prot · GT09102 · 2006-04-05 00:00:00 — De insatser som regeringen redovisat efter granskning anser jag inte på ett tillfredsställande sätt svarar mot kritiken. måste därför begära att regeringen förtydligar de integrationspolitiska målen i enlighet med förslaget från . Regeringen måste också förbättra återrapporteringen till av resultaten av integrationspolitiken och i högre grad redogöra för resultat, måluppfyllelse och utfall av de insatser som gjorts. En fungerande integration skapas inte genom specialinsatser från välvilliga byråkrater utan genom att hinder rivs och genom människors eget samarbete i vardagen. Vi i vill förändra integrationspolitiken så att människorna själva får mer makt och inte fastnar i inlåsande system. Vi vill ha en politik som präglas av öppenhet och som ger goda förutsättningar att påverka ens eget liv, oavsett från vilket land man kommer. Vi behöver ett bättre klimat för arbete och företagande så att alla människor kan leva på lönen av sitt eget arbete. I likhet med jämställdhetspolitiken måste integrationspolitiken genomsyra alla politiska områden. Om vi ser tillbaka kan vi konstatera att de människor som kommit till vårt land lämnat värdefulla bidrag till samhällets sociala, ekonomiska och kulturella dynamik. Det går inte att vrida klockan tillbaka och tro att vi kan upprepa det som skett, men vi kan lära av historien och ta till vara det som då gjordes bra. Givetvis finns det goda exempel på att integration kan lyckas och fungera på ett bra sätt också . Jag kan nämna ett par orter där man lyckats väl med integrationen av våra nya svenskar, nämligen i och i . Det är två kommuner där man på ett föredömligt sätt arbetat aktivt med att ordna utbildning, bostäder och arbete åt nya svenskar. Det är viktigt att visa på exempel där man lyckats. Att man lyckats beror inte på styrning uppifrån, utan det beror mer på att förslag vuxit fram underifrån. anser att vi måste arbeta målmedvetet för att bryta det utanförskap som är alltför vanligt bland de flyktingar och andra invandrare som kommit hit. Ett sätt som vi tycker är värt att pröva är att alla som kommer till ska erbjudas en värdperson eller värdfamilj som kan lotsa in de nya svenskarna i vårt samhälle. Jag tror att studieförbunden skulle kunna spela en viktig roll i att utbilda och förmedla kontakter mellan svenskar och flyktingar och övriga invandrare. Jag är övertygad om att denna introduktionsinsats för nyanlända personer skulle bygga broar mellan svenskar och de nyanlända i stället för de djupa klyftor vi ofta upplever . En annan fråga som vi i lyft fram tidigare finns med i detta betänkande, nämligen att delaktigheten behöver öka i utsatta bostadsområden. Alltför ofta bor människor med invandrarbakgrund och infödda svenskar var för sig. Det beror på att personer med invandrarbakgrund väljer att bosätta sig i invandrartäta områden. Ofta beror det på att de har svårt att få bostad i andra områden. Vi behöver bostadsområden med olika boendeformer för att förhindra den segregation som vi upplever . Det är viktigt att det finns billigare bostäder, billigare boenden, varvat med mer påkostade boenden, att lägenheter varvas med villor och hyresrätter blandas med bostadsrätter. Om det blir större variation i bostadsområdena ökar det möjligheten för människor med olika bakgrund att träffas. För att motverka bostadssegregation krävs många olika insatser. Det behövs öppna arenor för delaktighet och kollektivt beslutsfattande, organisering och egenmakt. Detta kan ske genom ökad egenförvaltning av bostadsområden, skola, barnomsorg och äldreomsorg. Jag har lyft fram några frågor och områden där det behövs förändringar. Det finns dock ytterligare ett område som jag vill lyfta fram, nämligen den diskriminering som sker i vårt samhälle. Med en ökande mångfald i det svenska samhället krävs riktade utbildningsinsatser för personer som arbetar inom skola och omsorg, polis och domstolsväsende detta för att snabbt kunna hjälpa människor till rätta i