prot · GT09123 · 2006-05-15 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollen för . 2 § Meddelande om frågestund Tredje vice talmannen meddelade att vid frågestunden skulle följande statsråd närvara: Vice statsminister , statsrådet , socialminister , statsrådet och statsrådet . 3 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Framställning 2005/06:RRS27 till Redogörelse /06:RRS20 till finansutskottet 4 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /06:FöU10 och FöU11 betänkanden /06:SfU15 och SfU16 betänkanden /06:FiU8 och FiU25 Föredrogs justitieutskottets betänkande 2005/06:JuU25 Bötesbelopp (prop. 2005/06:122). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 6 § En effektivare ordningsbotshantering Föredrogs justitieutskottets betänkande 2005/06:JuU41 En effektivare ordningsbotshantering (prop. 2005/06:187). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 7 § Svar på interpellation 2005/06:386 om kompletterande utbildning för utländska akademiker 1 Utbildnings- och kulturminister (): har frågat mig om åtgärder för spridning och etablering av Internetkurser för utländska akademiker. Jag anser att utländska akademikers etablering i är en fråga av yttersta vikt, och det är också en fråga som prioriteras högt av regeringen. Ett positivt resultat är att andelen nybörjare i högskolan med utländsk bakgrund har ökat och i stort sett motsvarar deras andel i befolkningen i relevant ålder. Vad gäller arbetsmarknaden påpekar i sin rapport som heter Rapport 2005 att för utländska akademiker kan på arbetsmarknaden ge långsiktiga konsekvenser. En utrikes född akademiker som börjar sin karriär på den svenska arbetsmarknaden med ett jobb med låg status riskerar att bli inlåst i mindre kvalificerade yrken på lång sikt. Jag vill därför betona att det är avgörande att utländska akademiker så snart det är möjligt får arbete i nivå med sin kompetens eller får tillgång till kompletterande utbildningar. I syfte att stärka integrationspolitiken och ta till vara tillväxtpotentialen hos hela den svenska befolkningen har regeringen i årets vårproposition (prop. 2005/06:100) lagt fram ett tiopunktsprogram som innebär i ökade resurser för integrationspolitiken. För högskolans del innebär satsningen genomförandet av en tvåårig satsning på kompletterande utbildning för 300 lärare, en tvåårig kompletterande utbildning för jurister samt en förlängning av satsningen på högre praktisk förvaltningsutbildning för att öka den etniska mångfalden i statsförvaltningen. Dessutom ges Verket för högskoleservice extra resurser för att förbättra valideringen av utländska gymnasiebetyg så att personer med utländska gymnasiebetyg som inte tänker studera vidare på högskola snabbare kan komma ut på arbetsmarknaden. Vidare har 2006 fått i uppdrag att genomföra en nationell kartläggning och analys av olika former av kompletterande högskoleutbildningar för utländska akademiker. ska även utvärdera den särskilda utbildning för utländska akademiker som och anordnat på uppdrag av regeringen . Utvärderingen ska också omfatta den utbildning som har anordnat inom ramen för den så kallade Invandrarakademin. ska dessutom med sin utvärderingsverksamhet bidra till att öka integrationen av personer med utländsk högre utbildning på den svenska arbetsmarknaden genom bedömning av eftergymnasiala utbildningsmeriter. lyfter fram ett projekt vid Myndigheten för nätverk och samarbete inom högre utbildning: Mångfaldens akademiker utveckling av nätkurser. Projektet syftar till att utveckla en modell för hur landets högskolor ska kunna erbjuda ett gemensamt utbud av kompletterande nätkurser för invandrade akademiker. Den involverar bland annat flera lärosäten. Kurserna kommer att ges över Internet vilket medför att studenter oberoende av bostadsort kan följa utbildningarna. På många orter finns även lärcentrum där studenterna får tillgång till en kreativ studiemiljö. Universitet och högskolor har stor frihet att själva starta och utveckla kurser