prot · GT0997 · 2006-03-29 00:00:00 — Skogen växer i , och över den bestämmer ingen annan. Det lägger ni er inte i! Det är den ena hållningen. Den andra kan vara: Skogen den växer, precis som det växer på åkrarna. Ska vi med gemensamma program och resurser stötta det som växer på åkrarna borde även det som växer i skogen kunna få ett gemensamt stöd. Då skulle ju få tillbaka någonting av betydelse, i ekonomiska termer, från EU. Så kan man också resonera. Det är den andra skolan. Jag tycker att vi ska lyssna på båda argumenten. Jag tillhör ju inte dem som tycker att det är roligt att lämna ifrån sig någon typ av kompetens över huvud taget, och jag har heller aldrig drömt om att det skulle vara något slags vision att släppa ifrån oss detta till EU. Det kan finnas fördelar, och vi ska pröva det noga, men har den varit skeptisk. Men, som sagt, det finns också saker och ting i den positiva vågskålen. Låt oss se hur finnarna kommer att göra. Det ska bli mycket intressant att se. Finnarna är duktiga vad gäller skogen och också väldigt skickliga på att utnyttja EU:s samlade styrka för egna, nationella intressen. Där kanske vi har en del att lära. 40 ESCH (kd): Detta med gemensam EU-politik är väldigt tveksamt, och statsministern har själv tidigare kastat fram tanken att man kanske tvingas åternationalisera jordbrukspolitiken. Jag kommer ihåg att statsministern sade det i något sammanhang . Det handlar emellertid inte bara om skogspolitiken. Vi har hört att även energipolitiken är på gång. Då är faran att ett fördrag som ingen talat om, men som vi godkänt, aktualiseras, nämligen . Enligt detta avtal ska EU gemensamt förvalta all produktionskapacitet för el som finns inom EU. Det betyder allt från flis och vattenkraft till uran. När det gäller just uran har vi av EU:s tillgångar, och enligt ägs detta uran av EU. Mycket få svenskar känner till det, vare sig de är politiker eller inte. Det kan dock vara värt att titta på det avtalet när vi nu börjar tala om gemensam energipolitik, för det kommer att aktualiseras som ett brev på posten. 41 Statsminister (): Vi ska naturligtvis vara analytiska i alla avseenden. Självklart är det så. Dock har jag gjort klart här , och också på toppmötet som vi nu återrapporterar från, att någon gemensam europeisk energipolitik inte ska utvecklas. Kompetensen i den frågan är klar och ska icke förändras. Det gjordes klart på toppmötet, och det fick starkt bifall, inte minst från kommissionens president . 42 (): Jag vill tacka statsministern för en i det närmaste trivselrapport från det senaste toppmötet. Jag är också tacksam för att statministern är så insiktsfull, närmast grön, vad gäller behovet och värdet av förnybar energi. Därför har jag en fördjupande fråga beträffande kärnkraften. Kärnkraften är ju inte en förnybar energikälla, och den är lika onödig, dyr och farlig som den alltid har varit. Brytningen är förenad med lika stora miljö- och hälsoproblem som den alltid har varit, och avfallsfrågan kommer aldrig att bli möjlig att lösa. Därför är självklart mycket nöjt med att vi påbörjat en avveckling av våra reaktorer och att regeringen står upp för det både hemma och borta. Min fråga är: Vilken hållning har de andra 24 statsministrarna, särskilt i ljuset av den mycket kraftiga kärnkraftslobbyism som vill hävda att kärnkraften är en del i diversifieringen, att kärnkraften på något sätt skulle vara miljören eller ha klimatpositiva effekter? 