prot · GT0987 · 2006-03-15 00:00:00 — Jag gläds över att vi utifrån det betänkande som här finns sannolikt har en majoritet för att göra en översyn av de krav som ställs på hyresgäster så att man får ett klarläggande. Detta är någonting som diskuteras mycket bland dem som söker bostad. Vilka krav ställs alltså, och hur ska vi öka transparensen så att vi vet vad som gäller? Jag ser där ett bra förslag. Därför har vi valt att stötta förslag i den delen. Debatten om de krav som ställs har vi haft här i inte minst med statsrådet. Det är alltså bra med en översyn, men i övrigt är det väldigt mycket av utredningar som renderar i mycket lite. Från ord till handling, sade Socialdemokraternas talesperson här alldeles . Därför blir min fråga till Socialdemokraterna : Vilka propositioner kommer att behandla ? När vi står här igen och efter att ha läst föregående protokoll kan jag konstatera att våra förslag avstyrks. Vi har ett flertal reservationer. Vad som är alternativet vore mycket intressant att ta del av. förslag i detta betänkande handlar om en rad frågor utifrån de motioner som vi har väckt. Ombildning av hyresrätter till bostadsrätter står vi upp för. Vi tycker att det är viktigt. Jag vill också poängtera att här är det inte ens de boende och kommunerna som avgör frågan, utan det är faktiskt beslut om tillståndsprövning som påverkar om detta är möjligt eller inte. Jag tycker också att det är viktigt att komma ihåg att här i fattar vi lagstiftningsbeslut med enkel majoritet. Frågan blir då: Hur kommer det sig att kraven är så oerhört mycket högre vid ombildningsfrågor? Jag delar uppfattningen att det är viktigt att många är med, helst alla. Men en del av de problem som vi ser tror jag beror på att vi faktiskt saknar en annan upplåtelseform på den svenska bostadsmarknaden: ägarlägenheter, något som jag tror skulle vara en mycket stor tillgång. Det är väldigt viktigt att kunna påverka sin närmiljö, att öka egenmakten för alla upplåtelseformer. Vad vi i har lyft fram för alla upplåtelseformerna är just vikten av att öka egenmakten. Det gäller naturligtvis också frågor som handlar om en reformering av hyressättningssystemet. Vi i står upp för bruksvärdessystemet och för det kollektiva förhandlingssystemet. Men vi anser också att det finns utrymme för modernisering och reformering. På de allra flesta politikområden kan man se att det funnits behov av förändring. Vi tycker att det är olyckligt att inte också kunna få lyfta fram de viktiga förslag som borde leda till en reformering och modernisering. En sådan viktig princip gäller just det som var inne på och som också den föregående debatten om arbetsmarknadsfrågor handlade om. Det handlar alltså om organisationsfriheten, det vill säga möjligheten att få välja vem som ska företräda en och förhandla åt en. Detta är självklart på arbetsmarknaden. Men hur ser det ut inom hyresrättens område där vi faktiskt har en monopolsituation med en organisation som förhandlar åt hyresgästerna? Vi står upp för organisationsfriheten och tycker att hyresgästerna skulle kunna få välja vem som ska förhandla åt dem. Det är detta som vårt reformförslag avser. Därmed anser vi att den lagstiftning som finns den tillkom och som innebär att man inte längre får ha parallella förhandlingar i hyreshus är olycklig. Vi vill göra en översyn och få till stånd en förändring. Även hyresgästerna ska få välja vem som ska förhandla åt dem. Det kan också komma upp andra organisationer. Där skulle jag vilja ställa en fråga till majoriteten i utskottet: Hur många organisationer i kan ni räkna upp som faktiskt kan inta nämnda roll? Jag kan nämna en: . Jag skulle önska att det fanns en större mångfald. Vidare vill vi att hyresgästerna själva ska kunna betala förhandlingsersättningen. Det tror vi är en viktig princip även inom bostadspolitikens område. Sedan har vi detta med vräkningar. Som tidigare talare nämnt bor ungefär 1 5002 000 barn i familjer som vräks. I det här betänkandet behandlas just frågor