prot · GT0997 · 2006-03-29 00:00:00 — 1 § Information från regeringen om Europeiska rådets möte 1 Statsminister (): Jag börjar med att be om överseende med min skrovliga stämma. Den beror inte bara på att jag gjorde många inlägg i , utan också på att något slags förkylning har drabbat mig. Jag ska ändå ta mig igenom den textmassa som jag har lovat att leverera till kammaren och svara på era frågor så tydligt som möjligt. sägs lite svepande att EU:s toppmöten handlar för lite om sådant som faktiskt påverkar människors vardag och att det finns en klyfta mellan samtalet på högsta politiska nivå och det som engagerar vanligt folk. Jag tycker att förra veckans toppmöte är ett bra bevis på motsatsen. Europeiska rådets möte går inte till historien som ett av unionens mest dramatiska. Det bjöd inte på några prövande nattmanglingar eller laddade konflikter inför öppen ridå. Toppmötet utmärktes av två andra kännetecken som nog är mer betydelsefulla. För det första var det ett normalt toppmöte med arbetsro. Efter ett tumultartat 2005 med ovisshet kring , som fortfarande råder, och en uppslitande diskussion om EU:s budget var det tydligt vid förra veckans toppmöte att vi har återfått en mer normal situation i EU:s interna arbete ett slags återgång till normaliteten. Det är oerhört viktigt för att EU ska kunna koncentrera sin politiska kraft på de utmaningar som vi inom unionen delar och måste reagera samfällt på. För det andra handlar det om relevans. EU-maskineriet kan ibland kännas fjärran från människors vardag. Om man granskar toppmötets dagordning inser man att ämnena är i högsta grad relevanta. Hur ska vi bekämpa arbetslöshet bland ungdomar? Vad måste vi göra för att främja jämställdhet mellan kvinnor och män inte minst på arbetsmarknaden? Hur ska vi säkerställa en stabil energitillförsel inom EU som vi motverkar klimatförändringar? Vilken roll spelar forskning och utveckling för EU:s konkurrenskraft? Hur kombinerar vi en friare tjänstehandel inom EU med respekt för enskilda länders val av till exempel arbetsrätt och trygghetssystem? Det är bara några av de frågor som diskuterades vid toppmötet och som omsatts i slutsatserna. Jag börjar min redovisning med några ord om Lissabonprocessen. beslutades att alla medlemsstater skulle utarbeta nationella handlingsplaner för Lissabonstrategin. Så har skett. Vid detta möte låg planerna på bordet och vi kunde utvärdera dem. De är ofta ambitiösa och visar på ett starkt engagemang för Lissabonstrategin. Många länder har redan påbörjat genomförandet av handlingsplanerna. Det bådar gott. Jag kan också konstatera att den breda ansats som förordat där ekonomiska reformer, välfärdspolitik och miljöpolitik tillsammans anses driva på tillväxt och ökad sysselsättning har vunnit brett gehör. Alltfler talar om den sociala trygghetens betydelse för att möta globalisering och ekonomiska förändringar. Jag tror inte att det på något annat toppmöte varit så lätt att få en positiv diskussion om miljödriven tillväxt. Det är i sanning ett politiskt klimatskifte som sker. Om det sedan också sker i handling i länder återstår att se. Ingen tar längre debatten utifrån att det är en nyliberal politik som ska lösa problem. Det finns ingen regering som står upp för det längre. Då var det den enkla lösning som var tillgripbar. förstår man också att den nonchalans som av och till har funnits i miljöfrågorna inte heller är konstruktiv. Det är inte bara här hemma i som välfärdspolitik, välfärdssamhälle och social trygghet är något som ses som en god förutsättning för ekonomisk utveckling. Det är inte bara här hemma i som den striden tycks vara vunnen utan också i ett europeiskt sammanhang. Över det är jag självklart mycket glad, herr talman. De här aspekterna finns väl speglade i slutsatserna. Det finns förstås flera orsaker till dessa framsteg. Jag är övertygad om att en av dem är den starka utveckling som och övriga nordiska länder kan visa upp. Vår modell fungerar. Våra länder kommer nästan undantagslöst väl ut när