prot · GT0978 · 2006-02-23 00:00:00 — Utvecklingsarbete och infrastruktur är bara två exempel på frågor som måste hanteras i allt större områden men ändå ha en lokal förankring. Vissa frågor där ansvaret ligger på kommunerna, men främst frågor som ligger på landstingskommunal och statlig nivå, bör föras till regioner över hela landet i enlighet med vad som gjorts i försöken i och . Det har vi hört tidigare i debatten. Det regionala utrymmet att ta ansvar för och påverka situationen i våra olika regioner måste öka. Med ansvar för utvecklingen av en region måste naturligtvis också följa resurser och befogenheter. Det är väl inte minst på det området som vi behöver förstärka. Jag vill göra ytterligare en markering i ett, som jag tror, ganska kort anförande. Vi har ju hört att frågorna behandlas på andra ställen i samhället. För att säkra en demokratisk förankring av det regionala ansvaret måste regionfullmäktigeförsamlingarna vara direktvalda i alla landets regioner. Utifrån vår kristdemokratiska ideologiska utgångspunkt är en av folket vald fullmäktigeförsamling alltid av ett högre demokratiskt värde än en indirekt vald sådan församling. I de regionala samverkansorgan som vi har haft på en del håll i är ofta endast de större politiska grupperingarna representerade. Det leder till ett demokratiskt underskott och brist på viktiga perspektiv. Dessutom leder det till att det blir betydligt svårare att utkräva ansvar av politikerna. De sitter på kommunernas mandat och uppträder därmed ofta som representanter utan något personligt ansvar. Jag menar, fru talman, att med ett politiskt ansvar måste det följa en möjlighet för medborgarna att ställa ansvariga till svars. Då krävs att politikerna väljs direkt. Om tjockleken på det här betänkandet hade speglat arbetet med att få fram former för regional samverkan hade jag varit orolig och haft en ganska så lång reservation. har jag inte det, och det beror på att , som vi har hört tidigare i debatten, utreder hela samhällsorganisationen, inkluderat frågan om den regionala indelningen och självstyrelsen. Där arbetar i enlighet med det som jag här kort har redogjort för. Vi ser fram emot kommitténs arbete och har därför inte funnit anledning att reservera oss i det här betänkandet. Så jag yrkar bifall till utskottets förslag. 44 () replik: Subsidiaritetsprincipen är ju en princip som kd lyfter väldigt ofta och väldigt mycket. Jag tror väl inget parti egentligen har något emot denna, utan det ska vara det grundläggande. Men jag är lite intresserad av hur man ser på helhetsansvaret i det fall som vi diskuterar nu med regional beslutanderätt och beskattningsrätt. Regioner, kommuner inom regioner och olika regioner i landet ser ju väldigt olika ut. Man har olika tillväxttakt, man har olika stor befolkning och ser på många olika sätt väldigt olika ut. Man kan vara inne i olika utvecklingsfaser. Bör man ha något nationellt helhetsansvar över detta enligt kd:s sätt att titta på den regionala utvecklingen? Jag reagerade också lite på att lyfter familjepolitiken när det gäller subsidiaritetsprincipen. Det är ju samma sak där. Ska det vara ett ansvar som tas på den kommunala nivån, vilket jag vet att ofta framför, eller finns det något skäl till att man även ska ha ett helhetsansvar för att likvärdigheten ska kunna gälla i hela landet? 45 Tredje vice talman () replik: Jag kan börja med sista fråga kring familjepolitiken. Vi anser att det primära ansvaret ligger hos föräldrarna och i familjen när det gäller att välja barnomsorg. I subsidiaritetsprincipen ingår också det glöms ofta bort det lilla ordet subsidier, det vill säga att stödja. Det finns alltså ett ansvar att stödja familjerna så att de kan göra de val och ta det ansvar som vi tycker ligger på familjer och föräldrar när det gäller barnen. Här har den kommunala nivån det primära ansvaret. Kommunerna kan inte alltid ta det ansvaret på det sätt de vill, därför att vi på den statliga nivån där lagstiftningsmakten ligger