43 Statsminister (): Det är ingen tvekan om att det just nu pågår en kampanj för kärnkraft. Den kanske inte är lika tydlig i som i andra länder. För många är det en ganska enkel lösning. Det är stort, det är fråga om en känd teknik, och kommer kärnkraften inte i konflikt med klimatmålen. Den accepteras, rentav gillas, rakt av i industrin, och det finns heller inget stort folkligt motstånd just . De politiker som talar om detta i har en ganska lätt resa tills någonting händer, brukar jag säga. Det som vi förknippat kärnkraften med, att avfallsbekymret inte är löst, finns dock fortfarande kvar. Vi har också förknippat den med att det naturligtvis är en storskalig och därmed sårbar teknik som lätt kan, så att säga, rubbas och därmed förlora väldigt mycket av sitt förtroende. Vi har sett förut vad som har inträffat vid de stora olyckorna. Det kan hända igen. Jag tror inte att det ska hända, men det kan hända igen. Och det leder mig då fram till den slutsatsen att det bara gör oss ännu mer sårbara att lösa dagens energiproblem i med en storsatsning på kärnkraft. Vi har hälften av vår elström producerad i kärnkraftverk. Är det en lösning på våra energiproblem att producera ytterligare 5 eller i kärnkraftverken? Det är det naturligtvis inte. Vi måste se till att vi sprider sätten att producera energi så mycket som möjligt så att vi blir osårbara i den meningen att det är många olika, inte så storskaliga, produktionssätt. Sedan ska det göras som vi har en tung industri som kräver just säker storskalig tillförsel av inte minst el, så att det finns massor med svåravvägda tekniska problem och målkonflikter inbyggda i detta. På detta toppmöte var inte kärnkraftens vänner särskilt högljudda; det kan jag väl säga. Det skedde ingen positionsförflyttning där. För min del och för del har vi gjort det klart. Vi har vår energipolitik fastlagd. Vi ska avveckla vår kärnkraft när vi kan ersätta den med annat som på ett säkert och miljömässigt sätt levererar el, inte minst till den svenska industrin. Men att vi ska bygga ut den är inte politiken . 44 (): Tack för svaret! Jag tolkar statsministern så att hans position i EU-kretsen är ungefär som har varit i den svenska energidebatten . I ljuset av det är min följdfråga: Hur ser statsministern på Euratomfördragets fortlevnad som ett bihang till en eventuellt kommande ny konstitution? 45 Statsminister (): Jag är inte över huvud taget förberedd på att diskutera . Det är för . Och även om min position i EU av beskrivs som den som har haft i kan jag försäkra om att ingen förväxlar mig med Per , inte ens i . 46 (): Inom EU finns det ett arbete som kallas för Barcelonaprocessen. Man arbetar med samarbetet över , med våra partnerländer söder och öster om . I denna process finns det också en parlamentarisk församling som på engelska heter Parliamentary Assembly. Den sysslar med dialog över . Den sysslar med att granska regeringarnas insatser i Barcelonaprocessen, och den sysslar med att diskutera konflikten IsraelPalestina. I den här församlingen deltar palestinier, israeler, syrier och många andra. hade vi vår årliga församling i . Till denna församling gavs inte den palestinske parlamentsledamoten från Hamas inresevisum av . Det påstås att det inte var som var bakgrund till det här, utan det var ett annat EU-land som blockerade inresan. Det förstärkte naturligtvis kraftigt spänningarna mellan EU-länderna och partnerländerna i den här församlingen, som ju redan var minst sagt komplicerad på grund av de här Muhammedkarikatyrerna. Min fråga till statsministern är: Hur ser statsministern på frågan om tillträde för Hamasrepresentanter till mötena i Barcelonaprocessen, fortsättningsvis, när det gäller såväl regeringssidan som den parlamentariska sidan? 47 Statsminister (): Jag är över huvud taget inte förberedd på den frågan. Den diskuterades inte heller på toppmötet, herr talman. Jag föredrar att svara på frågor som har diskuterats på toppmötet. Jag återkommer gärna i annat sammanhang när jag har bättre bakgrundsinformation. 