prot · GT0997 · 2006-03-29 00:00:00 — Jag börjar mitt anförande med att yrka bifall till reservation nr 6 i socialförsäkringsutskottets betänkande nr 8 och till reservation nr 3 i betänkande nr 9. i socialförsäkringsutskottet har jag nog aldrig haft så många debatter som har berört just migrations- och integrationsområdet som det här riksdagsåret. Det är ett viktigt område som berör och ibland också upprör en del människor. är det flera talare före mig som har beskrivit vad som finns i betänkandet och en hel del annat, så därför väljer jag att vara ganska kort i det här anförandet. När det gäller de olika reservationer som vi finns med på står jag givetvis bakom dem men yrkar för tids vinnande bifall bara till de två som jag har nämnt. Det är viktigt att de personer som kommer till och som har en ambition att bosätta sig här också har en bred kunskap om vad som gäller i vårt land, de lagar och förordningar som finns, de rättigheter och skyldigheter man har. Det är viktigt att de ganska snabbt när de kommer hit får den kunskapen med sig, att de får den introduktion som gör att de vet vad som gäller när de finns här hos oss. En annan fråga som nästan alla har berört före mig här är familjeåterförening. Vi känner till familjer som har splittrats för att den ena föräldern har varit tvingad att ge sig iväg på grund av politisk åsikt eller annat. I många fall är det mamman och flera barn som finns kvar i hemlandet. De får då problem på många olika sätt. Det är viktigt i alla de ärenden där det finns familjer med barn att hanteringen sker snabbt så att de inte behöver vänta så länge som de får göra . Vi har beskrivit det i motioner från sida, och vi väntar också på förslag från regeringen när det gäller anhöriginvandring att det ska ske bättre och snabbare än det gör . Det krävs att man har en hushållsgemenskap eller ett särskilt beroendeförhållande för att uppehållstillstånd ska kunna beviljas. Kravet på hushållsgemenskap innebär att man ska ha bott i samma hushåll i hemlandet i nära förestående tid innan personen som finns i lämnat landet. Även kravet på särskilt beroendeförhållande måste ha uppfyllts redan i hemlandet. Det tycker vi är fel. Vi anser att det är en alldeles för stor begränsning. Det är ju så många andra olika parametrar man behöver väga in. Jag har träffat olika personer som har berättat om hur de syskon som fanns kvar i hemlandet och tog hand om föräldrarna inte finns i livet längre: Jag är den enda som finns kvar. Min mamma och min pappa måste få komma hit. är det ju bara en förälder, och den har det då väldigt svårt att klara sig i landet. Där är det viktigt att vi får ett förslag från regeringen som bygger på de förslag som finns från . har berättat om när de här förslagen lades fram. Vi var många partier som stod bakom dem. Det finns reservationer där man ställer försörjningskrav, och jag var med på det förslaget i där vi skulle ställa ett visst krav på försörjningen, att man svarar för ekonomin när man får hit sina anhöriga. Jag är inte med på någon reservation när det gäller det, men vi har som parti sagt att vi ansåg det som rimligt att det skulle kunna gälla . Nästa reservation handlar om återinförande av sista länken. Åtskilliga personer har hört av sig också till mig, faktiskt kvinnor som ringt och berättat om sina nära anhöriga som är ensamma kvar i sina hemländer. De behöver hjälp från någon anhörig, och det finns ingen kvar. Det är bara jag som kan hjälpa, säger man, och jag finns här och har svenskt uppehållstillstånd. Måtte detta förslag komma, och komma ! Vi har också en reservation som handlar om de personer som kommer hit och inte har uppehållstillstånd och inte får möjlighet att söka här i landet, vilket vi förordar att man ska kunna göra. Flera andra har också nämnt detta. har det handlat om män som skickats tillbaka till sina länder för att därifrån ansöka om uppehållstillstånd. Det kan ju ta väldigt innan man får sitt ärende behandlat, och då kan det finnas kvinnor med barn eller kvinnor som väntar