har en lag som säger att man till exempel inte kan införa ett kommunalt vårdnadsbidrag fast vi vet att det är kommuner. Det är klart att beslut behöver fattas på många olika nivåer, en del beslut som handlar om att välja barnomsorg om vi nu pratar om subsidiaritetsprincipen. Då måste också andra nivåer fatta beslut som stöder den minsta gemenskapen här, alltså familjen, i den rätten. Där krävs både kommunala och statliga beslut enligt vår mening för att rätta till situationen utifrån dagens utgångspunkt. När det gäller första resonemang vet jag inte om det bottnar i ett stort missförstånd att vi skulle ha regioner och därmed skulle göra den statliga nivån onödig. Det tror jag aldrig att vi har framfört. Däremot ska det ligga tillräckliga befogenheter på de regionala nivåerna just utifrån det som så tydligt beskriver, att vi har så olika förutsättningar i olika regioner. Då måste man få resurser och verktyg att ta hänsyn till de olika förutsättningarna i arbetet för att skapa förutsättningar för en fungerande infrastruktur och så vidare. 46 () replik: En del i den regionala biten är beskattningsrätten. Jag har en fråga till om hur de ställer sig till beskattningsrätten i förhållande till det skatteutjämningsförslag som vi har. Ser man att det skulle kunna ändras på något sätt om man stärker beskattningsrätten på regional nivå? Eller finns det fortfarande behov, enligt sätt att se, av ett skatteutjämningssystem? 47 Tredje vice talman () replik: När det gäller skatteutjämningssystemet anser att det inte ska vara ett interkommunalt skatteutjämningssystem, utan det är något som staten ska ta ansvar för och utjämna de skillnader som kan finnas i förutsättningar mellan kommuner och mellan regioner. Det är klart att skulle vi hoppas att behovet av den här typen av utjämning skulle minska. Det måste ju vara allas vår gemensamma vision att skapa så pass livskraftiga regioner att man inte behöver ha en skatteutjämning mellan olika delar av . Jag tror inte att vi kommer dit . Då vill vi se över skatteutjämningssystemet. Det ska alltså inte vara ett interkommunalt system. Jag hoppas det är svar på fråga. 48 (): Jag ska ta upp en fråga som har förföljt mig som jag inte blir fri från. Den lyder: Vad menar med federalism? Vad menar med begreppet federalism? Det är möjligt att frågan egentligen skulle formuleras: Menar något med begreppet federalism? Hursomhelst finns det något slags svar i reservationen från . Det är ju bra. Det står så här: Som anförs motionsvis anser att den samhällsform som bäst tillgodoser ett starkt skydd för det lokala självstyret med regional och nationell handlingskraft är federalism, dvs. delad suveränitet mellan flera olika nivåer. Det där gör mig lite konfunderad. Jag har inte gått till den folkrättsliga litteraturen. Det borde jag naturligtvis göra. Men som jag har förstått begreppet suveränitet i den mening som vi nu talar om det är det en odelbar, legitim, offentlig makt över ett visst territorium. Det är en suveränitet som är okränkbar, inte i den faktiska meningen det är klart att man kränka suveränitet genom att föra krig och på annat sätt men i den meningen att någon utomstående makt inte legitimt kan begränsa eller dela upp denna suveränitet som ett land, i typfallet, tänks ha. Det utesluter naturligtvis inte maktdelegering. Det är ju en helt annan sak, alltså att vi lägger uppgifter på olika nivåer i samhället. Det är en lämplighetsfråga. Det är en diskussion som förs till exempel i om hur vi ska fördela olika samhällsuppgifter på olika nivåer. Men det är inte det som begreppet federalism handlar om. Jag tycker i och för sig att det är en självmotsägelse att tala om en delad suveränitet. Men vi tänker ett steg till och försöker komma fram till hur en delad suveränitet skulle kunna uppkomma över huvud taget. Antingen, såvitt jag begriper, måste det vara någon utomstående legitim makt som kan dela en suveränitet som är odelad. Det är svårt att tänka sig vilken denna legitima makt