48 (): Tack statsministern för en bra information från toppmötet! Det är glädjande att arbetet med Lissabonstrategin är framgångsrikt. Det är inte minst glädjande att innehar en tätposition när det gäller både sysselsättningsutveckling och tillväxt och utbildningssatsningar. Det är också viktigt att vi deltar i det gemensamma europeiska arbetet som handlar om att stärka vår kompetenskraft och konkurrenskraft. Det är också glädjande att höra att det finns en insikt bland övriga europeiska länder om att ungdomars tillträde på arbetsmarknaden måste vara föremål för politiska åtgärder, så att vi stärker ungdomars rätt till arbete. Det nämnde också statsministern i sin redovisning. Och på svensk hemmaplan har ju regeringen aviserat ett flertal förslag. Dock kan vi nu se franska protester, hur tusentals ungdomar och fackföreningsrörelser i protesterar mot den franska högerregeringens förslag om att man ska försöka lösa ungdomars situation på arbetsmarknaden genom att helt enkelt ta bort trygghetssystemen och anställningstryggheten för ungdomar på arbetsmarknaden. Motsvarande förslag har också hörts från här i . Min fråga till statsministern är: Förekom den här diskussionen på toppmötet, det vill säga fanns det viljeyttringar från länder om att ta bort anställningstrygghet och trygghetslagar för ungdomar på arbetsmarknaden? 49 Statsminister (): Nej, det lyfts inte längre fram sådana förslag. En gång i tiden fanns det de som tog upp detta, och då förklädde de det i omskrivningen att man skulle vara mer flexibel, som man sade. Inte ens det kommer längre upp som diskussion, utan nu är det den andra ansatsen som gäller. Det är forskning. Det är utbildningssatsningar. Det är en insikt om att människor känner en oro i av globalisering. Det är därifrån hela diskussionen kommer. Och inte minst ses de nordiska länderna som förebilder, så något sådant förslag har inte rests i europeiskt sammanhang. Jag tror att de som lägger fram sådana förslag , efter de franska erfarenheterna, är väldigt politiskt tondöva. 50 (): Tack för svaret! Det känns tryggt att höra att det uppenbarligen finns en tveksamhet bland övriga europeiska länder i fråga om att följa det franska exemplet. Men jag vill ställa en fråga för säkerhets skull. På svensk hemmaplan har regeringen agerat starkt genom , arbetslivsministern, mot de förslag som har lyfts upp i den svenska debatten. Har regeringen motsvarande beredskap, om frågan ändå skulle lyftas upp på europeisk nivå, att agera starkt, gärna tillsammans med övriga länder, för att inte urholka anställningstryggheten för ungdomar i ? 51 Statsminister (): Ja, jag förutsätter att EU-strukturerna håller sina fingrar borta från detta. Det är nationella frågor. Jag skulle bli upprörd om de skulle börja lägga sig i på den detaljeringsnivån, men skulle det ske är det klart att vi kommer att säga ifrån, förhoppningsvis med ett enhälligt stöd från , som inser vad som rimligen borde vara rätt för och också för . 52 AXEL DARVIK (fp): I Lissabonstrategin har kommissionens ordförande lyft upp ett förslag om att man skulle inrätta ett , ett toppuniversitet för teknologi. Jag tyckte att det lät som ett mycket bra initiativ när det kom. Det har utvecklats och möjligtvis mognat till att mer bli någon typ av nätverk, som jag har förstått det, mellan universitet i . Det är kanske klokt, men även då måste forskare och studenter i mötas ansikte mot ansikte på arbetsmöten och seminarier och ibland stora konferenser. I finns det en hel del ledamöter som är väldigt entusiastiska över den här idén. De är till och med så entusiastiska att de är beredda att ge upp sin byggnad i och låta EIT, eller , flytta in där i stället, och de är beredda att nöja sig med att enbart sammanträda i . Jag undrar om statsministern är beredd att stödja den här idén i . 53 Statsminister (): Vilken idé är det som jag är beredd att stödja? Är det EIT, eller är det att man ska sammanträda bara i ? Det sista kan jag faktiskt vara med på. Det kunde vara klokt om de minskade sina kostnader. Men den första idén om EIT är jag fortfarande skeptisk till av det enkla skälet att det redan borde vara möjligt att skapa, troligen i något medlemsland. Det borde redan finnas. Det finns säkert redan. Men så kommer man på från kommissionens sida att man kanske skulle vilja sätta ett avtryck på det här området, och så tar man det här initiativet, som i och för sig inte är särskilt upphetsande eller kan anses