och program. Regeringen begränsar i första hand sin styrning till att fastställa mål och följa upp resultat men beslutar inte om enskilda kurser. Projektet är ett utmärkt exempel på den självständighet universitet och högskolor har för att bedriva sin verksamhet. Genom Myndigheten för nätverk och samarbete inom högre utbildning har de berörda lärosätena en bra möjlighet att utveckla en modell för kompletterande nätkurser och genom Nätuniversitetet få god spridning på utbildningen. vill jag tillbakavisa felaktiga påstående att Ams vägrar ge stöd till utländska akademiker som är i behov av kompletterande utbildning. På uppdrag av regeringen anordnade Ams olika kompletterande utbildningar i vilka det deltog sammanlagt 3 400 personer. Efter har Ams fortsatt att ge kompletterande utbildningar för utländska akademiker utifrån den kompetens som arbetsmarknaden efterfrågar. 2 (): Tack, kultur- och utbildningsministern! Det känns att det är valår . Allting är näst intill perfekt. Men om man tittar på fakta som står redovisade just i integrationsrapporterna, både 2003 och 2005, ser man att antalet felsysselsatta eller fullständigt arbetslösa utländska akademiker bosatta i är mycket högt. 30 000 var de i rapporten . Det finns också en annan iakttagelse som de här rapporterna har plockat fram, och det är en mycket allvarlig iakttagelse. Väldigt många människor med akademisk utbildning bakom sig från andra länder hålls kvar i kurser på mycket låg nivå år . Maskineriet fungerar i verkligheten betydligt sämre än vad utbildningsministerns svar låter oss förstå. Detta har också att göra med ett godtyckligt mönster för reaktion där det är Amsinvolvering i finansieringarna. 3 400 verkar vara ett stort antal, men jag har besökt utbildningarna för utländska akademiker, både i , och . Jag har direkta kontakter med dem som studerar i och i . Sättet att finansiera de här kurserna varierar väldigt kraftigt mellan olika orter. har löst problemet. har mycket god kontakt med länsarbetsnämnden, och där finns det en överenskommelse som gör att människor inte behöver avbryta en redan påbörjad utbildning därför att de plötsligt står utan finansiering. Men när jag besökte både och var studenterna oerhört oroliga. De visste inte om de kunde avsluta sina studier. Sedan är det en annan sak: Om man jämför siffrorna ser man att det är absolut omöjligt att täcka behovet med kurser på högskola och universitet. Det går inte. Det kommer aldrig att finnas finansiering för det. Det är därför vi har försökt få i gång en annan typ av utbildning som skulle lösa åtminstone de första svårigheterna för de här människorna. Framför allt är det väldigt viktigt att komma ihåg att många redan har fastnat utanför. Det är inte fråga om att det finns en risk att de fastnar; de har fastnat. Just de här människorna som finns utanför behöver en helt annan sorts stöd än det som erbjuds. I första hand behöver de ett mycket större antal kurser och träningsmöjligheter än vad högskolorna och universiteten kan erbjuda. Jag kan komma tillbaka till detta i nästa inlägg. 3 Utbildnings- och kulturminister (): Nej, , det är verkligen inte min åsikt att allt är perfekt ställt på detta viktiga område. Jag tyckte att jag var väldigt tydlig i mitt svar med att säga att detta är en ytterst angelägen uppgift och att det inte är bra ställt. Det var just därför jag räknade upp så många olika åtgärder som pågår och som har vidtagits. Det är just detta det handlar om: Så många åtgärder behövs därför att utgångsläget faktiskt är ganska dåligt. Det är dock inte heller så, som säger, att allt är katastrof. Det finns vissa saker som har gått ganska bra. Jag personligen är väldigt glad över att bland unga med invandrarbakgrund är andelen som går vidare till högre studier inte lägre än bland de ungdomar som inte har invandrarbakgrund. Det tycker jag trots allt är en väldigt viktig låt oss kalla det etappseger. Väldigt mycket återstår, inte minst på det viktiga område som lyfter fram, nämligen