prot · GU0935 · 2006-12-07 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . Talmannen meddelade att () ansökt om fortsatt sjukledighet . Kammaren biföll denna ansökan. Talmannen anmälde att () skulle fortsätta att tjänstgöra som ersättare för under hennes sjukledighet. 3 § Anmälan om kompletteringsval till utskott och OSSE-delegationen Talmannen meddelade att Socialdemokraternas riksdagsgrupp under fortsatta sjukledighet anmält hennes ersättare som suppleant i försvarsutskottet, näringsutskottet och OSSE-delegationen. Talmannen förklarade vald till och med till suppleant i försvarsutskottet () suppleant i näringsutskottet () suppleant i OSSE-delegationen () 4 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2006/07:103 Till Interpellation 2006/07:103 Slopad skattereduktion av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är andra åtaganden som inte har gått att ändra på. () Enligt uppdrag och rättschef Interpellation 2006/07:108 Till Interpellation 2006/07:108 Konsumtion i ekologisk riktning av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tjänsteresa. () Enligt uppdrag och rättschef Interpellation 2006/07:125 Till Interpellation 2006/07:125 Ungas bostadssituation av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är andra åtaganden som ej kan ändras. () Enligt uppdrag och rättschef Interpellation 2006/07:126 Till Interpellation 2006/07:126 E 6 mellan och av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade engagemang. () Enligt uppdrag 5 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Propositioner 2006/07:22 till försvarsutskottet /07:25 till trafikutskottet /07:32 till civilutskottet 6 § i en ny tid (vilande lagförslag) Föredrogs betänkande 2006/07:KU3 i en ny tid (vilande lagförslag). 1 (): Jag yrkar bifall till den socialdemokratiska reservationen som finns i betänkandet. Det är bra med förslag som kan stärka den nödvändiga EU-debatten i vårt land. I grunden är vi naturligtvis alla oerhört angelägna om att det skapas forum för EU-debatt och att också arbete med EU-frågor bedrivs på ett bra sätt. Jag var inte själv med i behandlingen när det här ärendet var uppe förra gången. Jag har satt mig in i frågan och jag har också läst in vad som sades i debatten och hur ärendet hanteras. Det är med stigande förvåning som jag har insett att både förslagen och motiven bakom förslaget är minst sagt grumliga. Vad som är de övergripande målen med förslagen framstår som oklart. Det är också höljt i dunkel hur förslagen ska kunna fungera i praktiken. Man kan dela in betänkandet i två delar, dels den konstitutionella delen, dels den rent sakpolitiska delen. Jag ska belysa båda delarna. Vi står nu inför att genomföra en ändring i riksdagsordningen. Ändringar i riksdagsordningens huvudbestämmelser sker på samma sätt som när det gäller en grundlagsändring. Grundlag ändras genom två likalydande beslut med riksdagsval däremellan. Den ordningen har man ju för att förslagen ska vara genomtänkta och väl förberedda. De ska varken vara för detaljerade eller för generella. Det ska helt enkelt vara i en föränderlig tid. Är detta förslag till grundlagsändring då beskaffat på det sättet? Tyvärr måste jag säga att så är det inte. I en av huvudfrågorna, nämligen om det ska vara saksamråd med initiativ i fackutskottet eller beslutssamråd med initiativ i sägs i betänkandet att detta ska utvecklas i praxis. sker samrådet bara i . Det känns mycket märkligt att genomföra en ändring i riksdagsordningen med två likalydande beslut och val däremellan som bygger på att en för alla okänd praxis ska växa fram. Det känns varken väl förberett, genomtänkt eller särskilt . I den debatt som var i , före valet, var en av replikerna: Processen i arbetet fram till det här betänkandet har inte varit den allra bästa, om man uttrycker sig väldigt försiktigt. levererade förslag som spretade åt olika håll med ett stort antal reservationer. Man hade inte heller tagit hänsyn till att det