skulle vara i fall. Men det är möjligt att man skulle kunna fundera ut något sådant. Jag har svårt att se det. För det är ju inte så här kommer invändningen och jag tror att det är det egentligen tänker sig att den suveräna enheten, i vårt fall med som folkets främsta företrädare, själv kan dela upp sig. Vad vi gör då är att vi delegerar. Den här kan givetvis besluta att sjukvården ska landstingen sköta, skolan tar kommunerna hand om, men det är vi här i som har beslutat detta. Vi har då delegerat den makten, den beslutanderätten. Vi kan därmed också legitimt ta tillbaka den. Det är ingen delning av suveränitet; det är en delegering. För att vi ska hamna i en situation av delad suveränitet måste det vara från början suveräna enheter som sluter sig samman och överlåter en del av sin suveränitet till en federal nivå. Typfallet är förenta stater, som ju historiskt sett är en sammanslutning av suveräna stater i en federation. EU skulle kunna bli något sådant . Några vill det. Jag vill det inte, men det är åtminstone teoretiskt tänkbart. Det är där någonstans man hamnar om man ska ge något rimligt intellektuellt innehåll till begreppet federalism. Jag menar, som jag sade i en annan debatt, att den historiska möjligheten att skapa ett federalt gick förlorad någonstans kring 1100- eller när de då reellt någorlunda suveräna landskapen gick samman och föll under en kungamakt. Oavsett vad vi vill tror jag inte att det är faktiskt möjligt att återskapa den situationen eller återgå till detta stadium. Jag misstänker dock starkt vi får väl se om det möjligtvis blir någon replik på detta att inte menar någonting med federalism. Man menar helt enkelt en annan, lite mer decentraliserad fördelning av samhälleliga uppgifter på olika nivåer. Javisst, låt oss då diskutera det! Vi diskuterar det i , och vi kan diskutera det här också. Men förvirra inte debatten genom att föra in begreppet federalism! Men jag vet inte; det är möjligt att jag har fel och att faktiskt menar något med begreppet federalism. I så fall skulle det fortfarande vara intressant att få reda på vari detta kan bestå. I den debatt som egentligen förs här ska jag bara mycket kort säga att jag stöder utskottets förslag, hänvisning till . utgångspunkt är och kommer såvitt jag begriper att förbli att vi behöver en regional organisation, en regional nivå med direktvald folkförsamling med ett betydande ansvar på denna nivå. tror jag att det även kommer att behövas en statlig regional myndighetsorganisation. Hur vi ska få ihop detta diskuterar vi nu i och på andra ställen, och vi återkommer säkert till det i denna kammare också. 49 () replik: Om , som vi sade , är beredd att gå med på att diskutera denna typ av frågor i och se till att vi får möjlighet och förutsättning att göra det kommer vi att kunna bena ut begreppen. Vi talar om att man ska bygga ett utifrån federalismens principer. Vi pratar om grundlagskonvent, fru talman, och vi vill maktdela där det inte är möjligt att från en nivå gå in och suga upp makt mot en annan nivås vilja. Detta är naturligtvis svårare och en större utmaning, fru talman, när vi har en enhetsstat av svensk modell. Det finns dock exempel ute i världen där man vågat öppna för denna typ av diskussioner även i enhetsstatsstrukturer. Låt oss göra det också här, så ska vi kunna bena ut begreppen. Det är jag övertygad om, fru talman. 50 () replik: På en punkt är jag helt överens med och : Det är verkligen en utmaning att lyckas med det som tror sig kunna lyckas med. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 15 §.) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då frågestunden skulle börja. 