prot · GT0975 · 2006-02-17 00:00:00 — Sedan har frivilligorganisationerna och ideella organisationerna ofta en väldigt viktig kompletterande del i det, att nå dit vi annars inte når. Men det grundläggande måste finnas hos kommunerna, landstingen och staten. kanske står för en linje där man vill överlåta åt ideella organisationer att bära välfärdsstaten, att man nu mer går över till en form där det här ska vila på frivilligorganisationerna och mer på välgörenhet egentligen än på välfärdsstat. För att den här satsningen ska bli effektiv och nå alla, hålla god kvalitet och vara permanent, inte bara en dagslända, tror jag att det är viktigt att kommunerna tar ett ansvar. Jag hoppas att kommunalt där ni är verksamma driver det här och inte lägger er platt för andra partier som kanske hellre vill sänka skatterna, utan ser till att kommuner där ni är verksamma tar ett ansvar och då får del av de som vi sätter av från statens sida. 60 SKÅNBERG (kd): är detta den tredje interpellation där statsrådet konstaterar att statsrådet och interpellanten är överens, och ändå lyckas han göra oss till meningsmotståndare. Jag tycker att det i sig är fascinerande och inte bara kan förklaras med sjunkande blodsocker utan är en önskan att faktiskt hitta en skillnad. När nu lyfter fram de glömda barnen får statsrådet det att låta som att det var välgörenhet vi var ute efter. Inget sådant vore i närheten av vad vill. Det kan finnas en ideologisk skillnad. Mot bakgrund av vad jag hörde tror jag verkligen att statsrådet önskar att all hjälp sker och kanaliseras genom stat och kommun och landsting, medan i det här fallet har en mycket större öppenhet för att också tillvarata ideella krafter. Det vet jag i och för sig att Socialdemokraterna i princip inte har någonting emot. Det må vara så att statsrådet här får det låta som om det är en motsättning, men jag vet att Socialdemokraterna vill ge ett visst utrymme för ideella krafter. Här är ett konkret problem. De här ideella organisationerna kommer inte åt de pengar som statsrådet vällovligt vill ge därför att kommunerna helt enkelt inte mäktar, de kan inte delfinansiera. Det är trängda ekonomier i många kommuner, och då kommer inte de här pengarna dessa barn till hjälp. Bortsett från våra ideologiska skillnader måste det vara oerhört viktigt att pengarna verkligen når fram. 61 Statsrådet (): Självklart är det oerhört viktigt att pengarna når fram till de barn som verkligen behöver dem. Vad jag sade var att det nog finns en ideologisk skillnad. Här handlar det om hur man ser på kommunen som enhet när det gäller att föra socialpolitik. Det kan säkert finnas kommuner som också har ont om pengar, men totalt gick kommunsektorn med ett överskott på . av alla kommuner klarar balanskravet. Det finns i många, även i storstadskommuner, ett väldigt stor överskott. Jag tycker att det för mig som statlig politiker finns en poäng med att peka på de här överskotten och säga att dessa pengar måste komma de mest utsatta till del. Om vi ska göra en insats för de barn som vi talar om här är den viktigaste insatsen att se till att deras föräldrar kommer bort ifrån både sprit och narkotika och att man gör en missbrukarvårdinsats. Där har vi öronmärkta pengar som i och för också faktiskt vilar på att det finns kommunalt engagemang. Det måste man kunna göra eftersom man behöver göra andra insatser till exempel kring bostäder, sysselsättning och vård. Om det växer fram ett överskott i kommuner måste vi som politiker, på vilken nivå vi än är, medverka till att vi använder oss av de pengarna. Därför ställde jag frågan till Skånberg om vi kan lita på att i de kommuner där är verksamma kommer att driva insatser för de glömda barnen, eller kommer de bara att, som jag ser på många ställen, prioritera skattesänkningar för dem som har det allra bäst och lägga sig platt för det stora partiet på den borgerliga kanten, nämligen ? Jag tror att det är viktigt när vi från statens sida fördelar pengar att vi försäkrar oss om att resurserna