prot · GU0943 · 2006-12-19 00:00:00 — För att få långsiktiga ekonomiska villkor för bostadsproduktionen och för att uppnå en större neutralitet mellan upplåtelseformerna vill ha, och föreslår därför, en statlig bostadsfond som kan utgöra ett nytt system för bostadsfinansieringen. motioner och förslag som ingår i detta betänkande ger en bättre bostadspolitik även genom en ungdomsbostadssamordnare , nationell samordnare för kooperativa hyresrätter, sanering av förorenade områden i tätorter, ombyggnadsstöd, stöd till hissinstallationer och radonstöd. För oss vänsterpartister är bostaden en social rättighet. Alla människor ska ges likvärdiga möjligheter att leva i goda bostäder i bra miljöer till rimliga kostnader. Vid sidan av utbildning, arbete, vård och omsorg utgör bostaden grunden för människors möjligheter att förverkliga sina livsprojekt. Att vara utan bostad är att vara berövad rätten till ett fullgott liv. Stora grupper befinner sig i fattigdom och hemlöshet. För att förhindra detta krävs det verktyg för kommuner och stat för att förebygga bostadsbrist och hemlöshet. Stora grupper har behov av billiga hyresrätter för sitt boende. Vi behöver därför långsiktiga ekonomiska villkor för ett fortsatt bostadsbyggande i . Det som är avgörande för att lösa problemet är att det byggs bostäder som majoriteten har råd att bo i. Dessutom måste bostadsbidragen fungera på ett sådant sätt att de grupper som av ekonomiska skäl inte kan söka eller behålla bostäder får en rimlig möjlighet att göra det. Men därutöver krävs det regleringar så att bostadsförsörjningen fungerar och bostäder kan fördelas under ordnade och icke diskriminerande former. Detta kan aldrig, som alliansen tycks tro, en fri marknad garantera. Regeringen, som gått till val på att få bort utanförskapet, har inte ett enda konkret förslag om hur rätten till bostad ska stärkas förutom förslag om hyresgarantier som ni tar till er, vilket i och för sig är bra, och förslaget om att bostadslösa ska få bostad genom avdragsrätt för förmögna som hyr ut en del av sin bostad till unga bostadssökande. Rätten till bostad blir i alliansens rätten till att få bli inneboende. Rätten till bostad för hemlösa blir rätten till att köpa en bostadsrätt. Ni hör själva hur absurt det blir. Alliansens politik leder till högre hyresnivåer och försämrade möjligheter till en billig hyresrätt och en ökad bostadssegregation genom utförsäljning av hyresrätter och ombildning till bostadsrätter i till exempel . och Hälsa, den så kallade Kilen, grundades . Kilens arbete har två inriktningar. Den ena är att ge råd, stöd och behandling för människor drabbade av läkemedelsberoende och andra biverkningar. Den andra är att sprida kunskaper om läkemedel och läkemedelsbiverkningar. Kilens arbete är särskilt betydelsefullt i vårt moderna samhälle där läkemedelsindustrin satsar enorma belopp på reklam för att försöka få oss att konsumera mer läkemedel. Det behövs oberoende röster så att det inte enbart blir det kommersiella intresset som styr läkemedelsanvändningen. har under den tidigare socialdemokratiska regeringen kunnat värna anslaget till Kilen. Vi anser att det nu behövs en permanent lösning för hur Kilens finansiering ska kunna säkras och förordar därför att Kilens verksamhet införlivas i . För detta ändamål bör anslaget till höjas med 3 miljoner för . Marknadskrafterna kan inte, som alliansen tror, lösa alla problem som uppstår i konsumtionssamhället. För att kunna garantera alla människor tillgång till en god konsumentvägledning vill genom lagstiftning införa en skyldighet för kommunerna att tillhandahålla konsumentvägledning. I en reservation till detta betänkande redogörs närmare för vår uppfattning i denna fråga. Ett anslag om bör avsättas till detta ändamål för . En väl fungerande konsumentvägledning, precis som en väl fungerande bostadspolitik, bidrar till att minska klyftorna i samhället. Jag och anser att allas rätt till bostad är en mycket viktig och central rättvisefråga för att komma till rätta med utanförskapet. Vi kommer att fortsätta att kräva denna rättighet och att driva en solidarisk och rättvis bostadspolitik här i genom de motioner som vi har lagt fram inom det bostadspolitiska området och genom de reservationer och särskilda yttranden som har lämnat till civilutskottets betänkande CU1 inom utgiftsområde 18, Samhällsplanering, bostadsförsörjning, byggande samt konsumentpolitik. 