Lissabonstrategin utvärderas och när försök görs att mäta länders konkurrenskraft på global nivå. Bland de konkreta sakfrågor som behandlades vid toppmötet vill jag lyfta fram följande: Forskning och utveckling är en nyckelfråga. EU varken kan eller ska möta den skärpta konkurrensen med låga löner. Det är genom ny teknik och avancerade produkter som vi ska hävda oss. Det övergripande EU-målet att av bnp ska satsas på forskning och utveckling ligger fast. Samtliga EU-länder har också antagit nationella mål på detta område. Livslångt lärande lyfts fram som en förutsättning för att möta globaliseringens utmaningar och möjliggöra för människor att nå en ökad sysselsättning, särskilt personer . Framsteg har gjorts mot det EU-mål som finns, men ytterligare ansträngningar krävs. De handlingsprogram för livslångt lärande som ska tas fram på nationell och EU-nivå under detta år kommer att bidra till denna utveckling. Ett dynamiskt näringsliv förutsätter ett aktivt nyföretagande. Toppmötet enades bland annat om att tiden för att starta ett nytt företag ska vara nere i i alla EU:s medlemsstater . Arbetet med att förenkla regelverket, särskilt för små och medelstora företag, ska påskyndas. Vi enades om att ska arbetslösa ungdomar erbjudas praktikplats, beredskapsjobb eller utbildning . Den tiden ska ha krympts . Det ljusnar nu för den ekonomiska utvecklingen i . Tillväxten ökar och arbetslösheten pressas sakta tillbaka. Samfällda prognoser förutspår att cirka två miljoner nya jobb skapas inom EU . Det ger ett gynnsamt läge för att genomföra de ambitiösa satsningar som finns i de nationella handlingsplanerna. Mot den bakgrunden enades toppmötet om att målet bör vara att uppnå en sysselsättningsökning på cirka två miljoner nya jobb . Toppmötet antog också en pakt för jämställdheten inom EU. Den tog jag själv tillsammans med fem EU-kolleger initiativ till efter att först ha tagit initiativ till en ungdomspakt med samma inriktning och upplägg. Efter att ha diskuterat den i fick jag ett gott råd av bland andra i om att vi borde göra samma sak på jämställdhetssidan. har det gjorts och vi har vunnit gehör för detta i EU-sammanhang. Det är ett gott uttryck för hur en konstruktiv dialog mellan regering och kan utvecklas för att förbättra politik. Jämställdhet mellan kvinnor och män har länge varit ett eftersatt område i . har i EU konsekvent verkat för att lyfta upp frågan på den politiska dagordningen. I grunden handlar det om rättvisa. Att underlätta för kvinnor på arbetsmarknaden är också en ekonomisk nödvändighet. Fler människor måste helt enkelt arbeta för att våra välfärdssystem ska klara de påfrestningar en åldrande befolkning innebär. I och med antagandet av jämställdhetspakten slår fast att jämställdhetspolitik är av vital betydelse för tillväxt, välstånd och konkurrenskraft i . Till de konkreta frågor som lyfts fram hör tillgång på bra barnomsorg, vikten av att minska löneskillnaderna mellan kvinnor och män, främjande av kvinnligt företagande och jämställdhetsplaner på arbetsplatserna. Det är en viktig framgång. Jämställdhetsfrågorna kommer att finnas med vid varje utvärdering av Lissabonstrategin såväl på EU-nivå som på nationell nivå. Det kommer att sätta välbehövlig press på kommissionen och på många medlemsländer inklusive vårt eget att gå från ord till handling. Den andra frågan som jag vill uppehålla mig vid särskilt är energifrågan. hade en mycket bra middagsdiskussion om energin. Det var ett samtal mellan stats- och regeringschefer med olika utgångspunkter och erfarenheter. Vissa länder är helt beroende av energiimport, till exempel av rysk naturgas. Andra är relativt självförsörjande. Vissa har kommit långt i användningen av förnybar energi. Andra har ett stort inslag exempelvis av kärnkraft i sin energimix. Det säger sig självt att någon gemensam EU-politik som över huvudet på nationalstaterna styr denna typ av val inte är aktuell. De enskilda länderna bestämmer själva över primära energikällor och energimix. Varken den rättsliga