barn kvar här i . Det är inte human flyktingpolitik eller human hantering av denna typ av ärenden att låta människor åka tillbaka för att söka. Det måste gå att ordna här i . Vi tycker att det är oerhört viktigt att regeringen verkligen återkommer till detta. Sedan är det verkligen glädjande, tycker jag, att vi i betänkande 8 är helt överens när det gäller de kvinnor det är nämligen nästan uteslutande kvinnor som kommer hit och hanteras på ett felaktigt sätt och utsätts för misshandel i . Om de inte har varit tillräckligt i har de inte fått stanna. Men är vi alla överens om detta, och det tycker jag känns väldigt glädjande. Här står att regeringen ska återkomma med förslag till lagändring. Jag kan hålla med : Det hade inte varit fel om vi hade kunnat komma så långt i det här betänkandet. Men detta är ett steg i rätt riktning, och det står vi helt bakom. 63 (): är det återigen dags att införliva ett par EG-direktiv i svensk lag. Det första betänkandet gäller genomförandet av EG-direktivet om rätt till familjeåterförening samt vissa frågor om handläggning och DNA-analys vid familjeåterförening. Här anser vi i att direktivet strider mot de principer som fastslogs vid i , det vill säga att de så kallade tredjelandsmedborgarnas rättigheter ska göras så lika EU-medborgarnas rättigheter som möjligt. I utlänningslagen står: Med barn avses en person som är . Vi anser att ett barn som inte bor i har rätt att återförenas med sina föräldrar. förekommer det att man nekas rätten att återförenas med sina föräldrar om man hunnit fylla en ansökan prövas, trots att ansökan lämnats in innan personen fyllt . Förhållandet har kritiserats av Justitiekanslern, och vi anser att regeringen bör återkomma till med förslag som innebär att åldern vid ansökan ska vara avgörande för barnets rätt att få stanna i . Vi anser också att den så kallade sistalänken-bestämmelsen ska återinföras, detta på grund av att den nuvarande politiken leder till familjesplittring. gjordes en förändring av anhörigbegreppet som innebar en inskränkning jämfört med tidigare bestämmelser. Möjligheten för gamla föräldrar att återförenas med barn i togs då bort. Vi i vill inte ha en migrationspolitik som splittrar familjer. Vi vill också se vidgade regler för familjeåterförening vad gäller äldre syskon som trätt i föräldrars ställe. Det kan vara just detta syskon som är tryggheten för ett barn, och därför bör man kunna återförenas. I propositionen föreslås att det införs en möjlighet att återkalla ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för en person som tänkt gifta sig eller inleda ett samboförhållande. Detta är en försämring jämfört med och kan leda till att personer inte vågar berätta om missförhållanden av rädsla för att tillståndet ska återkallas. ser positivt på att det nu ska göras en översyn av tillämpningen av den bestämmelse som kan ge rätt till fortsatt uppehållstillstånd för de kvinnor som misshandlats eller kränkts i förhållanden med svenska män. Kvinnor har riskerat att utvisas som är prövotid. Det är viktigt att hålla på principen att uppehållstillstånd ska ha sökts före inresan till , men det måste finnas en möjlighet att i vissa fall frångå dessa regler. Det kan handla om en person som har stark anknytning till en person bosatt här. Vi i anser att det är nödvändigt att regeringen lägger fram förslag som tydliggör att undantag från huvudregeln ska kunna göras när en utlänning har barn i eller om kvinnan i ett förhållande väntar barn. Det andra betänkandet handlar om genomförande av EG-direktiven om unionsmedborgares rörlighet inom EU och om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning. anser att EES-medborgares familjemedlemmar som själva inte är EES-medborgare även i fortsättningen bör kunna använda identitetskort i stället för pass vid inresa. Att kräva pass av dessa personer skulle ytterligare förstärka tredjelandsmedborgarnas känslor av utanförskap och diskriminering. Reglerna om folkbokföring bör vara fullt tillräckliga. Jag stöder givetvis alla de reservationer som står bakom, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 5 under punkt 4 i SfU8. 