prot · GT0999 · 2006-03-31 00:00:00 — Därför är det lika bra att börja verka för intentionerna i flerpartireservationen 6 om en internationell konvention om avskaffande av sådan diskriminering. Jag yrkar därför bifall till den. Min bedömning är att det kommer att ta tid. Men om inte vi törs börja, vi som så gärna vill berömma oss av tolerans och vidsyn, vem skulle då göra det? Inga av våra partikamrater på så nära håll som i vill göra ens detta erkännande. Därnäst bekymrar det mig att den fullständigt grundläggande rättigheten till mat och vatten, överlevnaden helt enkelt, inte är säkrad. Rätten till mat är bara implicit och skyddas inte heller av ett fakultativt protokoll och därmed möjligheten att ställa regeringar till svars som de andra stora gör. har haft en tveksamhet att alls bidra till upprättandet av ett sådant protokoll, och fortfarande saknar vi som längtar efter nollsvält en tydlig, synlig och allvarligt menad svensk förhandlingsinsats i den Genèvegrupp som förbereder detta. För vårt dyraste, viktigaste och mest hotade livsmedel och vår mirakelmedicin vatten finns det inte tillstymmelse till konvention. Denna resurs borde före allt annat vara skyddad och helgad i en allomfattande konvention som spärrar för kommersialisering, förorening, dränering, exploatering och egenmäktigt förfarande av vad sort det vara må. Därför säger jag ja, och yrkar därmed bifall, till reservation 2. Utan mat och vatten finns ingen ork till kamp för andra rättigheter och inget liv alls. Jag måste inflika en kommentar till den diskussion som kammaren har haft om skiljelinjen. Jag skulle till , och tyvärr numera också resten av den borgerliga alliansen, vilja säga att skiljelinjen går mellan er och FN. I FN och i alla uttolkningar, skrivelser och stadfästelser av hur de mänskliga rättigheterna i FN ska uttolkas är det fullständigt klarlagt och fullständigt uppenbart att alla rättigheter ska samspela, samverka och förstärka varandra. Och man har för länge sedan övergett en prioriteringsordning. Därför, , går inte skiljelinjen mellan er och oss andra i svensk politik, utan den går mellan er och FN. Jag trodde att ni skulle bli isolerade i denna fråga och tvingas släppa den. Men tyvärr har ni fått med er de andra i den borgerliga alliansen. roll i världens arbete för mänskliga rättigheter är också värt att nämna några ord om. Vi berömmer oss som sagt gärna i detta sammanhang och är, som alla märker, ytterst benägna att kritisera andra länder och folks tillkortakommanden i MR-avseenden. På vår regerings hemsida exponeras allehanda länders MR-situation, och de klandras öppet, delvis även vårt eget lands förhållanden, i alla fall med avseende på utslag mot svensk rättskipning. Men att mot tortyr, CAT, ofta har prickat vårt land, inte för tortyr men för återsändande av människor till tortyrländer, hittar jag ingen uppgift om. De så kallade diplomatiska garantier som vår regering försökt utverka i samband med skandalen med egyptiernas återsändande och att åberopa dem som plåster för cancer är en helt förkastlig metod enligt auktoritativa människorättsorganisationer. Om man ser på minoriteter som förföljs är det min bedömning att vår tids zigenare är zigenarna. Det romska folkets parialiknande ställning i är äldre än äldst men fortfarande inte i sikte att förbättras. Fördomar och hat präglar även officiella ställningstaganden i såväl som . Ett starkt ställningstagande för deras rättigheter och möjligheter till normalt liv och försörjning är starten på sonandet av ett av skamligaste kapitel. Och om Vänstern hade yrkat bifall till sin reservation hade vi gjort detsamma. zigenare är inte så många, och det är inte heller samerna, vårt eget ursprungsfolk. Men att konvention 169 fortfarande inte är ratificerad är för mig en obegriplighet. Frågan är fullständigt färdigutredd, men renskötarnas hävd till renbete möter samma hårdnackade och nästan rasistiska motstånd som det alltid har gjort från äganderättsförespråkande skogsägare. Samlevnad, hör