prot · GT09117 · 2006-05-05 00:00:00 — Då det blev uppenbart att det inte skulle läggas fram något skollagsförslag från skolministern tog vi möjligheten att söka en annan majoritet i för att ändå försöka genomföra några få men angelägna förändringar. Detta nederlag verkar ibland svårt för regeringen att ta, men här måste man nog inse det enkla faktum att den parlamentariska situationen ser ut som den gör och att en majoritet i kammaren söker förbättringar i stället för enbart förvaltning av rådande ordning. föreslås det från utbildningsutskottets alla partier utom att det införs en rätt för friskolor att ordna individuellt program. Detta är mycket bra, och tenderar att bli alltmer ensamt i sitt vurmande för det kommunala monopolet. För oss i är det viktigt främst ur elevsynpunkt. Alla elever, även de som har IG i matte, engelska eller svenska, ska självklart ha samma rätt att välja skola. Att kunna välja en inriktning som passar just en själv och en pedagogik som man känner för kommer att innebära en välbehövd förändring för många elever. Vi har en reservation om de problem som många friskolor stöter på när kommuner försöker använda plan- och byggregler för att förhindra en skola att starta trots att man har fått tillstånd från . Det är ett stort problem, och det behövs en översyn. Friskolorna är utlämnade till kommunernas goda vilja. De kan på många sätt försöka förhindra en etablering och därmed tar de på sig en större roll än de enligt regelverket för tillståndsgivning ska ha. Att friskolor ska kunna överklaga ersättningsnivåer är viktigt ur ett huvudmannaperspektiv, men då också i förlängningen ur ett elevperspektiv. Det är en kanske inte alltid lättillgänglig fråga. Men den är helt avgörande i vardagen för friskolor. Situationen är faktiskt ohållbar. Här kan man tala om dåliga planeringsförutsättningar. Det handlar om olika ersättningar för elever på samma program, en rad olika kommuner att diskutera och förhandla med, ingen planeringsberedskap. Det går ofta långt in på terminen innan man vet vilken ersättning som gäller för en viss elev. Man har en rättsosäker situation vid överklagandet när man fastnar i en karusell av nya beslut och nya överklaganden utan att en hållbar situation kan nås. skapar vi en mer rättssäker process genom att friskolor ska kunna överklaga ersättningsnivåer som förvaltningsbesvär och därmed kunna få ersättningsnivån fastställd av domstol. Så till dagens kanske mest omdiskuterade förslag. Vi föreslår en ny lagstiftning för införandet av en etableringsfrihet för fristående förskolor. Möjligheten att välja det alternativ som passar varje enskild familj måste öka i svensk barnomsorg. Detta förslag innebär att kommuner kan säga nej om en förskola uppfyller de krav och regelverk som finns på nationell nivå i form av till exempel skollag, läroplan med mera. Det ska inte vara möjligt för en kommun att förvägra en stor grupp barn och föräldrar rätten till valfrihet och olika alternativ endast därför att man vill förhindra konkurrens eller helt enkelt inte gillar fristående alternativ. Denna förkärlek för det kommunala monopolet är väl föga överraskande när det kommer från socialdemokrater och vänsterpartister. Jag tror att även ni måste inse att vi lever i en öppen demokrati med aktiva medborgare som vill ställa krav på service och kunna påverka sin vardag. Vårt förslag har beretts på ett noggrant sätt. har ett näst intill likalydande förslag. Det har varit på en bred remissrunda. Trots det valde vi att ha en hearing i utskottet. Förslaget har också remitterats till Lagrådet för synpunkter. Trots visst motstånd från socialdemokrater och vänsterpartister har vi nu lyckats komma så långt att förslaget föreligger för behandling i kammaren. Det är ett noggrant skrivet lagförslag där många aspekter har beaktats. Lagrådet har inte haft några avgörande invändningar. Att hävda att det här är dåligt berett är fel. Från Socialdemokraterna visar man sig kunna acceptera samma beredning och process när det gäller det