64 (): De två betänkanden som vi nu behandlar rör EG-direktiv och implementeringen av dessa i svensk lagstiftning. SfU8 behandlar, precis som redogjorde för, rätten till familjeåterförening samt vissa frågor om handläggning och DNA-analys vid familjeåterförening. SfU9 behandlar unionsmedborgares rörlighet inom EU och varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning. Det är långa rubriker men också viktiga frågor. Jag kan inledningsvis konstatera att svensk lagstiftning stämmer väl in med de direktiv som föreligger. Jag vill därför yrka bifall till utskottets förslag i båda betänkandena och avslag på samtliga reservationer. I en alltmer global värld med stor rörlighet över gränser är det av stor vikt att familjer kan hålla samman i så stor utsträckning som möjligt. Den uppsplittring som sker då folk tvingas lämna sina länder för skydd i annat land eller då man av andra skäl kan komma att hamna i ett land innebär en svår situation för de berörda. Det kan handla om EU-medborgare eller om personer från tredje land. Frågan har ofta lyfts upp i den svenska debatten och politiken men också i EU-debatten. De betänkanden vi behandlar är därför ett välkommet inslag i att öka möjligheten till rörlighet över nationsgränserna. I har en rad utredningar behandlat frågor kopplade till dessa båda betänkanden. Beredning sker nu på olika nivåer inom . Inom EU antogs ett direktiv som utmynnar i den proposition som behandlas i betänkandet SfU8. Jag kan efter beredningen av betänkandet konstatera att svensk lagstiftning redan ligger väl i linje med EG-direktivet och på flera områden går längre än de föreslagna miniminivåerna. Trots de reservationer från olika partier som finns kan jag också konstatera att det tycks finnas en bred majoritet för betänkandena. Jag vill ändå belysa några av de reservationer som föreligger. Ett direktivs framarbetande bygger på en process mellan medlemsstaterna och är härigenom ofta en kompromiss utifrån de olika medlemsländernas syn på situationen. Att föreslå omförhandling i denna typ av ärenden kan därför innebära en lång och fördröjande process men också att utfallet kan bli mindre fördelaktigt än dagens förslag. Jag ser därför inte omförhandling av direktivet som någon offensiv handling i detta komplicerade ärende. För många som kommer till är frågetecknen många rörande en rad områden i det nya samhället och det nya landet. Inom såväl Migrations- som bör därför informationsinsatser göras för att förtydliga och tydliggöra på dessa områden. Det sker , men kan säkert ske på olika sätt och det kan förbättras och utvecklas. Det civila samhället har också en stor möjlighet att finnas till hands som stöd. Någon formell introduktionsutbildning kan därför inte anses nödvändig. Gruppen som kan omfattas av begreppet familjen har varit föremål för utredningar, som har påpekats. Utskottet har i tidigare betänkanden hänvisat till den beredning av som sker inom , och vi kan konstatera att denna beredning fortfarande pågår. Det finns därför skäl att invänta beredningen och eventuella förslag före ställningstagande i enlighet med några av reservationerna. Frågan om försörjningskrav lyfts fram i två reservationer. Jag kan instämma i de skrivningar som påtalar värdet av att man som individ känner sig stärkt av att ha arbete och försörjning och härigenom kunna försörja sig själv och de närmaste. Frågan har noggrant belysts i slutbetänkandet , SOU 2005:103. Såväl för- som nackdelar lyfts fram i utredningen. Utredaren har dock landat i att försörjningskrav enligt reservationsförslaget ej ligger i linje med svenska traditioner inom området. De berörda personerna och redan utsatta grupper skulle drabbas hårt av försörjningskrav, enligt utredaren. Utskottsmajoriteten finner därför inte skäl att nu lägga fram förslag om försörjningskrav. I direktivet och betänkandet föreslås nu en uppmjukning av hanteringen vid