dem. De ska få sina humanitära behov tillgodosedda, och det tycker jag att vi ska stå upp för. För svensk del har vi inte satt i gång ett bilateralt samarbete efter den tidpunkt då det avbröts. Det bistånd som utgår är också ett utpräglat humanitärt bistånd. Det som diskuteras är möjligen huruvida universitetskontakter skulle kunna utvecklas. Där har vi en intressant avvägning, och jag tycker att vi ska fundera på om den typen av kontakter kan främja dialog och främja att bryggor kan byggas mellan länder. Vi ber att få återkomma i den frågan. Vi talar klarspråk. Alla vet var står. Vi använder oss av de organ som finns. Vi har inte bara EU:s hatt utan också vårt nya mänskliga rättighetsråd. Jag är övertygad om att de krav som där ställs skickar en signal till världens länder att de är under uppsikt och att solidariteten i dagens värld inte stannar vid en gräns utan vid människor i nöd. Det är viktigt att omvärlden motiverat för fram dessa krav på länder som inte lever upp till kraven på mänskliga rättigheter. Jag är glad att gjorde den här historiska analysen. Man förstår internationella förhållanden bättre om man kan historia och geografi. Det förklarar en hel del av det eritreanska agerandet. För att få en lösning i den här frågan tror jag att det är viktigt att man ser detta perspektiv. känner sig förfördelat i gränsdragningsfrågan. har satt i gång sitt arbete. Det kan ha en positiv effekt. Den känsla av utsatthet som de har måste brytas, men det kräver också att de själva har insikt om vad omvärlden kräver. Det kommer vi att förmedla på olika sätt. Här krävs samverkan mellan en rad faktorer som till slut fokuseras på en enskild person som har blivit orättvist och illa behandlad och som vi kommer att sätta i centrum för vårt agerande. För att han ska friges tror jag att det krävs en rad insatser på flera plan med en större politisk analys i botten. Om det för detta krävs att en utrikesminister från besöker landet så är det inget problem. Jag känner dem i detta land. Men om det sker måste det förberedas på ett sådant sätt att vi har någotsånär realistiska förväntningar om ett gott resultat. Annars kan det bli en bumerang som skadar saken. Jag ska arbeta med denna fråga, inte minst inspirerad av den här debatten. 75 (): Jag vill gärna tacka ministern för det uppenbara engagemang som ministern lägger ned i den här frågan. Jag förstår att det är en ömtålig balansgång också hur man ser på humanitär hjälp och annan hjälp och att det inte är helt enkelt att avgöra vad som är till gagn och vad som inte är till gagn för en positiv utveckling. Jag skulle vilja understryka att befolkning inte kommer att tröttna. Så länge en svensk medborgare sitter fängslad utan vare sig rättegång eller dom kommer protesterna från befolkning att fortsätta. 76 (): Jag vill tacka utrikesministern för den här debatten. Det finns en stor enighet i inställningen när det gäller kraven på frigivningen av . Jag väljer att inte se den utläggning som utrikesministern gjorde om bakgrunden för agerande som någon form av förmildrande omständighet eller ursäkt. Jag tror inte att det var så han menade. Jag ser fram emot att ha en fortsatt dialog med stödgruppen här i . Jag har förstått att utrikesministern också har goda kontakter med alla dem som vill kämpa för frigivning. Jag vill avsluta med att återupprepa frågan om suspenderingsinstrumentet som utrikesministern själv var inne på i en tidigare debatt här. Är det här en sådan situation där det skulle kunna bli aktuellt att använda det i någon form? 77 (): Jag vill också passa på att tacka för debatten. Jag vill tacka för utrikesministerns stora engagemang i frågan och för de svar som jag har fått ta emot å vägnar. Under de år som varit fängslad har ett antal organisationer, enskilda och politiker från olika partier engagerat sig, och det nämnde också utrikesministern i sitt första anförande. Det kan därför i det här sammanhanget vara på sin plats att utröna vilken betydelse utrikesministern tillmäter det engagemang som har visats på olika sätt. Ger det UD mer råg i ryggen att agera när man upplever ett starkt tryck från många berörda? 