handlar om förändringar i huvudbestämmelserna i riksdagsordningen som då kräver kvalificerad majoritet eller beslut enligt grundlagsordning. Man har inte genomfört något remissförfarande. Riksdagsstyrelsen slänger bara det här betänkandet från i KU:s knä och säger: Det här får ni reda ut. Så där får det inte gå till i . Den processen måste man vara strängt kritisk emot. Det är ord som jag till fullo kan instämma i. De orden fälldes i kammaren av , . De är lika giltiga . Varför, frågar jag mig, ska vi nu bekräfta detta mycket illa beredda hastverk genom ytterligare ett beslut här i kammaren? Varför ska vi gå in i en situation där vi måste leva med en ordning som vi inte kan överblicka konsekvenserna av bara för att det har gått prestige i frågan? Vore det inte klokare att ta denna andra chans till eftertanke, ta tillbaka förslaget och ta fram ett nytt som efter beredning, remissförfarande och utskottsbehandling kan samla en kvalificerad majoritet i kammaren eller att skicka hela frågan till för att få frågan bedömd i ett helhetssammanhang? Så några frågor och funderingar kring det sakpolitiska innehållet. Beslut och voteringar i kammaren ska bara avse reella beslut, inte opinionsyttringar. Den modell som föreslås med beslut i kammaren om EU-dokument som till sin karaktär enbart kan betecknas som utredningar är djupt olycklig eftersom den leder till att på ett ibland mycket för tidigt stadium binder upp regeringen i en förhandlingsfas. Sådana bindningar kan naturligtvis försvaga den svenska positionen i det för EU-samarbetet så utpräglade förhandlingsarbetet. Det är djupt olyckligt. Det är illa genomtänkt. Regeringen kommer att bindas genom beslutet kring utskottsutlåtandet. Det är ju enbart i plenum som kan upphäva ett sådant beslut. Det är oklarheter kring saksamråd och beslutssamråd. Det står att saksamrådet ska ske i fackutskottet och beslutssamrådet i . Om inte utskottet kan samlas är det som tar över. Det innebär bland annat att saksamråd i samma fråga kan bli utfört av olika personer med olika mandat beroende på när det sker. Det lär inte leda till någon ökad kontinuitet som var tanken bakom den här ordningen. Det är inte heller klart om ett ärende avser saksamråd eller beslutssamråd. De här oklarheterna finns. Det vet vi alla som har deltagit i EU-arbetet . Vem ska avgöra hur frågorna ska hanteras? Är det regeringen? Är det utskottets majoritet? Är det någon annan vem i så fall? Hur ska den praxis utvecklas som sedan ska bli vägledande? Det är också sagt att ärenden som spänner över flera utskott ska behandlas exklusivt av . Vi vet erfarenhetsmässigt att ärenden som spänner över flera utskott ofta är mer komplicerade både tekniskt och politiskt, mer än andra ärenden. Att just de här ärendena ska undantas från ordningen med att fackutskotten ska hantera dem känns mycket främmande. Vi riskerar också att få en situation där överblicken över EU-frågorna helt försvinner när det gäller helhetssynen. Det blir ett synsätt som är mycket smalare och utgår från utskottsindelningen. Allvarligt är också att initiativet till samråd flyttas. ska regeringen samråda med . är det upp till varje utskott att påkalla samråd. Vad händer om utskottet missar eller glömmer detta? Vem kontrollerar det här? är det regeringens ansvar, och det står under kontroll av . När utskotten inte är samlade ska bevaka allting precis som vanligt, står det. Det är naturligtvis en situation som kan innebära försämringar både vad gäller kvalitet och framför allt vad gäller planeringen och tiden för hanteringen av ärendena. Offentligheten allt som behandlas i antecknas . Det är lätt för den som är intresserad att se vilka ställningstaganden som gjorts och hur de följs upp. När det gäller hanteringen i utskotten kommer inga anteckningar att synas, bara beslutsresultat. Det leder till att det blir svårare för alla att följa bakomliggande resonemang och beslut i saksamrådet. Det försvårar naturligtvis det vi vill