felsysselsättningen bland vuxna invandrade akademiker som inte har kunnat få full valör för de kunskaper de haft med sig när de kommit till . Men den totala utskåpning som består det nuvarande utbildningsväsendet, högskolornas ansträngningar och allt det engagemang som finns på olika lärosäten tycker jag å andra sidan är orättvis. Dessutom skulle jag vilja föreslå att hon med lite större kraft och förhoppningsvis effektivitet försöker mobilisera sitt parti och den borgerliga allians som man i tidningen kan läsa är så samspelt och vill ta över regeringsmakten att engagera sig lite mer. Vi har i en spjutspets på det här området som också nämner i positiva ordalag, nämligen Nätuniversitetet eller Myndigheten för nätverk och samarbete inom högre utbildning, som syftar till att vi ska kunna ta vara på de fantastiska möjligheter som tekniken har öppnat för oss att skräddarsy utbildningar för små grupper av människor som har gemensamma behov men som lever utspritt i olika delar av landet. Här tvingas jag konstatera att och den borgerliga alliansen inte tycker som och jag, nämligen att detta är en viktig verksamhet. Jag tycker dessutom att vi ska enas om att breddad rekrytering till våra högskolor kräver fler platser på våra högskolor. Ju mer man stramar åt antalet platser, desto hårdare drabbar det dem som står längst från högskolan. Det är de som då trängs ut. De som har det lättast och de som inte behöver särskilda åtgärder kommer inte att påverkas av det. Där har vi nu en ganska tuff politisk strid mellan de två politiska blocken. Jag tolkar starka engagemang som så närliggande mitt att jag har svårt att förstå hur det kan förenas med stöd för den linje som innebär krympt antal platser och nedläggning eller kraftig neddragning av Nätuniversitetet. Här är ett av skälen till att jag inte tycker att blockpolitiken är idealisk i svensk politik. Vi kan finna varandra över den politiska barriären och samarbeta kring sådana här frågor där vi har ett gemensamt engagemang. Det redovisar tyder ju på att hon har mycket mer gemensamt med den politik vi för än med den nedmontering av denna politik som har lyckats få alliansen att demonstrera. 4 (): Tack, statsrådet! Jag tänker inte gå in på en större debatt om våra utbildningspolitiska linjer i de två blocken eftersom jag bara har . Jag måste dock påpeka att vi har pengar för utländska akademiker i budget och att förslaget om Internetkurser för utländska akademiker finns också i alliansens program. Där behöver vi inte slåss, för så är det. Jag har inte svartmålat högskolor och universitet. Tvärtom beundrar jag och respekterar eldsjälarna i , , , , och som slåss för att få i gång kompletterande kurser för utländska akademiker. Problemet är att dessa kurser har som mål att vara väldigt korta, och det är just de korta kurserna som alltid offras av universiteten. Målet skulle vara att en människa som redan har en akademisk utbildning så fort som möjligt kommer in i yrket och inte sitter i universitetsstudier en gång till. Detta är slöseri. Därför är inte lösningen kurser på högskola och universitet. Lösningen är att skapa möjligheter för människor att träna självständigt. Jag har diskuterat frågan med , universitetskanslern, och vi är helt överens: Modellen är att låta akademikerna gå till ett datortek eller ett centrum för flexibelt lärande och träna tills reflexerna sitter i. Jag har lärt mig skriva på svenska i vuxen ålder och vet hur mycket tid och möda det tar. Och en akademiker som inte kan skriva yrkesspråk är en halvfungerande akademiker. Man blir en belastning på arbetsplatsen eftersom man måste springa till sina svenska kamrater och be att få sina texter korrigerade. Så kan inte en arbetsplats fungera. Därför är vi överens med . Modellen är att låta högskolorna och universiteten bara utfärda slutintyg om att detta har kompletterats och fungerar, ett intyg om avslutad kurs inte universitetspoäng, inte hela komplikationen med att skapa platser, finansiera dessa och