78 Utrikesminister (): Jag kan snabbt besvara fråga med ja. Vi hjälps av detta engagemang. Det är en del i vår diskussion med motparten att vi kan hänvisa till en stark opinion. Jag välkomnar de yttringar som har kommit här. De kommer givetvis att förmedlas i våra kontakter med eritreanska myndigheter och ansvariga. Det är viktigt att agera i sådana här fall. Det har jag märkt under mina år i diplomatin. Ju tidigare man engageras, desto bättre är det. Det är i de tidiga skedena som man måste agera. Det är dystert, framför allt mänskligt men också politiskt diplomatiskt, att det är ett så sent stadium. Men det borde ju rimligen också leda till en ökad förståelse för den otålighet som vi känner. När det gäller fråga om suspendering i vill jag säga att det är ett helt nytt element som inte har funnits i MR-sammanhang tidigare. Det innebär att ett land som ingår i mänskliga rättighetsrådet kan, på förslag i generalförsamling, få sitt medlemskap suspenderat, och det kräver då två tredjedels majoritet. Detta har just skrivits in i regler. Det är naturligtvis fråga om extrema fall. I det här fallet tror jag att frågan är väldigt tidigt väckt. Men att man har en sådan varningssignal till världens länder tror jag kan ha en avskräckande effekt framöver. Men rådet har inte börjat arbeta . De har sitt första möte . Vi talade tidigare om diplomati jämfört med politik och om definitionen på diplomati. Jag tror att någon av er prövade detta. Min enkla erfarenhet är att diplomati inte egentligen i så hög grad är svaret på frågan Vad?. Det är väldigt självklart i det här fallet: måste friges. Diplomati är i stället svaret på frågan Hur?. Det är en väldigt komplicerad process med många bottnar där slutresultatet mäts i om man når de mål man sätter upp. Jag har inget tvivel på vad svaret är på frågan Vad?, men arbetar intensivt på att besvara frågan Hur?. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2005/06:424 om fängslade palestinska barn 79 Utrikesminister (): har frågat mig på vilka sätt jag, mot bakgrund av situationen för fängslade palestinska barn i israeliska fängelser, är beredd att medverka till att brott mot upphör och vilka åtgärder jag avser att vidta för att föra upp denna fråga på EU:s och FN:s dagordning. Det är en viktig fråga som tar upp. Halva den palestinska befolkningen är och alltså barn enligt definitionen i konventionen om barnets rättigheter. De palestinska barnen är en särskilt utsatt grupp för vilken förhållandena försämras. Regeringen har därför länge särskilt prioriterat barnens situation i utvecklingssamarbetet med de palestinska områdena. Jag delar oro över den beskrivna situationen för de palestinska barn som befinner sig i israeliska fängelser. Det är givetvis helt oacceptabelt att barn hålls fängslade under de förhållanden som beskriver. har tillsammans med övriga EU vid ett flertal tillfällen påtalat för såväl som den palestinska myndigheten nödvändigheten av att vidta åtgärder för att respektera barnets rättigheter i enlighet med . slår fast att barnet ska skyddas från alla former av fysiskt och psykiskt våld. Inget barn får utsättas för tortyr eller annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. I de fall ett frihetsberövande är lagligt och nödvändigt ska barnet behandlas med respekt, och barnets behov ska beaktas. Även den humanitära rätten, särskilt den fjärde , innehåller bestämmelser som skyddar barn. Som påpekar är part till men tillämpar den inte för de palestinska barnen på ockuperade områden trots upprepade uppmaningar från för barnets rättigheter. I de palestinska områdena tillämpas särskilda militärlagar, som inte ger barnet det skydd det har rätt till enligt . Detta strider mot en av konventionens grundprinciper, nämligen att den ska vara tillämplig på alla barn under det relevanta landets jurisdiktion. Som ockupationsmakt har en otvetydig skyldighet att tillämpa på de palestinska områdena. Också de palestinska myndigheterna behöver engagera sig kraftfullare för fängslade barns situation, respektera barnets rättighet och kraftfullt motverka kränkningar av barnets rättigheter. Många olika intressegrupper försöker påverka den palestinska kommitté som upprättar listor på fångar utifrån vilka man förhandlar med israelerna inför frisläppanden. En konsekvens av detta har tyvärr visat sig vara att barn ofta nedprioriteras. Regeringen tar regelbundet upp frågan om barnfångarna i de bilaterala kontakterna med och söker därigenom påverka den israeliska regeringen att upphöra med den rättsstridiga behandlingen av de palestinska minderåriga barnen i israeliska fängelser. Dessutom har vi kontinuerlig kontakt med det lokala , Röda Korsets kontor, i i denna fråga. Vi har även väckt frågan om att EU gemensamt ska agera för de palestinska barnfångarna och kommer att fortsätta dessa ansträngningar. 