ni ni! Överenskommelser, hör ni ni! Ömsesidigt hänsynstagande, hör ni ni där uppe i norr! Om detta står heller ingenting på regeringens name and shame-sida. Shame on you! Utskottet vill inte heller se den av oss föreslagna civila fredsstyrkan i aktion, sorgligt nog. Men det vill . Man har bara haft problem att få med sig resten av beslutsmaskineriet i EU för att verkställa detta. På den lovande reformagenda som vårt älskade FN börjat verkställa är den fredsbyggande kommissionen en kommande hörnstolpe. Och där hade en civil fredsstyrka passat in alldeles utmärkt. Vi återkommer därför. Visserligen hamnar dessa åtgärder på fel sida om krig och konflikter, nämligen efter, men de är ändå alldeles nödvändiga. Arbete med mänskliga rättigheter liksom demokratisering kommer däremot i det viktigaste, nämligen i det förebyggande, skedet när det handlar om krig. Att min optimism i fråga om FN:s reformering är så pass stor är därför att man , blott efter toppmötet , faktiskt har fått till en restaurering av den gamla i form av ett nytt lovande MR-råd med nya och bättre förutsättningar och metoder. Triangeln mänskliga rättigheter, utveckling, säkerhet är vår tids globala treenighetscredo för en bättre värld. Så visst finns det hopp, kära åhörare och ärkebiskop. , fru talman, är min talartid nästan slut, och jag har ingenting sagt om en världskonferens om mansrollen eller om kvinnovåld och så kallat hedersvåld, om dödsstraffets avskaffande i , , och eller om de elöverkänsligas totalt negligerade brist på livsutrymme. Jag har inte ens sagt någonting om de hopplösa devalveringsförsöken som görs med ytterligare en stadga för mänskliga rättigheter att förhålla sig till i en eventuellt kommande EU-författning. Jag är fundamentalist i fråga om mänskliga rättigheter, och jag vill att vi behåller och bevarar de två stadgor som vi har. Bevare oss för en massa nytolkningar, omtolkningar och vantolkningar av mänskliga rättigheter! FN:s deklaration och stadga är fortfarande grunden som ännu inte är genomförd och som måste spridas och försvaras. Jag avslutar med att konstatera att om klimatförsämringarna får fortgå titta ut så kommer vi alla att djupt beklaga att den livgivande rättigheten att få njuta av vårsol och värme kan ha gått förlorad. 15 () replik: Jag vill gratulera till ett i många stycken utomordentligt välformulerat och bra anförande. Vi är väldigt överens om mycket i detta. Och jag vill lyfta fram frågan om romerna där jag bara vill understryka vad sade. Men tyvärr finns det i detta betänkande ingen reservation som kan yrka bifall till, så ingen av oss kan så att säga rösta för det. Men vi får förena våra krafter för romernas intressen i ett annat sammanhang. Det vara bara det som jag ville påpeka. 16 () replik: Det var alltså fråga om ett särskilt yttrande om romerna. Jag trodde att du skulle passa på att ta upp diskussionen om EU och deras verkan för mänskliga rättigheter. Men det får vi kanske spara till ett annat tillfälle, eller? 17 () replik: I det stycket har vi väl inte samma mening. Men där måste väl även du som inte vill ha EU ändå konstatera att länder som närmar sig Europeiska unionen faktiskt försöker förbättra sig när det gäller mänskliga rättigheter och demokrati. Och därvid spelar EU en oerhört positiv roll. Det erkännandet borde även du kunna ge. 18 () replik: Jo, det kan jag visst ge; det är inte alls problematiskt. Det som jag är bekymrad över är att det i det konstitutionsförslag som gudskelov ligger på hyllan och vilar sig dessutom fanns en avdelning 3 med nya mänskliga rättigheter. Jag tycker att det är väldigt bra att folk arbetar och studerar och tänker efter och jobbar med vad mänskliga rättigheter står för. Men att ha en ny, en tredje, stadga som ska gälla på europeisk botten skulle bara devalvera och förvirra, så den delen av konstitutionen fastän det låter så bra och vackert var jag verkligen emot. 19 () replik: Jag vill bara berätta för , för den händelse att det har fallit ur minnet, att de