så vidare. Sedan, utbildningsministern, har de kurser på Internet som just nu produceras har ansvaret för det faktiskt startats på vårt initiativ. Organiserade utländska akademiker har tjatat och tjatat, och sedan har äntligen myndigheten för nätsamverkan kommit in och finansierat. Men det började med våra initiativ, och det borde man också på något sätt lyfta fram. 5 Utbildnings- och kulturminister (): Jag måste säga att jag inte kan hitta någonting i det säger som jag inte håller med om. Jag har samma erfarenheter i min familj. Jag vet vad det betyder för akademiker inte bara att vara ofullständiga i svenska utan också att ha svagt självförtroende även om ens svenska till äventyrs råkar vara väldigt bra. Jag vet vad det betyder, och jag vet att detta är en nyckelfaktor inte bara för att lyckas i sina studier utan också för att därefter kunna hävda sig på arbetsmarknaden. Det som skiljer oss åt är synen på politiken. Jag konstaterar att den myndighet som jag vill skapa, som är spjutspets för utvecklingen, och som jag vill vidareutveckla, satsa mer på, där vill skära ned med . vill lägga ned den helt och hållet, och alliansen har olika nivåer på minus. Ingen har föreslagit en ambitionshöjning. säger att alliansen är överens om Internetkurssatsningen. Jag har letat noga i de motioner som har väckts i av alliansen . Det finns inte ett ord eller en krona. Det är möjligt att någon har skrivit en artikel eller har sagt något i en debatt, men för det som räknas, som har lagts fram för riksdag och som får kosta pengar, är siffran faktiskt 0. Jag beklagar det. Här är ett område vi hade kunnat samarbeta om. Jag tycker också att det arbete som bedrivs i är bra. Att har varit med och inspirerat, tagit initiativ och påverkat är jättebra. Det är ett exempel som visar hur ett sådant samarbete kan fungera. Jag vill bara påminna om att jag har utnämnt prorektorn i som ansvarar för detta till chef för , den myndighet som alliansen vill rusta ned, som vill dra ned kraftigt på. Jag vill i stället att de goda exempel som har utvecklats i ska få spridas över landet och komma fler invandrarakademiker till del. Jag drar mig till minnes att var emot inrättandet av , som är så framgångsrik, framför allt med sitt arbete med att rekrytera studenter från studieovana miljöer, från invandrartäta miljöer. Jag har inget minne av att folkpartister stod på barrikaderna och krävde högskola till där en så låg andel ungdomar gick över från gymnasium till högskola. Hjälp till med att satsa mer på detta, men jag tror att har hamnat i fel sällskap. I alliansen vill man dra ned på ambitionen för högskolan, man vill dra ned på ambitionen för Nätuniversitetet och man vill dra ned på ambitionen för breddad rekrytering. Då passar det bättre med varma engagemang och konstruktiva idéer i frågan i en annan miljö än i den utbildningsfientliga alliansen. 6 (): Det var ett vackert försök att rekrytera någon till sossarna. Vårt tänkande är faktiskt annorlunda. Vi räknar inte myndigheter, mängden pengar och människor i första hand. Vi satsar på kvalitet. Vi är säkra på att om man låter de fristående grupperna, invandrarbefolkningen, försvara sina intressen, om man ger en chans för det nya civila samhället att växa sig starkt, skulle det kosta betydligt mindre och resultaten bli betydligt bättre. Kolosserna, Ams och så vidare, myndighet på myndighet, har inte löst segregationens problem. Under hur många decennier? Jag har absolut ingen illusion om att dessa kolosser, dessa stora tunga och mycket ofta mycket ineffektiva system, plötsligt skulle vakna och rätta till det som de själva har hållit kvar i en krissituation. Nej, jag tror på det civila samhället. Jag tror på människorna själva. Jag tror på självständiga grupper av invandrare. Därför kommer jag att gråta blod när jag kommer att se det vackra initiativet, startat av invandrare, gå i stöpet. Kurserna kommer att bli småkurser som presenteras för några tiotalet personer här och där i . Vi saknar till exempel läkare. En hudläkare kostar summa summarum på grund av bristen på läkare. 