grunden eller kompetensfördelningen mellan EU och nationalstaterna har ändrats. Grunden för energipolitiken inom EU vilar fortsatt på de tre gemensamma målen försörjningstrygghet, konkurrenskraft och miljö. Däremot har vi nya ingångsvärden som motiverar en mer samlad diskussion inom EU. Klimatförändringarna och de fossila bränslenas ändlighet tvingar fram en diskussion om alternativa energikällor. Turerna i vårt grannskap kring den ryska gasen ställde frågan om ensidigt importberoende och vikten av diversifiering på sin spets. EU:s medlemsländer har denna komplicerade verklighet gemensam och behöver samverka där det är möjligt och motiverat. Jag är nöjd med att toppmötets slutsatser reflekterar såväl balansen mellan det gemensamma och det nationella. Det är alltså inte fråga om att ändra unionens kompetens, utan den är oförändrad. Detta är en nationell fråga vad gäller energimix. Dessutom innehåller slutsatserna ett antal konkreta områden som jag fäster stor vikt vid. Särskilt betydelsefull är tonvikten vid de förnybara energikällorna. Mer förnybar energi är trefalt bra för klimatet genom att den underlättar utfasning av fossila bränslen, för försörjningstryggheten genom att den bidrar till diversifiering och minskar risken för ensidigt beroende av energiimport och för sysselsättningen genom att den bland annat kan bidra till nya arbetstillfällen i det europeiska jord- och skogsbruket. Toppmötet enades också om konkreta mål för förnybar energi. av all energi ska 2015 komma från förnybara energikällor, medan av bränsleförbrukningen ska utgöras av biodrivmedel. En långsiktig strategi för bioenergi för tiden ska utvecklas. Toppmötet lyfter också fram potentialen i energieffektivisering till 2020. välkomnade kommissionens avsikt att 2007, sannolikt inför vårtoppmötet, presentera en så kallad strategisk energiöversyn. Jag tror också att vi kommer att se en intensifierad dialog mellan och i energifrågan, något som toppmötet betonade betydelsen av. Låt mig säga att målen på energiområdet inte är särskilt långtgående eller imponerande, men det är ändå mål som sätts upp på väsentliga områden. Vi kommer klart att överträffa dessa mål. Det ska inte hålla oss tillbaka, utan vi sätter naturligtvis djärvare mål och kan gärna tänka oss att gå före, inte minst vad gäller förnybar energi. Jag vill kortfattat kommentera ytterligare två viktiga delar i Europeiska rådets slutsatser. Först och främst ska jag ta upp tjänstedirektivet. genomförde en första behandling. Och väntas kommissionen presentera ett reviderat förslag baserat på parlamentets överenskommelser. Att det råder lite olika uppfattningar inom EU kring tjänstedirektivets utformning är väl känt. För svensk del har vi alltid betonat vikten av att ett direktiv kommer på plats för att maximera tillväxtpotentialen inom tjänstesektorn som nationella lösningar för till exempel arbetsrätt och offentliga monopol fullt ut ska och måste respekteras. Jag är övertygad om att en lösning inom EU finns ungefär där nu har lagt sig. I toppmötets slutsatser lyfts också resultatet från omröstning särskilt fram. Toppmötet har skickat en viktig politisk signal om att arbetet med tjänstedirektivet skyndsamt ska fortgå. ska jag ta upp . Från mötet i kunde de samlade stats- och regeringscheferna följa det dramatiska förloppet på gatorna i efter det vitryska valet . Både inför och efter valet visade president regim sitt icke-demokratiska repressiva ansikte. Det är ett grannland till de nya medlemsländerna , och och därmed också ett grannland till oss en timmes flygresa från . För EU är utvecklingen i av stor strategisk betydelse. EU måste upprätthålla ett aktivt engagemang, stödja de demokratiska krafterna i landet och med olika konkreta insatser visa på fördelarna med ett mer öppet samhälle. Från svensk sida verkade vi för ett resolut budskap från . Det fick vi också. I uttalandet konstaterades att valen i inte levde upp till internationella normer och att EU avser att införa sanktioner mot de ansvariga inklusive president . Det är i korthet vad som diskuterades vid det toppmöte som avhölls i . 