individuella programmet. Det visar med all tydlighet att det inte är det som är problemet. Låt oss i stället lita på att föräldrar väljer det alternativ som passar just deras barn bäst. Låt oss slippa en socialdemokratisk veta-bäst-attityd. Från Socialdemokraterna och Vänstern sägs det i betänkandet att kommunerna genom en etableringsfrihet skulle missa kontrollen och planeringsberedskapen. Detta argument, om något, blottlägger en skillnad i vårt sätt att se på skolan. Det kan vara så att kommunerna får något sämre planeringsmöjligheter, även om det i långt högre grad påverkas av andra faktorer som till exempel hur många barn som föds och flyttar. måste vi fråga oss vem vi egentligen har verksamheten för. I min världsbild är det för barnen vi bedriver förskoleverksamhet, inte för att göra livet enkelt för kommunpolitiker. Genom vårt förslag stärker vi möjligheten att ställa tydliga krav på kvalitet i stället för att det sker på godtyckliga grunder. Det finns förslag om krav på kompetens, att följa läroplanen och personlig lämplighet. Vi stärker öppenhetskravet genom att alla förskolor ska vara öppna för alla barn. Alla ska kunna verka under samma villkor. Att det skulle innebära kostnader för kommunerna är ett mycket dåligt underbyggt påstående, endast styrkt av en diffus beräkning från utan hänvisning till hur man har räknat. Barn kostar lika mycket oavsett vilken förskola de befinner sig i. Om det ibland blir kostnader i initialskedet för en kommun innebär det i lika många fall en besparing eller vinst. Jag lärde mig fyra räknesätt när jag gick i skolan. Man kan inte bara räkna minusposter. Etableringen av de fristående förskolorna blir nog inte på något sätt explosionsartad med detta förslag. Det blir etableringar där de fyller ett behov eller skapar en inriktning som inte finns. Det gör att både kvalitet och tillgänglighet förbättras. Att det skulle innebära en risk för att konfessionella förskolor ökar är en mycket obegriplig argumentation. Jag utgår ifrån att det är en missuppfattning. Det är väldigt tydligt att man måste följa den värdegrund som uttrycks i förskolans läroplan och vi ställer tydliga krav. Nej, , det blir inte fritt fram för religiösa förskolor. Man måste uppfylla de nationella kraven. Förskolorna ska inte bara startas, de ska också väljas av föräldrar. Argumentet att det skulle inverka på den kommunala självstyrelsen är det kanske allra svagaste argumentet. Hjärtligt välkomna, socialdemokrater och vänsterpartister, till kommunala självstyrelsekramarna! Så som vi från för döva öron har hävdat den kommunala självstyrelsen då vi har försökt hejda försök från regeringen att inskränka på densamma. Detta är dessutom inte en sådan inskränkning. Detta handlar om en decentralisering till en ännu lägre nivå, direkt till medborgarna. Det här är en rättighetslagstiftning som stärker medborgarnas rätt att välja alternativ. Jag yrkar bifall till reservationerna 1, 6, 7 och 18. 11 (): , , kan gå till historien som den dag då öppnade för en framväxt av religiösa friskolor i . Det politiska ansvaret för detta vilar helt och fullt på de borgerliga ledamöter och miljöpartister som i så fall låter detta ske. Om ni hade trott att det skulle gå att smyga igenom en sådan här principiellt viktig förändring trodde ni fel. Ni bär ansvaret för detta förslag, men ni har inte svenska folket med er på det. Jag är därför övertygad om att det här förslaget inte kommer att vinna gehör. Vi socialdemokrater motsätter oss förslaget och vill att röstar ned den gemensamma reservationen från och högeralliansen om fri etableringsrätt i förskolan. Etableringsfriheten har många sidor. Den riskerar kvaliteten i förskolan. Som socialdemokrat och småbarnsförälder är jag mest rädd för en utveckling där barn delas upp redan efter föräldrarnas religiösa tro och därmed inte får möjlighet att leka och lära känna varandra och andra barn i förskolan. Klyftorna växer i ett sådant samhälle. Misstänksamheten mot de andra fördjupas. Jag vill inte se en sådan