7 Utbildnings- och kulturminister (): säger att det inte handlar om någon myndighet eller pengar utan att det handlar om det civila samhället. Jag har också starka förhoppningar och stark tilltro till det civila samhället. har frågat mig som minister här i vad jag ska göra. Då vill jag inte stå här och säga att jag hoppas att jag kan stå med armarna i kors och låta det civila samhället ta hand om saken. Jag har försökt att redovisa vad regeringen tar för initiativ. Regeringen sitter i centrum och tar centrala initiativ. Jag vill ta initiativ på ett sätt som är förenligt med min grundsyn att vi ska ha ett starkt decentraliserat högskoleväsende i . Initiativ ska tas om hand lokalt och inte tvångskommenderas uppifrån. De exempel nämner ger precis uttryck för detta. eget initiativ har nappat på, och det har gått bra. Men detta ändrar inte det faktum att pengar kan vara bra att ha. Om man vill ha kraft i detta och att det inte bara ska vara några spridda öar runtom i landet krävs inspiration, erfarenhetsutbyte, samarbete, kanske lite samordning. För det har vi en myndighet som jag vill ge kraftfulla resurser och som och andra borgerliga partier vill krympa eller helt enkelt lägga ned. Då blir det svårare för det civila samhället att utveckla skräddarsydda kurser för de människor som har kommit till med olika bakgrund och som behöver andra studieformer än den traditionella gruppundervisningen på högskolan. Dessutom behövs det fler platser på högskolan. Det är också något som jag engagerar mig starkt för, bland annat därför att jag är helt övertygad om att det är bra just för den synpunkt vi diskuterar nu vad gäller breddad rekrytering. Då tvingas jag, tyvärr återigen, konstatera att om engagemanget i de här frågorna är starkt har hamnat i fel sällskap. I den borgerliga alliansen finns inget engagemang i de gemensamma programmen kring dessa frågor. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2005/06:385 om utnyttjande av stöd från EU:s sociala fonder 8 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att garantera de små organisationernas och småföretagens och då framför allt invandrarnas organisationer och företag tillgång till projektfinansiering med medel från Socialfonden. Hon frågar mig även på vilket sätt jag avser att förstärka de maktlösas de arbetslösas och invandrarnas möjligheter att ta initiativ till och leda verksamheter som lovar att öppna vägen till ett meningsfullt och någorlunda anständigt betalt arbetsliv. Vidare frågar hon mig på vilket sätt jag avser att formulera departementets förordningar och instruktioner till Ams och länsarbetsnämnderna för att undanröja de rutiner som gör att man inte anvisar deltagare till lovande projekt initierade av de arbetslösa själva. Europeiska socialfonden, en av , omfattar bland annat mål 3 och Equal. Mål 3 syftar till att stärka individens ställning på arbetsmarknaden genom kompetensutveckling av såväl sysselsatta som arbetslösa. Equal syftar till att genom transnationellt samarbete främja nya metoder för att motverka allt slags diskriminering och ojämlikhet på arbetsmarknaden. Empowerment utgör en av principerna i Equal. Övervakningskommittéer har till uppgift att löpande följa resultaten och göra de anpassningar av mål 3 och Equal som behövs. I övervakningskommittéerna finns ett 30-tal företrädare för myndigheter, arbetsmarknadens parter och andra organisationer bland annat organisationer inom den sociala ekonomin. Inom mål 3 finns även regionala partnerskap, vilka tar aktiv del i genomförandet av programmet. Oberoende slututvärderingar av mål 3 och Equal har avlämnats . Utvärderingen av mål 3 visar att flera av målsättningarna för insatsområde 1 Kompetensutveckling för sysselsatta, som främst inriktats på små och medelstora företag, har uppnåtts. Insatsområde 4 Lokal utveckling, som nämner och som syftar till att stödja lokala initiativ och aktörer för att skapa