familjeåterförening vad gäller makar och samboförhållanden. Utskottet välkomnar förslaget men pekar också på att detta kan innebära vissa problem i form av tidigare kända förhållanden vad gäller våld och kränkningar, ett förhållande som oftast, precis som har berörts, rör kvinnor och barn. Utskottet konstaterar att detta förhållande måste hanteras inom ramen för annan lagstiftning men anser att det likväl finns skäl att närmare följa utvecklingen och studera om skyddet uppnår godtagbar nivå. Om inte så är fallet förutsätter utskottet att regeringen återkommer till med förslag. I reservation 16 föreslås att uppehållstillstånd ska kunna sökas inifrån landet. Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande att ansökan ska göras från hemlandet och att det ankommer på den tillämpande myndigheten att inom ramen för gällande praxis göra de individuella prövningar som behöver göras. I fråga om DNA-analys för att underlätta familjeåterförening finns reservationer som vill utöka respektive begränsa möjligheten till utnyttjande av analysmetoden. Utskottet ser värdet i att på frivillig basis kunna utnyttja DNA-analys. Jag vill därför avstyrka reservationerna 19 och 20. I betänkandet SfU9 om unionsmedborgares rörlighet inom EU och om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning ges en bild av den ökade rörligheten i och världen. För att möta det så kallade rörlighetsdirektivet föreslås några nya begrepp i lagstiftningen. Uppehållsrätt och varaktigt bosatt är begrepp som ska användas när det gäller de grupper som betänkandet behandlar. I betänkandet föreslås även några justeringar i lagförslagen av mer redaktionellt slag, liksom att ändring i en av paragraferna görs samlat i betänkandet SfU8. Utskottet ser inga problem i de föreslagna förändringarna, varför jag yrkar bifall till förslagen i betänkandet. Till betänkandet fogas 6 reservationer. Vad gäller förslag om försörjningskrav har jag i anslutning till SfU8 belyst grunderna för utskottets avstyrkan av förslaget. Utskottet har vid tidigare behandling av yrkanden om fri rörlighet för EU-medborgare och registrerad partners rätt att flytta med som make beklagat att det inom unionen inte generellt accepteras att registrerad partner likställs med make. Utskottet uttalar därför att rörlighet ska bygga på likabehandling med avseende på sexuell läggning och förutsätter att även fortsättningsvis verkar för att regelverk inom unionen fullt ut görs icke-diskriminerande. I direktivet tas frågan om tidsåtgång för prövning i ärenden upp. I reservation 5 föreslås en sanktionsmöjlighet mot myndigheter om prövningstiden skulle överskrida . Utskottet ser inte behov av denna sanktionsmöjlighet då bland annat står under tillsyn av såväl JO som JK. I frågan om rättslig prövning av säkerhetsärenden, som tas upp i reservation 6, vill jag hänvisa till det ställningstagande som gjorts här i kammaren i samband med behandlingen av betänkandet om den nya utlänningslagen. Sammantaget, herr talman, konstaterar jag att de två betänkanden om EG-direktiv som vi nu behandlar i stor utsträckning har sin grund i den lagstiftning som vi redan har i . En viss utvidgning föreslås, och jag ser inga problem utan yrkar bifall till förslagen i båda betänkandena och avslag, som sagt var, på alla reservationer. 65 () replik: sade i sitt anförande, om jag nu citerar rätt, att i en globaliserad värld är det av stor vikt att familjer kan hållas samman i så stor utsträckning som möjligt. Det är ju riktigt. Det är vi överens om i ord. vill jag av den anledningen ställa en fråga när det gäller sistalänken-bestämmelsen. Jag läser innantill i betänkandet, och jag har hört argumenten tidigare. Det kommer en proposition, sägs det. Men, när då? När tycker att det är hög tid att regeringen kommer fram med ett förslag om förändring utifrån förslag? De presenterade trots allt sitt betänkande 2002. Det finns ingen självklar tidsgräns som måste passeras innan regeringen måste lägga fram förslag. Man måste inte lägga fram förslag som