prot · GT09119 · 2006-05-09 00:00:00 — Från början var den europeiska gemenskapen ett handelsblock som gradvis ville bli en stat. Man försöker bit för bit lägga de tre tydliga kriterierna på plats. Man har en territorialgräns, tyvärr med höga murar. Man skaffar sig en armé med tilltagande militarisering. Med stora ansträngningar vill man ha en gemensam valuta. Det har som tur är inte lyckats . Utvidgningen är, som sagt, i grunden den bästa processen . Utmaningen ligger fortfarande i att skapa regler på tjänstemannaområdet för arbetsmarknadens krav och fackliga krav så att det med lätthet går att flytta runt, bo och arbeta var man vill. Där har vi fortfarande ett gemensamt samarbete som måste lösas. Det andra området är inte alls lika trevligt. Det är det område där har mest problem, och är mest kritiskt mot EU. Det gäller den gemensamma försvars- och säkerhetspolitiken. Ska den innebära att alla ska tycka lika? Skulle vi på något sätt ha tvingat folk att tycka lika vid tiden för Irakinvasionen ? Innebär den att alla ska vara lika tysta, det vill säga lika lojala? Det såg vi exempel på när hela EU-kollektivet teg vid kärnvapennedrustningsförhandlingarna i då ingen tilläts kritisera som höll på att rusta upp sitt kärnvapeninnehav. Det är inte heller en bra väg. Det kanske innebär att alla ska ställa upp. Ja, det är egentligen vad den militariseringsprocess som är kärnan i den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken handlar om. Det är tyvärr den kärna som finns där. I kärnan av kärnan ligger den europeiska försvarsbyrån. Den är inte till för något annat än att utveckla vapen och underlätta köp och handel med vapen. Det är mycket tråkigt. Det läggs väldigt mycket pengar, energi och resurser på detta. Vi har i den avdomnade konstitutionen, som verkar kunna väckas, en solidaritetsklausul som enligt EU:s egen högsta befälhavare är starkare än Natos solidaritetsklausul. Låt vara att det står att den ska appliceras när det gäller terrorhot. Vi vet alla hur väldigt tänjbara terrorbegreppet och terrorhoten är och hur mycket nyttigt som det kan användas till. Vi ser ett stort problem med den överlappning mellan EU:s militarisering och egna styrkor och strukturer som sker gentemot Nato. Här råder stor förvirring. Budskapet är inte klart. Ska det vara egna strukturer? Nej, de ska inte konkurrera med Nato. Å andra sidan fortgår uppbyggnaden i egen regi. Alla EU-länder är inte Natoländer . I den vilande konstitutionen finns också en klart uttalad önskan, ett förpliktande, där varje ingående EU-stat ska öka sina militära investeringar. Detta är en pågående militarisering. Det tycker inte är bra. Reservation nr 3 vill vi yrka bifall till. Det finns också en intressant diskussion om huruvida EU ska vara en motvikt till det har att göra med Natodiskussionen eller om EU och Nato egentligen har sammanfallande värderingar och intressen i en transatlantisk länk. Här finns inte heller något entydigt budskap. Vi har dock ett entydigt budskap som säger: Varken en bipolär värld igen eller en flerpolär värld och framför allt inte en unipolär värld med en stormakt. Låt oss ha platta samarbeten över hela världen utan stormaktsbildningar. Vi vill naturligtvis också se ett förverkligande av den civila fredskår som eventuellt är på väg som är en grön tanke och som har fått fäste i . Vi vill naturligtvis se mer av konfliktförebyggande arbete. Det är där pengar, kraft, resurser och kunskaper ska satsas, inte på det eviga militära upprustandet och vapenskramlandet. Som medlingskapacitet har EU naturligtvis en jättestor roll att spela och man kan ta mer prestigepoäng på att vara en duktig medlare. Jag vill också klargöra ställningstagande runt den battle group som byggs upp i EU:s regi. Vi tycker naturligtvis att det svenska militära försvaret bör monteras ned. Men vi har inte en värld utanför och EU som är helt lugn och fredlig. Det behövs någon med ett världsmandat från FN som kan gå in och stabilisera. Eftersom många länder inte har