sysselsättning, förefaller vidare, som avsetts, ha involverat andra aktörer än de offentliga och initierat samarbeten på lokal nivå. Utvärderarna konstaterar att den individanpassade ansatsen i mål 3 har varit framgångsrik då en majoritet av deltagarna är positiva och insatserna upplevts som meningsfyllda. Utvärderarnas slutsats är här att mål 3-projekten i hög grad har bidragit till deltagares känsla av egenmakt och självtillit och att detta är en god grund för att kunna få arbete. Jag vill i detta sammanhang nämna att mål 3-programmet har omfattat mer än en miljon personer, vilket motsvarar av den svenska arbetskraften. Mer än hälften av medlen har tilldelats icke offentliga projektanordnare. Positiva utvärderingsresultat avseende Equal är bland annat att principen om empowerment har inneburit mervärden och att Equal har givit resultat som kan komma att minska diskrimineringen på arbetsmarknaden. Här vill jag också nämna att Equalprojekten bedrivs i breda så kallade utvecklingspartnerskap, som oftast omfattar såväl offentlig som privat och ideell sektor. Alla partner ska här ha samma inflytande, vilket enligt min bedömning möjliggör att små organisationer kan delta i arbetet på samma villkor utan att behöva axla ett tungt finansiellt ansvar. I frågan om nationell medfinansiering av mål 3 och Equal har regeringen och valt att tillämpa grundprincipen att inte öronmärka medel på statsbudgeten. Detta innebär att medfinansiering ska ske från myndigheters ordinarie anslag, men den kan också ske från till exempel kommuner och andra aktörer. När det gäller Ams roll i medfinansieringen, och anvisandet av deltagare till socialfondsprojekten, har regeringen i regleringsbrev till myndigheten lyft fram att de arbetsmarknadspolitiska anslagen kan användas för medfinansiering av bland annat mål 3. Det är dock alltid arbetsförmedlingen som i det enskilda fallet har att bedöma om den ska avsätta medel för medfinansiering av ett visst projekt. Sammanfattningsvis anser jag att socialfondsprogrammen mål 3 och Equal på många sätt bidragit till att stärka de mest utsatta grupperna på arbetsmarknaden. Jag har inte för avsikt att initiera några ändringar i förordningar och instruktioner till Ams avseende innevarande programperiod, som upphör . pågår förberedelser för nästa programperiod för , vilken omfattar åren 20072013. En viktig utgångspunkt vid utformningen av de nya socialfondsinsatserna kommer att vara erfarenheterna av tidigare programperioder, bland annat av mål 3 och Equal. 9 (): Tack, arbetslivsministern! Det är väldigt roligt att se hur olika livet kan se ut beroende på varifrån man tittar på det. Tittar man uppifrån är allting näst intill perfekt, som det också var med kultur- och utbildningsminister . Men ser man sakerna nedifrån upptäcker man helt andra bilder. råkar det vara så att arbetslivsministern inte behöver beskriva för mig hur EU-projekten organiseras i . Jag har själv jobbat med detta, innan jag kom in i , och jag har fortfarande kontakt med grupper som har arbetat med det. Jag har varit väldigt nära olika försök att starta och driva vidare nedifrån kommande initiativ. Därifrån ser sakerna helt annorlunda ut. Det finns en rolig mening i den text som arbetslivsministern just har läst upp, och det är att de mindre organisationerna och företagen ska kunna bidra till arbetet utan att behöva axla ett tungt finansiellt ansvar. Hur bidrar man till någonting utan pengar? Det vill jag fråga arbetslivsministern. Vilken roll får en liten invandrarorganisation som är fattig och som inte vet om den kan överleva året när den kommer i samarbete med , Röda Korset och jag vet inte vilka andra mycket starka system i vårt samhälle? Empowerment kräver i första hand att det ska finnas en finansiering för sådana som inte själva kan skaffa sig finansiering. Varför kan försäkra sig om att den nationella finansieringen öppnar också för de små, att det finns pengar för dem? Om det beror på de stora tunga systemen försvinner de små.