som rör bostadsutskottets område. Men vi i har lagt fram förslag som också behandlas i socialutskottet. Vi menar att det är på översynen av socialtjänstlagen som mycket av fokus ska vara. Vi tycker inte att läget på något sätt är tillfredsställande . Det är viktigt att alla barn har rätt till en god och trygg tillvaro. Därmed menar vi att vi måste göra insatser här, men de frågorna bereds inte av bostadsutskottet. Därför driver vi dem också i socialutskottet. Det finns också många andra frågor som jag kommer att beröra snabbt, med tanke på att talartiden inte är så lång. Det gäller exempelvis andrahandsupplåtelse av bostadsrätt. Jag tror att vi även här måste se över hur skälighetsprövningen ser ut. Jag kan konstatera att en ung kvinna som har en mycket begränsad inkomst hörde av sig till mig. skulle hon bo utomlands. Hon fick oerhörda bekymmer ekonomiskt sett. Den ersättning som hon hade tagit ut för sin bostadsrätt i andrahandshyra överklagades, och det kom ett nytt beslut efter det att hyrestiden hade gått ut. Hon var mycket tydlig på en punkt, och sade: Hade jag vetat detta och hur regelverket fungerar så hade jag avstått från att testa det nya jobbet, och jag hade definitivt inte hyrt ut! Jag tror att man även här måste våga titta på hur regelverket fungerar. Det är viktigt att det kommer ut bostäder. Även om jag tycker att det allra bästa alltid är ett förstahandskontrakt så finns det ju också en andrahandsmarknad. Där måste regelverket fungera likaväl som på andra områden. Låt mig påminna om att här har den socialdemokratiska regeringen kommit med en liten, liten proposition som avser hyressättning för nyproduktion av hyresrätter. Där för regeringen ett parallellresonemang. Det handlar om att få veta vilken hyra man kan ta ut på förhand. Det är en viktig princip. Framför allt är det också en fråga om att inte införa en boplikt vad gäller bostadsrätter, som vi också debatterade i bostadsutskottet för andra områden. Hyresrätter och bostadsrätter handlar i boendekonsumentens perspektiv om både trygghet, flexibilitet, förutsägbarhet och tillgänglighet. Naturligtvis handlar det också om ekonomiska dimensioner och förutsättningar. debatt visade mycket tydligt på hur viktigt det är att ha ett arbete. Det ger egenmakt och det ger möjlighet att betala sin boendekostnad oavsett om det gäller hyresrätter, bostadsrätter eller någonting annat. Vi i och i allianspartierna tycker att det är en oerhört viktig uppgift för riksdag att skapa förutsättningar för människor att få en fast förankring på arbetsmarknaden. På så sätt skapar man också möjligheter att efterfråga bostäder. Jag vill återkomma med frågan till Socialdemokraterna. Från ord till handling, sades det här. Ett skäl till att avslå just det här klarläggandet av vilka krav som ställs på hyresgäster handlade om att vi har utrett detta färdigt från ord till handling. Men vilka propositioner kommer ni att återkomma med? Jag kan konstatera att många av oss har förstått att det sannolikt inte kommer något förslag om bostadsförsörjningsfrågor. Det kommer inte heller något förslag om bostadsfinansieringsfrågor annat än möjligtvis i samband med vårpropositionen. Eller har ni ett annat besked att komma med? Jag tror att både de boende, de bostadslösa och bostadskonsumenterna i stort är nyfikna på ert svar. I övrigt vill jag bara säga att jag ser fram emot valet. Jag hoppas verkligen att de svenska väljarna ger en ny regering en chans att inrätta en ny bostadspolitik. 