det svenska samhället och ge det stöd som de nya svenskarna kan behöva. Anledningen till att många invandrare är dåligt etablerade på den svenska arbetsmarknaden tror jag beror på diskriminering. Det finns flera undersökningar som visar att det förekommer diskriminering inom svenskt arbetsliv. Utrikes födda, personer med icke-svenskt utseende, andra- och tredjegenerationens nya svenskar har svårare att komma in på arbetsmarknaden än etniska svenskar, trots att många av dessa personer med utländsk bakgrund har den kompetens och utbildning som efterfrågas på den svenska arbetsmarknaden. finns det inte någon utarbetad strategi för hur vi ska få bukt med diskrimineringen av invandrare, och behovet av en omfattande kartläggning och ett synliggörande av diskrimineringen på den svenska arbetsmarknaden är stort. Om vi får en ökad kunskap om detta kan olika åtgärder som förhindrar och förebygger diskriminering sättas in. Men det är en fråga som måste behandlas med stor skyndsamhet. Det som känns extra sorgligt är att den offentliga sektorn staten, landstingen, regionerna och kommunerna är mycket dålig på att ge jobb åt invandrare. Detta är ju områden som vi som politiker i större utsträckning kan påverka än den privata sektorn. Allra sist vill jag också nämna hur viktigt det är att vi tar till vara den resurs som de nya svenskarna är. Jag tror att jag har sagt det här i alla debatter där de här frågorna har tagits upp. Det handlar om att vi från början ser till att människor som kommer hit får ett mottagande, får en hälsokontroll och att de parallellt med att de börjar lära sig det svenska språket också får delta i arbetsplatspraktik. Att de får möjligheten att validera sin utbildning och börja läsa svenska där de står skulle innebära att alltfler av de nya svenskarna skulle komma i arbete mycket fortare än vad de gör. Tänk om vi kunde ha en vision, att skulle kunna bli vad var för hundratusentals svenska emigranter! Det var löftets land, landet där man kunde skapa sig en framtid för sig och sin familj genom sitt eget arbete. Den drömmen kan vi bära med oss, att ska få vara så här för andra. 180 (): beslutades målen för integrationspolitiken av och har därefter kompletterats . Målen är lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund en samhällsgemenskap med samhällets mångfald som grund samt en samhällsutveckling som kännetecknas av ömsesidig respekt för olikheter inom de gränser som följer av samhällets grundläggande demokratiska värderingar och som alla oavsett bakgrund ska vara delaktiga i och medansvariga för. De här målen är sektorsövergripande och gäller för hela samhället och hela befolkningen. Integrationspolitiken riktar sig alltså inte bara till invandrade utan till hela befolkningen och hela samhället. Jag ska berätta om ett besök i där jag mötte helt andra värderingar än dem som de flesta av oss vill mötas av. Det jag fick höra och se är i klass med det som avslöjades i samband med listningen av människor på det kommunala bostadsbolaget i . I det här fallet var det inte ett kommunalt bostadsbolag. Byrån för lika rättigheter i hade uppmärksammat att allt inte stod rätt till när en moské i fått uppsägning av sitt hyreskontrakt. Jag ville bilda mig en egen uppfattning om vad som pågick och åkte dit. har människor haft en moské i en källarlokal. I lokalen har man också bedrivit socialt arbete i form av olika aktiviteter. Det har varit verksamheter för mammor och barn, och Föräldrar på stan har haft sin träffpunkt där. Bara att tvingas ha en moské i en källarlokal säger kanske något om hur man från samhällets sida ser på islam. har man inte varit utsatt för något som skulle kunna liknas vid bråk med hyresvärden. fick man en ny privat hyresvärd, och då började helt plötsligt saker hända. Man har fått lokalen uppsagd, och var innan man skulle vräkas. Flera andra hyresgäster har också fått meddelande om uppsägning av sina lägenhetskontrakt. Dessa hyresgäster har senare fått rätt i domstol. Jag fick också