fördelas på ett sådant sätt att det blir en god kvalitet i verksamheten och att det också finns en god tillsyn. Det här är inte alls lätta saker. Man ska möta barn som ofta har oerhört traumatiska upplevelser bakom sig, och det klarar inte alla av att göra. Det krävs en väldigt god kvalitet och en god utbildning hos dem som möter de här barnen, annars kan man faktiskt stjälpa mer än hjälpa. Därför är det också viktigt att slå fast att kommunsektorn tar sitt ansvar när det gäller tillsyn och när det gäller att bevaka att kvaliteten behålls. Sedan kan det gärna finnas ett samarbete mellan kommuner och ideella organisationer. Men det är viktigt att man då kan ställa kvalitetsmässigt ganska höga krav på den verksamhet som man är med och bygger ut. Det är viktigt också för mig som i slutändan naturligtvis kommer att ställas till ansvar för hur de här pengarna använts och fördelats. Men här blottläggs nog som sagt en ideologisk skillnad, därför att det som ser framför sig är ju att man ska försöka lyfta över stora delar av skyddet för de mest utsatta till välgörenhetsorganisationer och ideella organisationer. Jag tror att Skånberg egentligen allra innerst inne erkänner att det nog är så att ni aldrig har varit särskilt bekväma med den generella välfärdsstat och det starka stöd och engagemang som statliga, kommunala och landstingsmässiga myndigheter enligt vår uppfattning ska bära. 62 SKÅNBERG (kd): Det känns inte bra när statsrådet talar om för mig vad jag innerst inne tycker när det dessutom inte stämmer. Statsrådet målar upp en bild av en motståndare säkert för tv-kamerorna som följer oss nu som ska påverka valet, och här talar vi om de glömda barnen. Jag tycker att det är att gå aningen för långt, om jag med förlov får säga det. Han målar upp en bild av att och säkert övriga borgerliga politiker egentligen vill ha välgörenhet medan Socialdemokraterna står för välfärd. Det är bara inte sant. Naturligtvis står för den generella välfärden. Det vi talar om är marginella skillnader när det handlar om hur välfärden ska se ut. Dessutom är det uppenbart att har en betydligt större generositet när det gäller att släppa in de krafter som vill verka ideellt. Och frivilligorganisationerna tillför någonting som inte samhället mäktar. Det är bara en verklighet. Där finns det tid, resurser och ett varmt hjärta. Jag delar synen att det naturligtvis ska finnas god kvalitet och tillsyn. Jag delar också synen att alla inte klarar av att hjälpa till och att om man inte har kompetens kan man göra mer skada än nytta. Men att frånkänna frivilligorganisationerna den här kompetensen rakt av vore att gå alldeles för långt. Ofta har de större kompetens än många som arbetar heltid i kommuner och landsting. Jag är ledsen att konstatera att av en samsyn lyckas statsrådet måla upp en meningsmotsättning som delvis är konstruerad, och där den inte är konstruerad beror det på att statsrådet har en övertro på att stat, kommuner och landsting ensamma ska klara problematiken. 63 Statsrådet (): Jag tror att jag aldrig har sagt att stat, kommun och landsting ensamma kan klara problematiken, för så är det inte. Jag vet att det finns många områden där stat, kommuner och landsting faktiskt är beroende av att det finns frivilligorganisationer, starka ideella organisationer. Jag har de allra bästa förbindelser med några av de organisationer som Skånberg nämnde. Vi är faktiskt i allmänhet överens, de ideella organisationerna och jag, om att det grundläggande ansvaret alltid ska bäras av samhället. Det är till och med så att när ideella organisationer i konfronteras med nedskärningar, när de känner att samhället inte tar ansvar, reagerar de inte som ideella organisationer gör i exempelvis , där man säger: Lämna över mer av kraften och ansvaret till oss. Här i vänder man sig i stället till kommunerna och till staten och säger: Här måste ni se till att sätta av större resurser. Också de ideella organisationerna är ju väldigt starka anhängare, i allmänhet, till