2 (): Tack, statsministern, för återrapporten. Trots det något dova tonläget gick det ju bra. Jag ser att statsministern nu förbereder sig för repliker. Jag skulle till att börja med vilja ta upp en sak, nämligen tjänstedirektivet. Det är en kompromiss som toppmötet ställde sig bakom. Och vi tycker inte att det är en bra kompromiss, vi tycker att det är en dålig kompromiss. Vi hade velat ha en mer frihandelsvänlig lösning med färre undantag och den så kallade ursprungslandsprincipen kvar. I valet mellan den här dåliga kompromissen och ingen lösning alls är vi dock beredda att acceptera detta, ställa oss bakom detta och se det som ett viktigt steg på vägen. Men detta är en kompromiss mellan socialdemokrater och konservativa i Europarlamentet och med tysk uppbackning. När man läser texten ser man att det är väldigt många motstridiga texter som nästan står bredvid varandra, och det kräver en uppstädning. Och det är en lång rad undantag som också devalverar värdet av denna kompromiss. Om det inte sker en effektiv uppstädning kommer resultatet att bli dels att direktivet blir ineffektivt, dels att i fall efter fall långsamt får definiera innebörden av direktivet. Och det antar jag att varken statsministern eller jag tycker är bra. Därför tycker jag att det vore välkommet om statsministern kan medverka till att det sker en effektiv städning av kommissionen när det gäller texterna i direktivet så att direktivet också kan fungera på ett sätt som främjar en fri tjänstehandel i . 3 Statsminister (): Jag tycker nog att det var ganska bra att parlamentet försökte komma fram till en kompromiss och att man hade kraft att göra det. Sedan vet ju alla som har ingått kompromisser att dagen efter börjar en diskussion om vad den egentligen innehåller. Så är det alltid med en politisk kompromiss. Jag tror nog ändå att kompromissen i de avgörande frågorna är av en sådan tydlighet att vi kan gå vidare med tjänstedirektivet utan att vi ska behöva känna oro för exempelvis svenska kollektivavtal, rätten att ha monopol som har en social utgångspunkt, till exempel i fråga om apotek och alkoholvaror, och vår möjlighet att hantera tjänster för vård och skola utanför marknadskrafternas ram. Detta sorterade man väl ut på ett ganska bra sätt. Sedan är inte allt kristallklart. Men det är klart att det sämsta som kan inträffa nu är att vi inte får något direktiv alls därför att tjänstehandeln finns där lika fullt. Och även utan ett direktiv kommer en praxis att växa fram. Och denna praxis kan sticka åt vilket håll som helst. Även om jag aldrig skulle drömma om att kritisera EU:s rättsliga organisation kan man ändå inte utesluta att det en och annan gång kan komma att fattas ett felaktigt beslut också och att det kanske får en viss tendens i beslutsfattandet som går åt mer konservativt håll, vad vet jag. Så det är bra om vi får ett direktiv och får klarhet. Men det är också nödvändigt att säga att denna klarhet inte kommer att kunna skapas om man inte respekterar grundläggande intressen som är av social karaktär och som finns kopplade till tjänsteområdet. Och det tycker jag att parlamentet förstod. Skulle parlamentet ha lagt grunden här vilket vi ännu inte vet, men vi hoppas det är detta för parlamentet en väldigt stor politisk framgång som saknar motstycke. Då kan man väl bara beklaga att inte också den tredje parlamentsgruppen av betydelse orkade vara med. 4 (): Jag sade att i sista hand, i valet mellan inget direktiv och det här, står vi bakom det här steget mot en friare tjänstehandel. Låt mig återge vad statsministern sade 2005 när vi diskuterade toppmötet. Då sade statsministern: Det händer på nästan varje toppmöte att någonting dyker upp som man inte förutser. Så var det också här vid det toppmöte som då diskuterades. Man måste vara vaken och alert när man går igenom framför allt slutsatserna. har statsministern uppenbarligen varit väldigt förkyld så man kan bli lite orolig för om statsministern kunde vara så vaken och alert. Jag ser mig därför tvungen att ställa frågan: Var det någonting som dök upp på det här toppmötet som statsministern inte hade förutsett och som kanske bör rapporteras till kammaren? 