tillfälle att höra på bandade upptagningar av telefonsamtal mellan hyresvärden och moskéns föreståndare. Tanken från föreståndaren var att man skulle diskutera hyreskontraktet och komma fram till en gemensam lösning. Det jag hörde gjorde mig verkligen beklämd. Hyresvärden kallade somalierna för smutsiga. Han menade att flera av hyresgästerna skulle skickas tillbaka till sina ursprungsländer med hjälp. Han pratade också om enskilda namngivna personer med ord som jag här inte vill ta i min mun. Diskrimineringen i är stor, och den strukturella diskrimineringen är ännu större. vill att man tar diskriminering, på vilken grund det än må vara, på allvar. När ska vi sluta tro att vi är så jättebra på att inte diskriminera i vardagen, öppna ögonen och göra något åt saken? Diskrimineringen i kostar flera miljarder, för att inte tala om det lidande som de som drabbas utsätts för, oavsett om det är på grund av etnicitet, religion, kön, funktionshinder, sexuell läggning eller ålder. Jag anser att man måste tydliggöra utanförskapet. Det kan göras genom forskningsuppdrag som har regionalt fokus på just utanförskap. Det kan göras genom att man upprättar samhällskontrakt med samhällets alla aktörer fastighetsägare, fack, arbetsgivare, stat, kommun med flera där det bland annat bör garanteras att individen inte utsätts för diskriminering. Kontraktet bör innehålla förebyggande arbete, mekanismer för uppföljning och rapportering samt en strategi för ökad medvetenhet hos statliga, regionala och kommunala aktörer. Vi måste se över hur anställda i myndigheter och inom den offentliga sektorn likaväl som inom den privata bemöter människor i vardagen. Det kan också handla om hur man gör bedömningar på , Arbetsförmedlingen eller inom sjukvården. Det har visat sig att kvinnor bedöms annorlunda än män, och det gäller förmodligen i dubbel bemärkelse för de kvinnor som har sitt ursprung i annat land. I regeringens skrivelse En nationell handlingsplan mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering, som kom 2001, redovisade regeringen det pågående och kommande arbetet på området. Handlingsplanen har ännu inte fått någon samordnad uppföljning eller utvärdering. Flertalet av åtgärderna, som redovisades i den, har genomförts, men vissa insatser återstår att genomföra. kan inte heller en helhetsbedömning göras av vilka åtgärder som återstår och vilka åtgärder som redan är genomförda. Jag anser därför att det behövs en uppföljning av planen. Jag anser också att de lokala frivilligorganisationernas kunskaper och erfarenheter måste tas till vara och spridas. Det förutsätter avtal mellan kommuner och organisationer om hur arbetet ska utföras. Jag anser att staten också ska föregå med gott exempel och verka för att de lokala och regionala organisationer som får statliga bidrag, som exempelvis antidiskrimineringsbyråerna, ska få en officiell status som antidiskrimineringsutvärderare och att deras åsikter ska vägas in i beslut som fattas. Det borde också införas regionala diskrimineringsombudsmän som får ett offentligt uppdrag att tillvarata diskriminerades intressen. Jag stöder givetvis alla reservationer som har i betänkandet, men för tids vinnande yrkar jag bara bifall till reservation 15, under punkt 5. 181 (): Anledningen till den här debatten är dels en framställning från angående styrningen av integrationspolitiken, dels motioner väckta under den allmänna motionstiden och 2005 som berör kommunalt flyktingmottagande, insatser mot rasism, främlingsfientlighet och diskriminering samt arbete mot utanförskap och segregation i storstäderna. Dessutom behandlas motioner om svenskt medborgarskap. har kritiserat när det gäller svårigheten att följa upp de övergripande målen för integrationspolitiken och vill se att regeringen återkommer med förslag om mer precisa mål som är lättare att följa upp. Utskottet gör samma bedömning men noterar att regeringen redan har utvecklat sitt system för uppföljning av integrationspolitiken i budgeten . Systemet