4 (): Maktkartellen har lagt fram sin första budget. Avsaknaden av eftertanke och analys är minst sagt slående. Alliansen gick till val på att lova väljarna sänkta skatter och flera jobb. Vem skulle tacka nej till det? Det är en glasklar grön politik om man med sänkta skatter avser en politik där samhällets kostnader minskar, där man inte i ökad utsträckning lämpar över på den enskilde att själv lösa gemensamma frågor och problem. Att man exempelvis genom att förebygga ohälsa minskar behovet av vård och därmed skapar utrymme för en verklig skattesänkning är en grön politik för sänkta skatter. Då kombinerar man nämligen sänkt skatt med ökad välfärd. Det är det som vi i kallar grön skatteväxling. Lika självklart grönt är löftet om flera jobb om man skapar dem genom arbetstidsförkortning så att flera kan vara med och göra det som vi alla vet behöver göras. Då kombinerar man flera jobb med ökad välfärd. Men om syftet däremot är att stimulera ökad köphysteri så att flera ska känna sig otillräckliga och utanför, om tempot ska öka och den fria tiden krympa, om kraven på sjukskrivning ökar och villkoren för dem som inte orkar blir sämre, då är det inte en politik för vare sig flera jobb eller gröna jobb. Då är det snarare en politik för mer jobb utan välfärd. Tyvärr verkar maktkartellens budgetförslag inte handla om politik som sänker kostnaderna, eller politik för flera jobb åt dem som saknar jobb, utan mest om prestige och principer. Maktkartellen har missat allt som heter verklighet, analys och eftertanke. Så regerar despoter, inte demokrater. I regeringsförklaringen slår maktkartellen fast att kunskap är viktigt, både för utvecklingen och för vår framtida arbetsmarknad. Där är vi helt överens. Kunskap är viktigt. Varför slår maktkartellen då så hårt mot kunskap i budgeten? Varför lägger den ned flera vitala , exempelvis hela med världsunik forskning? Forskarvärlden häpnar över slöseriet, TCO och LO protesterar. Lika förvånande är det att maktkartellen slår så hårt mot alla studenter. De har knappast någon större glädje av jobbavdrag och skattesänkningar. Däremot får de en kraftigt höjd boendekostnad när räntebidraget fasas ut och när den tänkta förlängningen av investeringsstimulansen för anordnande av mindre hyres- och studentbostäder stoppas. Det är inte bara nya bostäder som blir dyrare utan även äldre befintliga bostäder av alla slag. Den allians som gick till val med löftet om bättre villkor straffar nu som maktkartell alla landets studenter med hyreshöjningar på flera hundralappar . Var finns eftertanken, verklighetsbeskrivningen och analysen bakom de huvudlösa förslagen? Som ledamot på dalabänken kan jag inte låta bli att särskilt påpeka att har varit väldigt framgångsrik med att rekrytera lite äldre yrkesarbetande kvinnor till akademiska studier. De flyttar ogärna till studieorten utan pendlar oftast ganska långt. Och som säkert många av er redan vet är det bilen som gäller utanför storstadsområdena. Hur tror ni som utgör underlaget för maktkartellen att det ska gå att övertala den kategorin studenter att välja studier när de inte bara får ett dyrare boende utan dessutom en höjning av trafikförsäkringen? Den borgerliga satsningen på kunskap består av färre studieplatser, stopp av byggandet av studentbostäder, höjda bostadskostnader för studenter samt andra kostnadsökningar men ingen form av kompensation. Är inte det klasspolitik så det skriker om det? Kunskap åt de rika och städjobb åt folket är sanningen bakom den borgerliga politiken. Vi i vill höja studiebidragen med en tusenlapp . Det har