vara särskilt störande. Jag tvivlar på att det bidrar särskilt mycket till en utveckling. Men kommissionen har fått i uppgift att titta vidare på detta och fortsätta sitt analysarbete och får sedan komma tillbaka. Det finns, herr talman, en hållning i EU som ibland är av det slaget att om vi tar någon hundradel av vår lilla hundradel av europeisk ekonomi och sedan inrättar något slags institut någonstans så rycker vi plötsligt upp europeisk forskning. Det är naivt. Det kan möjligen ha en signaleffekt. Vi är försiktigt avvaktande, och kommissionen arbetar vidare med frågan. Om de ska flytta till ? Gärna för mig. 54 (): Jag har två frågor som jag vill beröra med statsministern. Mycket som statsministern har förmedlat från toppmötet är väldigt positivt. Jag tycker dock att betydelsen av de gemensamma initiativen på energiområdet tonas ned. Det är utomordentligt viktiga mål som statsministern har redogjort för. Han har säkert ingen annan mening än att man ska satsa på förnybara energikällor, att man ska uppnå och så vidare. Jag skulle inte lika starkt betona detta motstånd mot gemensamma tag på energipolitikens område, för jag ser här ett samband med Lissabonstrategin för att hävda den europeiska ekonomin globalt sett. Vi har ett gemensamt ansvar i för att lösa de långsiktiga problemen när det gäller energin, därför att den utgör ju ändå en av grunderna för den ekonomiska tillväxten. En annan fråga som jag vill ta upp gäller konstitutionen. , som statsministern tog upp, är väldigt bra. Konstitutionen, som ju är vilande för tillfället, hade liknande formuleringar, en så kallad mainstreaming om jämställdhetsfrågorna, på alla politikområden. Jag tror att det är nödvändigt att reflexionsperioden fortsätter, att vi utöver de initiativ som ändå tas får en fortsatt diskussion och behandling av initiativ som plan D och så vidare. Men det får inte bli en väntan på Godot. Jag vill bara fråga statsministern: ska ta hänsyn till nejen, men är det aldrig någon som på något toppmöte ställer frågan hur vi ska hantera förväntningarna hos de folk som har sagt ja till konstitutionen? 55 Statsminister (): Det är aldrig någon som ställer den frågan, särskilt inte de 13 som har sagt ja jag tror att det är 13 som har värkt fram just . Det är väl av det enkla skälet att man inser att för att fördraget ska ratificeras och godkännas ska alla vara med. Det har en obönhörlighet över sig som är dramatisk. har den stolta franska republiken med ett rungande nej sagt att detta vill de inte ha. Om det då inte går att ändra på och det vore svårt att se hur det skulle gå till, men man vill ju reflektera över det hela får ju de 13 som har sagt ja ändå inte sin vilja igenom. Så det är en väldigt låst situation. Men den saken diskuteras inte utifrån de 13, för jag tror att de 13 nog trots allt tycker att de har ett mindre politiskt problem än de två kolleger har som inte har ratificerat i meningen sagt ja i en folkomröstning. Vi andra som finns däremellan och ännu inte tagit ställning till frågan är heller inte i samma bekymmersamma läge. Verkligt svåra situationer har de två som har fått nej i folkomröstningar. Det ligger där. När det gäller kompetensfrågorna har jag ingenting emot att kommissionen är aktiv, men vad jag är stenhård på är kompetensfördelningen. Exempelvis är energimix sådant som staterna beslutar om. Kommissionen har en annan kompetens, och den får inte förändras. Sedan är ju kommissionen från tid till annan mer eller mindre aktiv i olika frågor, och att man kommer att vara mer aktiv i energifrågan tror jag är helt naturligt. Det hjälper säkert till, men det innebär inte att kompetensen förändras mellan medlemsländerna och unionen. Det är det som jag har försökt framhålla. 