välfärdsstaten. För att vara effektiv här och göra en god insats måste det bygga på ett samarbete mellan kommunerna å ena sidan och de ideella organisationerna å den andra sidan. Det är därför som jag inte kommer ifrån att när det inte finns ett sådant kommunalt engagemang är det väldigt svårt att kunna bevaka att den verksamhet som bedrivs utförs med god kvalitet och att man klarar sina uppgifter. Det var det jag pekade på som ett skäl till detta. Med det är det naturligtvis inte sagt att jag frånkänner de ideella organisationerna kompetensen den kan säkert finnas där men jag tror att den kommer bäst till sin rätt i ett samarbete med en kommun. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellationerna 2005/06:220 och 227 om beredskapen i händelse av oljeolyckor 64 Försvarsminister (): och har ställt interpellationer till mig och om beredskapen i händelse av oljeolyckor. Jag svarar på dessa interpellationer gemensamt. svarade jag också på tre frågor i samma ämne. Det blir därför, herr talman, en viss upprepning av de svar som redan lämnats. Inledningsvis vill jag säga att regeringen tar frågan om beredskap mot oljeolyckor på mycket stort allvar. Det mest effektiva sättet att bekämpa ett oljeutsläpp är innan oljan når land. Det är också mycket mer kostnadseffektivt att ta upp oljan till sjöss jämfört med att ta hand om den när den har flutit i land. Eftersom ligger vid är det internationella samarbetet viktigt i arbetet med beredskapen för oljeolyckor. Tillsammans med övriga stater runt arbetar och inom ramen för (Helcom). kan i händelse av ett oljeutsläpp både lämna och begära assistans från våra grannländer runt . Det finns flera andra samarbeten mellan de nordiska länderna genom det så kallade och för i den så kallade Bonnöverenskommelsen. Det pågår också samarbeten på EU-nivå. I budgetpropositionen angav regeringen att det är angeläget att fortsätta arbetet med att få till stånd ett ökat internationellt samarbete även när det gäller förmågan att ta hand om utsläpp i strandzonen. Stora satsningar har gjorts för att stärka förmåga att förhindra, begränsa och bekämpa oljeutsläpp till sjöss. investerar nu i ett 20-tal fartyg, bland annat en ny typ av större kombinationsfartyg och nya övervakningsflygplan. Det första flygplanet levereras och det första av de stora fartygen kommer att levereras . Totalt investeras nästan . När ett oljeutsläpp flutit i land ska kommunen, enligt lagen (2003: 778) om skydd mot olyckor, svara för räddningstjänsten inom sitt område. Alla kommuner ska enligt lagen ha ett handlingsprogram för räddningstjänst. Risken för oljeskador och beredskap att hantera oljeutsläpp som flyter i land ska, om det bedöms relevant, finnas med i kommunens handlingsprogram. Kommunerna har här ett stort ansvar att identifiera de risker som finns. Utgångspunkten för lagen om skydd mot olyckor, som trädde i kraft , är att styrningen av kommunerna ska vara mindre detaljreglerad. Det statliga stödet från till kommunerna har förändrats i och med den nya lagen. Stödet består bland annat av att lämna stöd i kommunernas process att ta fram handlingsprogrammen. Under implementeringen av den nya lagen har avsiktligt prioriterat stödet till kommunerna framför tillsynen av kommunernas verksamhet, eftersom många kommuner fortfarande befinner sig i en utvecklingsfas i arbetet med handlingsprogrammen. I lagen har också länsstyrelserna tilldelats en viktig roll i samrådsprocessen med kommunerna i sitt arbete med framtagande av handlingsprogram för räddningstjänsten. Regeringen har tagit flera initiativ för att stärka stöd till kommunerna i sitt arbete med handlingsprogrammen. ska enligt regleringsbrevet redovisa vad myndigheten gjort och bedöma hur myndighetens arbete med att stödja kommunerna fortskrider. ska också enligt regleringsbrevet bidra till att kommunerna successivt höjer förmågan att bekämpa större oljeutsläpp. har avtal med fem kommuner där det finns oljeskyddsförråd. Två av dessa har utökad beredskap, såväl nationellt