prot · GT09135 · 2006-06-05 00:00:00 — Jag hoppas att denna kommitté för revitalisering av generalförsamlingen kommer att leda till en förstärkt dialog mellan säkerhetsrådet och generalförsamlingen om hur man tillsätter generalsekreterare. har generalförsamlingen automatiskt genomfört säkerhetsrådets rekommendation. blir det mer av en dialog innan detta val sker. Dialogen kommer säkerligen att omfatta den fråga tar upp. Bilden är inte så mörk. , nr 2 på den militära sidan, biträdande generalsekreterare i , kvinna och svenska, gjorde en strålande insats i . ingår i kommissionen som ska utreda koherensen inom FN-systemet. Hon får en mycket mäktig och viktig position från sin svenska utgångspunkt. Vår ambassadör i är en kvinna, . Hon är en mycket duktig förhandlare och respekterad i hela FN-systemet. Vi har också en diskussion med säkerhetsrådet om resolution . Den gäller kvinnors plats i fredsarbetet och fredsbyggnadsarbetet. Jag var själv med om förhandlingen på slutet, där det angavs att i den nya fredsbyggnadskommissionen ska kvinnor spela en viktig roll i fredsbyggnadsarbetet. Det är också något som inte har funnits i tidigare texter av det slaget. Det sker framsteg, även om vi har anledning att alltid vara otåliga samt kräva mer och önska mer. Det är med denna känsla som regeringen går vidare i detta viktiga jämställdhetsarbete också på internationellt plan. 41 (): Det är glädjande att höra att det kommer att ske ytterligare åtgärder från utrikesministerns sida för att med de möjligheter som finns flytta kvinnors positioner inom FN. Låt mig då göra ett medskick. Jag väljer att namnge, precis som utrikesministern, . Det skulle kanske vara bra om regeringens hemsida också nämner de övriga kvinnor som utrikesministern precis namngav. Jag kan konstatera att om man läser regeringens hemsida vilket jag gjorde senast under rubriken i FN saknas de kvinnor som utrikesministern har nämnt. Jag skulle välkomna att den kompletteringen görs på regeringens hemsida. Det är också ett sätt att synliggöra kvinnorna. Slutligen vill jag påminna om att på det nationella planet har en princip för att när exempelvis tillsättningar till utredningar och styrelser ska ske kräva att de politiska partierna i alltid ska namnge en man och en kvinna. Det är ett krav som den ställer på nationell nivå. Återigen, herr talman! Det är på så sätt man kan synliggöra kandidaterna, inte bara på hemsidor men naturligtvis för att få fram kandidaterna. Det finns utomordentliga kandidater i världen som skulle kunna anta den typen av utmaningar, men de måste synliggöras, kandidera och bli valda. 42 Utrikesminister (): Jag hade egentligen inte tänkt att gå upp ytterligare en gång, men jag ska bekräfta att regeringens hemsida ska kompletteras. Det ligger i allas intressen. Jag hoppas att hemsidan nu fungerar efter incidenterna som är oerhört tankeväckande. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2005/06:374 om EU:s riktlinjer om människorättsförsvarare 43 Utrikesminister (): har frågat mig om jag avser att verka för att ge funktionen människorättsförsvarare en tydligare plats i policy för mänskliga rättigheter. Målet för regeringens arbete för mänskliga rättigheter är att alla människor ska åtnjuta de mänskliga rättigheterna. Stater har ansvaret för att främja och skydda de mänskliga rättigheterna. Det arbete som enskilda organisationer och individer gör för att förbättra respekten för de mänskliga rättigheterna är av mycket stor vikt, på lokal, nationell och internationell nivå. Som påpekar arbetar dessa ibland med risk för sin egen säkerhet och under mycket svåra förhållanden. Jag känner den största respekt för deras insatser. Samarbete med och stöd till MR-försvarare är därför en nödvändig och självklar del av utrikespolitik. söker på olika sätt bidra till stöd och skydd för MR-försvarare. Situationen för MR-försvarare uppmärksammas i rapporter om de mänskliga rättigheterna i enskilda länder. Våra utlandsmyndigheter har en nära kontakt med