prot · GT0992 · 2006-03-22 00:00:00 — står vi här igen med en situation där polisen gör, vill jag understryka, ett fantastiskt bra jobb på många områden men där kurvorna går åt fel håll när det gäller utvecklingen av grov brottslighet, inte går uppåt när det gäller uppklaring. Den polisiära närvaron handlade den förra debatten om. Det är saker som visar att polisen inte får den styrning som polisen förtjänar, och som medborgarna i vårt land så väl förtjänar. Det är ju vi som har ansvaret. Vi sitter här. Jag står här, och ni sitter här det är vi och ingen annan som har detta ansvar. Jag vill peka på att jag tycker att majoriteten, Socialdemokraterna, , avfärdar denna framställan väldigt enkelt när de säger att nu är det på gång därför att rikspolischefen har varit i utskottet och berättat vad som pågår. Då är ni nöjda. Ja, men det gjorde rikspolischefen efter den förra avhandlingen och efter den förra redovisningen. Det har han gjort alla gånger. Varför ska det bli bättre nu? Det finns ett ansvar för oss att agera och ta krafttag i detta, för det är ingen annan som gör det. Det är vi som är folkvalda. Skyll inte ifrån er! Peka inte på någon annans ansvar! Det är bara vårt ansvar, ytterst. Vi ser ett antal problem och utmaningar som vi från vill adressera. Det är organisationen. Vi måste se om det är en effektiv organisation. Låt mig ta ett exempel. Jag var i och , och det blir lite konstigt när vi sitter där och pratar med polisledningen om hur vi ska öka samarbetet med . Det är bra jag är för ett kraftigt förstärkt nordiskt samarbete för att bekämpa brottslighet. Men när man sedan frågar hur det går med grannmyndigheten, den svenska myndigheten, börjar de skruva på sig: Ja, det är jättesvårt, för det är ju så starka gränser här. Det låter ju inte klokt! Ska vi samarbeta mer med finländsk polis i norra än med den svenska polismyndigheten söderut, i samma nation, samma polislag? måste adresseras i ett samlat grepp. Det är som vi hade en riktigt bra samlad parlamentarisk utredning om vart svensk polis ska gå. har det gjorts mängder av reformer. En del har gått in, som närpoliser, för att sedan gå ut. Detta är enormt kortsiktiga reformer som har varit väldigt slagordsmässiga och inte har fått effekt reellt på organisationen. är det ett läge där vi måste avgränsa polisens verksamhet. Vi måste se vad väktare kan göra, vad andra myndigheter kan göra för att bekämpa brott, och ta ett bra sådant grepp. Det kan sluta med en enmyndighet. Det kan också sluta med sex eller åtta myndigheter, eller att vi behåller det som det är . Men vi måste ta detta på allvar. Det pekar också på. Man måste ta ett grepp om organisationsfrågan. Man kan inte blunda och stoppa huvudet i sanden som regeringen har valt att göra. Jag kan notera att majoriteten också är nöjd såsom det är. Den ekonomiska styrningen är också väldigt viktig. Den får inte vara så kortsiktig och så strukturellt underfinansierad. Man vill och säger att man får anställa experter, och man får utveckla verksamheten. Men vi vet att det är väldigt svårt. Just nu går alla pengar åt till att göra sig av med äldre poliser, lokaler och civilanställda. Det gör man inte så mycket därför att man vill. Det är heller ingen här som tycker att det är bra. Men man måste anställa de nyutbildade poliserna. Det är vi alla överens om är jätteviktigt. Den strukturella underfinansieringen måste upphöra. Det är vårt ansvar. Det är bättre att vi stänger retorikgapet mellan verklighet och det som vi önskar. Jag tycker dock att man ska ta fasta på att de ekonomiska styrmedlen faktiskt fungerar. Det regeringen har gjort med öronmärkta pengar för kampen mot människohandel har haft en effekt. Vad är lärdomen av detta? Lärdomen är att en politisk viljeinriktning från denna kammare påverkar polisens verksamhet. Man säger: ska det vara så många miljoner till kampen mot människohandeln, eftersom man tycker att det är prioriterat. Jag har inte hört någon som varit emot det. Vi är överens, och det har blivit ett resultat. liberalerna