den kapaciteten att erbjuda accepterar vi tills vidare att FN ska kunna anropa EU. Därför har också biträtt en omställning i den riktningen av det svenska försvaret. Det tredje området som jag ska beröra är den avsomnade konstitutionen. Frågan är egentligen vad det är för poäng med att ha en konstitution när man inte alltid lyder den. Vi har ju sagt att om några länder röstar emot så är den död. verkar den inte vara död. Den sprattlar lite och kanske väcks åter av och . Vi har inte sett någon reflexionsperiod. Vi har inte sett en tankepaus och än mindre någon debatt. Det är tyvärr inte den folkliga angelägenhet som det borde vara. Det kanske finns en tanke med det. I så fall är det mycket beklagligt. Motsatsen till god demokrati är nämligen brådska och att hasta igenom någonting och tvinga fram någonting. Så gick det med konstitutionen. Slutligen vill jag säga något om olika delsamarbeten. De lyckade har till exempel varit den synkronisering som pågår vad gäller bekämpning av trafficking. Det tycker är bra. Ansatsen till hållbar utveckling, som det ännu inte har blivit så mycket av, talade sig varm om. Det skulle kunna bli bra. Just vad gäller miljöarbetet skulle man kunna tänka sig regelrätt överstatlighet. Gemensamma gränsöverskridande problem bör kunna lösas med tvingande nödvändighet. Kemikaliesamarbetet är inte lyckat. Fiskeripolitiken är en katastrof. Mer vägtransporter och mer kärnkraft är misslyckanden i miljösamarbetet. EU skulle kunna bli bättre på att skapa plattformar för civilt utbyte mellan människor, mellan sina grannstater och EU:s randländer och för ungdomar. Vi skulle till exempel kunna minska viseringsproblemen. Rent negativ är till exempel alkoholpolitiken, vilken redan har diskuterats här. Vi välkomnar både och att rösta på den gemensamma kd- och mp-reservationen. Asyl- och migrationspolitiken är näst efter militariseringen det riktigt svarta och trista. Den har inte gett ett dugg mer säkerhet vare sig i eller runtomkring. Den har skapat en enorm ångest, ett Schengeninferno. Det är ett stort misslyckande. Den så kallade fjärde friheten för människor, var finns den? Slutligen kan man naturligtvis se som en stor möjlighet. Jag är egentligen mest positiv och hoppfull. De svarta inslagen måste vi också se. Det finns mycket EU-nationalism. Det finns en neokolonialistisk inställning exempelvis till där man följer den franska gamla kolonialstatens exkludering av . Det finns en högerpopulism som breder ut sig lite varstans i EU-familjen och som är svår att stävja. Vi behöver mer öppenhet i dokument och papper, så att vanliga människor och aktiva medborgare kan ta del av besluten. Vad vet vi i om vad som sker i regeringsförhandlingarna? Inte ens får tillräckligt med information . Öppenheten är inte bra. Den bör bli bättre. Bygget kostar också för mycket pengar. Vi tycker att ett tak på av bnp vore rimligt eftersom en stor del fortfarande går till en högindustrialiserad jordbrukspolitik som inte riktigt gagnar . Sammanfattningsvis: Vi vill ha mer civil dialog och mer äkta och behövligt samarbete på relevanta områden som lyckas, inte maktstrukturer av . Vi vill ha mindre vapensatsningar och mindre av statsbildning och mer samarbete med hela världen. 26 () replik: Jag håller med om en hel del av det som hon säger om kärnkraft, om öppenhet, om procenttal och om civilt samarbete. Men hon angrep mig lite grann för att vara smal och vass. talar om brett och platt. Men platt är väl inte det som man direkt tänker på när man vill vara effektiv och nå framgång. Det innebär att alla länder skulle kunna vara med i ett EU-samarbete utan att ta ansvar och utan att egentligen bidra med så väldigt mycket. Det blir inte så mycket av det. Det talas om att biståndet till exempel skulle gå lite hit och dit ganska brett utan att så att säga ge någon kraft på något ställe och att krishanteringen skulle spridas lite överallt i världen utan att bli särskilt effektiv. Förresten vore kanske ett lite bredare och plattare Nato