80 (): Jag vill börja med att tacka utrikesministern för svaret. Bakgrunden till min interpellation är att jag anser att det är angeläget att ta fram det faktum att så många barn drabbas av krig och konflikter. Jag har i denna interpellation särskilt velat belysa det faktum att barn systematiskt sätts i fängelse, vilket är ett brott mot , som utrikesministern också nämnde i sitt svar. Sedan den andra intifadan har flera tusen palestinska barn arresterats, och i detta fall räknas barn som vuxna inte , som är åldersgränsen enligt . och andra barnrättsorganisationer har fått ta del av många skrämmande vittnesmål om hur barnfångarna behandlas. De får varken den behandling, det skydd eller den juridiska process som de enligt konventionen har rätt till. Vid ett besök i och de palestinska områdena fick jag möjlighet att träffa advokaten , som arbetat i organisationen , Defence for . Han menade vid vårt möte att barnens situation förvärrats högst påtagligt, att advokaterna kopplas in senare i processen och att tortyr och misshandel är mycket vanligt förekommande. Som advokat kan han sällan göra något då barnen tvingas skriva under bekännelser, oftast på ett språk som barnen inte förstår, eller där barnen inte begripit skillnaden mellan ett försök att slå och ett försök att döda. I domslutet kan det innebära en skillnad mellan två månaders fängelse och fängelse. Ett erkännande från barnet är bevis nog. Jag delar utrikesministerns åsikt att den palestinska myndigheten också har ett stort ansvar att prioritera barnen när man gör upp en lista för frigivande av fängslade. Jag välkomnar också de svenska ansträngningar som är gjorda och som utrikesministern nämnde i sitt svar, men jag har så svårt att acceptera att inget resultat uppnås när det gäller barnen. För som går utan att omvärlden reagerar tillräckligt accepterar vi att så många barn inte får en framtidstro, en framtid eller en vuxentillit. I fängelse föds frustration, hat och rädsla. I många internationella sammanhang talar vi om likasinnade länder, like-minded countries. Jag undrar om ministern är beredd att söka stöd för denna fråga bland fler länder så att man med större tyngd skulle kunna föra fram frågan i olika forum. Ministern nämnde också att regeringen varit i kontakt med Internationella Röda Korset i . Vad har Röda Korset informerat om, och hur ser man på lösningarna? Och när är ministern beredd att fortsätta ansträngningarna genom att lyfta upp frågan på EU-nivå? 81 Utrikesminister (): Det är alltid uppfriskande att få personliga vittnesbörd. Jag tycker att det är glädjande att på plats har förhört sig om situationen och därmed kan ge så trovärdig information som vi nu får från . Jag tycker att det är viktigt att man ser det här kravet ur två perspektiv. Det ena är vad stadgar, och där är vi ju totalt eniga. Det andra är vad den här typen av fängslande av barn, med den behandling som vittnar om, leder till, nämligen en radikalisering av en ny generation palestinier. Är det någonting vi inte behöver i det här området så är det fortsatt press och en fortsatt tendens till radikalisering. Att en ny generation palestinier kommer ut ur fängelse, bittra och fulla av hat, är naturligtvis oerhört farligt för denna redan tidigare laddade och farliga region. Vi arbetar med frågan bilateralt, som jag sade, men också i högsta grad enligt modellen med likasinnade länder, like-minded countries. Framför allt gör vi detta inom EU. Det är inom EU vi för den här dialogen. Vi hoppas att vi ska få till stånd en tydlig EU-linje, och vi talar alltså löpande med de länder som har liknande uppfattning som vi i dessa frågor. Vi har också kontakt med Röda Korset. Det är framför allt genom Röda Korset som vi försöker försäkra oss om att barnen får det stöd, den vård, de besök de kan behöva. Vi efterfrågar också deras generella situation. Det ger det dubbla budskapet att vi dels värnar om barnen, dels påminner om missförhållandet att så många barn hålls fängslade under omständigheter som inte är förenliga med den internationella rätten. 