utveckling i vårt land. får heller inte vara naivt. Det finns extrema politiska och religiösa grupperingar i vårt land. Varför skulle inte sådana religiösa församlingar kunna starta förskola för att verkligen se till att deras barn fostras in i deras egen kyrka, särskilt när det är kommunen som ska tvingas betala för det? talar de borgerliga om en andra valfrihetsrevolution. Först kom friskolesystemet, nu ska förskolorna följa efter. Det man helt missar är att valfriheten och mångfalden redan är så stor just i förskolan jämfört med . Denna mångfald har uppstått utan att man har lagstiftat om att vem som helst ska få starta förskoleverksamhet. Erfarenheterna av de religiösa skolorna i är inte enbart positiva. Jag vet inte hur många av er som såg den senaste tv-intervjun med den tidigare rektorn på Al-Salamskolan i . Hon berättade att hon inte fick lyssna på P 1 på radio därför att det var en ljudslinga innan P 1:s reportage började, och musik var inte tillåtet i skolan. Men också Livets ord och andra religiösa friskolor har anmälts till . Vissa har fått kritik. Några har lagts ned. Med dagens regler har varje kommun möjlighet att pröva, bedöma och ställa krav och ytterst säga nej till nya konfessionella förskolor. Jag tror att det vore ytterst oklokt att ta bort denna möjlighet. Alla barn som växer upp i vårt land har rätt att gå i en förskola och en skola som ger dem möjlighet att forma sin egen livsåskådning och tro. Förslaget om att alla som vill ska få starta förskola och få ersättning av kommunen hotar också kvalitetssatsningen på förskolan. Vi socialdemokrater har tillsammans med våra samarbetspartier infört ett öronmärkt statsbidrag till kommunerna för att anställa 6 000 fler förskollärare och barnskötare i förskolan. Det är en öronmärkning som den borgerliga oppositionen har motarbetat . Satsningen gör det möjligt för kommunerna att öka personaltätheten och minska barngruppernas storlek. All forskning visar att detta har stor betydelse för kvaliteten i verksamheten. Vi vill fullfölja denna satsning och dessutom stärka kvalitetskraven. Etableringsfriheten skulle innebära att resurser som skulle ha använts till att anställa mer personal och minska barngrupperna i stället försvinner i omställningskostnader och lokalkostnader. Det blir den befintliga förskolan som drabbas av besparingar och neddragningar. Av finansutskottets yttrande framgår att det vid deras utfrågning uppskattades att dessa kostnader kommer att uppgå till . Det motsvarar kostnaden för mellan 700 och 2 400 förskollärare i vårt land. Det är klart att det påverkar kvaliteten. Det handlar både om anpassningskostnader och ökade kostnader för tillsyn och tillstånd för den enskilda verksamheten. Vi socialdemokrater vill i stället för detta höja kvaliteten i förskolan. Vi ser den svenska förskolan som ett viktigt första steg i det livslånga lärandet. I förskolan bildar leken och lärandet en unik och framgångsrik helhet. Vi socialdemokrater vill att förskolan ska bli en egen skolform. Vi vill att läroplanen ska omfatta alla förskolor. Vi vill att verksamheten ska ledas av rektor med pedagogisk insikt. Vi vill att behöriga förskollärare ska ha det övergripande ansvaret för undervisningen tillsammans med barnskötare. Inget av detta finns med i fempartireservationen. I stället föreslår partierna att man ska stryka formuleringen om att kommunerna får förena tillstånd med villkor av betydelse för kvalitet och säkerhet i verksamheten. Det var skönt att notera att Lagrådet underkände förslaget att ta bort kommunernas möjlighet att ställa krav och villkor också på enskild verksamhet. Med den föreslagna strykningen uppstår ändå en osäkerhet om exakt vilka kvalitetskrav och villkor som är möjliga att ställa på enskilda förskolor. Risken är uppenbar att kvalitetskraven med detta kommer att variera inom en och samma kommun. Vi socialdemokrater anser att det är helt nödvändigt att tydliggör att kommunerna självklart även ska kunna ställa kvalitetskrav när det gäller till