uppnå, nämligen en bred och öppen debatt. Sedan till kontinuiteten i . Vad händer med den när det ska in nytt folk lite hur som helst utifrån vilket utskott de representerar? Hur kommer vi att kunna hantera helhetsperspektivet i den situationen? Det kommer att vara en överhängande risk att det är regeringens företrädare som får stå för kontinuiteten och samordningen även för räkning. Låt mig återvända till kriterierna för en grundlagsliknande ändring, precis det som jag inledde med. Vi socialdemokrater menar att detta förslag borde ha varit väl genomtänkt, förberett, varken för detaljerat eller för generellt. Det ska helt enkelt vara ett beslut även i en föränderlig framtid. Tyvärr kan jag konstatera att det förslag som vi behandlar är illa genomtänkt, dåligt förberett och behäftat med brister som gör det praktiskt svårgenomförbart. Ett sådant förslag kan vi naturligtvis inte tillstyrka. Därför yrkar jag bifall till den reservation som vi har . I detta anförande instämde (). 2 (): Jag vill börja med att yrka bifall till förslag i betänkandet och sedan anlägga ett något mer optimistiskt och positivt perspektiv än vad den föregående talaren hade. Jag konstaterar att det är sex av sju partier som står bakom förslaget, som syftar till att öka öppenhet, offentlighet och insyn i och svenska folkets arbete med EU-frågor. Det här har varit jag har inte själv varit med under hela processen ett mycket långt och omfattande berednings- och förankringsarbete inom ramen för riksdagsstyrelse, en särskild kommitté, partigrupper och konstitutionsutskott som lägger fram förslagen till kammaren. Vi ökar öppenhet och offentlighet genom att nu får en institutionaliserad ordning för att behandla EU:s grön- och vitböcker, alltså de preliminära tankedokument som presenteras av EU:s institutioner. Utskotten får göra utlåtanden, och den här kammaren kommer att aktiveras för att på ett tidigt stadium ge utrymme för debatt och förhållningssätt som både fördjupar och breddar Europadiskussionen i . Vi ökar insyn och inflytande genom att utskott får en förstärkt roll i arbetet med att överlägga med regeringen inför besluten i . Det ger förutsättningar för ökad kunskap, och förhoppningsvis väcker det större intresse, och ökade möjligheter för fackutskotten att i överläggningar med regeringen nå ett inflytande. Det finns också skäl att tro att ett ökat engagemang i utskott ger ökat engagemang för riksdagsledamöter i EU-frågor också på andra fält än utskottens beredningsområde. Det här är jätteviktigt, för vi har varit medlem i EU men har kanske inte fullt ut förmått att göra inrikespolitik av det hela och ta hem Europafrågorna till det svenska samtalet och knyta ihop den politiska agendan här med den som finns i . Trots att Europafrågorna har blivit en allt viktigare del av vår vardag har det inte alltid återspeglats i vårt politiska samtal, och det har betydelse för vårt inflytande. För det krävs ibland ett annat förhållningssätt både i riksdag och i regering än det som har varit gängse. Jag hade samtal med en finländsk Europaparlamentariker som från sin utsiktshorisont påpekade att vi i nu har haft en generation politiker som alltför ofta inte använt EU till något annat än till att skylla svåra politiska beslut på. krävs att vi använder vårt medlemskap på ett mer konstruktivt sätt. Det finns lite bättre förutsättningar för ledamöter att engagera sig för att agera både konstruktivt och kritiskt. Låt mig skicka med ett tips från Svenska Dagbladets Europakorrespondent . Han har uttryckt det som att nationella parlamentariker som framgångsrikt når inflytande verkar både som mullvad och som örn i samma gestalt. Det gäller att vara skicklig att sätta sig in i detaljerna och ha överblick och förståelse för i vilken riktning som samarbetet för sig och rör sig och framför allt ta hem diskussionen till väljarna, till sin del av och engagera flera i samtalet. Jag tror att behöver en stark och vital röst i . Den