5 Statsminister (): Något var det väl men inte av sådan betydelse att jag skulle vilja ta kammarens tid i anspråk för att berätta om det. I så fall hade jag gjort det i min inledning. 6 (): Tack, herr statsminister, för din återrapport! Det är givetvis glädjande för en miljöpartist att höra att ni ordentligt har tagit upp klimatfrågorna på agendan och diskuterat dem. Dock kan man väl bli lite orolig. I slutsatstexterna är det väldigt mycket prat om att man ska ha ett fördrag om energigemenskap. Man ska inräkna teknikinstitut och utveckla en genomgripande stödpolitik. I alla fall tycks vilja ha en gemensam EU-politik när det gäller energifrågorna. Det är väldigt oroande. Enligt TT sade till exempel ordförande att det är absurt att EU-länderna har var sin energipolitik. Därför är jag väldigt glad över att statsministern så tydligt gav besked om att till exempel kan gå före när det gäller målen om förnybara energikällor etcetera. Det är en tydlig markering av att vi kan gå före och av att man ska ta hänsyn till de nationella förutsättningar som finns. Sedan beklagar jag givetvis upprättandet av globaliseringsfonden. Men jag tackar för att ni kunde fortsätta med jämställdhetspakten och hoppas att man nu kan gå vidare med detta arbete. Det jag särskilt vill fråga om är givetvis hur man nu går vidare nationellt när det gäller energipolitiken för att inte få mer överstatliga drag beträffande den politiken utan att det i stället blir en samordning mellan länderna och ett utbyte av erfarenheter etcetera. 7 Statsminister (): Det är lätt att hålla med om nästan allt han säger. Det är klart att när kommissionens företrädare är ute och talar om energipolitik gör de säkert sin roll lite större än vad den är. Det är mänskligt, och det ligger i opinionsbildningens karaktär att man ibland överdriver. Men när vi sitter i överläggningar mellan och kommissionen är det ingen tvekan om att utgångspunkten är bibehållen kompetensfördelning, vilket inte bara jag underströk, utan det försäkrades också från Barrosos sida att så var fallet så måste det vara; allt annat är en omöjlighet. Det är klart att det finns ett utrymme för kommissionen att agera med pilotprojekt och forskningsinsatser. Men de kommer alltid att vara på marginalen; också det måste vi komma ihåg. Vi har en oerhörd tendens att överdriva EU:s resurser. Kom ihåg att EU:s budget är av våra samlade ekonomiska resurser! Av denna procent använder vi ungefär hälften till jordbrukspolitik. Nästa stora merpart använder vi till regionalpolitik. Sedan blir det en liten smatt över till forskning. Av den lilla smatten använder vi en liten liten del till energiforskning. Kanske kan det ha en betydelse, men den ska inte överdrivas. Det är mest fråga om en signalverkan. Goda exempel är viktigt. Det tror jag att det är centralt att säga. Vi ska gå före. Den ambitionen måste vi ha. Några av de här målen är satta på ett sådant sätt att vi redan har nått dem exempelvis förnybar energi och de . Räknar vi dit vår stora andel av vattenkraft har vi redan passerat det, så det är en för låg ambition. Om jag har någon förhoppning så är det den om att få ett skifte i attityd till de förnybara energikällorna. Det håller på att komma. Men alltför länge har det beskrivits som något slags halvstolligt drömmeri om som har varit baserad på några byfånars sätt att hålla på och dra i gång något slags vindsnurra ute på landet. Alltför ofta har det beskrivits på så sätt. Det är precis tvärtom. Detta är hightech; det är högteknologi. Det kommer att visa sig att vi i ligger i framkanten just därför att vi har varit modiga och tidiga nog. Det känner jag en stolthet över. 8 (): Tack så mycket, herr statsminister! Det låter väldigt betryggande att vi har möjligheter att gå vidare. Jag