exempel personalens behörighet, förskolans öppettider, barngruppens storlek och förskolechefens utbildning och kompetens. Det är talande för de borgerliga partiernas och låga kvalitetsambitioner för förskolan att de inte ens vill skriva in i skollagen att läroplanen för förskolan ska gälla också enskild verksamhet. Vi socialdemokrater vill att läroplanen ska omfatta alla förskolor. Jag vill också inför kommentera beredningen av detta lagförslag. Vi i utskottets majoritet framhåller i betänkandet att vi inte är nöjda med hanteringen av detta ärende. Jag hoppas verkligen att detta slarviga sätt att arbeta med lagstiftning inte blir vägledande för . , har i utskottet lagt fram förslag om att ska anta ett antal ändringar i skollagen i stället för att begära ett tillkännagivande till regeringen. De föreslagna lagändringarna har inte beretts inom i enlighet med sedvanligt utredningsförfarande. Inte heller har det konkreta förslaget varit föremål för remissbehandling. Behövliga upplysningar och yttranden från myndigheter har därför inte inhämtats. Inte heller har sammanslutningar och enskilda haft möjlighet att yttra sig. Ytterligare en effekt av att förslaget inte väckts genom en proposition är att det inte har funnits möjlighet för ledamöter att utnyttja sin motionsrätt. Utskottets majoritet bestående av Socialdemokraterna och har dock under beredningen i utskottet tagit initiativ till utfrågning av berörda aktörer, men under stor tidspress och med kort varsel. Dessutom har vi gett finansutskottet möjlighet att yttra sig över de ekonomiska konsekvenserna och finansieringsprincipen. Utskottet är också kritiskt till den orimligt korta tid som kommunerna kommer att få för att implementera det nya lagförslaget. Mot bakgrund av att lagändringen skulle förändra kommunernas ansvar för tillståndsprövningen, bidragsgivningen och tillsynsansvaret är frågorna definitivt inte tillräckligt seriöst hanterade. Avslutningsvis ska jag säga några ord om de övriga frågorna i utskottets betänkande 13 om fristående skolor som vi debatterar och som omfattar totalt 86 yrkanden från allmänna motionstiden. En majoritet i utskottet bestående av Socialdemokraterna och alla andra partier utom föreslår en lagändring som gör det möjligt för också fristående gymnasieskolor att inrätta individuella program. Lagändringen träder i kraft . Det har sagts att det är exakt samma sak som det har talats om när det gäller den förra lagstiftningen. Det är inte det. Regeringen har haft detta förslag konkret ute på remiss. Alla har haft möjlighet att yttra sig om det. Så det är berett på ett helt annat sätt än förslaget om principen om etableringsfrihet som jag talade om alldeles . I betänkandet finns även några andra reservationer från de fem partierna som jag inte har tagit upp tidigare i mitt anförande. Ett handlar om att regeringen ska lägga fram förslag om hur kommunala beslut om bidrag till fristående skolor ska kunna överklagas genom så kallade förvaltningsbesvär. Jag finner det minst sagt anmärkningsvärt om skulle föregripa det gemensamma arbete som just nu pågår mellan , Kommuner och Landsting och när det gäller bland annat prövning och bidrag till fristående skolor. Faktum är att ska redovisa resultatet av dessa gemensamma samtal , alltså om . Det är ännu ett exempel på märkliga politiska initiativ. Risken är uppenbar att man försvårar det arbete som redan pågår, dessutom med ett förslag som inte på något sätt kan sägas vara helt genomarbetat. Sedan föreslås ett tillkännagivande om att lika villkor för skolor, oavsett driftsform, ska gälla och ytterligare ett lite otydligt förslag om att kommunerna på något sätt inte ska ansvara för plan- och byggregler och lokalfrågor i kommunen när det gäller just etableringar av fristående skolor. Jag välkomnar verkligen att ni är överens med oss socialdemokrater om att villkoren mellan fristående skolor och kommunala skolor ska vara så lika som möjligt. Det borde göra det enkelt att få till stånd en bred majoritet om framtidens skollag efter valet. Men ärligt talat hela detta betänkande är fullt av särkrav och särlösningar just för fristående skolor. Hela tanken med en ny skollag är ju att så långt som möjligt skapa likvärdiga villkor för fristående och kommunala skolor. Mot bakgrund av denna reservation ser jag verkligen fram emot en bred politisk enighet om likvärdiga villkor för alla skolor i den nya skollagen. Jag yrkar bifall till förslaget i utbildningsutskottets betänkande 13 och avslag på övriga yrkanden. 