maktkartellen redan röstat ned. Vi vill även förbättra bostadsbidragen för studerande. Det är inte rimligt att man inte ska kunna få bostadsbidrag efter utan att vara förälder. Många väljer att studera i etapper genom livet eller omskolar sig . Det är inte självklart att man för den skull är förälder. Varför ska den som väljer att jobba på exempelvis ett bygge innan hon eller han tar beslutet att utbilda sig till arkitekt eller byggnadsingenjör ha sämre studievillkor än den som chansar på en yrkeskarriär och påbörjar en akademisk utbildning direkt efter gymnasiet? Vad finns det för logik i det? Det finns flera bra motioner från i det här betänkandet som konkret underlättar både för studenter och för löntagare att satsa på kunskap, som vi faktiskt är överens om är bra för , men som tyvärr avslås av ett mesigt regeringsunderlag i . Det är ganska märkligt att se hur ett nickande regeringsunderlag i på område efter område inte ens vågar påpeka för maktkartellen där borta i att de faktiskt har gjort bort sig. Mer kunskap, säger maktkartellen och slår studenterna i huvudet. Flera jobb, säger de också och slår undan benen för hela byggindustrin. Flytta till jobben, men några bostäder fixar vi inte. Den logiken kan man tycka att till och med en borgerlig riksdagsledamot borde kunna ifrågasätta. Sedan höjer maktkartellen den fasta bilkostnaden på ett sätt som gör att den enskilde inte har möjlighet att med egna åtgärder kompensera sig. Hur tänker man sig att detta batteri av åtgärder ska få en arbetare att lättare ta beslutet att sätta sig på skolbänken eller att flytta till en annan ort. Nej, man har naturligtvis inte tänkt utan det är principer som gäller. Det är ingen logik, ingen eftertanke, ingen verklighetsanknytning och ingen långsiktighet. I betänkandet kan man läsa att majoriteten i utskottet anser att avvecklingen av räntebidraget och stödet till bostadsbyggandet bara ger övergående konsekvenser. anpassar sig sektorn, skriver majoriteten. Men man frågar sig på vilket sätt det skulle kunna trösta alla de studenter som kommer att få svårt att klara hyreskostnaderna. Och hur kommer det att fungera för alla dem som har tagit sig in i byggsvängen? Vi behöver faktiskt bygga mer det konstaterar ni själva i betänkandet och inte mindre. Tänk, fru talman, om vi hade en regering som förstod hur nya jobb kommer till i en värld där de ändliga resurserna i stigande takt blir allt knappare. Tänk om vi hade en regering som insåg att det är långsiktigt hållbar utveckling som ger växande företag, inte kortsiktig rovdrift på marginalen. De företag som arbetar med långsiktigt hållbara lösningar växer så det knakar. Det är där vi politiker hittar våra förbundsförvanter. Vi måste försöka förstå vad som är möjligt och inte fastna i det som har varit. Utgiftsområde 18 har faktiskt betydelse för vårt lands utveckling. Det hade varit möjligt för ett starkt utskott att omprioritera inom de ramar som redan är framlagda och ge ett förslag som till viss del ändå hade pekat framåt i stället för bakåt. Det handlar naturligtvis, eftersom det är ett delområde, om små pusselbitar. Men alla bidrag är viktiga, för allt hänger samman. Det gäller exempelvis den tomma post på 100 miljoner, som faktiskt helt saknar innehåll och beskrivning i budgetförslaget, om hur man tänker arbeta med att främja bostadsbyten. De pengarna kunde ju ha använts till att förbättra studenternas bostadskostnader. En del av dem hade räckt till det förslaget. För att förebygga ohälsa och sänka kostnaderna inom vården, så att vi faktiskt på riktigt hade kunnat prata om skattesänkningar, hade man bara kunnat öka taket lite grann när det gäller åtgärder mot radon i byggnader. Det är en klar och tydlig hälsoprofilfråga om man vill åstadkomma förutsättningar för skattesänkningar . Man hade även kunnat återinföra hissbidraget, det fanns till och med en borgerlig motion om det, nu när bostäder ska anpassas så att flera äldre, hela 40-talistgenerationen, ska kunna klara av att bo