säger: Då går vi vidare och pekar kanske på ytterligare några saker som vi kan prioritera. Vi har sagt att man ska anslå särskilda medel till att bekämpa grov organiserad brottslighet. Det hade vi i vårt budgetalternativ för det här året. Tyvärr blev det nedröstat. Samma sak är det med att motverka ungas kriminalitet. Det är ett verkligt förebyggande arbete för att få färre unga på Kumla i fortsättningen genom att man avbryter . Polisen kan jobba förebyggande, inte minst mot narkotikabrottslighet. Man måste titta på ledarskapet. Det är bra med målstyrning. Vi ser nu något som man hyllar här från majoriteten. Jag gissar att socialdemokratiska företrädare kommer att hylla den ökade målstyrningen. Den är inte oproblematisk. Just nu håller den på att bli så detaljerad. Att leda polisverksamhet handlar ytterst om förtroende och inte om att springa och uppfylla särskilda mål i detalj. Man måste säga: Du är polischef. Du är ansvarig. Du har på dig att se till att minska brottsligheten. Det går inte att sitta från centralt RPS-håll och tala om: ska du ha så många alkoholbrott, och exakt så många ordningsböter. Vi vet att det förebyggande arbetet är det viktigaste. Det går inte alltid att mäta, i varje fall inte från centralt håll. Det bygger på förtroende. Här tror jag att det kan vara ett problem. Det gäller inte minst det jag började att tala om, när nu den statistik som används förfuskas på ett sådant sätt som det har gjorts enligt ansvarig polis på . Ledarskapet är viktigt. Jag kommer då in på frågan om utnämningar. Det är ganska allvarligt. Att styra en polisverksamhet handlar om en bra chef och en bra ledare som kan entusiasmera och se till att man får bra fart på verksamheten. Det har kommit flera utredningar som pekar på att man saknar nationella kriterier och tydliga strategier för hur man ska utse chefer. Hur kan det vara möjligt? Vill ni i majoriteten att det ska vara så? Varför ska man inte veta vad som krävs när man ska utse en ny länspolismästare till låt säga län, som är på gång? Varför vet vi inte om vilka kriterier som gäller? Är ni nöjda med det? Det är en enormt dålig styrning, tycker jag. En annan sak är att det är viktigt att man vet vad man håller på med. Det är också bra för polisverksamhet att man håller på med forskning. Var finns den strukturella grunden från majoriteten att jobba med forskning så att vi får kunskap? borde det vara okontroversiellt. Om man vet att det är bra polisverksamhet och att det fungerar ska man uppmuntra det. Men finns det ingen forskning blir det i stort sett som Jeopardy på tv. Vad tror vi fungerar bra? Man får chansa lite. blir det rätt, men ibland blir det också fel. Det är också ett strukturellt problem som vi måste adressera. Utmaningarna för svensk polis är stora. Det ligger ett grundläggande ansvar på denna riksdag att ta det ansvaret. Det är vi som utser regering, och det är vi som utser Rikspolisstyrelse via regeringen. Regeringen utser sina chefer. Om inte vi bestämmer hur det ska vara kommer det fortsätta att komma rapporter och , och så hoppas man att det blir bättre då genom några åtgärder. Den långsiktiga politiska styrningen måste uppgraderas. Där har man tyvärr abdikerat från den nuvarande majoriteten. Det har visat sig i ett antal avhandlingar, utredningar och rapporter. lovar man att det ska bli bättre. Men det finns tyvärr ingenting som talar för det. Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 3. 