består bland annat av 24 konkreta mål inom olika områden. Dessutom redovisas 69 indikatorer, som ska visa hur de olika politikområdena utvecklas. Berörda myndigheter, 55 stycken, har fått i uppdrag att följa utvecklingen, och ska göra en samlad analys. Även andra institutioner som länsstyrelser och kulturinstitutioner har fått integrationspolitiska uppdrag. Utskottet kan alltså konstatera att regeringen har förstärkt sin styrning av myndigheterna och på ett tillfredsställande sätt redan tillgodosett förslagen från . Låt mig gå över till att kommentera reservationerna. Den första reflexionen jag gör är att de fyra borgerliga partierna inte kunnat enas om en reservation på punkten Integrationspolitikens inriktning med mera. Den andra är att som alltid när vi diskuterar de här frågorna ger man gärna en bild av eländes elände. Vad säger då alliansen? Jo, överraskande nog en hel del som vi kan vara eniga om, och det är bra. Det gäller vikten av att snabbt komma in på arbetsmarknaden, samordning av myndigheter och åtgärder för att bryta de diskriminerade strukturerna. Hur vi ska komma dit har vi dock fortfarande olika uppfattning om. tycks tro att om vi bara konkurrensutsätter skola, vård och omsorg får fler med invandrarbakgrund jobb. beskriver satsningar på utbildning, språkförskolor och en starkare diskrimineringslagstiftning som något som kväver den enskildes kraft och initiativförmåga och kallar det till och med för integrationsindustri. slutsatser och begrepp verkar mer vara utformade för att väcka uppseende i medierna än att visa på alternativa förslag. Flera motioner och reservationer berör kommunernas flyktingmottagande. Det är en fråga som är mycket aktuell med anledning av att fler personer har fått uppehållstillstånd men fortfarande bor kvar i boende. Svensk migrationspolitik bygger på att våra nya medborgare får möjlighet att bosätta sig i några av våra kommuner. Det är en angelägenhet för hela samhället. När vi i den här salen beslutade om en tillfällig lagstiftning för att möjliggöra att framför allt gömda barnfamiljer skulle få en ny prövning visste vi att det skulle innebära att fler invandrade skulle få uppehållstillstånd. Tyvärr ser vi nu att den nästan fulla enighet som fanns i beslutet inte delas med partiföreträdare i kommunerna. Att kommuner har olika förutsättningar är självklart. Men jag tycker att det är särskilt anmärkningsvärt att vissa kommuner med god lokal arbetsmarknad, bra möjlighet att erbjuda boende och utomordentliga förutsättningar att ordna goda introduktionsinsatser ändå väljer att inte delta i mottagandet. Resultatet blir att det försämrar möjligheten för en snabb etablering av alla nyanlända. Det innebär i förlängningen ökade ekonomiska och humanitära kostnader för hela samhället. Jag själv bor i en välmående kommun, , där vi bygger så det knakar. Men den så kallade alliansens företrädare har sagt nej till . Ett av flera dåliga argument var att de invandrade inte hade stått i bostadskö. Vi har alla ett ansvar för att fler kommuner medverkar till att ta emot dem som har fått uppehållstillstånd. Regeringen har som sagts tidigare aviserat att man i vårpropositionen kommer att höja ersättningen till kommunerna. I några reservationer kritiserar man introduktionsinsatser för nyanlända. Som jag sade har regeringen fastställt nya mål. Ett av dessa är att nyanlända vuxna invandrades möjligheter till en snabb etablering ska öka. Åtgärder som då krävs är bland annat höjning av kvaliteten i svenskutbildning för invandrade, möjligheter att kombinera utbildning, arbete och praktik och snabb validering. Ams har därför fått ett tydligare ansvar. I några motioner talar man om att staten måste vara en förebild och inte diskriminera. Utskottet delar den uppfattningen och ser därför positivt på att regeringen nu har gett flera myndigheter uppdrag som syftar till att utveckla ett strategiskt arbete mot diskriminering och för likabehandling. Ett prioriterat område inom integrationspolitik är arbetet