utmaningen börjar hemmavid. Det börjar med en bättre och bredare debatt, en engagerad riksdag, och därför tar vi ett par steg för att öka öppenheten och offentligheten, öka insynen och därmed möjligheterna till ett ökat inflytande. Vi vet alla att det här är en kompromiss. Det är som sagt sex av sju partier som står bakom. Det har inte varit helt enkelt, men det är ett förslag som leder i den rätta riktningen. Alternativet är att inte göra någonting alls, att inte ta steg mot ökad öppenhet och ökad offentlighet. Det här leder i rätt riktning. Jag ska också påpeka vad gäller den konkreta förberedelsen av förslagen att det har tillsatts och arbetats med en förberedelsegrupp med tjänstemän som just nu tittar på hur det här på bästa sätt kommer att fungera . Det är mycket upp till utskotten. Utskotten har ett initiativ, och utskotten har att organisera, men häri ligger också ökade möjligheter till just insyn och inflytande. 3 () replik: Jag vill inleda med att säga att det här handlar om att vi har en oenighet om formerna för hur EU-arbete ska genomföras. Vi har ingen oenighet när det gäller vikten av ett mycket djupare och bredare engagemang i EU-frågorna. Jag och vi socialdemokrater är helt eniga om att detta är oerhört viktigt. Engagemanget, intresset och förmågan att föra in EU-frågorna i utskottets arbete är någonting som är möjligt. Vi kan också konstatera att det är betydande skillnader mellan utskottens förmågor att göra detta. Det handlar om att vi faktiskt ska fatta ett beslut om att göra ändringar i riksdagsordningen, ett beslut där det krävs antingen att vi har en tre fjärdedels majoritet eller att vi har två likalydande beslut med ett mellanliggande val. Det handlar om spelreglerna för arbete. Det har varit så att vi har strävat efter att nå enighet i dessa frågor. Det handlar om formerna, och om detta borde vi kunna vara överens. Vi har från vår sida tagit initiativ, gentemot majoritetsföreträdarna, till att på nytt ta upp en diskussion genom att få ett mycket mer genomarbetat, mer genomtänkt förslag, men det har mötts med kalla handen. Vi har gjort det därför att vi vill utveckla, förbättra, EU-arbetet. Vi vill skapa förutsättningar för en bredare och mycket djupare debatt där vi verkligen tar vara på de möjligheter som finns i EU-medlemskapet. Men varför, , vill ni genomföra ett illa förberett och dåligt genomarbetat förslag? Vilka är argumenten för detta? Det är ju ingen, om man läser debatten , som tycker att detta är ett bra förslag. 4 () replik: , du pratar om formerna och om kompromissen kring överenskommelsen och pekar på att Socialdemokraterna sträckt ut handen i den här frågan. Jag vill återigen påstå eftersom du gillar att hänvisa till protokollet att det snarare var ett vittnesbörd från de sex partier som talade om hur svårt det är att få med sig Socialdemokraterna på överenskommelser som syftar just till ökad öppenhet, ökad offentlighet och ökad insyn i EU-samarbetet. Svårt att röra sig en millimeter är väl också ett citat från den riksdagsdebatten. Jag delar inställningen att man ska försöka söka breda kompromisser i frågor som handlar om riksdagsordningen, grundlagen och centrala spelregler för vår demokrati. Men det kan inte innebära att Socialdemokraterna har vetorätt när det gäller vartenda förslag som läggs fram. Tittar man på de dokument som finns upptäcker man att här tas förslag som både stärker öppenheten och offentligheten och stärker debatten. Det är alldeles tydligt att Socialdemokraterna är emot detta. Men läser man reservationen och protokollet från riksdagsdebatten dessutom sett till avsaknaden av förslag i de motioner som har lagts fram ser man att det inte finns några socialdemokratiska förslag som leder just till det som det här betänkandet vill åstadkomma: ett mer aktivt parlament, ökad insyn och ökad öppenhet. Det finns inga sådana förslag. Ni kan prata vitt och brett om viljan att åstadkomma detta, men det förs inte fram några förslag. Då är det de förslag som ligger på bordet som leder i den riktning som finns. Jag kan bara beklaga att Socialdemokraterna inte tycker att det är förslag som leder framåt. 