185 (m): granskning av styrning av polismyndigheterna är ett ärende som både i sak och som principiell fråga måste tas på stort allvar här i . I sin framställning till skriver : har inte levt upp till sitt ansvar att styra polismyndigheterna. Den bristande styrningen har bidragit till att polismyndigheterna inte getts incitament att prestera bra resultat. Underlaget till denna svidande kritik finns i som är ganska omfattande. För att åstadkomma förbättringar lämnar revisorerna två förslag. Dels vill man att regeringen ska ändra målstrukturen och återrapporteringskraven för polisen, dels föreslår man att regeringen ska ta initiativ till en översyn av formerna för styrning av polisväsendet. föreslås göra två tillkännagivanden på de punkterna. Jag har vad jag vet aldrig varit medlem i en socialdemokratisk förening. Men jag har varit och är medlem i ganska många andra föreningar, vilket förmodligen de flesta som lyssnar på debatten också är. På årsmötena och ibland vid andra tillfällen brukar revisorerna komma med berättelser och förslag. Det är alltid bland de viktigaste punkterna man avhandlar. Synpunkter och förslag från revisorerna tas på största allvar. Jag har aldrig, aldrig någonsin varit med om att avslå kritik eller förslag från revisorer. Hela poängen med revision är ju att granska att verksamheten följer regler och att lämna förslag så att beslut ska genomföras och ordnas på bästa vis. Så icke i riksdag. Här kommer riksrevisorerna och med en framställning. Vad gör ni socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister? Jo, ni föreslår avslag på revisorernas förslag. Vad som behöver göras är redan gjort. Makten ska inte kritiseras. Det är en uppvisning i maktens arrogans som känns väldigt unken. Jag har funderat lite på hur ni socialdemokrater hade agerat om ledningen i något av våra börsnoterade företag hade låtit meddela att man struntar i vad revisorerna säger, eftersom man ordnar verksamheten så bra ändå. Jag är övertygad om att det då hade varit ett helt annat ljud i skällan. Att ett och annat gjorts inom är korrekt. Men vad det handlar om enligt oss moderater och flera andra är att måste markera att vi förväntar oss att regeringen och myndigheterna fullt ut tar kritiken på allvar. Det är också därför som jag yrkar bifall till reservation 1. Jag vill också ställa några frågor till som är företrädare för Socialdemokraterna och regeringen i den här debatten. Hur ska man tolka Socialdemokraternas avslagsförslag? Har ni förtroende för , rapporten och för en enig styrelse? Om ni har det, tillhör det den socialdemokratiska vanan att man ändå struntar i synpunkterna? De brister rapporterar till kammaren om är alarmerande. har inte förmått implementera de beslut riksdag och regering tagit till poliser runtom i landet. De instrument har till sitt förfogande har inte använts, och uppföljningen av resultaten har saknat konsekvens och systematik. Jag har varit ledamot i och måste konstatera att det nog ligger väldigt mycket i den kritik som lämnas. Det har också lett oss moderater till att föreslå en rad åtgärder som gäller ledarskapet inom polisen och inte minst myndighetsorganisationen. är en organisationsförändring av den centrala myndigheten på väg att genomföras, och det finns en vilja att öka effektiviteten. Det är bra, men det kommer väldigt sent. Jag har också uppfattat att rikspolischefen sent omsider fått extra bränsle och fart av , men det är långt kvar innan vi får den moderna polisverksamhet så innerligt behöver. Det är viktigt att visar att vi också ställer oss bakom den kritik och de förslag som lägger fram. Det framgår av framställningen att också det ledarskap regeringen och justitieministern utövat brustit. Målen som ska leva upp till är komplicerade och svåröverskådliga. De är för många och överlappar varandra. Detsamma gäller återrapporteringskraven. Kort sagt ger regeringens och styrning ingen tydlig vägledning för polisen, som man skriver. Eller för att säga det på ett annat sätt: Eftersom allt prioriteras kan polisen göra som de vill. Det gör de också i de 21 olika myndigheterna. Därför blir brottsförebyggande arbete bortprioriterat. Därför är polisinsatsernas kvalitet olika i olika delar av landet. Medborgarna tillförsäkras inte den trygghet vi i vill att de ska ha. förordar också att för- och nackdelar med en enmyndighetsorganisation ska utredas. Det är ett klokt förslag. I andra delar av rättsväsendet har vi redan gått vägen till en enmyndighetsorganisation för att öka effektiviteten och minska onödig byråkrati och administration. Mycket talar för