hemma längre i stället för att tidigt bli institutionaliserade. Principen i den borgerliga budgeten verkar vara att inte använda de verktyg som har prövats förut. ska bostadsstödet, förmodligen inklusive hissbidrag, det finns ju ännu så länge inget skrivet om vad det ska innehålla, kanaliseras via äldreomsorgsstödet till kommunerna. En halv miljard har man pratat om i tidningsartiklar, men det är helt utan något tydligt innehåll i själva budgettexten. Man kan ju undra vad det är för tanke bakom det, att inte ha någon som helst beskrivning av hur de här pengarna ska användas när det redan finns kanaler för sådant. Det finns ingen verklighetsanknytning i det här. Det verkar inte finnas någon som helst planering. En ledstjärna verkar vara: Ta absolut inte någon som helst tidigare erfarenhet till vara. Det hade faktiskt även varit möjligt för utskottet att ställa sig bakom en motion från , som vi har hört prata om. Det gällde att omprioritera för att ta in Kilen i . Jag förstår inte hur någon över huvud taget kan tänka på det sätt som görs. Varför har vi en styrelse i det här landet som inte vill ta vara systematiskt kunskapsuppbyggande? Arbetet började under ett annat namn . Man började med den här verksamheten . Läkemedelsbyrån har jag för mig att det hette då. Varför vill man inte ta vara systematiskt uppbyggd kunskap? Det är ju kunskap som hyllas av och . Jag tycker att vi i borde vara stolta när både WHO och vill använda, och faktiskt använder, Kilen både som konsult och förebild när de nu börjar bygga upp liknande konsumentrapporteringssystem i andra EU-länder och även länder utanför EU. startar man till exempel uppbyggnaden av Kilens motsvarighet i . Hur kan vi vara så funtade att vi slänger bort en sådan verksamhet, som andra värderar så högt? Jag tror att var och en som läser maktkartellens budgetförslag slås av hur lite underbyggt förslaget är. Att de förslag som läggs fram inte har beretts är helt uppenbart. Bara under den korta tid som har förflutit sedan budgeten lades fram har många organisationer visat hur illa förslagen rimmar med det som maktkartellen säger sig vilja åstadkomma. Det där kan ju ha två förklaringar. Antingen är det så att man vill något helt annat än det man säger eller så har man ruskigt dålig koll. Den förra regeringen var inte heller helt felfri. Därför tycker jag att det förtjänar att upprepas att allt faktiskt hänger samman. Ska jobben komma till , ska hänga med, gäller det att göra rätt saker. Infrastrukturen har sina flaskhalsar, och de är viktiga att både identifiera och åtgärda. Om den norra halvan av vårt land ska kunna utvecklas är det därför inte bara viktigt att det går att fortsätta bygga bostäder utanför storstadsområdena och att ungdomarna i hela vårt land ges goda utbildningsmöjligheter. Det är även viktigt att transporterna fungerar. Den största flaskhalsen i det svenska järnvägsnätet, det enkelspår som har den tyngsta och tätaste trafiken i landet, är en sträcka mellan och . Därför tycker jag också att civilutskottet borde uttala att möjligt ska börja bygga ett dubbelspår mellan och . Självklart är det så att jag står bakom de tre reservationer som har medverkat i. har det yrkats bifall till dem. Då behöver jag inte för tids vinnande bara yrka bifall till den första, utan då ställer jag mig bakom samtliga tre reservationer. I övrigt hänvisar jag till vårt särskilda yttrande, där jag tycker att vår syn på behovet av en långsiktigt solidarisk bostadspolitik är tydlig. 