82 (): Jag är övertygad om att utrikesministern upprörs lika mycket som jag över att barn far illa. Jag tog i går del av en internationell rapport. Den heter Barn i väpnade konflikter. I den framkommer en del skrämmande fakta. har två miljoner barn dödats i krig. Sex miljoner barn har skadats, varav fyra miljoner blivit handikappade. En miljon barn har tagits om hand på barnhem. Tjugo miljoner barn har fått fly eller flytta från sina hem, ibland till ett annat land. Tio miljoner barn är psykiskt påverkade eller traumatiserade. Dessutom är miljoner och åter miljoner barn undernärda eller utsatta för sexuella övergrepp. blir dessa siffror ofattbara. Vi har inte alltid förmåga att tänka att det bakom varje enskild siffra finns en liten människa. Därför vill jag ge ytterligare ett par exempel, som jag tog del av när jag besökte området. Det första fallet har advokat beskrivit för mig. Han berättar följande: Grabben vaknade mitt av att soldater stormade in i huset, drog upp honom ur sängen och förde honom till ett fängelse. fick han kontakt med sina föräldrar och med advokat . Pojken blev torterad och tvingad att skriva på en bekännelse. Han fick senare ett lindrigare straff i utbyte mot att bli angivare. Det andra fallet gäller en grabb . Han blev intervjuad av två svenska journalister. I intervjun säger han följande: De förhörde mig och ville att jag skulle säga att jag kastat en . Någon hade tydligen gjort det utanför . Men jag kunde inte erkänna det även om de satte en säck över mitt huvud, sparkade mig och hotade att klippa av mig tungan. Jag hade ju inte gjort det, berättar . Förhören fortsatte, och tiden i fängelse blev till slut lång innan Qais kunde återförenas med sin familj. Militärdomstolen frigav honom . Det fanns inget erkännande och inga bevis. En ockupationsmakt har enligt skyldighet att tillämpa . Vi är fullständigt överens om att så inte sker i de palestinska områdena; det är helt uppenbart. Därför vill jag gärna ställa ett par frågor till utrikesministern: ytterligare möjligheter står till buds inom FN-systemet för att få en ändring till stånd? Är ministern beredd att än en gång ta upp denna fråga i FN? Den har ju lyfts fram både bilateralt och i EU utan att vi fått se några resultat. 83 Utrikesminister (): Jag delar helt uppfattning om vikten av att sätta strålkastaren på barns situation i dagens värld. Jag vill dock vidga det något och säga att under var av dem som dödades soldater och civila. Under var förhållandet ungefär 5050. är det tvärtom. Av dem som dödas är militärer och civila. Det är i hög grad barn som dödas med de urskillningslösa vapen som finns, och ibland används det tyvärr också som terrormetod. Kvinnor och barn är de mest sårbara. Vi måste verkligen engagera oss internationellt i den utsatthet som drabbar barnen. Det gäller inte enbart konflikter utan också trafficking, alltså försäljning av barn. Det pågår ett modernt slaveri . Barn säljs som varor. När det gäller malaria, tbc och dåligt vatten är det barnen som dör först. dör ett barn söder om i malaria. Att sätta barnet i centrum är därför centralt, och det är bra att bidrar till att göra just det. I detta fall gäller det PalestinaIsrael-perspektivet, men det finns också ett djupare perspektiv som har att göra med solidaritet med de mest utsatta. Vi ska arbeta vidare med denna fråga inom EU, vilket vi redan belyst. Inom FN har tyvärr traditionellt varit mycket skeptiskt och negativt till behandlingen av . De utsätts ständigt för resolutioner, där de får övervägande röster emot sig, och de har svårt att ta till sig resolutioner från FN. har det emellertid från sida skett en förbättrad attityd till FN, inte minst beroende på att FN beslutade att göra till minnesdag för Förintelsen. Det var en process till vilken även jag bidrog. Resolutionen antogs utan omröstning, vilket överraskade många, inte minst . Det ledde till en mer positiv inställning från israelisk sida till processerna i FN, inklusive FN:s resolutioner. Några av dem slogs samman, vilket mottogs positivt. Jag hoppas därför att aktioner inom FN