73 (): Normalt sett brukar jag försöka ägna inledningen åt att kommentera vad andra har sagt. Men jag är rädd att tiden inte riktigt räcker till, så jag kommer att hålla det anförande som jag hade tänkt hålla. Återigen för vi en debatt om hyresrätter och bostadsrätter. Om jag får göra en tillbakablick på de senaste sju årens debatt kan jag konstatera att envishet är en dygd. Från ganska brutala avslag på våra motioner och reservationer kan jag konstatera att verkligheten sakta men säkert har börjat nå fram till utskottsmajoriteten och regeringen . På en rad av våra motioner får vi nu positiva skrivningar och svar om pågående utredningar som pekar mot den inriktning som vi har haft ganska länge från sida. Mitt i detta får vi också ett tillkännagivande, om än från en tillfällig utskottsmajoritet bestående av alla partier utom Socialdemokraterna. Egentligen, herr talman, finns det såvitt jag förstår ett helt enigt utskott som ser behovet av en ordentlig genomlysning av grunderna för rätten till eget kontrakt. För oss som ser egen bostad som en rättighet är det godtycke och den diskriminering som sker vid fördelning av kontrakt en styggelse. Kunskapen om detta fenomen måste öka. Därför har vi under ett par års tid drivit kravet på att ge i uppdrag att se över de olika formella och informella regler som bostadsföretagen sätter upp. I kontakter med bostadsföretag och med bostadssökande kan jag konstatera att uppfinningsrikedomen i att hålla människor borta från rätten till en egen bostad är mycket god. Allt från svarta listor till krav på fast arbete förekommer. Likaså avvisas folk med socialbidrag eller ensamstående låginkomsttagare. Listan över det jag själv har erfarit kan göras hur lång som helst. Det är därför utmärkt att tillkännager för regeringen att det inte räcker med att överväga huruvida man ska utreda eller undersöka det här. Vi kräver faktiskt av regeringen att den gör det. Men det räcker inte med att inventera och offentliggöra. För att öka rättssäkerheten borde samma majoritet också ställa sig bakom vårt förslag om överklaganderätten för bostadssökande som har nekats kontrakt på grund av helt absurda regelverk. Till betänkandet har lämnat sex reservationer. Men för att vi ska tjäna in lite tid vid voteringen yrkar jag bifall bara till vår reservation nr 4. Eftersom vi själva har skrivit reservationerna och motionerna står jag självfallet bakom också alla de övriga. I reservation 4 tar vi upp den rättslöshet som drabbar dem som tvingas bo på den sekundära bostadsmarknaden med så kallade kommunala och sociala kontrakt. I takt med att alltfler får svårt att komma in på den reguljära bostadsmarknaden växer logimarknaden härbärgen och hotell och den sekundära bostadsmarknaden där erbjuder hemlösa bostäder med andrahandskontrakt. Den sekundära bostadsmarknaden är i kommunerna oftast organiserad i så kallade boendetrappor där syftet sägs vara att klienter hos som står utan egen bostad ska kunna tränas till att bo. Gradvis ska de sedan avancera för att erhålla ett eget kontrakt. Verkligheten bakom denna retorik ser dock helt annorlunda ut. Sociologen , numera också professor, påvisade att kommuner som använder boendetrappor har fler hemlösa än de kommuner där sådant saknas. Samma resultat visade arbete. allra senast kom det också fram i jämförelse mellan och och hur det fungerar där. Där visar det sig att den stora merparten hoppar mellan det första steget i trappan och hemlöshet. De kommer aldrig längre i den organisationen. Problemet är att genom andrahandsuthyrning ikläder sig den motstridiga rollen att både vara den som hjälper, att vara den som är hyresvärd och i vissa fall att vara den som stjälper. För att minimera uppsägningstiden hyrs bostäderna formellt ut under mycket korta perioder en vilket understryker att bostaden bara har en tillfällig karaktär. Detta försvårar klienternas integration och normalisering. Andrahandsupplåtelsen kombineras vanligtvis med specialvillkor som innebär betydande begränsningar i hyresgästernas möjligheter att disponera och förfoga över sin egen bostad. Dessa villkor går långt utöver vad vi så kallade vanliga hyresgäster utsätts för, och de är oftast mycket integritetskränkande. I vissa fall är de faktiskt också olagliga. De kan bland annat innebära förbud mot att ha husdjur, förbud mot övernattningsgäster, förbud mot att ta en nubbe till sillen och så vidare. Bostaden har för blivit ett medel att uppnå en viss målsättning som oftast formuleras i en så