12 () replik: Innan du tar fajten med borgerligheten har jag en kort fråga. Är ett ökat inslag av fristående skolor önskvärt i en skolpolitik som utformas utifrån socialdemokratiska värderingar? 13 () replik: Precis som skolministern sade, och som du citerade tidigare i ditt anförande, ser jag fristående skolor som en del av det gemensamma skolväsendet. För mig är inte huvudmannen det avgörande. Däremot kan jag säga att det är viktigt, inte minst i , när vi tittar på den utveckling och segregation som finns mellan skolor i vår region och i andra storstadsregioner att också de fristående skolorna tar ett ansvar för IV-eleverna. Det möjliggör vi genom den lagstiftning som vi nu föreslår, om det var detta som du var intresserad av. 14 () replik: Eftersom jag ibland blir tveksam till hur Socialdemokraterna ser på ett ganska kraftigt ökat inslag av fristående skolor på alla nivåer inte förskolan, har jag förstått är det klart att jag funderar på detta. har faktiskt Socialdemokraterna och stått upp tillsammans och försvarat en allmän och sammanhållen skola som är offentligt förvaltad. Jag är därför den förste som är tacksam om man är tydlig från Socialdemokraterna. Men jag tycker att genom att nu öppna upp för de fristående gymnasieskolorna att bedriva det individuella programmet kommer det att bli ett ökat antal elever som går i de fristående skolorna. Jag ser det som ganska problematiskt, och jag har också svårt att förstå att Socialdemokraterna tar denna fråga på ett så lättvindigt sätt. 15 () replik: Min huvudpoäng är inte att få fler fristående skolor i . Min huvudpoäng är att vi ska ha många bra skolor i . Och vi ser ett problem när det gäller att det bara är de kommunala skolorna som tar ansvar för IV-eleverna, medan det finns ett antal fristående skolor som bedriver bra undervisning och som de facto också borde kunna ta ansvar för de elever som har det svårast. Det är fullt rimligt. Annars kan detta riskera att segregera skolsystemet ytterligare. Jag tror därför att det är ett viktigt steg att ta att faktiskt låta fristående skolor även arrangera IV-program. 16 () replik: Det framgick av anförande att han tydligen tycker att dagens ordning för fristående skolor och fristående förskolor är den bästa ordning man kan tänka sig. Jag vill ställa några frågor. Den första handlar om de ekonomiska villkoren. Tycker att det är ett enkelt och överskådligt system där det är lätt att förstå vad kommunen egentligen ska betala till en godkänd fristående skola? Tycker att man får en kompensation för mervärdesskatten, som regeringen har skrivit att man förutsätter att kommunerna ska få? Tycker att kommunerna redovisar sina kostnader för lokaler och hur de hanterar budgetöverskott i sina skolor, som sedan skrivs av och så vidare, så att det räknas in i systemet för hur man ska betala bidrag? Den enkla frågan är: Varför tycker inte att vi ska få ett system där kommunerna blir tvungna att redovisa sina kostnader och hur de räknar ut de bidrag som betalas till friskolor? Den andra frågan är: Tycker att det är bra att dagens lagstiftning för godkännande av friskolor framför allt vilar på ett politiskt kommunalt godtycke? Avgörande för om en friskola kan startas eller inte kan vara ett litet vågmästarparti, kanske med mycket extrem inriktning åt ena eller andra hållet. Varför säger nej till tydligare regler som kopplar godkännandet av fristående skolor till läroplan, kvalitetskrav, öppenhet för alla barn och så vidare? 