5 () replik: Om historieskrivningen är vi inte riktigt ense. Det säger sig självt att om man söker en kompromiss måste det också finnas kompromissförslag. En kompromiss kan inte innebära för att återge vad sade i debatten att socialdemokrater ska underkasta sig en ordning som en majoritet föreslår, utan en kompromiss är en kompromiss det handlar om att ge och ta. Jag vill återigen erinra om att detta inte handlar om vikten av att se till att öka engagemanget, intresset och öppenheten i diskussionen och att föra in EU-frågorna i utskottens arbete, utan detta handlar om att vi just nu står i begrepp att ändra riksdagsordningen på ett sätt som egentligen ingen tycker är riktigt bra. Det är ju egentligen ingen som vet hur det här ska gå till. De frågor som jag lyft fram i mitt anförande finns det, , ingen som kan svara på inte ni heller. Till vad leder ett allmänt tal om att öka öppenheten och insynen om man inte kan genomföra det på det sätt som är själva avsikten och önskan från oss alla? Det finns betydande oklarheter. Det är också, tycker jag, felaktigt att fatta ett beslut om förändringar i riksdagsordningen som innebär att man rentav säger: Vi får se hur det här går. Vi får se hur praxis utvecklas. Det här blir nog bra. Det är ett sätt att fatta beslut när det gäller viktiga spelregler och former i fråga om riksdagsordningen som vi tidigare försökt att undvika i riksdag. Men ni är beredda att göra detta. Det förvånar mig. Jag har ännu inte hört några argument eller uppfattat några bemötanden kring de frågor som jag har lyft fram. Det är allvarliga invändningar. Hur ser till exempel på förhållandet att vi redan i en mycket tidig fas skulle binda upp regeringen i en förhandlingsprocess? Vad innebär det för den svenska positionen i viktiga och för avgörande frågor? 6 () replik: Vad gäller detta med att sluta upp bakom stora ord och att tala om något som vi alla eftersträvar ett mer aktivt och mer engagerat parlament och en mer aktiv och mer engagerad riksdag är det lätt att sluta upp bakom de orden. Men man måste kunna redovisa förslag som för det framåt, som åstadkommer detta. Där, återigen, har det varit en brist på förslag från Socialdemokraternas sida. Det är bara att titta på dokumenten. Det finns inga konkreta förslag. Sedan kan jag bara återigen stryka under att det väl är få processer i det här som har en så lång historik, som har behandlats så och som är så väl förankrade som just denna process med riksdagskommitté, med riksdagsstyrelse och med flera rundor i riksdagsgruppen. Talet om att det när det gäller processen bakåt är oförberett är det svårt att ställa sig bakom. Tvärtom är väl detta ett exempel på just en väldigt lång utredning och en väldigt lång beredning av dessa frågor. Jag tror att vi har olika perspektiv, att vi ser olika på detta. Jag tycker att det när det gäller det här förslaget är alldeles utmärkt, att det är bra och en styrka, att nu får debattera grön- och vitböcker och andra strategiska dokument. Det är en styrka för röst i om vi har ett parlament, en riksdag, som har tagit ställning till synpunkter och som har diskuterat detta. Det tror jag inte försvagar den svenska rösten i , utan tvärtom stärker och vitaliserar det den och gör besluten bättre förberedda och bättre förankrade. Det kan i flera fall vara argument för den i Europasamarbetet. Kanske har vi skilda synsätt. Kanske är det så att föreställningen finns att Europadebatten ska föras av regeringen och regeringens tjänstemän, medan många andra eftersträvar just en bredare debatt och att engageras och involveras mycket mer. 7 (): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkande. kommer att få en ny riksdagsordning. Det vilande lagförslaget från kommer, om så finner, att antas, och riksdag kommer att arbeta