att det vore bra också för polisen. Vi moderater har ett sådant förslag. Oavsett vad man tror om den saken är det dock naturligtvis viktigt att i vart fall utreda för- och nackdelarna med en sådan förändring. Det vågar inte Socialdemokraterna. Man avslår även det förslaget. Utskottets majoritet påstår dessutom att det inte finns något underlag för att har sagt så här. Det är ju helt fel! Av denna rapport framgår att redan i budgetunderlaget för 20022004 själv föreslog just en enmyndighetsorganisation och argumenterade för det. Skälet var att man ville öka effektiviteten och bättre nyttja resurserna. Det finns alltså grundläggande argument för varför detta är viktigt. Jag tycker att det är rätt naturligt att säger att man nu måste titta på om dessa fördelar finns och vad det finns för nackdelar så att beslutsfattarna har ett underlag som är bra. Det är för mig obegripligt att ett sådant här förslag inte tillmötesgås. Vi moderater vill ha en effektiv och modern polisorganisation. Vi vill att och regeringens beslut om polisverksamheten ska genomföras i hela . Vi vill att medborgarna vare sig de bor i , eller ska kunna lita på att polisen klarar sina uppgifter. Just därför bör ta på allvar och säga ja till de förslag som syftar till att genomföra förbättringar som är helt nödvändiga för att beslut här i och i regeringen ska få genomslag och kunna förbättra verksamheten i hela polisorganisationen. 186 (): Nyss debatterades ett betänkande med namnet Polisfrågor. talar vi om ett betänkande under ett annat namn, nämligen styrning av polismyndigheterna utan ett avslutande skiljetecken, inte ens ett frågetecken. Polisen satt i fråga hade varit ett lämpligt namn på det betänkande vi nu diskuterar. En framställning från borde ha varit ett gyllene tillfälle för den statsbärande majoritetskartellen att sola sig lite och få lite positiv respons efter alla mödosamma år av ansvar för att styra . Det kunde ha varit en bra rapport att ta fram i valstugorna. Men ack vad livet kan vara svårt! I stället blev rapporten en närmast unikt hård dom mot styrningen av svensk polis, detta kontinuerlig maktposition. Betänkandet baseras, som tidigare framgått, på en framställning av som i sin tur följer av en rapport från . Här härskar alltså allvar och eftertanke. Rapporten och den efterföljande framställningen har blivit av närmast historisk dignitet. Revisorerna är extremt tydliga i sin kompetenta kritik av . Slutsatserna är glasklart formulerade. Jag citerar i likhet med föregående talare följande: har inte levt upp till sitt ansvar. Ännu ett citat: Olika styrsignaler har utgått från olika enheter inom . Raden av citat skulle kunna göras lång. Det framgår dock också att talesättet Som man ropar i skogen får man svar har giltighet även när det gäller styrningen av svensk polis. Revisionen pekar nämligen på att den exempellösa situationen till stor del är en följd av att regeringen är otydlig och motsägelsefull i sina krav på polisen. Ett antal av regeringens uppdrag till har dessutom hastigt varierat mellan åren. Jag stannar här med exempel på regeringens och tillkortakommanden. Bilden är tydlig nog. framställning har inte kommit till på lek. Den handlar om en av största offentliga verksamheter med 23 000 anställda. Verksamheten är av absolut vital betydelse för vårt välstånd och för som rättssamhälle. Att förtroendet för polisen enligt många studier inte är i topp har sorgfälligt presenterats här i kammaren av och till, så ock . Polisen, och därmed samhället, skulle må mycket bättre av ett ökat förtroende. Det finns ingen genväg till förtroende. Det måste förtjänas. föreslår därför att kräva ett antal åtgärder för att komma till rätta med situationen med framtiden för ögonen. Detta finner märkligt nog inget stöd hos majoriteten. Vi kristdemokrater stöder förslagen. Vi ser ingen genväg. Vi vill att regeringens målstruktur ska förenklas och vara konsekvent och tydlig. Vi vill att polisen ska återrapportera effekter och resultat utöver, eller gärna i stället