enskilda organisationer och andra MR-försvarare i respektive verksamhetsland. för kontinuerligt en aktiv bilateral dialog med andra länders regeringar om dessa frågor. Vi agerar också inom EU, inom FN och i andra samverkansorgan. EU:s riktlinjer om MR-försvarare utgör en gemensam plattform för EU:s agerande. Riktlinjerna underlättar samordningen mellan EU-länderna vad gäller stöd till individer och organisationer som arbetar för ökad respekt för MR. Sedan riktlinjerna antogs har EU intensifierat sina insatser till stöd för enskilda MR-försvarare. EU:s medlemsländer har tagit till sig den kritik som framfördes vid EU:s forum för mänskliga rättigheter 2005 om efterlevnad av riktlinjerna. Under det brittiska EU-ordförandeskapet genomfördes en särskild till stöd för MR-försvarare. Det nuvarande österrikiska ordförandeskapet har tagit initiativ till en ny kampanj till stöd för kvinnliga människorättsförsvarare, som inte sällan är särskilt utsatta i sitt arbete. genomförs en utvärdering och uppföljning av riktlinjerna för att se hur väl dessa har genomförts och för att identifiera sätt att ytterligare förbättra genomförandet. är aktivt engagerat i detta arbete och har ansvar för utvärderingen i och . kommer att fortsätta bidra till att EU:s riktlinjer blir styrande för vårt gemensamma agerande i alla länder där situationen kräver det. Samtliga svenska utlandsmyndigheter har instruerats att aktivt delta i detta arbete och att sprida information om riktlinjerna till MR-försvarare i verksamhetslandet. Den verkar också för att arbetet med de mänskliga rättigheterna ska genomsyra FN:s arbete. tog ett historiskt beslut att inrätta ett nytt råd för mänskliga rättigheter. Det nya innebär en nystart för FN:s MR-arbete. ska i det nya rådets verksamhet, liksom i övriga FN-organ, fortsätta att med kraft understryka vikten av respekt för MR som en nödvändig förutsättning för säkerhet och utveckling. Vi ska också driva frågan om stöd till dem som arbetar för samma mål. Jag kan försäkra att och övriga EU inom ramen för kommer att uppmärksamma MR-försvarares situation. lyfter avslutningsvis fram den risk som MR-försvarare löper att utsättas för våld och förföljelse i sitt MR-arbete och nämner som ett exempel . Jag håller med om att det är helt oacceptabelt att MR-försvarare utsätts för förföljelse och våld i de länder där detta inträffar. De som arbetar för att uppmärksamma MR-kränkningar och därigenom också motverkar en kultur av straffrihet har rätt till stöd och skydd. söker på olika sätt bidra till stöd och skydd för MR-försvarare i . Vi gör detta i kontinuerliga dialoger med regeringen, genom en nära kontakt med svenska och colombianska enskilda organisationer och genom EU. deltar exempelvis i den särskilda studie om övergrepp mot kvinnliga MR-försvarare i som genomförs inom ramen för implementeringen av EU:s riktlinjer. Även seminarier och andra projekt planeras för opinionsbildande verksamhet om riktlinjerna. 44 (): Jag vill börja med att tacka utrikesministern för ett mycket genomarbetat och på många sätt klargörande svar på min interpellation. Utrikesministern säger i svaret, som jag har fått i förväg: De som arbetar för att uppmärksamma MR-kränkningar och därigenom också motverkar en kultur av straffrihet har rätt till stöd och skydd. Många människorättsförsvarare kommer från det vi kan kalla tryggare västerländska länder, men det stora flertalet är sådana som arbetar i sina hemländer där övergreppen pågår. Eftersom det då oftast är den egna regeringen som står för kränkningarna och hoten, antar jag att ministern med det uttalandet menar att människorättsförsvararna har rätt att kräva stöd och skydd av en part utanför det egna landet, exempelvis från enskilda länder, från internationella NGO:er och från internationella organisationer, som FN och EU. Om man anser att människorättsförvararna har rätt till hjälp och stöd har väl också vi från övriga världen, det internationella samfundet, som jag förstår det, en självklar