5 (): Jag kommer i mitt anförande att tala om bostadspolitiken. Konsumentpolitiken kommer min kollega att ta upp. Vi i alliansen vill lägga grunden för en långsiktig bostadspolitik där basen naturligtvis är stabila statsfinanser och en samhällsekonomi i balans. , , och inriktning innebär att långsiktiga och stabila villkor för ägande och byggande ska skapas. Snedvridande subventioner och detaljregleringar ska avskaffas. Fastighetsskatten reformeras med inriktningen att den statliga fastighetsskatten ska avvecklas och ersättas med en låg fastighetsavgift för fastighetsrelaterad service. Konkurrensen ska främjas, inte minst inom bygg- och byggmaterialsektorn. Arbetskraftsinvandring ska underlättas för att motverka arbetskraftsbrist. reformeras så att det blir lättare att söka bygglov och att handläggningstiderna i planärenden förkortas. Därutöver gynnar alliansens generella politik för företagande och arbete även bostadspolitiken, detta eftersom vi bland annat vill minska företagens krångel och kostnader och genom att vår politik ger människor högre disponibel inkomst genom att vi sänker skatter. Byggandet ska styras efter människors fria val och inte av vilka produktionsstöd som politiker för tillfället tycker är viktigast. Att vi nu tar det första steget för ett borttagande av produktionsstöd är den politik som vi har gått till val på. Det är förslag som naturligtvis ställer krav på en bransch som haft en mycket dålig produktivitets- och effektivitetsutveckling, en bransch som inte riktigt behövt anstränga sig eftersom statliga bidrag har kommit och gått. Det är kanske till och med så att det socialdemokratiska styret har bidragit till att utvecklingen gått långsammare än vad som hade kunnat vara fallet eftersom en bransch lär sig: Om vi inte gör något får politikerna panik och inför nya produktionsstöd. Detta måste ändras. Vi är tydliga. Inga produktionsstöd ska utbetalas. Utöver att det har varit en dålig produktivitets- och effektivitetsutveckling i branschen styr dessutom produktionsstöd fel. Helt plötsligt byggs det en mycket stor andel lägenheter i samma storlek i stället för att det blir en uppmuntran till att fastigheter har lägenheter i olika storlekar, vilket är grunden för bostadsområden med mångfald. Jag har ett exempel från där jag bor, där vi hade aktörer som byggde bostadsområden med storlekar på lägenheter från femmor till ettor. När produktionsstöden kom in började man bara bygga lägenheter . I stället för produktionsstöd vill vi se över stödet till dem som har svårt att etablera sig på bostadsmarknaden. Exakt hur det stödet ska utformas är ännu inte helt klart. Det kommer dock ett förslag . För det finns det pengar avsatta i budgeten. För att sammanfatta vår politik kan man kort säga att vi vill stödja konsumenter inte producenter. Naturligtvis kan förslagen att inte ge ekonomiska stöd till producenter kortsiktigt ge återverkningar i hur många hyresrätter som byggs. efter det att budgeten lades fram var tongångarna höga framför allt från kommuner och kommunala aktörer. Det har vi fått rapporter om här tidigare. De allra flesta privata aktörer tycker generellt att det är bra att långsiktiga regler tas fram, och de är i grunden emot produktionsstöd. Trots höga tongångar från vissa finns det redan nu signaler på att borttagandet av produktionsstödet kanske inte är så dramatiskt som vissa vill framhålla. I finns det till exempel ingen signal på avmattning när det gäller bygglovsansökningar, utan de ligger på en fortsatta hög nivå för framför allt flerfamiljshus och många hyresrätter. Vi ska alla ha klart för oss att när den statliga fastighetsskatten och räntebidragen har fasats ut kommer de bolag som inte enbart har ett nytt bostadsbestånd att få en bättre ekonomi. Självklart är det tufft när nya regler börjar gälla och framför allt för vissa är det kortsiktigt kännbart. Jag är dock säker på att kommer våra långsiktiga förslag att uppskattas. För den som vill hyra en bostad präglas bostadsmarknaden av bostadsbrist i drygt hundra kommuner. I storstadsområdena köps och säljs hyreskontrakt, vilket är olagligt. De som inte har kunnat etablera sig på bostadsmarknaden mestadels unga personer bor i andra-, tredje- och fjärdehandsupplåtna lägenheter utan besittningsskydd och rättigheter. Nybyggnationen ligger på en mycket låg nivå jämfört med övriga . Även om det ökat bygger vi lite i . Så ser det ut och så har det sett ut under en lång följd av år. Med denna realitet blir jag förvånad över att oppositionen står i talarstolen och framför domedagsprofetior om att allt byggande kommer att upphöra, hyresrätten försvinna och kostnaderna öka. Den förda bostadspolitiken är ett misslyckande. Lösningen från oppositionen är producentstöd och förslag om rätten att stå i kö. För mig är det ingen lösning. Jag vill slåss för allas möjlighet att ha en bostad, inte för möjligheten att stå i kö. Med detta, fru talman, vill jag yrka avslag på samtliga reservationer och bifall till förslaget i civilutskottets betänkande. 