kommittéer kommer fram till alls. Men här verkar vi ju vara överens om att det är av stor vikt att familjer kan hållas samman i så stor utsträckning som möjligt. Och jag tror också att en ensam kvarvarande mamma eller pappa i ett land långt borta kan sägas tillhöra en familj i både och min värld. Det är den första frågan. När tycker att det är dags att denna proposition föreläggs ? Den andra handlar om DNA-analysen. Jag läser att det är frivillighet som ska gälla. Men jag undrar om kan ge oss ett tydliggörande . Vilka garantier kan lämna för att det inte i praktiken kommer att innebära att man får sämre möjligheter att återförenas i om man inte genomför en DNA-analys när det är oklarheter om vem som tillhör vilken familj? Vilka garantier finns det för att det som är frivillighet inte i praktiken blir ett tvång? 66 () replik: och jag, liksom jag upplever hela denna kammare, är överens om det positiva i att kunna hålla samman familjer i de situationer som beskrevs av . Men vi har kanske inte samma uppfattning när det gäller problematiken och de olika synsätt som finns när det gäller att kunna genomföra detta på ett rimligt sätt. Jag tror därför att det är viktigt att vi för tilltron till helheten i politiken när det gäller att kunna exempelvis klara integrationsfrågorna också ser till värdet av att vi har kvar en reglerad invandring som också bygger på att vi ska kunna hitta formerna för familjeåterförening. och jag tycks alltså vara helt överens om det här när det gäller den delen. Men i den praktiska politiken är det också viktigt att man håller fokus på den andra delen av politikområdet. För min del tycker jag att det är viktiga frågor. När är det då dags för propositionen på det här området? Jag är säker på att detta nogsamt bearbetas i . Men där överväger man också de olika komponenter som behöver utredas när man ska komma med ett så brett förslag som det här handlar om. Därför har jag naturligtvis förhoppningen att det ska ske . Men den exakta tidpunkten har inte jag möjlighet att här delge . När det gäller frivilligheten för DNA-analyserna utgår jag naturligtvis från att det ska lösas. Jag tror inte att vare sig eller jag kan garantera det ena eller det andra förhållandet. Det kommer att lösas på ett traditionellt och bra sätt för de berördas räkning. 67 () replik: Min fråga avsåg inte att ifrågasätta den reglerade invandringen. Min fråga gällde inte integrationsproblem. Min fråga gällde när en ensam kvarvarande mamma i ett land långt borta ska få möjlighet att återförenas med sin familj i . Vi verkar vara överens om att det handlar om det. De har fått vänta . Betänkandet med förslaget om att återinföra den så kallade sistalänken-bestämmelsen kom, som jag nämnde i min första replik, 2002. Man behöver säkert göra noggranna avväganden inom . Det behöver man alltid göra när man lägger fram viktiga förslag så att det inte finns brister i dem, och så vidare. Jag får väl ställa frågan till migrationsministern om hon har ett bättre besked att ge om när denna lagändring kommer. Vi har stora uppgifter framför oss när det gäller integration, men jag tror inte att det ska påverka möjligheten för familjer att återförenas i . Det är möjligt att göra båda dessa saker . säger att ingen av oss kan garantera någonting när det gäller DNA-analys. Man får utgå från att det blir så som det står i betänkandet om man ska sammanfatta hans svar. Problemet för är att jag säger säger att eftersom vi inte kan garantera att det inte i praktiken blir en press eller ett tvång på DNA-analys, menar vi att det inte ska genomföras. Där finns det en viss logik. Men när säger att han inte kan garantera att det inte blir en press eller ett tvång, men ändå vill införa detta, öppnar han för att det också ska bli framtidens melodi. Logiken i mitt fall är rimlig. Vi säger därför nej till DNA-analys. Men hur är det med logiken för ? Vill du genomföra ett förslag som du inte kan ge några garantier för hur det kommer att slå i praktiken? 