sociala rättigheterna, med rätta, finns inskrivna i regeringsformen som ett uttryck för samhällets målsättning. Det är någonting mycket gott och mycket stort i detta, medan de klassiska grundläggande mänskliga fri- och rättigheterna såsom religionsfrihet, yttrandefrihet, mötesfrihet, demonstrationsfrihet och allt sådant är grundlagsskyddade. Jag tycker att det är rätt anmärkningsvärt att höra angripa hela alliansen och vår första reservation som ett uttryck för någonting som står i strid med . Det är fullständigt barockt! Det räcker att vi tittar på vad som står i den svenska regeringsformen och i grundlagen för att ha argument nog för den här reservationen, som faktiskt är avgörande på många sätt. Den här principiella uppdelningen kan vara på sin plats därför att politiska rättigheter syftar till att skydda den enskilde från olika övergrepp. De flesta av de här medborgerliga rättigheterna är absoluta det står också i och bör i samtliga länder genomföras omgående. Därför undrar jag vad haken är i argumentation, för buggen i logiken finns där. 20 () replik: Problemet är att ni inte har läst på, inte kan och inte förstår vad FN självt säger och vad som helt enkelt lärs ut när man går på kurser i mänskliga rättigheter. De här konventionerna, som alla är derivat av deklarationen om de mänskliga rättigheterna, är inte prioriterade inbördes. De är inte graderade. De är inte rangordnade utan är likställda. De är lika viktiga, ! Ni försöker ändra på den ordning som FN har slagit fast. Efter väldigt många års diskussioner gäller sedan säkert tror jag att de sex stora med konventionen om de politiska och medborgerliga rättigheterna och konventionen om de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna är likställda. Jag menar bara att ni har fel. Ni har inte förstått. Ni försöker ta om en diskussion som var aktuell . Ni försöker blåsa liv i en brasa som för länge sedan är släckt. Vi har rätt både till mat och till politiska rättigheter punkt! 21 () replik: Därom är vi självklart överens. Vi har rätt till livgivande vatten, energigivande mat och så vidare. Men det som sker i kan kanske vara en tankeställare också för och . Det som sker när människor som har ätit sig mätta, duschat och tvättat sig och druckit vatten inte får uttala sin mening utan förs i polispiketbussar till fängelser där de grovt förnedras och behandlas fruktansvärt illa är en helt annan sak. Det här sker runtom i världen. Just nu sker det i . Jag begriper inte varför tar på sig hela världens samvete och säger att i vet bäst, vet bäst hur ska tolkas och hur allting hänger samman. Det är ganska anmärkningsvärt att på det här sättet göra ned inte bara mitt parti utan hela alliansen bara för att vi säger att sociala rättigheter är av en annan karaktär än de politiska och grundläggande rättigheterna. Det är bara att titta på vår egen regeringsform och på vår grundlag så begriper man det. 22 () replik: Jag tycker att du har en märklig debattstil. Finns det någonting i mitt eller i till exempel anförande som säger att vi godkänner vad som händer i ? Jag tycker att det där är ett ovärdigt debattgrepp. Ni påstår att man kan gradera de mänskliga rättigheterna. Vi, FN och Röda Korset till exempel säger att man inte kan göra det punkt slut! Detta har förstått. Det syns i vår grundlag fine! Sluta med att driva ett case som redan är dött! 23 (): Jag vill börja med att tacka för arbetet i utskottet. Det har varit, och är varje gång vi diskuterar MR-skrivelser, spännande. Det ger oss möjlighet att fördjupa oss i de mänskliga rättigheterna och i situationen för de mänskliga rättigheterna som i många steg går åt rätt håll jag återkommer senare till där de inte gör det men också att ta den så viktiga diskussion som varit i fokus under : Är det så att de mänskliga rättigheterna är odelbara, eller går det att splittra upp och säga att vissa saker är viktigare än andra något som varken FN eller regeringen och majoriteten i utskottet tycker? Jag vill tacka för det samtal