kan tas emot på ett positivt sätt från israeliskt håll. Det finns naturligtvis alltid möjlighet att även driva dessa frågor i det nya rådet för mänskliga rättigheter. Det finns en stark betoning på barns situation i MR-arbetet, och borde också vara så. Även där finns alltså möjligheter att driva dessa frågor. Jag tror vidare att man ska verka genom de organ som arbetar med bistånd och kontakter , , Unrwa förutom naturligtvis Röda Korset. Det gäller att få fram signalerna från många håll. Inte minst viktigt är det att signalerna från parlament, frivilligorganisationer, den allmänna opinionen och medierna gällande särskilt barns mänskliga rättigheter uppmärksammas och att de väcker de känslor som de gör i demokratier som . 84 (): Jag vill avsluta med att tacka ministern för debatten. Jag har förhoppningen att ministern kommer att få framgång i de viktiga kontakter som han har för att vi tillsammans ska få en bättre framtid för våra barn. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2005/06:392 om agerande för att stoppa turkiska övergrepp mot kurder 85 Utrikesminister (): har frågat mig hur jag avser att agera för att två svenska medborgare med kurdisk bakgrund ska friges, samt för att protestera mot det turkiska agerandet. Han har vidare frågat om jag självständigt eller inom EU kommer att agera för ett tillbakadragande av de 200 000 soldater som stationerat på gränsen till den irakiska delen av . Slutligen har frågat om jag är beredd att ta initiativ till att det öppnas ett svenskt konsulat i . De bägge gripna svenskarna är också turkiska medborgare och ses enbart som sådana av turkiska myndigheter. möjligheter att bistå dem är därför begränsade. De åtalas enligt tillgänglig information för brott mot § 220:8 i den turkiska strafflagen om propaganda för illegal organisation. Generalkonsulatet i håller kontakt med svenskarnas advokater och följer löpande utvecklingen. Rättegången, som vi bevakar, äger rum . Ambassaden i kommer att följa rättegången på plats i . Jag beklagar den senaste tidens ökade oroligheter i den sydöstra delen av . Det spända läget i området har sin bakgrund i såväl sociala och ekonomiska problem, som det faktum att striderna mellan PKK och den turkiska militären har intensifierats. Eftersom en stor del av PKK:s anhängare verkar från baser i norra har turkisk militär uppenbarligen ökat sin truppnärvaro vid gränsen. Varje land är i princip oförhindrat att förflytta trupp inom sina egna gränser. Självklart underlättar transparens och dialog gott grannskap och regional stabilitet vid omfattande mobilisering. bröt upplopp ut i som sedan spreds till andra städer i regionen, liksom till . Merparten av dem som deltog i upploppen var barn. Av de 115 barn som ursprungligen fängslades på grund av olika anklagelser är enligt vad vi har erfarit ca 20 fortfarande i förvar. De riskerar fängelsestraff på mellan 6 månader och . I strid med lagar har barnen inrymts i vanliga fängelser. Myndigheterna hänvisar till att man i regionen saknar faciliteter för barn. Det är positivt att turkisk lagstiftning har reformerats i enlighet med . Dessvärre tycks inte implementeringen av lagstiftningen ha fått fullt genomslag. Hanteringen av de arresterade barnen visar att mycket återstår att åtgärda. Självklart kommer både och EU att fortsätta bevaka att lever upp till sina förpliktelser enligt . Det gäller i såväl de nu aktuella fallen, som i rättssystemets hantering av barn i allmänhet. Såväl i våra bilaterala kontakter som inom EU framhåller vi vikten av att uppfyller sina internationella åtaganden. Barn är också på andra sätt offer för konflikten i sydöstra . Flera terrorattacker, som varit medvetet riktade mot barn, har utförts av en organisation med kopplingar till PKK. Det är självfallet helt oacceptabelt. diskuterar nu ett utkast till en ny antiterrorlag. I sin nuvarande form skulle lagen innebära inskränkningar i respekten för mänskliga rättigheter, inte minst yttrandefriheten. Många i har protesterat mot förslaget. Från den turkiska regeringens sida har man uttalat beredvillighet att diskutera ändringar. Inom EU processen kommer , liksom övriga medlemsstater och Europeiska kommissionen, att verka för att lagen, och tillämpningen av den, överensstämmer med internationell praxis.