som internationellt. kommer de kommuner som har oljeskyddsförråd att förses med ett oljeskyddspaket som bland annat innehåller checklistor för hantering av stora oljeolyckor. För att säkerställa att det finns en god beredskap inom och hos berörda myndigheter avser Försvarsdepartementet att genomföra en inplanerad seminarieövning kring dessa frågor. När oljan nått stranden och skadan inte kan förvärras är det en fråga om sanering. Ansvaret för sanering är som påpekar otydligt. I praktiken har ansvaret för sanering av olja som flutit i land tagits av kommuner och fastighetsägare som drabbats. För att kommuner ska hållas skadeslösa betalar staten genom ut ersättning till de kommuner som drabbas. har i sin rapport presenterat ett antal slutsatser och rekommendationer. Rapporten publicerades och bereds just nu inom . Om vi i beredningen kommer fram till att någon eller några åtgärder är nödvändiga, kommer vi att se till att de genomförs skyndsamt och på bästa sätt. 65 (): Tack för svaret, försvarsministern! och har ju drivit de här frågorna om havsmiljön och skyddet för havsmiljön, inte minst i perspektivet av en oljeolycka. Vi har varit en blåslampa på vitala delar av regeringskroppen när det gäller utvecklingen av PSSA, som ett särskilt skyddsvärt område, och när det gäller nödhamnar, där regeringen inte går med på att utpeka särskilda platser. Beredskapsfrågorna har vi motionerat om , och vi lyckades mot Socialdemokraternas vilja, med majoritet som hjälp, få till ett nytt delmål i miljökvalitetsmålen kopplat till risken för olycksrelaterade utsläpp. Det har vi gjort, och det gör vi, för att vi ser vilken risk som oljetransporterna utgör i framför allt . De beräknas öka , och har de femdubblats. En enda båt kan innehålla olja. Det kända Prestige-fartyget innehöll olja när det smög förbi de svenska kusterna. När det sedan gick på grund utanför kom det ut mycket och förorenade av den spanska kusten. Saneringen har kostat , och den är kanske inte riktigt färdig . Om nu ett utsläpp sker pekar på att regeringen är ytterst ansvarig. Det har man också själv uttalat i propositioner, skrivelser, regleringsbrev och förordningar. Då pekar ministern i svaret på att den här nya lagen, mer av en ramlag som inte detaljstyr, endast har varit i funktion . har prioriterat rådgivning, att vara med i processer och sådant och lämnat stöd till kommunerna. Det har som jag ser det i så fall ändå varit ett otillräckligt stöd eftersom man inte har lyckats få fram beredskapsplaner i mer än en tredjedel av kommunerna. pekar ju på allvaret i situationen när det gäller bristande beredskap i tillsyn, samordning och eventuellt också i lagstiftning. Då är det lite förvånansvärt, tycker jag, utifrån den allvarliga situation som pekar på att ministern i sitt svar säger: Om vi kommer fram till att det behövs åtgärder ska vi nog ta itu med det om vi kommer fram till det utifrån väldigt tydliga påpekanden. Då frågar man sig: Är det en felskrivning som ministern läser upp? Eller är det ett uttryck för en låt mig säga, slarvigt kanske, maktens arrogans som visar att vi kan och vet allt. Vi behöver inte ha några sådana här inslag. Är det så att man tror att slutsatser är på skoj, att man har andra avsikter? Det är klart att man måste ta det på allvar. Kom igen , försvarsministern, visa lite slagkraft! Säg: Vi kommer att se över lagarna och öka stödet, ta fram tydliga mål, se till att beredskaps- och handlingsplaner kommer fram i samtliga kustkommunerna och det kommer att ske snabbt som ögat! Vi behöver det för fiskarnas i havet skull, för sjöfåglarnas skull, för stränderna runt våra kuster. 