vi haft i utskottet. Det har varit väldigt spännande. De mänskliga rättigheterna är universella. De gäller alla människor överallt i världen varenda en, varenda liten enskild. De är icke kulturrelativistiska. Det går inte att svära sig fri från mänskliga rättigheter genom att hänvisa till lokala sedvänjor. De är alltså icke kulturrelativistiska, och de är odelbara. De sex konventioner som har utvecklats utifrån deklarationen är odelbara och icke rangordnade, som alldeles så tydligt redogjorde för. Om man fokuserar på de två första konventionerna och den viktigaste diskussionen här om de medborgerliga och politiska rättigheterna och de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna finns det en skillnad mellan dessa. Ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter har inte ett fakultativt protokoll. Men det pågår en utveckling, och deltar aktivt i den arbetsgrupp som utvecklar protokollet. Protokollet ska vara ett sätt för individuell klagorätt också för ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, något som inte finns och som är en brist. I konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter sägs det att det är staters ansvar att till fullo utnyttja alla till buds stående medel eller någonting sådant för att konventionen gradvis ska förverkligas. Vi måste också acceptera att världen ser olika ut och att vi har olika möjligheter att uppfylla den delen av konventionen. Men icke mindre viktigt är att rättigheterna är förbundna med varandra. De är beroende av varandra. Man kan inte, för att ta ett exempel, kräva att en människa som förvägras utbildning, som lever på landsbygden med fattigdom och hårt arbete och som är analfabet ska kunna utnyttja rätten till tryckfrihet. Rättigheterna är förbundna; de hör samman. Men det betyder inte att jag säger att då väntar vi med tryckfriheten ett tag absolut inte! Tryckfrihet är en absolut rättighet, men också rätten till utbildning och rätten att kunna ta till sig det som står i de fria tidningarna. De sociala, ekonomiska och kulturella rättigheterna är sammanbundna med de medborgerliga och politiska rättigheterna och går inte att skilja, för då blir båda verkningslösa. Det finns fler exempel. Kanske får jag möjlighet att återkomma om det i ett replikskifte. Mänskliga rättigheter är prioriterat i svensk utrikespolitik. Det syns genom hur vi agerar, alltså att vi agerar i FN, att vi uttalar oss i FN och att vi i bilaterala kontakter tydliggör mänskliga rättigheter i de avtal som den europeiska unionen har slutit med stater som inte uppfyller de mänskliga rättigheterna så tydlig kan man nog vara och synliggör detta. Att vi på regeringens hemsida sedan tre eller publicerar våra MR-rapporter är också ett sätt att visa på hur vi synliggör och aktivt arbetar med mänskliga rättigheter och på att vi aldrig skäms. Det är faktiskt inte så att vi låter andra intressen gå före, utan mänskliga rättigheter är prioriterat i svensk utrikespolitik. Det förekommer tortyr i världen, och det förekommer tortyr i det kan man inte veta, men jag har en känsla av det ökande grad. Framför allt är det svårt att argumentera mot tortyr , inte för att tortyren är mindre hemsk, inte för att det är lättare för den som får sina naglar utdragna i ett kallt fängelse än vad det var . Det som gör det svårt är att det är stater som är våra vänner, stater som vi aktivt arbetar med, stater som är demokratier som använder sig av tortyr, bekräftade fall av tortyr. Det är svårare. Den votering som det brittiska parlamentet hade kring att acceptera erkännande som skett under tortyr är ett slag mot oss som arbetar aktivt för mänskliga rättigheter och mot tortyr. Det är svårare att kritisera när de som ska vara våra vänner och like minded faktiskt bryter mot mänskliga rättigheter. Dödsstraffet är den värsta formen av tortyr, för det slutar i döden. 