51 TREDJE VICE TALMANNEN: Följande statsråd svarar på frågor : utbildnings- och kulturminister , statsrådet , statsrådet , statsrådet och statsrådet . Vi hälsar dem välkomna. Allmänpolitiska frågor besvaras av utbildnings- och kulturministern. Jag vill påpeka att frågor och svar ska vara korta och i princip inte överstiga en minut. Dessutom vill jag påpeka att en fråga antingen ska vara av övergripande allmänpolitiskt slag eller avse ett ämne som faller inom ett av de närvarande statsrådens ansvarsområde och avse dennes tjänsteutövning, och som sagt allmänpolitiska frågor besvaras av utbildnings- och kulturminister . Vi har inom talmanskollegiet kommit överens om att särskilt betona de här reglerna inför varje frågestund eftersom det har förekommit frågor där en tredje part har blivit indragen utan att ha möjlighet att kommentera i fråge- och svarsutbytet. Det är alltså inte syftet med frågestunderna. Vi hoppas att vi talmän tillsammans med er statsråd och ledamöter ska kunna hålla oss till den debattordning som vi har satt upp. Sprutor och kanyler till narkomaner 52 (): Min fråga riktar sig till med anledning av att regeringen har lagt fram förslag till att sjukvården ska få dela ut sprutor och kanyler till narkomaner. Förslaget riskerar den svenska restriktiva narkotikapolitiken. Det är ju förbjudet att använda narkotika. vill Socialdemokraterna att sprutnarkomanerna ska få verktygen för sitt lagbrott. Det går inte ihop. Att förhindra smittspridning är huvudargumentet, om jag förstår det rätt. Hur kan det då komma sig att man lägger fram förslag om att ge sprutor och kanyler när den främsta smittokällan är de kärl man tillreder narkotikan i? 53 Statsrådet (): Det här är ju en gammal fråga. Det har funnits sprutbytesverksamhet i . Frågan har skjutits framåt av utredning efter utredning, regering efter regering. Det var till och med så att den borgerliga regering som satt inte orkade med att hantera frågan vid det tillfället. Likadant har det varit med socialdemokratiska regeringar. Jag föresätter mig att försöka se till att lösa ut den här frågan en gång för alla och göra det på ett sådant sätt att vi inte avbryter den verksamhet som har funnits i och som faktiskt har inneburit att man har lyckats begränsa smittspridningen av hiv. I stället måste det vara ett uppdrag för varje landsting att självt få bestämma vilken verksamhet man ska ha. Därför har jag också lagt ett lagregleringsförslag på bord. smittades fjorton narkomaner av hiv tretton av dem i , ingen i . Så har det varit år . 54 (): Gammal eller ny fråga, det är en viktig fråga. Jag kan ge ett förslag till socialtjänstministern på hur man löser ut den här frågan. Det är att ta bort de här projekten och se till att man inte får dela ut sprutor och kanyler till narkomaner. Det finns faktiskt inga vetenskapliga belägg för att sprutbyte gör nytta. Vi har många goda erfarenheter, till exempel i , där man har kontakt med sprutnarkomaner utan att dela ut sprutor. Varför då försöka slå hål i den restriktiva narkotikapolitiken genom att fastställa att man ska få dela ut sprutor? Det är fel väg att gå. Jag ställde frågan: Varför tillåta utdelning av sprutor och kanyler när det inte är det som sprider smittan? 55 Statsrådet (): Jag får nog säga att tar väldigt lätt på hivfrågan. I stora delar av världen är smittspridning bland sprutnarkomaner en väldigt påtaglig risk. Den sker väldigt snabbt. Det räcker att gå till eller till för att se en väldigt snabb spridning av hiv just bland sprutnarkomaner. Vi har också svenska exempel. smittades över hälften av alla sprutnarkomaner i inom loppet av . Det innebär att om smittan kommer in i den gruppen är risken att den får en väldigt snabb spridning. Jag har sagt att jag vill lösa ut den här frågan på ett sådant sätt att vi lagreglerar den verksamhet som har funnits . Jag tror att vi skulle ta väldigt stora risker om staten skulle tvinga i det här fallet att lägga ned. Då tror jag att vi skulle få en utveckling när det gäller hivspridning i den regionen som skulle vara väldigt negativ. Den risken vill inte jag ta. Jag vill inte ha fler människor som får hiv i vårt land. Trafikpolisens arbete mot rattfylleri 56 (): har trafikutskottet och justitieutskottet haft en stor utfrågning här i om rattfylleriet. En fråga som betonades mycket var polisens roll i trafiksäkerhetsarbetet. Vi kristdemokrater menar att trafikpolisen syns alldeles för lite på vägarna. Vi har lagt fram ett förslag om en nationell trafikpolis. hamnar det här området under justitieministerns ansvar, men vi har också infrastrukturministern här som är ansvarig för trafiksäkerheten. Eftersom polisen spelar en viktig roll på området vill jag fråga ministern vad hon gör för att tillsammans med justitieministern se till att trafikpolisens arbete blir effektivare. 