66 (): Tack för svaret, försvarsministern! Regeringen har det yttersta ansvaret för att staten säkerställer en god beredskap för att ta hand om olja som kommer i land vid oljeolyckor. Det här har den socialdemokratiska regeringen inte förmått. skarpa kritik av regeringen under den här mandatperioden för att den inte har kunnat bygga upp ett skydd mot och en beredskap för en oljekatastrof till havs har ju fått sin bekräftelse nu i oljan når land. Läget är värre än befarat. Få kustkommuner har handlingsplaner. Saneringsfasen, den viktiga, är utanför myndigheternas kontroll. Det statliga stödet når inte ut. Tillsynen har inte kommit i gång. De övningar som sker har inte den kvalitet och den omfattning som den ökande oljetankertrafiken i kräver. Det finns stora oklarheter kring oljeskyddsförrådens funktion, kapacitet och övningsverksamhet, allt enligt . Till skillnad från tsunamikatastrofen har oljetankerolyckor och oljeutsläpp förekommit tidigare, och den explosionsartade utvecklingen av oljetankertrafiken i har varit känd och väntad. I är trots detta, enligt , beredskapen inte så god att vi kan hantera ett stort oljeutsläpp. Vi har inte heller, som jag sade tidigare, övningar av den kvalitet och omfattning som riskerna kräver eller den avgörande kunskapen om vem som gör vad när något väl händer. Det här är alltså bokslutet för den regering som säger sig ha prioriterat havsmiljöfrågorna full av olyckstillbud och, som vi vet, med många undermåliga tankfartyg fortfarande i trafik. I sitt svar på min interpellation talar försvarsministern om åtgärder som ska ske till havs, men hon undviker det som jag, campingägare, fiskare och landshövdingar längs ostkusten frågat om nu; hur hon tänker förbättra beredskapen när oljan når land. För det gör den. Vad hjälper all internationell samverkan i världen om inte nationell beredskap, lagstiftning och rutiner är säkrade och övade? Om vi i beredningen kommer fram till att någon eller några åtgärder är nödvändiga kommer vi att se till att de genomförs, skriver ministern. Jag vill inledningsvis, precis som , övertyga mig om att jag har förstått svaret rätt. Tvekar om att åtgärder behöver vidtas med anledning av tydliga rapport och tydliga kritik? Därefter vill jag ge ministern ytterligare en chans att ge än tydligare svar på de frågor som jag har ställt. Vad avser statsrådet att göra för att säkerställa att svenska kommuner ska ha fungerande beredskapsplaner? Och en mycket viktig fråga till: Vad avser statsrådet att göra för att lösa reglering, tillsyn och ansvarsfrågor vid saneringen? : Vad avser statsrådet att göra för att lösa oklarheterna kring oljeskyddsförråden, som är stora? Det gäller funktion, kapacitet och övningsverksamhet. 67 Försvarsminister (): Allra först vill jag säga att hela vår regering har väldigt allvarliga ambitioner när det gäller miljöpolitiken och miljöområdet. Det är därför jag som försvarsminister har prioriterat att vi också ska ha förmåga, bättre än , att kunna ta hand om stora oljeutsläpp ute till sjöss. Det är därför jag har sett till att förstärkningar sker av , så att man kan upprusta sin flotta också med fartyg som kan hjälpa till med bogsering och i oljeräddningsarbetet och också flygplan. Jag tycker att ett investeringsprogram på 2,7 miljarder faktiskt är en markering av att vi tar de här frågorna på stort allvar, vare sig vi är miljöministrar eller försvarsministrar. Men därtill har jag ett ansvar att se till att också verksamheten i land fungerar på vissa områden. Ett sådant har handlat om att vi i den här kammaren i var helt överens om att den räddningstjänstlagstiftning vi hade behövde justeras och moderniseras. Därför togs i bred enighet en lag om skydd mot olyckor fram. Den handlar egentligen om att vi ska kunna se till att kommunerna det är trots allt där påslagen sker ska ha en planering av sin räddningstjänst som utgår ifrån en riskanalys av vad som är farligt i respektive kommun. hade vi en lagstiftning som riktade sig bara till räddningstjänsten. ska varje kommun i fullmäktige en gång per mandatperiod ta ett handlingsprogram som innefattar alla de risker som finns i kommunen, vare sig den handläggs av räddningstjänsten, miljökontoret, skolan eller barnomsorgen. Detta är det nya, och det har vi varit helt överens om i . Det är en ganska kraftig förändring, och då har vi tyckt att det har varit riktigt att , som är