för, internt konstruerade strecklistor. Vi vill se analys av sambandet mellan insats och resultat. Vi vill att med budget, föreskrifter och incitament strukturerat ska styra och samordna resurser till definierade och prioriterade områden. De extremt stora skillnaderna i resultat och prestation mellan olika polismyndigheter måste analyseras och åtgärdas. Polisens framgång i sitt viktiga värv, herr talman, kommer dock inte att automatiskt inträffa även om det hastigt skulle inrättas en ny styrmodell. Såsom av en tillfällighet har råkat påbörja förnyelse inom detta området med att revisionen pågick. Det är bra, men det handlar framför allt om ett tålmodigt, konsekvent arbete där en ökad ambition är nödvändig, också när det gäller resurser och utveckling av personalens kompetens. Jag ser det som viktigt att tydligt säga att det avgörande inte är polisens utrustning och prylar utan i första hand personal och kompetens. Bland annat därför välkomnar och driver vi utvecklingen i riktning mot att polisutbildningen ska bli en del av ordinarie högskolesystem. Detta skulle också öppna för forskning och evidensprövning av vetenskap och beprövad erfarenhet för ytterligare utveckling av polisen. Av det jag nu sagt framgår att det är logiskt att stödja förslag att se över styrning, medelsfördelning och tillsyn av polisen. Det är också logiskt att, utan att föregripa ett okänt resultat, se över för- och nackdelar av en sammanhållen polismyndighet. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till reservation nr 1. 187 (): Om man bara läser det betänkande som vi debatterar nu kan man ju fundera på varför vi över huvud taget har den här debatten. Majoriteten, bestående av socialdemokrater, vänsterpartister och miljöpartister, har gjort allt i betänkandet för att släta över den kritik som eniga styrelse framfört i sin framställan till . Visst har det skett en del positiva förändringar, åtminstone intentioner till positiva förändringar, sedan en ny rikspolischef tillsattes. Men styrningen av svensk polis fungerar fortfarande inte bra. Det finns inte tydliga mål, och det finns inte ett fungerande utvärderingssystem. Det kan väl inte ens socialdemokraterna påstå. Men det ska bli intressant att lyssna på och få veta om han tycker att det finns fungerande utvärdering, tydliga mål och god styrning. Dessutom vänder sig kritik inte bara mot utan även mot regeringens styrning. Och där har inte skett någon förändring. All kritik mot regeringen kvarstår. Men majoriteten i utskottet är inte intresserad av att leverera sådan kritik till regeringen. Det gäller att hålla skenet uppe inför valet. För att åhörarna, höll jag på att säga, men det finns inte så många åhörare, men kanske några tittare på webben ska förstå vad kritiken innebär tänkte jag bara läsa upp några av rubrikerna i slutsatser. Det låter ungefär så här. Regeringens styrning genom mål och återrapporteringskrav är otydlig. styrning av polismyndigheterna har varit alltför svag. Ingen koppling mellan ekonomi- och verksamhetsstyrning. styrning ger inte polismyndigheterna incitament att prestera bra resultat. Brister i genomförandet av det brottsförebyggande arbetet. Det är inte mycket positivt i de slutsatserna, rättare sagt är det inget positivt alls. Detta är en historiskt kritisk rapport, och tyckte att det här var så allvarligt att man enigt, alltså även socialdemokraterna i , valde att gå fram med en framställan till . Vad gör Socialdemokraterna, ? Jo, de avslår framställan rakt upp och ned. En god egenskap tycker jag är när människor har förmågan att ta till sig kritik och förbättra sig. Det viktigaste är dock inte om det ena eller andra återrapporteringskravet uppfyllts, utan vad bristerna i styrningen av svensk polis betyder för svenska folket. Det är tydligt i att man inte har velat dra så många slutsatser vad gäller polisens resultat mot allmänheten. Det finns säkert också varierande resultat mellan polismyndigheterna. Men går ändå så långt att de säger att bristande styrning har bidragit