kallad arbetsplan. För att få ett andrahandskontrakt måste klienten underkasta sig tillsyn och kontroll. Det är ett uttryckligt villkor oftast från både och fastighetsägaren och det innebär oanmälda hembesök med hjälp av extranyckel. Studier visar att hemlösa människor i mycket liten utsträckning efterfrågar den typen av stöd. Majoriteten anser sig ha kontroll över sitt eget liv. Förutom bristen på bostad är den dåliga ekonomin deras stora problem. När andrahandskontrakten görs till norm för bostadslösa, som det börjar bli , är syftet med denna upplåtelseform fullständigt förfelad. Lagstiftningen utgår från att den som hyr ut en bostad i andra hand tillfälligt upplåter sitt eget privata hem och därmed inte bör riskera att förlora det. Men på den sekundära bostadsmarknaden har andrahandskontrakten konstruerats endast för att begränsa och uppfostra den boende. Därför är det enligt vår mening alldeles nödvändigt att se över besittningsskyddet för innehavare av andrahandskontrakt i de fall juridiska personer innehar förstahandskontraktet. De som bor i andra hand, på den sekundära bostadsmarknaden, bör ges reella möjligheter att komma in på den reguljära bostadsmarknaden. Detta kan ske genom att vi gör det möjligt att omvandla andrahandskontrakt till förstahandskontrakt eller, om hyresgästen själv det vill, garantera förstahandskontrakt till annan bostad. I reservation 5 tar vi upp förutsättningarna för vräkning av hyresgäst. Om man vill vara positiv kan man säga att antalet vräkningar inte har ökat. Man kan till och med säga att det har skett en viss nedgång av antalet vräkningar . Men så är det egentligen inte. Problemet är att ingången till bostadsmarknaden är så trång att många över huvud taget aldrig kommer in på bostadsmarknaden. Icke förty är vräkningen ett så pass kraftigt ingrepp i en människas tillvaro att det ligger i allas intresse att begränsa antalet vräkningar så långt som det över huvud taget går. Vi vet genom forskning att stora grupper av dem som har vräkts inte kommer tillbaka till egen bostad och eget kontrakt . Vi har i vår reservation föreslagit två enkla förändringar när det gäller vräkningar. För det första borde det inte vara möjligt att vräka någon enbart på grund av försenade hyresinbetalningar. Vräkning kan inte vara en rimlig konsekvens av att man betalar hyran lite , även om man gör det , med tanke på de konsekvenser för individerna och barnfamiljer som en vräkning får. För det andra vill vi att regeringen ser över reglerna om vräkning och gör en bedömning om regelverket är ändamålsenligt i förhållande till de konsekvenser som det blir för individen. Dessutom bör man se över huruvida krav på utvidgade kontakter mellan hyresgäst och hyresvärd och de sociala myndigheterna kan bidra till minskat antal vräkningar. I den delen är uppenbarligen kd med på båten. Det är synd att ni inte ställer upp på de andra delarna också, för det hade underlättat och minskat antalet vräkningar ganska radikalt. En helt enig riksdag ställde sig bakom förslaget om att permanenta lagen om kooperativ hyresrätt. Lagen har gällt . Trots enigheten har vi inte lyckats skapa någon framgång för den kooperativa hyresrätten, som vi hade hoppats på. I våra reservationer 17 och 19 redovisar vi en rad förslag på hur man skulle kunna öka intresset för en spekulationsfri och självförvaltande boendeform. Andra förslag handlar om informationsinsatser och förenklingar när det gäller bildandet av föreningar och ekonomiskt stöd för att stimulera bildandet. I långa stycken kan faktiskt våra krav sägas vara identiska med förslag, som lades fram som en rapport om kooperativ hyresrätt. Majoriteten svarar, som så ofta, att beredning pågår. Det kan nog vara på det viset. Men när vi äntligen har fått fart på byggandet och när ombildningarna till bostadsrätt står som spön i backen är det viktigt att vi kommer fram så fort som möjligt. I vår reservation 19 föreslår vi en begränsning av insatsen till maximalt detta för att den kooperativa