76 stater i världen har kvar dödsstraffet. Det är inte alla som använder det, men 76 stater har kvar möjligheten att använda det. Nästan alla, , dödsstraff som man vet verkställdes utfördes av , , och . Det är en liten grupp stater, där är överskuggande störst, som utför de flesta dödsstraffen. Dödsstraff är grymt, det är omänskligt, det är inte avskräckande, och konsekvenserna av ett fel i domslut är oåterkalleligt. hade jag möjligheten att träffa den hundrade frigivna fången som suttit på Death Row i men som blev frigiven efter en DNA-analys. Det visade sig att han inte var skyldig till det brott som han anklagades för och hade suttit i Death Row , har jag för mig. Det visar hur ett land som återinförde dödsstraffet , och som är ett demokratiskt land, fortfarande dömer människor till döden. Det är inte bara domen i sig som är fruktansvärd, utan man dömer också oskyldiga människor. Det ska inte kunna ske. Dödsstraffet är den grymmaste formen av bestraffning och tortyr. Det jag vill fokusera mitt anförande på under de få minuter som jag har kvar av talartiden är en annan fråga som är viktig för mänskliga rättigheter. dödades 145 personer på grund av att de var fackligt aktiva. Mer än 700 våldsattacker mot fackliga funktionärer begicks i världen och nära 500 dödshot allt enligt Fria Fackföreningsinternationalen. Arbetsplatsen i liksom i övrigt i världen erbjuder både en social identitet, ett socialt sammanhang, och möjlighet till försörjning. Jag och mitt parti tror att varje enskild människa har en vilja att förverkliga sig, att arbeta, att delta i det gemensamma och att försörja sig själv. Därför är arbetet viktigt. Men vi vet också att på arbetsplatserna sker några av de grövsta kränkningarna av mänskliga rättigheter i praktiken. Runtom i världen ägs praktiskt taget människor vi pratar om människor av den fabriksherre som ger familjen arbete, som ger barnen arbete, som tillhandahåller en affär där man kan köpa på kredit, som tillhandahåller lägenheter som förutsätter att man är lojal mot företaget, som tillhandahåller pensionsförsäkringen under förutsättning att man inte slutar innan man går i pension. Man ägs också på plantagen, man bor i ett skjul, barnen får utbildning, och barnen börjar naturligtvis arbeta på plantagen när de är ganska små. Hela plantagen besprutas som arbetarna finns och arbetar på plantagen. Flickor, ofta i andra länder än i sitt hemland, ägs av de fina familjer där de jobbar som hushållerskor med en knapp lön, mest i natura, och de små pengar de har skickar de naturligtvis hem till familjen. Rätten att organisera sig och rätten att sluta kollektiva avtal är grundläggande för att utveckla mänskliga rättigheter på arbetsplatserna. Det här finns skrivet i utskottets betänkande och är inget konstigt. Det är något självklart i , liksom också stridsåtgärderna och sympatiåtgärderna. Den här kombinationen av organisationsrätt, kollektiva avtal, stridsåtgärder och sympatiåtgärder är viktig för att kunna värna mänskliga rättigheter, för att människor ska kunna forma sina egna liv, ha makt över sina egna liv men också för att kämpa för andra människors mänskliga rättigheter. Den enskilda människan spelar faktiskt en roll i kampen för mänskliga rättigheter. Avslutningsvis vill jag citera ett stycke från betänkandet där Fria Fackföreningsinternationalen säger om fackliga rättigheter: Respekten för arbetstagarnas rättigheter kan utgöra en grund för ekonomisk framgång och en hörnsten i en demokrati. Där har vi sambandet igen: rättigheter, ekonomisk utveckling och demokrati den här gången fokuserad på arbetsmarknaden. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 24 () replik: Meningen med den här debatten är dels att man manifesterar att vi här i står eniga i kampen för mänskliga rättigheter och mot det som sker ute i världen i form av orättvisor av olika slag, dels naturligtvis att vi från oppositionens sida har möjligheten att recensera och trycka på regeringen för att få till stånd ökad kamp för mänskliga rättigheter ute i världen där vi tycker att det brister. Vi är eniga i stora drag. tackade för arbetet i utskottet, och jag kan gärna återgälda det. Därför är kanske en replik onödig. Men det finns massor av yrkanden från olika partier som alla föreslås avslås, vartenda ett. Då vill jag fråga: Varför är det bara regeringens politik och försvaret för den som är bra när det gäller kampen för mänskliga rättigheter? Vi vet att i varje fall den tidigare utrikesministern inte har skött sitt arbete på det här området och verkligen tryckt på inom viktiga områden. Varför är det bara regeringens politik, och icke ett enda av de 400 yrkandena, som är bra och viktigt i kampen för mänskliga rättigheter? Om vi är eniga i stort är det lite löjligt, tycker jag, att göra så stor affär av den principiella diskussionen. Vad hjälper det, mina vänner, dem som kränks ute i världen om man har en principiell diskussion om vad som är så att säga mer mänskliga rättigheter eller mindre mänskliga rättigheter? Vi tvingas avge reservationer om det är bifall till regeringens politik och avslag på oppositionens politik som ska gälla över hela linjen. 25 () replik: När det gäller dessa över 400 yrkanden som samtliga avstyrks är jag ledsen, , men jag har fått lära mig att det är så man arbetar i . Det vi har gjort är att vi har lyft in massor av klokskaperna i dem in i texten. Men att yrka bifall till motioner rakt av är ett annat ställningstagande. Det vi har gjort är att använda motionerna som underlag för att förbättra den gemensamma texten. Jag kan hitta flera citat där vi i stort sett har klippt från motionerna för att visa att det finns en samsyn. Men en del motioner har yrkanden som innebär ett tillkännagivande som inte underlättar arbetet för regeringen med mänskliga rättigheter. Jag måste hålla med att det är ett problem i debatten när oppositionen väljer att presentera vissa mänskliga rättigheter som mindre värda än andra. Jag tycker inte att det är värdigt. Jag tycker framför allt inte det kanske inte och ska ta skulden för att det är värdigt med den fruktansvärda människosyn som har visat i debatten (TREDJE VICE TALMANNEN: Jag vill påminna om att den här repliken gäller .) Därför tycker jag att det är viktigt att de grundläggande mänskliga rättigheterna är universella, icke kulturrelaterade och odelbara. På den punkten håller jag med om att det inte är fruktbart att dela upp de mänskliga rättigheterna. Det skadar bara möjligheten att utveckla dem. 26 () replik: Jag tackar naturligtvis för att säger att det finns positiva skrivningar i betänkandet även om och andra partiers motioner. Jag menar att en logisk följd borde vara att man kanske inte skulle tillstyrka men möjligen tillgodose dem eller ha någon annan positiv skrivning. Men, okej, det där är en principiell diskussion som gäller också andra betänkanden. I varje fall är inte jag riktigt överens med vad vi gör i utrikesutskottet. När det sedan gäller den principiella diskussionen finns det naturligtvis, som nu sade, en risk för att man tror att vi tycker att vissa mänskliga rättigheter inte är lika mycket värda. Jag vill bara tillbakavisa det påståendet. Jag försökte att belysa detta i mitt anförande med ett konkret exempel, det som just har hänt i . Vi är många som tillsammans har stått på i kampen för fri- och rättigheter i . Det är oftast i diktaturer som de mänskliga rättigheterna kränks över hela linjen. Min principiella ingång i det här är att kampen för demokrati kanske är en ännu viktigare del i kampen för mänskliga rättigheter. Håller med om det? Jag skulle också vilja fråga varför vi inte har fått gehör för motionen om stigmatisering och diskriminering av vissa sjuka, aids i ett fall, av HBT-personer och på grund av sexuell läggning. Var står majoriteten i den kampen för mänskliga rättigheter när man avstyrker den motionen? 27 () replik: Det är glädjande att höra säga att det inte är en rangordning och en uppdelning som man vill ha. Det är dessvärre vad som står i reservationen som alliansen har yrkat bifall till. Jag är helt övertygad om att de är odelbara, att de inte går att uppnå annars.