till att polismyndigheterna inte ges incitament att prestera bra resultat. Och vem som helst kan förstå att en verksamhets resultat inte blir lika bra om man inte har någon styrning, om man inte vet vad olika åtgärder ska ge för resultat, om det inte finns någon uppföljning av hur använda metoder egentligen fungerar och om det inte finns något krav på att de målsättningar som faktiskt sätts upp också följs. var tidigare inne på näringslivet. Jag har funderat ut samma jämförelse. Tänk om samma styrningsproblem funnits på eller . Om bolagsstyrelsen inte hade satt upp mål för verksamheten, om varje avdelning inom företagen fått jobba med vad de själva tyckt vara viktigt, om goda och dåliga exempel inte spritts inom organisationen och om det inte hade gjorts någon utvärdering av hur den senaste modellen sålt är det nog ingen som tror att eller skulle vara speciellt framgångsrika företag, med en sådan usel ledning och styrning. Det finns ett närmare exempel som vi kan ta, nämligen . Tyvärr gick precis. Hon är ordförande i riksåklagarens rådgivande nämnd. Hon kan säkert berätta för och de andra socialdemokraterna vad som har hänt inom . Sedan fick en ny generaldirektör, fick ordning i sin organisation, en ordentlig ledning och styrning har de haft en enorm förbättring av sina resultat. Det är nästan häpnadsväckande hur samma antal människor, lika mycket personal, kan få så mycket mer gjort bara för att man nu har en ordentlig ledning och styrning och arbetar på ett nytt sätt. Det var faktiskt det var inne på i den förra debatten. Man måste kunna kräva att resurserna används på ett bättre sätt, att man får ut mer av dem. Tänk om vi kunde få samma resultat inom polisen som man faktiskt fått inom . Då är jag helt övertygad om att vi hade haft andra siffror än de i personuppklaring. Till slut vill jag yrka bifall till reservation 2, vilket innebär ett bifall till styrelses förslag i alla delar, förutom att jag inte ser någon anledning till utredning om en sammanslagning av landets alla länspolismyndigheter. Jag tror att det behövs lugn och ro inom polisen, inte uppsplittrande organisationsförändringar. Och jag tror inte att centralisering är det som polisen behöver, utan ordentlig och genomtänkt styrning, ledning, utvärdering och uppföljning. 188 (): Vi välkomnar den granskning som genomfört av . Jag är mycket glad för det arbete som har utfört, och det är självklart att den kritik som uttalas tas på största allvar. Det är därför vi ägnar en hel debatt åt detta, och det är därför vi har tagit oss tid att fundera på vad som är bäst att göra just . Rapporten ger en god ledning för det fortsatta arbetet inom främst , men också inom . Vi vet, det måste sägas, att redan med anledning av rapporten har genomfört en dialog med . Jag kan berätta att den redan har gett avtryck i regleringsbrevet. föreslår att gör två tillkännagivanden till regeringen. Det handlar om målstrukturen och om en översyn av medelsfördelningen liksom en utvärdering av en sammanhållen centraliserad polismyndighet. Jag tycker inte att det finns tillräckligt goda skäl för ytterligare centralisering av polismyndigheten just , inte just . Jag yrkar alltså bifall till förslagen i betänkandet och avslag på reservationerna. Jag ska förklara utskottets skäl till att avstyrka framställan. Det är helt enkelt så, som har sagts, att det redan har inletts ett arbete inom och för att förbättra styrningen av polisen. Sedan granskning genomfördes har det initierats och genomförts åtgärder inom polisen som ligger väl i linje med vad föreslår. Den omorganisation av som genomförts från och med årsskiftet är mycket omfattande. Den ger klart mycket bättre förutsättningar för att utöva styrning, tillsyn och uppföljning av polismyndigheterna. Även regeringens målstyrning av polisen har omarbetats, bland annat i syfte att uppnå ökad tydlighet. själv pekar i rapporten på att har definierat det brottsförebyggande arbetet och påbörjat ett arbete för att förbättra mål- och resultatstyrningen för polisen.