efter nya riktlinjer i hanteringen av EU-frågor. Det skapar en mer öppen riksdag, en mer aktiv riksdag och framför allt en mer demokratiskt arbetande riksdag. Det är glädjande att EU nu integreras mer i riksdagsledamotens vardagliga arbete. En ny ordning för hanteringen av EU:s grön- och vitböcker samt övriga strategiska dokument föreslås, liksom att regeringen ska överlägga med utskotten i frågor rörande arbetet i EU. EU-arbetet i ökar genom att det sker en reell maktförskjutning i EU-frågor till just utskottens fördel. ska spela en central roll i hanteringen av frågorna. Frågorna är en viktig del av den politiska verkligheten. Det bör också avspeglas i arbete. ska komma in tidigt, och samtliga ledamöter ska involveras. Det möjliggör också att EU-dokument i större utsträckning än blir föremål för debatt och behandling i kammaren. riksdag måste vara öppen gentemot omvärlden, gentemot de rättssystem som är en del av. För det krävs att man är väl insatt i såväl nationella som europeiska frågor. Ska kräva att samhället i stort blir mer medvetet i EU-frågor och att dessa frågor blir en angelägenhet för samtliga EU-medborgare behövs det också förändringar i arbete. Förändringar som beskrivs i det av formulerade betänkandet kommer att bidra till att EU-frågorna inte betraktas som någonting främmande och någonting skilt från den nationella politiken utan är ett med densamma. En aktiv riksdag kan bidra till att den svenska ståndpunkten, således den ståndpunkt som regeringen framför, blir mer genomarbetad och bättre underbyggd. Det är också en styrka för regeringen att i förhandlingar i EU kunna hänvisa till att den svenska ståndpunkten är väl förankrad och väl genomarbetad i riksdag. EU-frågorna ska behandlas som vanliga nationella frågor; det tycker jag är en självklarhet. Syftet med hanteringen är att skapa utrymme för en debatt som visar på de olika synsätt som finns i gällande aktuella frågor. Det är ett viktigt steg vi tar med en ny riksdagsordning. kommer medlemskap i unionen att släppa in EU-frågorna i ledamotens vardagliga arbete och i utskottens diskussioner. Det tjänar både och regeringen på. Framför allt innebär det ett mervärde för ledamoten och för möjligheten att påverka den europeiska politiken. 8 Tredje vice talman (): Jag tycker att det känns väldigt angeläget att lyfta fram det som vi faktiskt är eniga om när det gäller detta ärende som är uppe för diskussion för . debatterade vi senast denna fråga. Alla som var med då är visserligen inte med , men ståndpunkterna är i princip desamma. Tyngdpunkten har delvis förskjutits åt ett annat håll. Och det tänkte jag uppehålla mig vid. Det finns en mycket bred enighet om att EU-frågorna måste komma in på ett tidigt stadium i riksdagsarbetet och på ett naturligt sätt finnas med i det dagliga arbetet för ledamöter. Därför känns det extra angeläget att aktuella EU-frågor kommer in på ett mycket tidigt stadium. Jag tänkte uppehålla mig vid den skiljelinje som vid den förra beredningen fick en mycket mer framträdande roll än vad den har fått här . Det handlar om huruvida det ska finnas möjlighet att votera om utskottets eventuella olika uppfattningar när det gäller utlåtanden i fråga om grön- och vitböcker och i fråga om andra strategiska dokument. Jag säger eventuella eftersom vi inte vet hur det blir. Det är en högst hypotetisk frågeställning. När detta ärende bereddes förra gången jag tycker att det är viktigt att framhålla det lades det mycket tid på att diskutera just frågan om votering om grön- och vitböcker. citerade ledamoten tog initiativ till en beredningsgrupp inom KU just för att man skulle försöka hitta gemensamma lösningar och komma fram till en kompromiss. Men det fanns en obefintlig vilja att komma fram till en kompromiss. Och den oviljan fanns faktiskt hos den socialdemokratiska gruppen. När ärendet har beretts den här gången har inte samma typ av diskussioner förts i , utan argumenten kom egentligen först här.