6 () replik: Jag tycker att det är märkligt. har på något sätt ett nästan föraktfullt uttryck för stöd till utsatta människor och människor som behöver någon form av stöd för att komma in på bostadsmarknaden. Hon pratar om snedvriden konkurrens, om att långsiktiga ekonomiska villkor såsom de har varit utformade tidigare inte har träffat rätt och om att vi har arbetat för att stödja producenterna i stället för att stödja konsumenterna. Frågan är fortfarande: Vilken är alliansregeringens bostadspolitik? Eftersom vi inte har fått svaren tidigare hade det varit klädsamt om som inofficiell bostadsminister hade varit här och förklarat det när vi har den här debatten i civilutskottet. Nog är det väl så att vi nu kommer att få se exempel på att hyresnivåer höjs, och att vi får marginaler i byggandet som gynnar producenterna i stället för konsumenterna? nämnde som exempel. I och har vi naturligtvis en marknad som kan lösa mycket av de här problemen. I övriga landet kommer vi inte att se samma sak. Jag håller med om att den tidigare förda bostadspolitiken lämnade en del övrigt att önska, men jag inser att vi var på rätt väg och skapade möjligheter för konsumenter, hyresgäster med svag ekonomi, att få fortsatta möjligheter på bostadsmarknaden. 7 () replik: Jag blir väldigt förvånad när jag hör att jag skulle ha någon sorts föraktfullt uttryck för stöd till människor. Det jag möjligtvis inte har så stor respekt för är stöd till producenter. Jag blir förvånad över hur man kan få ihop resonemanget om att vi nu får höjda hyresnivåer på grund av att vi tar bort räntebidragen och att marginalerna för högre vinster hos dem som har husen höjs. Hyran sätts genom förhandlingar mellan och, , i första hand allmännyttan. Antingen har de höga marginaler och då har de väl svårt gentemot att höja hyran eller också har de dåliga marginaler och då kan vi möjligtvis få se en hyreshöjning. Man får nog bestämma sig. Kortsiktigt kan man säga att vi har sett facit av den förda bostadspolitiken. Våra förslag är faktiskt att normalisera bostadspolitiken och skaffa riktigt långsiktiga villkor. Vi tror att det är A och O om man ska komma vidare i en sektor där det finns många rapporter om att produktivitets- och effektivitetsutvecklingen har varit oerhört dålig. Jag tror att man kan göra väldigt mycket mer där. Jag har hört bostadsminister prata om att han vill jobba mycket mer effektivt i EU när det gäller byggmaterial och standard. Där tror jag att det finns mycket att hämta. När det har gått är jag säker på att vi kommer att se helt andra resultat inom bostadspolitikens sektor. 8 () replik: Vi vet ju att är för marknadshyror. Den nya bostadspolitik icke-bostadspolitiken som alliansen uppenbarligen står för kommer ju att leda till ett ökat inslag av marknadshyror. Det leder till större vinster för producenterna och större förluster för hyresgästerna, alltså en högre hyresnivå. Det är otvetydigt så. Vi såg vilka volymer som var på gång när det gäller bostadsbyggandet det byggdes 34 000 lägenheter . Inriktningen på det bostadsbyggandet gjorde det möjligt för unga människor, studenter och hushåll med begränsad ekonomi att komma ut på bostadsmarknaden. Vi måste fortsätta på den inslagna vägen för att vi ska få bort bostadslösheten och utanförskapet och för att vi ska få färre hemlösa i . Att det var dålig fart på bostadsbyggandet förut berodde ju på att det var dålig fart på ekonomin i landet över huvud taget. har vi fått bättre fart på ekonomin.