intressant ur miljösynpunkt. Det är inte alls intressant för . Jag tänker kanske inte heller på brett och platt när jag ser , snarare smalt och vasst. Det tycker jag är effektivt och tilltalande. Det är därför som vi menar att när man satsar på bistånd så satsar man koncentrerat och effektivt. Och när man gör krishanteringsinsatser så satsar man också koncentrerat och kraftigt. Och EU ska ägna sig åt det som man ska ägna sig åt, nämligen övergripande frågor. Man ska vara vass och effektiv men strunta i de detaljfrågor som medlemsländerna egentligen kan klara själva. Det tycker vi skulle vara även slogan. Men vi vill inte ha ett EU platt som en pannkaka. 27 () replik: Utan att vi ska förfalla till semantiska spetsfundigheter så menar vi med brett och platt naturligtvis att många ska få plats, att det faktiskt ska kunna vara ett EU à la carte där man inte, som jag sade i början, har en cementerad monolitisk struktur som man helt och hållet måste gå in i. Man ska kunna välja om man vill ha ett valutasamarbete eller inte, om man vill ha ett Schengensamarbete eller inte och så vidare. Man ska helt enkelt se var vårt lands strukturer passar in och var vi kan ha någonting att ge och någonting att få. Det kritiska ordet det har med höjden på detta bygge att göra och om det ska vara vasst eller om det ska vara platt är naturligtvis överstatligheten. Jag tycker att under alla år, års folkomröstningsförberedelser, har det funnits en kollektiv förvirring, där man helt enkelt kallar överstatlighet för samarbete. Det är inte samma sak. Man ska vara oerhört selektiv när man laddar på med överstatlighet. Det kan behövas på MR-området. Det behövs definitivt på miljöområdet. Där har inte ens EU lyckats trots att det är en alltmer överstatlig organisation. Det som är intressant utöver biståndet är platta samarbeten, samarbeten mellan likar där man också kan säga: Nej tack, vi ingår inte i just detta. Det passar inte oss just . Det handlar alltså om frivilliga samarbeten. Skillnaden mellan det platta samarbetet och pyramiden är skillnaden mellan smalt och vasst eller brett och platt, enligt oss. 28 () replik: Vi är överens när det gäller brett i meningen att EU kan vidgas. Men vi anser att det inte är meningen att EU ska behöva ägna sig åt allt, och det är vi också överens om när det gäller EMU. Man behöver inte ägna sig åt valutasamarbete. Men man kan vara desto effektivare i det ekonomiska samarbetet i övrigt. Och där styr vi mot smalt och vasst, inte brett och platt. Om det är platt och brett, då ska EMU vara med. Jag förstår inte riktigt det som sades om överstatligheten. Den borde inte vara bred och platt, om jag fattade det rätt, snarare tvärtom. Men där är vi överens om att vi inte ska ha någon överstatlighet. Vi ska ha ett strukturerat samarbete där vi i en kompetenskatalog talar om vad som ska ingå i samarbetet då ska samarbetet vara effektivt och vad som inte ska ingå. Och ska det inte vara vare sig platt eller vasst, utan då ska det bedrivas på medlemsstaternas egen planhalva och ingen annanstans. Det är smalt och vasst. 29 () replik: Här talar vi vitt och brett om brett och platt. En kompetenskatalog, det hade varit det, som klart och tydligt talar om vad nationalstaten ska ta hand om och vad man ska ha ett samarbete om på mellanstatlig nivå, det vill säga regeringsnivå. Och det som man har mest av är civilt samarbete. Och det handlar om föreningar, organisationer och avtal. Det handlar helt enkelt om utbyten. var och är smockfullt av det, och det har inte ett dugg med EU att göra. Det hamnar inte under EU:s paraply. Vi anser att det ska vara mer av sådana civila samarbeten, och en kompetenskatalog som till slut väldigt, kalla det smalt om du vill, selektivt talar om vad som kräver överstatlighet. Och det är väldigt få saker som kräver det, alltså diktat uppifrån. Den konstitution som ligger på fryshyllan innehöll bara saker som flyttades från den nationella nivån till överstatlighet. Det var bara i den riktningen. Mer och