57 Statsrådet (): Jag delar uppfattning att det här är en oerhört viktig fråga. Det är ingen tvekan om att polisen också spelar en avgörande roll för våra möjligheter att nå nollvisionen. På seminariet i lämnade ett antal försäkringsbolag en redogörelse. Man hade jämfört trafikpolisernas arbete i olika län. Det visade väldigt tydligt att intensiteten i polisens kontroller längs vägarna för att testa rattfylleri skilde sig mycket åt. Jag hade då en sittning med justitieminister , och vi är överens om att den stora spridningen av de insatser som poliserna gör runtom i landet är oacceptabel. Jag vet att justitieministern just därför också har diskuterat med vad de kan göra för att skillnaderna från län till län i de insatser som trafikpolisen ska göra inte ska vara så stora. 58 (): Tack för svaret! Det visar att ministern är medveten om problemet. NTF har också presenterat en rapport om de här skillnaderna och även pekat på skillnaderna mellan olika länder, till exempel att har fler övervakningstimmar än i trafiken men bara rapporterar en tredjedel så många trafikbrott. Varför det är så kan man också fråga sig. Min poäng med frågan är att det krävs ett samarbete mellan departementen för att vi ska få en effektiv trafikpolis. Då vill jag återigen fråga ministern: Vad gör regeringen konkret för detta? Det sätts upp många fartkameror . Enligt min mening kan inte fartkameror ersätta synliga poliser i trafiken. Fartkameror kan till exempel inte bevaka rattfylleri som poliser kan göra. Min fråga kvarstår: Vad gör ministern konkret för att tillsammans med justitieministern effektivisera trafikpolisens arbete? 59 Statsrådet (): Jag skulle vilja börja med att säga att de fartkameror vi har längs våra vägar spelar en roll. Jag menar inte att de ska ersätta trafikpolisen men de kompletterar och stärker deras arbete. ska vi under det här året och göra en stor utbyggnad av antalet hastighetskameror. kommer vi att ha 700 sådana kameror runtom i vårt land. sätter vi upp den första digitala kameran. Kameror är viktiga, men enskilda poliskontroller är naturligtvis också oerhört viktiga. Vi har regelbundna diskussioner mellan och . Jag har vid ett antal tillfällen försäkrat mig om att justitieministern också lyfter upp frågorna i sina dialoger med viktiga myndigheter i det här fallet . Vi har så sent som på regeringssammanträdet antagit en ändring i yrkestrafikförordningen som just skärper polisens möjligheter att beivra brott i trafiken. Den rörde svarttaxi. På område efter område samarbetar vi väl. Vi gör det därför att vi dels vill beivra brott, dels självklart nå nollvisionen. Jag kommer att fortsätta att ha regelbundna diskussioner med justitieministern om detta. Barnens arbetsmiljö i skolan 60 (): presenterade en rapport om arbetsmiljön i skolan. Där konstaterar att barns och ungdomars problem inte verkar betraktas som lika allvarliga som vuxnas. En fjärdedel av barnen är oroliga för mobbning. av tonåringarna får sällan eller aldrig stöd i skolarbetet. av tonåringarna säger att de har varit illa behandlade minst en gång . Nästan hälften av dem som har skolkat berättar att inget hände när de kom tillbaka till skolan. Ingen frågade varför. Bara i två fall av tio blev föräldrarna kontaktade. Förbereder skolminister några förslag för att skapa en bättre arbetsmiljö med arbetsro i skolan? 