skyldighet att bistå med den hjälpen och det stödet. Då undrar jag: Är det uppfattning att den här rätten följs av en sådan skyldighet från exempelvis vårt eget land? Det är ett väldigt stort åtagande vi gör när vi säger att människorättsförsvararna har rätt till stöd och skydd. och UD:s agerande, inte minst ministerns eget arbete i FN, och EU:s upprättande av riktlinjer är ett stort steg på väg mot att uppfylla det här åtagandet. Det finns naturligtvis mycket kvar att göra innan vi har kommit ända fram. Jag undrar om ministern anser att vi är på väg dit och när vi i så fall är framme. Vi kanske är där , enligt regeringens uppfattning. Brott mot mänskliga rättigheter är betydligt mer än de avskyvärda missförhållanden som vi ser på platser där det pågår konflikter av större omfattning. Brott mot mänskliga rättigheter pågår i nästan alla länder, även hos oss, skulle jag vilja påstå. Inom EU finns det till exempel många länder där man regelmässigt bryter mot demonstrationsfriheten, som ska garanteras enligt i egen deklaration om mänskliga rättigheter. Minoritetsgrupper, som till exempel romer och människor med annan sexuell läggning i flera EU-länder, förföljs mer eller mindre systematiskt. Många HBT-arrangemang runtom i världen, även inom EU, utsätts för trakasserier och våld, och polis i flera av dessa länder avstår från att ge något skydd när sådant inträffar, eller ger ett mycket bristfälligt skydd. hände det till exempel i . Det har hänt i och . Jag undrar hur ser på kränkning av mänskliga rättigheter och människorättsförsvarare när konflikterna sker inom EU. Hur agerar vi då? Vad kan göra i de situationerna för att stödja de utsatta grupperna inom EU? 45 Utrikesminister (): fråga är väldigt klar och tydlig efter inledningen: Avser ministern att verka för att ge funktionen människorättsförsvarare en tydligare plats i policy för mänskliga rättigheter? Jag kunde ha gjort det enkelt för mig genom att bara säga ja. Och det är vad som gäller. Vi vill ge den här funktionen en tydligare plats. Jag känner väldigt djupt för det här personligen, eftersom jag har varit biträdande generalsekreterare i för humanitära frågor. försökte vi mynta begreppet att solidaritet i det humanitära arbetet inte får stanna vid en gräns utan vid en människa i nöd. Den principen etablerades genom det mandat som gavs det humanitära arbetet i FN 1991, , då resolutionen slutligen blev utarbetad. Vad vi då inte kunde säga var att allvarliga kränkningar mot mänskliga rättigheter också var en situation där solidariteten inte skulle stanna vid en gräns utan vid en människa i nöd. Alltför länge har vi fått leva i en värld där det betraktas som inblandning i inre angelägenheter att ge sig in i människorättssituationer i enskilda länder. Detta är, enligt min uppfattning, i strid mot den universella deklarationen för mänskliga rättigheter. Den är universellt giltig, och det är verkligen meningen i dagens internationella politik att vi ska sätta människan i centrum. Det är svårare att göra det på området för mänskliga rättigheter än på det humanitära området. Att få in mat och medicin är en sak. Den politiska processen med en person som torteras i ett fängelse eller inte får rätt att uttrycka sin åsikt är svårare. Men jag vill säga att det görs framsteg. Jag deltog aktivt i förhandlingarna om det nya rådet för mänskliga rättigheter. Det gläder mig att vi har kvalitativa texter i det nya rådet för mänskliga rättigheter som bör uppmärksammas. Där finns till exempel nu möjligheten att medlemmar kan suspenderas om de bryter mot mänskliga rättigheter på ett allvarligt sätt. Det ställs krav på att ingå förpliktelser och ge löften till rådet för mänskliga rättigheter som man sedan ska efterleva. Och varje ny medlem i rådet för mänskliga rättigheter måste få sitt eget record för mänskliga rättigheter genomlyst. Det här är klara framsteg i den riktning som vill gå och som också regeringen vill gå. Det är bra att denna opinionsbildning fortsätter. Det är också