mer överstatlighet kallar inte jag för samarbete. Jag tycker att det vore bättre att platta till den här pyramiden och få människor och organisationer att fungera. Handelssamarbetet är inte fel. Det är väl hederligt att vara ett handelsblock. Låt EU stå för det. Det har gynnat ekonomin inom . Men riv ned murarna ut mot världen, och se till att de fattiga länderna får komma in med sina produkter, och se till att det är tullnivåer så att man klarar av att skapa tillväxt och utveckling över hela världen och inte bara inom det höga och vassa EU som det har utvecklats som vi har varit med. 30 i (m) replik: Eftersom det är sista EU-debatt kan jag inte låta bli att ställa mig något frågande till det som vi har fått höra. Jag gör det mycket därför att jag sätter stort värde på de diskussioner som vi brukar ha men också därför att jag länge har följt den gröna rörelsen i och är förvånad över att så tydligt väljer att inte göra samma analys som många andra gröna partier. De ser gemensamma europeiska problem och ett EU som behövs eftersom vi har gemensamma utmaningar i kontrast till de länder eller de partier som i stället vill använda EU för enskilda nationella intressen. i vill inte ha EU-samarbetet över huvud taget. Och om man vill ha det ska det vara platt och brett. Då kan man bara minnas hur rörd en av våra kolleger var när hon tackade EU för allt vad EU hade gjort för hennes hemland. Man kan också se de ansträngningar som människor i och gör för att komma med i ett samarbete som är effektivt och verkningsfullt och som fungerar. Om det bara blir plattare och bredare och bredare, då är det väl inte så intressant att gå med eftersom det då inte kommer att vara tillräckligt effektivt att möta de utmaningar som vi ser, vare sig det handlar om internationell brottslighet, gränsöverskridande terrorism eller omfattande miljöproblem som vi måste lösa gemensamt? Då måste vi ha ett beslutsfattande för det som fungerar. Vi firar här. När talar om att man tvingas till något inom det samarbetet verkar det som att inte har förstått att är ett av 25 länder, att vi inte är med för att tvingas till något utan för att vara med och ha möjlighet att påverka. Det är därför som vi efterlyser en regering som vet vad den vill i EU och kan bidra med något. Inte undra på att vi har den situation vi har. vill ju inte ha det här samarbetet och bidrar till att hävda att det nu sker ett vapenskrammel. När vi vill öka EU:s förmåga att bistå människor i nöd och samla säkerhet för att kunna erbjuda utveckling för utsatta människor är det, tycker jag, synd att man kallar det för vapenskrammel. Snarare är detta en fortsättning på ett fredsprojekt som är unikt. 31 () replik: Det är roligt att få diskutera med , men vi har inte samma grundsyn. Jag tycker att gör sig skyldig till just en sammanblandning av överstatlighet och samarbete. Överstatlighet är inte lika med samarbete, som vi nu hört i EU-debatten. Den gröna rörelsen i , på kontinenten närmare bestämt, har samma historiska arv som andra länder på kontinenten, nämligen en historisk sårighet efter världskrigen som inte på samma sätt är anfrätt i och de andra nordiska länderna. Vi kan förstå den. Vi kan leva oss in i den känslomässighet även var inne på detta i sitt anförande när det gäller läkning som ett samarbete på alla möjliga områden och till och med överstatlighet skulle kunna skapa. Samma känslomässighet kände, förstod vi, i sitt anförande. Den är också förståelig. Som jag sagt ser man hur hela kliver ut ur en gammal dammig kolbox mot ljuset. Men man får naturligtvis inte bli bländad, utan det gäller att också orka titta på det finstilta i vad det är man går in i. Utmaningarna, , ligger där för hela världen. Det är hela världens samarbeten och problemlösningar vi behöver ta tag i. Det kan vi göra inom ramen för FN. Det kan vi göra som enskild nation. Det kan vi göra i olika typer av samarbeten även inom EU, självklart! Det är inte så att EU detta tycker jag är grunden för EU-nationalismen tror