56 (): Jag vet så klart att nejet är det stora politiska problemet, men man måste ju också ta hänsyn till den andra sidan. Det är ändå människor som har ett engagemang för konstitutionen. Jag tycker att det verkar som om det är en ganska passiv väntan på att någonting ska ske av de två länderna. Det finns ju en rad problem i EU-samarbetet som konstitutionen skulle ha löst och som unionen lever med, och man måste gräva i dessa för att komma fram till konstruktiva lösningar. 57 Statsminister (): Jag kan bara önska all framgång i att försöka övertyga den franska valmanskåren och det franska politiska etablissemanget med presidenten i spetsen om att man snabbt ska ändra ståndpunkt så att vi andra kan ratificera fördraget. Det är ju så det ser ut. Låt oss icke vara naiva på den punkten. Det är en ordentlig politisk låsning med ett reellt politiskt bekymmer som på inget sätt har kommit närmare sin lösning. Överläggningen var härmed avslutad. 2 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 3 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2005/06:286 Till Interpellation 2005/06:286 av () Fungerande polisverksamhet i hela landet Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att interpellanten inte kunnat ta emot svaret vid tidigare utsatt datum. Interpellation 2005/06:310 Till Interpellation 2005/06:310 av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att interpellanten inte kunde ta emot svaret den tid jag föreslog. uppdrag Per Thöresson Expeditionschef 4 § Anmälan om inkommen faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen Talmannen anmälde att följande faktapromemoria om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2005/06:FPM64 Direktiv om regler och standarder för klassificeringssällskap inom sjöfarten KOM(2005)587 till trafikutskottet 5 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Propositioner 2005/06:149 till justitieutskottet /06:196 till finansutskottet 6 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /06:NU9 och NU13 betänkanden /06:FöU6FöU8 7 § Genomförande av EG-direktivet om rätt till familjeåterförening samt vissa frågor om handläggning och DNA-analys vid familjeåterförening, och Genomförande av EG-direktiven om unionsmedborgares rörlighet inom EU och om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2005/06:SfU8 Genomförande av EG-direktivet om rätt till familjeåterförening samt vissa frågor om handläggning och DNA-analys vid familjeåterförening (prop. 2005/06:72) och socialförsäkringsutskottets betänkande 2005/06:SfU9 Genomförande av EG-direktiven om unionsmedborgares rörlighet inom EU och om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning (prop. 2005/06:77). 58 (): Låt mig börja med att yrka bifall till den moderata reservationen nr 1 i betänkande SfU8 och den moderata motivreservationen nr 2 i betänkande SfU9. ska avgöra frågan om hur två direktiv från den europeiska unionen ska införlivas med den svenska lagstiftningen. Det är viktigt att redan från början förklara att vi själva i äger utformningen av de förändringar som direktiven innebär. Det finns kort sagt olika sätt att göra saker och ting på. Jag ska börja med den del av betänkandet som handlar om familjeåterförening och därefter fortsätta med de övriga frågorna. Enligt gällande lagstiftning får uppehållstillstånd ges till makar och sambor som stadigvarande har sammanbott utomlands. Detsamma gäller för makar och sambor som inte stadigvarande har sammanbott utomlands under förutsättning att förhållandet framstår som seriöst och inga särskilda skäl talar mot att tillstånd ges. Sådan är lydelsen i lagtexten. Regeringen har föreslagit att seriositetsprovningen slopas för makar och sambor och att så kallad uppskjuten invandringsprövning för dessa ska begränsas till att gälla för makar som inte stadigvarande har sammanbott utomlands. Från moderat sida tycker vi att det är bra att de här förändringarna sker. Men som jag antydde har jag i uppgift att presentera ett antal invändningar och synpunkter som vi har på det här upplägget. Problemet med regeringens synsätt är att det nu skapas en tyngdpunkt på vad som har hänt i förhållandet att man kom till och inte efter det att man har