17 () replik: När det gäller den första frågan om ekonomi och fristående skolor hänvisar jag till min inledning. Det pågår just nu ett samarbete mellan , Kommuner och Landsting och . De ska redovisa sitt uppdrag . Det är om . Det vore väl rimligt om väntade på det förslaget och deras synpunkter innan man går i väg med ett förslag från er som ärligt talat nästan är parodiskt. Ni skriver att ni ska ha ett resursfördelningssystem som ska vända. Om man inte kan bevisa att man har rätt ska man gå på de andra siffrorna, och det kan leda till orimliga resultat, men ni tror att kanske det kan lösa sig. Det är ju inte seriöst. Låt mig gå över till den viktigare frågan om kommunernas ansvar att kunna säga nej till etableringen av religiösa förskolor i . Jag tycker att det är jätteviktigt att vi behåller den möjligheten. Jag läste kommunala program som ni antog för mindre än sedan. Ni skriver: I avvaktan på tydligare regler och bättre kontrollmekanismer vill vi införa ett stopp för nya religiösa friskolor i syfte att skydda barnens rätt till en allsidig undervisning. Det gällde i för mindre än sedan när det gäller friskolor. ska kommunerna inte ens kunna säga nej till nya konfessionella förskolor. Ni öppnar ju förskoleområdet på samma sätt som vi har gjort med friskoleområdet med det förslag ni har lagt fram. Jag förstår inte vart ni är på väg. 18 () replik: Det är bra att det pågår ett arbete för att se över reglerna. Vi hoppas att det leder till ett resultat. Men det är själva grundprincipen att en kommun ska kunna överklaga nivån på ett beslut som vi vill uppdra till regeringen att se över. Vi detaljbinder inte regeringen när det gäller hur förslaget ska se ut, men vi ger klara anvisningar i vilken riktning det ska gå. Det är naturligtvis bra att det pågår ett arbete. Det gör ju att det blir lättare att efterkomma beslut om det blir som vi föreslår. Den enkla principiella grundfrågan är ändå: Tycker att det är fel att fristående skolor ska kunna överklaga nivån på ett beslut? Är inte det rimligt? Det är väl en rimlig princip i de flesta andra sammanhang? Har man inte rätt att överklaga har den som bestämmer nivån inte någon särskilt stor press på sig att göra det seriöst. En hel del gör det naturligtvis seriöst ändå, men överklagandet är ett centralt begrepp. När det sedan gäller godkännandet av det som slarvigt kallar religiösa skolor och andra skolor finns det inga som helst riktlinjer ute i kommunerna. Det handlar om godtycke hos den politiska majoriteten. Det kan vara seriösa politiker. Det kan vara politiker som hatar friskolor. Det kan vara politiker som älskar de mest extrema konfessionella friskolorna. Det finns inga inriktningar alls . Det här är ett steg i en riktning där vi får tydligare kopplingar till läroplan, kvalitetskrav och så vidare. Om vill ha enhetliga regler när det gäller godkännande av olika friskolor förstår jag inte varför han inte vill gå i vår riktning. finns det ju inga sådana. är det rena politiska beslut. 19 () replik: Jag vill att kommunerna även fortsättningsvis ska kunna ställa höga kvalitetskrav på enskilda förskolor. Jag tror att själv sade i sitt anförande att det fanns en risk med dagens friskolesystem att man skrev en fin ansökan på papperet, men att det inte var den verksamhet som faktiskt ryms i skolans värld. ska samma system införas på förskolans område. Det är inte bara jag som använder detta. Jag har sett artikel på artikel från folkpartister som säger: Stopp för nya religiösa skolor. Det har stått i tidningarna gång på gång och i era egna stämmobeslut. säger ni att samma system som ni inte gillar på skolområdet ska in på förskoleområdet. Problemet med läroplanen är ju att den inte gäller fullt ut i den enskilda förskolan. Ni skriver i er reservation att den inte gäller. Vi skriver i vår majoritetstext att vi vill att läroplanen ska gälla alla förskolor, även de enskilda. 20 () replik: Vi tar gärna på oss ansvaret för att även förskolor med konfessionell inriktning ska få tillstånd att verka om de uppfyller alla de krav som ställs, .