att världen stannar utanför den egna sfären. Det här är ett problem snarare än en öppen attityd för lösningar av världens problem. Vad skulle vi ha kunnat påverka? Ja, det är väl just där som facit kanske inte var så himla bra. Alkoholpolitiken har vi pratat om . Vi påverkade inte ett dugg. Vi blev offer för EU:s alkoholpolitik. Kranarna är nu mer öppna . Alkoholskadorna har skjutit i höjden på den historiskt korta tiden vi gick med i EU. Det här är en katastrof. Vi har inte orkat eller förmått att påverka ett enda dugg! Vår minister kommer inte att påverka fiskeripolitiken gentemot ett enda dugg när hon ska vara med och rösta. Hon höjde sin röst lite grann och sade att det kanske inte är så bra. Vi kommer inte att göra sak av det. Det kommer att bli en gemensam politisk inriktning av fisket från EU gentemot som är fortsatt kolonialistisk och som inte gynnar den sista kolonin i ett enda dugg. Våra möjligheter att påverka skulle ha varit större om vi hade haft kvar vetorätten. Vetorätten innebär en starkare mellanstatlig struktur. , blanda inte ihop överstatlighet och samarbete mer! Det är inte intellektuellt hederligt. 32 i (m) replik: EU är ett samarbete mellan stater men har stora inslag av överstatlighet just för att kunna ha ett effektivt beslutsfattande. Jag bara konstaterar att i sin inledning inte ville ha någon gemensam utrikes- och säkerhetspolitik. Men hon efterlyser hos EU en bättre förmåga till konfliktförebyggande och till att samverka civilt och militärt och åstadkomma mycket mycket mer. Ja, det är just därför man måste ha ett samarbete som fungerar och som har ett innehåll, och det är därför man också måste kunna ha förmåga att fatta beslut. Just för att vi ser de här utmaningarna vill vi se till att Europasamarbetet byggs starkare på de områden där det verkligen kan göra skillnad. Jag vill förtydliga, herr talman, att jag yrkade bifall till reservation 1 under punkt 1. Vidare vill jag tacka talmannen så hemskt mycket för att vi igen har två flaggor i , som sig bör. Såvitt jag förstår har man förberett att det i den kommande kammaren ska vara möjligt att ständigt visa att inte bara är utan också en del i den europeiska unionen samt att man ska kunna ha möjlighet att tydligare och oftare visa att vi är delar av Europeiska unionen. Att vi också har möjlighet att hänga upp en FN-flagga tycker jag är jättebra. kan inte isolerat lösa egna problem, utan vi måste i en allt större utsträckning gemensamt lösa de gemensamma problem vi har och därmed ta till vara gemensamma möjligheter. Därför är det roligt att få fira . 33 () replik: Just det, en FN-flagga vore bra därför att utmaningarna är globala. Det är de gemensamma globala lösningarna och det är den gemensamma globala effektiviteten för allas välfärd som vi behöver eftersträva. EU är, som sagt, bara vardagsrummet i detta möjligtvis en startpunkt. Effektivitet ja, men för vem? Vems intressen är det vi gynnar? Är det de stora industrierna i som ska vara förmånstagare eller är det den fattige lille bonden i söder om ? Vem ska alltså vara förmånstagare när det gäller denna effektivitet? Är det svensk glesbygd? Har den tjänat på EU? Svaret är nej. Vi måste ha samarbeten som är flexibla i sina beslutsformer. EU blir alltmer monolitiskt och allt mindre flexibelt i hur man samarbetar, på vilka premisser och med vilken grad av bevarad nationell integritet. Det betyder inte att nationalstaten är svaret på alla problem absolut inte! Nationalstatskramare är inte jag och inte heller . Tvärtom måste vi hitta andra samarbetsformer, flexibla beslutsformer, för de globala utmaningarna. Tyngdpunkten i EU har tyvärr legat på det militära samarbetet och de militära strukturerna. Det är mycket tragiskt. 