passerat gränsen. Frågan är om detta är rättvist. Ger det en bra grund för skäliga bedömningar? Det kan givetvis bli problem med att reda ut hur pass seriöst ett förhållande ifrån har varit, precis som det kan bli problem med den dokumentationsproblematik som finns närvarande i många migrationsfall. En annan svårighet ligger i att förhållandena i det enskilda landet kanske inte alltid möjliggör att man skaffar fram sådana dokument som styrker att ett förhållande faktiskt har varit seriöst eller att man ordnar någon annan form av bevisning. Det borde leda till slutsatsen att det är när man väl har kommit till som innehållet i förhållandet blir intressant. Därför föreslår vi moderater, som enda parti i denna kammare för övrigt, att de uppehållstillstånd som makar och sambor beviljas vid det första beslutstillfället alltid ska vara tidsbegränsade och att detta ska gälla oavsett om man har sammanbott utomlands eller inte. Vi vill flytta tyngdpunkten i bedömningen från tiden att man kom till till efter det att man har valt att bosätta sig här. På så vis vill vi skapa ett i vårt tycke mycket mer rättvist system som både garanterar att skenförhållanden kan upptäckas och att människor som vill återförenas i ges bra möjligheter. Vi är uppriktigt sagt ganska förvånade över att fler inte har uppmärksammat den märkliga konstruktion som regeringen presenterar tillsammans med sina stödpartier. Den bästa vägen till delaktighet i det svenska samhället är att få möjligheter att arbeta och att försörja sig själv och sina närmaste. Vi moderater anser att alla människor i i arbetsför ålder oavsett nationalitet eller härkomst som huvudregel själva ska stå för försörjningen av sig och sina närmaste. Detta är en viktig princip som på olika sätt redan kommer till uttryck i vår svenska lagstiftning, bland annat i socialtjänstlagen eller i regler om en lagstadgad underhållsskyldighet mellan makar. Av det skälet tycker vi att den som beviljas uppehållstillstånd bör underteckna en försörjningsförsäkran som innebär att man har tagit del av och förstått den i rådande principen om försörjningsansvar för sig och sina närmaste. Man kan bara förundras över att regeringen inte gör mer i det här avseendet, eller rättare sagt: Regeringen gör ingenting alls trots att den enligt texterna i utredningar och betänkanden som har åtföljt denna proposition är väl medveten om denna möjlighet att ställa tydligare krav på dem som kommer till . Regeringen avstår helt från den möjlighet som vi förespråkar från moderat sida. Den bryr sig inte ens om att försäkra sig om att människor som kommer till vårt land känner till detta avsnitt i vår lagstiftning, i all synnerhet när de kommer i återföreningsärenden mellan makar. Detta vittnar naturligtvis om regeringens mycket svaga integrationspolitik, och tyvärr också om att den inte bryr sig om den jämställdhetspolitiska aspekten på problemet. Inte minst skulle det vara mycket värdefullt för många kvinnor att få information om den uppfattning som står för när det gäller makars gemensamma ansvar. Även på denna punkt finns det anledning att vara förvånad över att inte fler har reagerat. Regeringen föreslår också att frivillig DNA-analys införs i familjeåterföreningsärenden. Det är bra. Vi tycker att det är utmärkt från moderat sida. Men även här finns det problem. Ett problem som Socialdemokraterna och stödpartierna avstår från att beröra i propositionen är hur situationen ska bedömas då övrig utredning är otillräcklig men då den sökande ändå avböjer erbjudandet om att genomgå DNA-analys. Vår uppfattning i denna fråga är mycket tydlig: Vägrar man att medverka till att genomföra DNA-analysen när övrig utredning är otillräcklig ska detta påverka bedömningen av om huruvida uppehållstillstånd ska beviljas eller inte. Det ska vara lika regler, och de ska vara lika för alla. Jag övergår nu till nästa betänkande, SfU9. Regeringens förslag innebär att även här infogar EG-direktiv i svensk lagstiftning.