med att förebygga och motverka främlingsfientlighet, rasism och diskriminering. Låt mig därför redogöra för en del av de insatser som sker inom olika politikområden . På det sättet svarar jag även på flera av era reservationer. Vi ser vardagsrasism . Killen som är mörk blir nekad att komma in på krogen. Tjejen med ett utländskt namn blir inte kallad till anställningsintervju. Har du ett annorlunda namn får du ingen bostad. Vi fick för ett bra bevis på att vårt förhållningssätt till det nya och lite okända löses bäst genom samtal och dialog. Jag tänker på debatten som uppstod i samband med Muhammedbilderna i dansk press. Snabbt tog ministern kontakt med företrädarna för islamiska församlingar för att visa respekt för olikheter och diskutera hur man skulle möta människors upplevelse av kränkning. På det sättet undvek vi uttryck som vi kunde se i andra länder. Nytt från är att vi nu har ett förbud mot diskriminering och annan kränkande behandling i de verksamheter som omfattas av skollagen. Ytterligare insatser som stärker skolor och förskolor är de i budgeten för som riktas till de utsatta stadsdelarna. Här kan jag inte låta bli att kommentera en artikel som var i . Den får stå som förebild för allt det goda som sker med hjälp av myndigheter, organisationer och enskilda i vardagen. Rubriken var: Skolsuccé, klarar betygen med bravur. Antalet elever som klarar kunskapsmålen har ökat från till på Borgskolan. Nio av tio elever har invandrarbakgrund, och många har ett annat modersmål än svenska. Genom ett systematiskt arbete tillsammans med lärare, elever och föräldrar har skolan lyckats. Artikeln avslutas med att en elev som är säger: Just nu finns det inget som kan bli så mycket bättre. Det är roligt att gå i skolan, och lärarna och undervisningen är riktigt bra. Alla de goda exempel som finns måste på ett bra sätt komma andra till del. Regeringen bereder nu förutsättningar för att inrätta ett urbant samla och sprida erfarenheter. De som satsats inom arbetsmarknadspolitiken ger goda möjligheter att öka sysselsättningen i de stadsdelar där behoven är störst. Socialdemokraterna presenterade ett tiopunktsprogram. Vi har redan hört en del av de punkterna. Jag blir väldigt konfunderad när inte kan se att 100 skolor som ska anställa 1 000 resurspersoner just handlar om att skapa kunskap. Elever som har kommit när de kanske är 12, till får möjlighet att på sitt eget språk lära sig det som handlar om matematik eller kanske inom några andra områden. Det är en mycket bra insats i tiopunktsprogrammet. De andra punkterna vi har hört om handlar bland annat om stöd till lärlingsutbildning och att försöka få en snabbare etablering av nyanlända invandrare. Miljardsatsningen är viktig och behövs för att ska bli ett föregångsland på integrationsområdet. Det är alltför sällan som vi hör något om allt det positiva som sker, om alla de företag som startas av invandrare och att alltfler ungdomar med invandrarbakgrund läser vidare på högskolan. Man ska vara aktsam med retoriken och inte spela på den rädsla och okunskap som segregationen skapar. som man talar om egenmakt och individens roll målar man upp en bild av invandrare som bidragsberoende och oförmögna att ta egna initiativ. Analysen går helt enkelt inte ihop. Det som kan tilläggas är att i vanlig ordning har dessa analyser en tendens att vara alltför ensidiga. Man lägger för mycket fokus och skuld på individen och ser därmed inte helheten. Vi kan ibland i vår debattlust om regler och lagar och tävling om vem som vet och kan bäst lätt glömma vad integrationen egentligen handlar om. Det är vår gemensamma uppgift att se till att ingen hamnar utanför och att ingen blir diskriminerad. Vi har alla ett ansvar, du och jag, våra vänner, beslutsfattare, svenskar och invandrade, myndigheter, kommuner och arbetsgivare. Alla människor med olika bakgrund, kunskaper och erfarenheter som bor i vårt land är en tillgång och en förutsättning för vårt välstånd. Den kraften måste tas till vara. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. I detta anförande instämde , , , och (alla s). 182 () replik: nämnde mycket snabbt kritik i sin inledning. Det var nästan så att hon var lite orolig för att gå djupare in i det, tyckte jag. Men varför hoppade du över delen med den allvarliga kritiken som har riktats från mot de insatser som har gjorts för att få människor snabbt i arbete, ? Den satsning som läggs fram från regeringens sida om att arbetsförmedlingarna ska ha ett sammanhållet ansvar är någonting som redan har kritiserat i sin framställning. Den har pekat på att man inte klarar av att leverera och uppfylla de målsättningar som har funnits och som har åvilat arbetsförmedlingen. Hur ska mer av samma vara kunna lösa problemet? Sedan har vi frågan om den tillfälliga lagstiftningen. Den genomfördes ju på ett oförnuftigt sätt, som vi har kritiserat. Därför ställer vi oss inte heller bakom den här i kammaren. Den leder till problem därför att kommunernas misstänksamhet har ökat. Jag har en fråga till dig. görs det en tillfällig höjning av schablonersättningen. Det framförs kritik från ett mycket stort antal kommuner mot att ersättningsnivån inte är sådan att man klarar av de löpande kostnaderna, till exempel i form av socialbidragen. Vad avser ni att göra när pengarna är slut och människor fortfarande befinner sig utanför arbetsmarknaden? 183 () replik: En av de viktigaste åtgärderna som den socialdemokratiska regeringen vidtar är att se till att vi har en god ekonomi i det här landet. Vi ser att tillväxten troligtvis kommer att bli ännu högre än beräknat, nämligen . Det innebär också att det skapas arbetstillfällen. Det är genom arbete som människor får möjlighet att känna tillhörighet med det samhälle som de lever i. Detta är en viktig åtgärd. När det gäller kommunernas möjlighet att ta emot nya medborgare tycker jag trots allt att det har blivit en diskussion som jag inte riktigt känner igen. Det är som om kommunerna skulle stå vid sidan om vad vi gör i . Det är naturligtvis så att om man får uppehållstillstånd så förutsätter det att man bor någonstans i våra kommuner. Även om vi nu i vårpropositionen kommer att anslå ytterligare medel så handlar det framför allt om hur vi ser på de människor som vi genom internationella överenskommelser har sagt ska få en i . Jag noterade när höll sitt anförande att han började med att tala om att vi måste se på de här människorna som starka personer som har någonting med sig som handlar om att de vill bli sedda och att de vill ha ett arbete. Men senare i anförandet talade om att det är besvärligt för kommunerna därför att det här bara kommer att generera socialbidrag. Jag får inte det resonemanget att gå ihop. 184 () replik: Då ska jag reda ut begreppen för . Först och främst fick jag inget svar på frågan om kritik, som du gled över i början. Men du har ju en replik till, och möjligheten att komma tillbaka. Så sent som i går var jag på ett seminarium som handlade om jobless growth, det vill säga det faktum att vi har en hög tillväxt i och befinner oss i en högkonjunktur men att det ändå inte kommer några nya jobb i den omfattning som det borde göra. Det kommer framför allt inga jobb till de grupper som står en bra bit från arbetsmarknaden. Jag tycker att ska ta och fundera på det. Vi har faktiskt ett grundlagsstadgat kommunalt självstyre. Det måste man ta hänsyn till när man stiftar lagar här i . Jag nämnde finansieringsprincipen i mitt anförande, och jag tycker att borde svara på frågan om schablonersättningarna. Vi har ett gemensamt förslag från alliansen som går ut på att göra flyktingmottagandet till en nationell angelägenhet och lyfta bort ansvaret och säga: Vi tar kostnaderna! På det viset kan vi sluta att ställa kommun mot kommun på det sätt som sker i den socialdemokratiska retoriken. På det viset kan vi också förenkla. Vad som växer fram är misstänksamhet, där man misstror människor. Man tror att de kommer att bli socialbidragstagare, och därför säger man nej.