34 (): Just är det den dåvarande franske utrikesministern lade fram sitt förslag, en plan för hur kol- och stålindustrin i , och andra intresserade länder skulle kunna ställas under överstatlig kontroll. I förslaget står bland annat att läsa: Genom att skapa en gemensam basproduktion och genom att instifta en ny högsta myndighet vars beslut är bindande för , och övriga länder som ansluter sig kommer detta förslag att förverkliga den första konkreta basen för en europeisk federation som är oundgänglig för att bevara freden. Kolet och stålet var centrala råvaror som möjliggjorde . Genom att integrera europeiska länder med varandra och genom att fatta gemensamma beslut i en central fråga skulle nya krig undvikas. kunde knappast tro att hans ansats skulle göra honom lika central för integration och utveckling som hans namne för musikens. pekade på en fredlig och reformistisk väg, bort från krig, när han lade fram sitt förslag. Året därpå bildades vad som kom att bli den första europeiska gemenskapen, . har integrationen fortsatt. Nya politikområden har lagts till samarbetet, och nya länder har anslutit sig. Sedan Milanotoppmötet uppmärksammas som runtom i EU och också i . Vi socialdemokrater vill göra EU till en tydlig global förespråkare och ett föredöme för en stark internationell rättsordning. Framväxten av det europeiska samarbetet har varit avgörande för vår kontinents välstånd. drabbades befolkning av blodiga krig länderna emellan. präglas av fred. Historiskt sett är denna utveckling fantastisk. Vi socialdemokrater vill att EU i grunden ska vara ett mellanstatligt samarbete där vi tillsammans med de andra medlemsstaterna kan lösa problem som kräver gemensamma lösningar. Vi socialdemokrater vill utveckla dagens EU på alla de områden där vi genom unionen bäst kan skapa gemensamma lösningar på gemensamma problem. Det gäller hårdare gemensamma tag mot miljöförstöring, kraftfulla insatser mot människohandel och annan internationell brottslighet och arbetet för att skapa fler och tryggare jobb. Vi socialdemokrater har drivit på så att EU kunde få tio nya medlemsstater. ska även i fortsättningen vara pådrivande för en fortsatt utvidgning av EU. Den skrivelse från regeringen som vi debatterar och fattar beslut om senare täcker hela EU:s verksamhet. har i betänkandet valt att utifrån motioner och skrivelser fästa särskild uppmärksamhet vid sex teman. Dessa är: den övergripande utvecklingen i EU och utvidgningen, EU:s förbindelse med omvärlden och EU:s utvecklingsarbete, EU:s budget, grundläggande rättigheter, människohandel med mera, den inre marknaden och frågor om verksamheten vid EU:s institutioner. Regeringen lyfter i sin skrivelse fram debatten om EU:s framtid och inriktning, långtidsbudgeten och utvidgningen. I avsnitten lyfts också , det som brukar kallas för Lissabonstrategin, och för hållbar utveckling fram som exempel på viktiga frågor . I regeringens skrivelse redovisas också arbetet med frågor om den inre marknaden, jämställdhet, miljö och handelspolitik samt hur EU har arbetat för en säkrare och rättvisare värld. har präglats av och kommande medlemskap i och av medlemskapsförhandlingarna med och . har varit pådrivande i EU:s utvidgningsprocess och har ägnat särskild uppmärksamhet åt de förhandlingar som inleddes med och . Inriktningen har varit att och ska bli medlemmar i så fort som möjligt, dock under förutsättning att de är redo för medlemskapet. Vi har här i debatterat och ställt oss bakom deras anslutningsfördrag. En lång rad positiva reformpaket har antagits i . Det är ett led i närmande till EU. Reformansträngningarna har starkt bidragit till att medlemskapsförhandlingarna kunde inledas . Det är mycket positivt att dessa anslutningsförhandlingar utifrån ingångna överenskommelser i samband med kunde inledas . I den senaste översynsrapporten från bedömer det som att landet fortsatt tillräckligt uppfyller de politiska Köpenhamnskriterierna och att är en fungerande marknadsekonomi, förutsatt att antagna reformer och den rådande stabiliteten upprätthålls. Men kommissionen understryker dock att reformtakten har avtagit i . Lagstiftningar har alltså antagits, men tillämpningen bedöms vara ojämn. Ytterligare ansträngningar krävs i främst inom området för mänskliga rättigheter.