bra att det diskuteras i politiska forum, i parlament, i medierna så att det här synsättet slår igenom så att solidaritet inte stannar vid en gräns utan vid människor i nöd. Det måste helt logiskt gälla alla stater, vare sig det är i vår omedelbara närhet eller i grupper av länder som vi själva ingår i. Det kan ibland vara ganska plågsamt att behöva ställa de frågorna, men det är viktigt att det görs för trovärdigheten i systemet. Jag kan inte heller dölja att det naturligtvis är ett svårare politiskt arbete. Det krävs mycket diplomati och mycket kontakter med likasinnade för att man ska lyckas i det här. Jag tycker till slut att vi ska komma ihåg de modiga försvarare för mänskliga rättigheter som ofta med stor risk för sin säkerhet, till och med sina liv, fört denna kamp. När vi ser tillbaka på historien kan vi vara oerhört tacksamma för att de fanns där, i och befrielsekämpar runtom i olika länder som förtryckts. Också ur ett historiskt och moraliskt perspektiv är det viktigt att göra det som vi nu gemensamt formulerar här i riksdag. 46 (): Jag får tacka för kommentarerna, särskilt det tydliga att människorättsrådet överskrider nationsgränser. Det är väldigt viktigt. Jag tror att vi har en samsyn där. Min fråga bottnade egentligen i EU:s direktiv för människorättsförsvarare och implementeringen i vår egen organisation. Utan en väl fungerande implementering kanske regelverket eller de överenskommelser vi gör internationellt inte har så stort värde i praktiken. Som jag ser det är ett första steg att göra de här riktlinjerna kända för människorättsförsvarare. Ministern säger i sitt svar att man arbetar med det. Jag har signaler om att det inte fungerar så bra . Jag anser att det handlar om varje land där det finns problem det kan vara vårt eget land eller våra grannländer. Det är ett brett spektrum av människorättsförsvarare. Det finns allt från de som med risk för sina liv står i vägen för övergrepp till att det handlar om kränkningar av mänskliga rättigheter i ett mindre dramatiskt sammanhang i samband med demonstrationer och sådant. Det är det första steget, att göra det här känt. Jag har från organisationer som jobbar med mänskliga rättigheter fått ett exempel som man tycker att borde följa. personliga representant när det gäller mänskliga rättigheter, , har jobbat med att presentera de riktlinjer som EU har tagit fram för hur man ska arbeta, i . Det uppskattar man som ett väldigt bra sätt att lyfta fram frågan. borde ta till sig det arbetssättet. Och man säger att har utvecklat något som de kallar för en tool-box, en verktygslåda, för implementering ute i organisationen. Då undrar jag om vi i har tagit fram något paket, någon verktygslåda, något system där finns representerat internationellt med beskickningar, ambassader och annat där vi finns på plats för hur vi jobbar med att göra det här känt så att de människor som jobbar som människorättsförsvarare har möjlighet att få ett stöd från de europeiska länderna, även från vårt land. Och hur jobbar man med att samordna det arbetet? Alla europeiska länder är ju inte så starkt representerade. har ju inte så stark representation i alla länder där de här konflikterna finns. Vi har inte förmåga till det. I vilken utsträckning samarbetar man då för att använda varandras kanaler och kontakter? Det skulle vara intressant att mera konkret höra hur det arbetet går till. 47 Utrikesminister (): Jag ska vara väldigt konkret. Jag har framför mig vår instruktion till samtliga ambassader, delegationer och karriärkonsulat. För att besvara frågan hur vi tillämpar EU:s riktlinjer kan jag sammanfatta det i fem punkter och efteråt ge denna skrivelse till våra myndigheter till . 1.Samtliga svenska utlandsmyndigheter har fått skriftlig information om EU:s MR-riktlinjer. 2.Information om riktlinjerna ingår i all MR-utbildning inom ramen för diplomatprogrammet samt i MR-utbildningen för UD:s Sidapersonal inför utlandsstationering. 