68 () replik: Utgångspunkten för hantering och behandling av just DNA-prover i det här sammanhanget framgår klart i betänkandet. Det är inte fråga om tvångsmässig verksamhet utan ska vara på frivillig basis. Det borde ha läst på, och han borde också utgått från att det förhållningssätt som riksdag markerar är det som ska genomföras i verksamheten. Jag sätter anförande i samband med de repliker har haft mot mig. I det anförande som hade uppmålade han en oro för att vi i allt större utsträckning ska ha EU-gemensamma synsätt på en rad viktiga områden inom politikområdet. Jag förutsätter att i sin ingång i det synsättet har uppfattningen att ligger i spetsen när det gäller flyktingpolitik. I annat fall skulle inte ha den rädsla som han uttrycker i debatten för EU-gemensamma ståndpunkter. Det är naturligtvis glädjande att i sitt anförande utmålade som ledande på området. Jag utgår också från att i den fortsatta retoriken i debatten också kan värdera det svenska förhållningssättet gentemot EU-perspektivet och se som det föredöme som vi i internationella sammanhang anses vara. 69 Statsrådet (): Vi har fokuserat våra ansträngningar på att förändra och förbättra flyktingpolitiken. Det har också varit nödvändigt. Det har funnits brister som vi har varit tvungna att åtgärda. Vad vi nu diskuterar är inte flyktingpolitik utan migration. Vi ser i världen , glädjande nog, att antalet flyktingar minskar medan däremot migrationen människor som flyttar av andra skäl ökar för som går. Det handlar om människor som flyttar från sitt hemland till ett annat land därför att de vill arbeta, studera eller bilda familj någon annanstans än i hemlandet. Migrationen är naturligtvis en del av globaliseringen, den globaliserade värld vi lever i. Vissa människor har uttryckt det som att migrationen är globaliseringens ansikte. Migranterna, människor som flyttar från ett land till ett annat, personifierar det som är svårt att förklara vad det är men som handlar om just globaliseringen. Det finns naturligtvis en enorm utvecklingspotential i detta både för enskilda människor som flyttar från ett land till ett annat men också för länder som människor lämnar och också länder som människor kommer till. påverkas i stort sett alla länder i världen på ett eller annat sätt av den ökade migrationen. De flesta människor som invandrar till gör det av andra skäl än att de är förföljda. I en globaliserad värld där människors rörlighet ökar för måste reglerna vara enkla och det måste finnas en snabb handläggning. Människor måste ha rätt att förenas med varandra. ska vi naturligtvis också se till att det finns skydd inbyggda i detta, framför allt skydd för barn. Det är det som betänkandet om familjeåterförening handlar om. Det handlar om människors vilja att förenas med sina nära och kära. Tillsammans med andra EU-länder slår vi nu fast att en person som är bosatt i har rätt att återförenas med sin make, maka, sambo, partner och sina barn. Vi gör det enklare genom att vi tar bort det som man kallar seriositetsprövning för make, maka och sambo som vill återförenas. Är man gift så är man. Då har man rätt att återförenas eller komma till sin make eller sambo. Men vi accepterar inte barnäktenskap. Vi accepterar inte skenäktenskap eller tvångsäktenskap. Det är också tydligt i lagstiftningen. Även när det handlar om människor som inte är gifta men som avser att gifta sig, som vill gifta sig eller flytta ihop med någon som bor här, förenklar vi handläggningen så att väntetiderna kortas ned. Vi har haft en ordning där båda parter i ett nytt förhållande ska intervjuas, både den som bor i och den som finns i ett annat land. Sådana intervjuer har skett även när det har varit uppenbart att det har handlat om ett seriöst förhållande och att ingen heller riskerar att råka illa ut. Resultatet av det känner vi alla till. Det har i vissa fall lett till extremt långa handläggningstider. Det handlar om människor som ibland har fått vänta , kanske ännu längre, på att få komma hit och bilda familj. Det kommer det nu att bli ändring på.