61 Statsrådet (): sätter fingret på en viktig fråga, nämligen elevernas trygghet i skolan och deras arbetsmiljö. Det är en fråga som också regeringen har uppmärksammat tidigare. Vi har också tillsatt en utredning som kommer att presentera förslag för hur vi bättre kan anpassa arbetsmiljölagen också efter elevernas vardag. Det är förslag som jag ser fram emot, och jag tror att det kommer att stärka elevernas rätt till en bra arbetsmiljö. frågar också om mobbning och trygghet. Regeringen har fått stöd för en helt ny lag som förtydligar skolans ansvar för att systematiskt förebygga men också åtgärda om elever blir kränkta eller mobbade. Därutöver kommer regeringen att också fatta beslut om att det ska bli obligatoriskt att anmäla eller informera föräldrarna så fort en elev inte är i skolan om det inte finns ett giltigt skäl. 62 (): Det sista har vi i länge efterlyst. Om det verkligen blir obligatoriskt vill jag tacka för det. Annars är svagheten i regeringens politik att den skollag som ska reglera vuxenvärldens och skolans skyldigheter är alldeles för otydlig, gammal och omodern. Man har inte lyckats få fram någon . Vi kan läsa i text att en fjärdedel av flickorna i skolan har dragit sig för att gå på toaletten dels för att det är äckligt, dels för att det är otryggt med tanke på mobbning och trakasserier. Då krävs det en tydlig attityd från oss politiker som visar att lärarna och skolan ska ta ett större ansvar. Från sida har vi föreslagit ordningsomdömen till föräldrarna på terminsbetygen. Vi har föreslagit att skolk ska skrivas in i terminsbetygen. Vi har föreslagit att skolans skyldigheter att erbjuda stöd och hjälp ska regleras i lag. Vi har ett antal konkreta förslag. Även om jag är tacksam för denna lilla nyhet som skolministern presenterade vore jag tacksam om det fanns fler konkreta förslag. Det handlar helt enkelt om att skolan inte får blunda. Alla elever måste bli sedda. Skolan och vuxenvärlden måste reagera tydligt och också ha befogenheter att reagera när det behövs. 63 Statsrådet (): Tydligt ansvar och tydliga befogenheter är en grundförutsättning för att skapa en trygg miljö i skolan och våra klassrum. När vi tittar på vilka förslag har lagt fram för att förbättra både arbetsmiljön men också tryggheten i skolan handlar det om stärkt elevhälsa, ökat elevinflytande men också en anpassning av arbetsmiljölagen. Dessa förslag ligger helt i linje med den politik som regeringen driver. Ett ökat elevinflytande innebär också att man tar ett ökat ansvar för sin närmiljö. Det har vi sett i de försök där elever har fått vara med och vara delaktiga. Jag menar också att regeringens satsning på att anställa fler i skolan är en viktig ingrediens i arbetet, inte minst när det gäller att anställa fler kuratorer, psykologer och andra i elevhälsan. Det är viktigt. Alternativet som redogör för om betyg i ordning och uppförande är ganska ensamt om. Ni har inte ens lyckats få med er de andra i högeralliansen. På den punkten har ni ingen gemensam politik. Infrastrukturens betydelse för jobben 64 (): Allianspartierna har som bekant ett konvent och där man fokuserar på jobb, jobb och jobb. Jag vill ställa en fråga som handlar om förutsättningar för jobb till statsrådet . Det behövs nya arbetstillfällen i , och det behövs småföretag runtom i landet. En av förutsättningarna för att det verkligen ska bli av och fungera bra är bra kommunikationer. Det ska finnas bra vägar, bra järnvägar med tåg som går i rätt tid, bra förutsättningar för bredband i hela landet och inte minst viktigt bra postservice. är berett att satsa ännu mer på de bitarna för att det verkligen ska fungera. Är statsrådet beredd att satsa mer än vad man har gjort från regeringen? 65 Statsrådet (): Vi är just nu mitt i en historisk satsning på infrastrukturen. Aldrig har vi investerat så mycket som i vägar och järnvägar. Där är jag oerhört glad över vad vi har kunnat prestera och nöjd över att det är en historisk satsning. Det betyder inte att vi inte också har gjort svåra prioriteringar. är ett stort land geografiskt. Trots att vi från och med nu och ska bygga mycket kan vi inte bygga överallt .