3.Svenska utlandsmyndigheter har kontinuerlig kontakt med enskilda organisationer och andra MR-försvarare, enligt instruktion. 4.Sverige ger finansiellt stöd till ett antal utländska MR-organisationer och -försvarare, bland annat i apropå det mer konkreta inslaget i interpellation. 5.För kännedom om MR-situationen i ett visst land samt för sammanställning av ambassadens årliga MR-rapporter krävs kontakter med lokala nationella MR-organisationer och -försvarare. Så vi har gjort allt vi har kunnat för att säkerställa att den här funktionen blir så meningsfull och relevant som möjligt. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2005/06:351 om 48 Statsrådet (): har, med anledning av presidentvalet i , ställt flera frågor till utrikesministern om hur kan stödja en demokratisk utveckling i landet. Interpellationen har överlämnats till mig för besvarande. Det är djupt beklagligt att det i än en gång genomförts val som inte var fria och rättvisa. Vi har från EU:s sida därför tydligt markerat för det vitryska ledarskapet att vi inte accepterar upprepat valfusk och förtryck av oppositionella krafter. EU införde visumrestriktioner mot delar av regimen inklusive president . är det viktigt att vi fortsätter att stödja de demokratiska krafterna i . Trots allvarliga hot om repressalier lyckades oppositionen samlas för demonstrationer i efter valet. Det var ett viktigt steg framåt för de demokratiska krafterna i landet. Utrikesministern uttryckte oro över säkerhetsstyrkornas agerande i samband med demonstrationerna och såväl som EU kräver att de som fängslats på politiska grunder friges. Den är pådrivande för att EU ska öka sitt engagemang och demokratistöd för . Vi välkomnar att Europeiska kommissionen vidtagit åtgärder för att öka resurserna till detta arbete. Bland annat på svenskt initiativ har kommissionen beslutat att öppna en delegation i . undrar vilka åtgärder regeringen tänker vidta för att EU ska inrätta en ny demokratifond för att stödja oppositionen ekonomiskt. Demokratistödet är inriktat på att stödja den demokratiska processen i landet. Att ge direkt ekonomiskt stöd till oppositionen vore att bryta mot landets lagar, vilket varken eller EU kan eller vill göra. Däremot fortsätter vi att aktivt utveckla våra politiska kontakter med oppositionen. Regeringen fäster också stor vikt vid att motverka ytterligare isolering av . Vi främjar ökade internationella kontakter för det civila samhället och den vitryska befolkningen. och har exempelvis beslutat att gemensamt skapa en solidaritetsfond för vitryska studenter så att de kan studera i och i . Det svenska utvecklingssamarbetet, vilket pågått , uppgick till ca . Att bidra till framväxten av ett demokratiskt och pluralistiskt vitryskt samhälle är det långsiktiga målet. Ett omfattande stöd har givits till det civila samhället, och stora satsningar har gjorts på utbildning av journalister från såväl oberoende som statlig press. Öppen barn- och ungdomsvård, miljö, lantmäteri, insatser mot människohandel, drogupplysning och utveckling av lokalt självstyre är ytterligare exempel. Regeringens målsättning är att ytterligare bredda och utveckla detta samarbete . För tillämpade Sida inledningsvis särskilt generösa regler, det vill säga biståndsfinansiering , för att snabbt bygga upp ett samarbete mellan svenska enskilda organisationer och deras vitryska motsvarigheter. Samarbetet har varit mycket framgångsrikt i uppbyggnadsfasen, och Sida tillämpar nu en normal egenfinansiering. Regeringen följer löpande hur samarbetet utvecklas, inklusive om reglerna skulle behöva omprövas. Vad gäller frågan om krigsmaterielimport från har försvarsministern tidigare besvarat frågor om detta. finns ingen svensk lagstiftning som reglerar import av krigsmateriel. köper dock inte materiel från ett land som är föremål för internationella eller svenska sanktioner som innebär handelsrestriktioner. är inte föremål för någon sådan sanktion. Vad gäller EU:s projekt för radio- och tv-sändningar till pågår detta med avslutning . Därefter bör