tror att det är väldigt viktigt att ni fortsätter att kämpa för att EU inte ska försöka ta åt sig mer makt i denna fråga. Vad folket vill se är förändringar. Det tror jag att medlemsstaterna till stora delar kan sköta själva. Precis som vill också jag fråga lite om det som händer vid sidan om. Trots allt pågår ju i korridorerna en diskussion om fördraget om konstitutionen, om hur det arbetet i reflexionsgruppen pågår och hur medlemsstaterna för de här diskussionerna. Något måste ha sagts i korridorerna om detta. Jag vet att det österrikiska ordförandeskapet ger lite signaler om att man kanske ska försöka jobba vidare med detta på något sätt. Om det sades något av intresse där som du kan förmedla till kammaren så vore jag tacksam att få höra det. 9 Statsminister (): blev frågan riktigt kvalificerad först om den var av intresse och sedan om den kunde förmedlas till kammaren. Det är klart att det som var av intresse inte kan förmedlas till kammaren, eller tvärtom att det som kan förmedlas till kammaren inte var av särskilt stort intresse. Nej, frågan var inte stor, . Det förekommer alltid att man pratar om det här. Men ingenting nytt har skett i frågan som har gjort att den rört sig framåt. Jag tillhör dem som gör bedömningen att denna fråga ligger väldigt fast förankrad i inte minst men också i som ju måste ha ett bra svar på hur de ska hantera sitt nej i folkomröstningen. Till dess att de kan säga någonting annat än att nejet ligger fast är det naturligtvis ett nej till författningen. Därmed tror jag att reflexionsperioden kommer att löpa ett tag till. 10 (): Utvidgningen är ett av de mest framgångsrika projekten som EU-länderna har genomfört. Det är viktigt att utvidgningen kan fortsätta med fulla stöd. Tyvärr finns det inom EU-kretsen en grupp länder som har agerat mera återhållsamt när det gäller EU-utvidgningen. I anslutning till toppmötet fanns ju även utvidgningen med som en informell dagordningspunkt som, såvitt jag förstår, inte landade i några förtydliganden. Såvitt jag kunde höra nämnde statsministern inte detta i sin inledning här. Därför skulle det vara intressant att höra hur regeringen uppfattade de diskussionerna. I ljuset av detta vill jag också fråga statsministern hur regeringen kommer att säkerställa att det tydligt och konsekvent i EU-kretsen framgår att det för svensk del inte finns någon tveksamhet till den fortsatta EU-utvidgningen. 11 Statsminister (): Den sista punkten behöver inte vara orolig för. Vi är nog det land som tydligast och mest konsekvent har stått för utvidgningen av EU och tänker fortsätta att göra så. Däremot tycker en del andra länder att det har gått för fort. De behöver för den skull inte nödvändigtvis vara motståndare till utvidgningen. Det gäller att göra den nyanseringen, för jag tror att den politiskt är mycket central. Det motstånd som har setts i en del länder mot ytterligare utvidgning kan mycket väl handla om takten snarare än om processen som sådan. Det fanns ingen större utvidgningsdiskussion vid det här mötet heller, utan det var, som jag sade förut, Lissabonstrategin, tjänstedirektivet och energifrågan som stod i centrum. Vi har all anledning att fortsätta att verka för utvidgningen. Ett uttryck för utvidgningens tanke är ändock att ordförandeskapet frångår sin idé i slutet av toppmötet och tar på toppmötets dagordning upp uttalandet om . Hur kopplar jag det till utvidgning? Helt enkelt på så sätt att unionen har ett ansvar som sträcker sig långt utanför unionens gränser. Ju närmare unionens gränser som länder kommer, desto starkare blir engagemanget. är ett grannland till oss i unionen och en fullständigt naturlig framtida medlem i en europeisk union. I en sådan kontext kan man naturligtvis också föra utvidgningsdiskussionen. Det var det närmaste vi kom den här gången. Men från svensk sida finns ingen tvekan. 12 (): Även de informella diskussionerna i anslutning till toppmötena är väldigt viktiga. Där ser man ofta tendenserna, vad som kan komma inför nästa toppmöte.