en stödjande myndighet för kommunerna i det här viktiga jobbet, har prioriterat implementeringen. Vi förstår nämligen att det inte räcker med att fattar ett beslut och att regeringen ger ut anvisningar och regleringar i regleringsbrev, utan det tar ett tag innan det här implementeras. hade av kommunerna fått fram sina handlingsprogram, som de skulle ha tagit fram . Jag tycker inte att det är dåligt, och jag har heller ingen närmare analys av vilka av kommunerna det är som har fallerat och vad det beror på. Det är därför vi har gett ett sådant uppföljningskrav till att redovisa det. Det är en viktig del att tala om. För kustkommuner handlar det om att man ska titta på hur oljefrågorna påverkar dem. Då är det nu miljökontoren som blir involverade, för här måste man samverka. Det har man inte behövt förut. Det är klart att om i en fråga vänder sig till miljökontoren så kan det också bli en begränsad syn på hur kommunen i sin helhet har tänkt lösa problemen. Jag tycker att vi borde vara överens om att inte döma ut det kommunerna gör beträffande det här jag tror att de också känner ett stort ansvar för att komma till rätta med detta, både som egen markägare och för att skydda folk i kommunen och rädda turistnäringen så att man inte bara klämmer till med åtgärder utan att man faktiskt gör en noggrann beredning av förslaget. Det är det som pågår i , bland annat med anledning av påpekande. 68 (): Insatserna till sjöss tycker jag är riktigt bra. Det har vi varit eniga om i i budgetsammanhang också. De satsningarna ska göras. Det är utmärkta initiativ som ministern har tagit där. Det bästa är ju att förebygga utsläppen, men handlar ju om när utsläppen sker. Vilken beredskap finns i kustkommunerna, de som kommer att drabbas allra mest? Då har man pekat på att det brister. Man pekar på otydlighet i ansvaret, otillräckligt stöd och otillräckligt tillsynsarbete från de statliga myndigheterna. Det är inte så att vi står här och dömer ut kommunernas insatser, utan vi vill sätta fingret på ministerns ansvarsområde och de myndigheter som ministern har under sitt fögderi. Då skulle det vara intressant att få några synpunkter på hur försvarsministern ser på påpekande. Det är ju ändå snart sedan de lämnades, och man har alltså haft på sig på departementet att värdera de här påpekandena. Det är ju inte heller något nytt, det här med kommunernas beredskapsplaner. och framåt har ju uppmanat genom föreskrifter eller hur man nu har gjort kommunerna att ta fram beredskapsplaner. Och faktum kvarstår. Ministern säger att av kommunerna har tagit fram handlingsprogram. Ja, det gäller de allmänna handlingsprogrammen. Men det som påpekar är ju att en tredjedel av kustkommunerna har tagit fram beredskapsplaner för beredskapen att ta emot ett oljeutsläpp, ett oljepåslag. Har det hänt väldigt mycket på sista månaderna så skulle ingen vara gladare än jag. Då är det bara att gratulera såväl som framför allt de kommuner som det berör, som har fiskar och sjöfåglar inom sina kustområden och de människor som kommer att beröras av ett oljepåslag. De bör framför allt gratuleras, om det nu har hänt så väldigt mycket sedan gjorde sin granskning. I så fall skulle jag vilja ha de exakta siffrorna om det har skett en sådan förbättring som försvarsministern är inne på. Men det finns inte något belägg för att mer än den här tredjedelen av kommunerna har tagit fram konkreta och tydliga beredskapsplaner. Nej, jag skulle vilja höra ministern säga: Vi kommer att se över lagar och öka stödet till kommunerna. Vi ska sätta tydliga mål och klara ut ansvarsförhållanden. Vi ska se till att beredskaps- och handlingsplaner kommer fram i samtliga kustkommuner snabbt som ögat. Jag skulle också vilja att ministern tar de här påpekandena från på stort allvar. 69 (): Om jag kommer ihåg rätt inledde jag med att tala om att det är regeringen som har det yttersta ansvaret för att staten säkerställer god beredskap, så att vi skulle vända oss mot kommunerna i den här debatten kan vi frångå.