hyresrätten inte ska bli en del av den bostadsmarknad som segregerar. Det andra är att man också ska kunna tillgodoräkna sig den faktiska inflationen vid en försäljning. Avslutningsvis, herr talman, tar vi i reservation 27 upp behovet av att reglera försäljning av allmännyttan. Spåren av utförsäljningarna i förskräcker. Ombildningarna till bostadsrätter omfördelade en gemensam förmögenhet på 30 miljarder till en vinst i genomsnittet på per familj. hade hälften av förstagångsköparna flyttat ut och därmed tillgodogjort sig det underpris som de hade betalat för sin bostadsrätt. Förutom förlusten av den gemensamma förmögenheten innebar ombildningarna att tillgången till bostäder utan kontantinsatser, det vill säga hyresrätter, minskade och att segregationen ökade. För att inte ytterligare förstärka de negativa följder som utförsäljning eller en ombildning till bostadsrätt innebär i det allmännyttiga beståndet och minskningen av antalet hyresrätter vill vi se en lagskärpning som tar sin utgångspunkt i rätten att vara hyresgäst i allmännyttan, om man har valt det, eller rätten att fortsätta att vara hyresgäst. Om det ska finnas tillgång till hyresrätter överallt i kommunen är det nödvändigt att göra de här begränsningarna. Därför föreslår vi att vid försäljning av allmännyttan ska först annan allmännytta ha företräde. Här träder den kooperativa hyresrätten in, och man får en möjlighet att bli ett allmännyttigt bostadsbolag. I andra hand vill vi se en försäljning till andra privatägda fastighetsbolag och först i tredje hand en omvandling till bostadsrätter. Jag fick en fråga om detta från . När du pratar om kan jag konstatera att vi inte har sålt en enda lägenhet på . Vårt förslag skulle inte innebära mindre möjligheter för det du kallar för rysk maffia att köpa privata fastigheter, som man har gjort på . Mig veterligen är det så att de gånger vi har föreslagit skärpt prövning av framtida fastighetsägare röstar ditt parti konsekvent mot. Där vill vi ge hyresgäströrelsen och hyresgästerna möjlighet till veto i fråga om dem som ska köpa. Men det röstar ni alltid emot. Är det någon som öppnar för den ryska maffian, som du kallar det för, är det faktiskt ditt eget parti. 74 () replik: Först vill jag börja med att konstatera att det är glädjande att vi har en gemensam uppfattning av vikten av att tydliggöra och klarlägga vilka krav som ställs på hyresgäster, eller presumtiva sådana. Jag instämmer faktiskt i inlägg i det avseendet. Men två områden där vi inte har samma uppfattning handlar bland annat om att vi från sida inte har sett förslag om hur man ska konvertera andrahandskontrakt till förstahandskontrakt, så kallade sociala kontrakt. Vi menar att man borde pröva en annan väg och vill än en gång testa idén på och . Vi tycker att man borde titta på tidsbegränsade kontrakt som innebär att man får provbo ett tag. De kontrakten kan konverteras till förstahandskontrakt. En del av de sociala kontrakten, som pratade om, har en helt annan karaktär. Hur ställer sig till detta? Det andra gäller kooperativ hyresrätt. uppfattning är att kooperativ hyresrätt är en av de upplåtelseformer som bör finnas på bostadsmarknaden. Uppenbarligen har det inte fått något gillande hos bostadskonsumenterna. Men varför är ni motståndare till att införa det som många faktiskt efterfrågar, och det är ägarlägenheter? Borde inte konsumenterna själva få välja vad som är viktigast och bäst? Vi skulle vilja ge dem möjligheten att göra det valet. , angående ombildning, kommer vi i att göra det möjligt för folk i förorter och i stadsdelar som helt domineras av hyresrätter att äga sin bostad. Varför anser inte att det är en viktig egenmaktsfråga? Just blandade upplåtelseformer och möjligheten att få äga ska komma alla till del, inte utesluta dem som bor i de bostadsområden som fullständigt domineras av hyresrätter. 