projektet utvärderas. Regeringen tog ett principbeslut om att öppna en ambassad i . har det blivit möjligt att förstärka den svenska närvaron, och leds sektionskontoret av en diplomat på hög nivå. På sektionskontoret arbetar även lokalanställda. Kontoret följer den politiska utvecklingen i landet, handlägger bilaterala besök samt sköter kontakter på platsen med vitryska myndigheter, med andra ambassader, OSSE-missionen samt med den politiska oppositionen och det civila samhället. Allt detta arbete äger rum i nära samarbete med ambassaden i . I finns även ett honorärkonsulat vilket möjliggör en omfattande viseringsverksamhet. Konsulatet bidrar även till kulturutbytet och kontakterna med svenskt näringsliv. Regeringens målsättning är att upprätta en fullvärdig ambassad så snart resurserna medger. Regeringen undersöker också vilka andra åtgärder som kan vidtas för att förstärka närvaron i . Då , som framställt interpellationen, anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 49 (): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret ett långt och utförligt svar. Innan jag går in på sakfrågan vill jag berätta varför det är jag som tar detta svar och inte interpellanten . Saken är den att hon drabbades av en oersättlig förlust då hennes make , som många med mig känner, efter lång tids kamp mot sin cancer inte längre klarade denna och inte längre finns bland oss. Frid över minne! är ett land som ligger bara en timmes flygresa från och har nästan tio miljoner invånare. Detta land, herr talman, har samma rätt till demokrati som alla andra länder har. Invånarna i detta viktiga land, som har genomgått så många prövningar , har bara bättre tider att se fram emot. De mänskliga rättigheter som vi tycker är en självklarhet i resten av , i stort sett, förvägras människorna i just . Jag, och ytterligare två ledamöter, , var för något halvår sedan i detta land och kunde konstatera att det som mer än allt annat präglar utvecklingen och situationen i landet är rädslan rädslan för att uttrycka sina verkliga åsikter. Vi kan också konstatera att denna rädsla tog sig uttryck vid valet , där för övrigt var en av valövervakarna, som formellt sett resulterade i en stor seger för president men som i praktiken blev ytterligare ett bevis på att demokrati är något som förvägras medborgarna i detta land. Händelserna efteråt fängslandet av presidentkandidaten och arresten av presidentkandidaten har också bekräftat detta. Vad kan då göra? Vi kan göra mycket, enligt mitt sätt att se. Jag instämmer i väldigt mycket av det som statsrådet säger, men på två punkter har jag en avvikande åsikt. Den ena punkten är den oerhört passiva synen på en demokratifond som och EU skulle kunna bidra med. Jag menar att om vi skulle följa och rätta oss efter alla andra länders lagar så skulle inte jag och många andra ha kunnat kämpa för frigörelse genom ANC. Likadant var det i Nordrhodesia det fanns. Det har funnits väldigt många länder där det har varit nödvändigt att använda andra vägar än att acceptera de lagar som funnits i landet i fråga. Den andra punkten där jag tycker att det finns ett väldigt passivt tänkande är synen på svensk vapenimport från . Det är säkert riktigt, som statsrådet säger, att den inte strider mot några lagar. Men en helt annan sak, herr talman, är vad som är lämpligt, och det är utomordentligt olämpligt att köpa vapen av vad slag det vara må från dagens . Det står väldigt klart. kan driva på och har gjort det på många sätt. Jag återkommer till sådana saker som studentutbyte och ambassad i ett senare inlägg, om det blir något sådant. 50 Statsrådet (): Jag hoppas att känner att våra tankar är hos henne och att hon tycker att det här blir en värdig debatt. Jag vet att hon är djupt engagerad i detta, och jag hoppas att vi kan fortsätta att jobba tillsammans för demokrati i . När det kommer till frågorna håller jag helt med om den bild av som målar upp. Det är rädsla, men det har också varit splittring som har präglat oppositionen.