75 () replik: Retorikens kunskap skulle innebära att jag, ungefär som , svarar med att ställa frågor, men jag tänker inte göra det. Jag ska försöka svara på dina frågor. Provkontrakt är ytterligare ett sätt att förskjuta makten på bostadsmarknaden. Det innebär att folk på bostadsmarknaden kommer att utsättas för en helt annan prövning än andra. Det vi säger är att vi för långa tider framöver kommer att behöva kommunala och sociala andrahandskontrakt, men det ska vara möjligt för dem som har dessa att få det omvandlat till förstahandskontrakt. Då kan man i och för sig kalla det för provkontrakt. Men vem är den som ska sätta upp reglerna? ställer jag i alla fall en fråga. På vilket sätt ska man anpassa sig för att få den här bostaden? Vem äger den? Fastighetsägarna har ett förslag när det gäller ungdomar provboende. Men vem sätter upp reglerna för när ungdomar anses duktiga nog att bo? Ja, det måste vi få göra, säger fastighetsägarna. Nej, jag delar inte den uppfattningen. Vi har diskuterat ägarlägenheter i kammaren. Jag tror att jag har uttryckt mig ganska väl. Jag gillar inte idén med ägarlägenheter. Jag tycker att bostadsföreningar, där man gemensamt och kollektivt äger sina lägenheter, räcker alldeles utmärkt, och jag har också förklarat varför. Det innebär alldeles för stora risker för individen. Det innebär också jag har sett det i att delar av husen förfaller därför att vissa inte får lån. Jag tycker att den kooperativa ägandeformen är alldeles utmärkt när det gäller att bo i hus av kooperativ karaktär. Jag har ingenting emot självägda villor, radhus eller kedjehus. Det finns en poäng i det här med ombildning. De områden där det bara finns hyresrätter skulle må bra av bostadsrätter. Jag delar den uppfattningen. Jag återkommer till detta. 76 () replik: Jag ska förtydliga. Jag menar inte ett provkontrakt såsom ville få det till. Jag menar att vi har identifierat ett gemensamt bekymmer, nämligen att människor som av olika skäl inte får ett förstahandskontrakt borde ges chansen att få detta. Där har och olika lösningar även om vi har identifierat samma problem. Jag skulle gärna vilja testa det förslag som vi har lagt fram. Jag tror att det skulle kunna vara ytterligare ett sätt att lösa detta. Jag tror inte på förslag. Problemet med ombildning är att har infört lagstiftning som förhindrar ombildning i vissa stadsdelar. Det handlar om lagstiftning. Men det finns inget i plan- och bygglagstiftningen som förhindrar att man kompletteringsbygger i andra stadsdelar med en annan typ av ensidig bebyggelse. Det är det som är skillnaden. Jag tycker inte att det är en riksdagsfråga. Jag tycker att vi ska överlåta makten till de lokala och regionala församlingarna och låta dem få avgöra detta. Det är därför jag vill ta bort den här lagstiftningen. säger att han inte gillar ägarlägenheter. Min uppfattning som politiker är en helt annan. Jag överlåter makten att avgöra detta till konsumenterna och marknaden. Så länge människor säger att de vill bo i en ägarlägenhet och det kanske jag själv också vill en gång kommer jag att säga att vi får se till att skapa ett ramverk. Det är möjligt att införa kooperativ hyresrätt, men ingen vill ha det. Både och jag säger att den har ett berättigande, men jag kommer också att göra allt jag kan för att även får ägarlägenheter. var i och traskade in i en ägarlägenhet. Ingen verkade skakad. Vi kunde tvärtom konstatera att den hade ett berättigande på marknaden. Det tror jag är en viktig princip. Slutligen är jag så nyfiken. Vet om det är några förslag från regeringen på gång? Kommer det någon ytterligare proposition? Det vore intressant att höra, för svaret har inte kommit från Socialdemokraterna. 77 () replik: Jag ska fortsätta svara där jag blev så bryskt avbruten av herr talman och en röd knapp här. Det gällde ombildningarna. Jag tror att prövning av ombildningarna handlar om att man ska kunna upprätthålla bruksvärdessystemet, alltså jämförelsen. Mig veterligen har av de ombildningar som än så länge har blivit föreslagna gått igenom. Det är som inte har gjort det. Det är den statistik som man kan få fram på .