prot · GT09104 · 2006-04-07 00:00:00 — 1 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Proposition 2005/06:190 till skatteutskottet Motioner 2005/06:Sf25Sf29 till socialförsäkringsutskottet /06:Ub11 och Ub12 till utbildningsutskottet /06:L15 till lagutskottet /06:N19 till näringsutskottet /06:K23K25 till /06:Ju39Ju42 till justitieutskottet /06:Sk15 och Sk16 till skatteutskottet /06:K26 och K27 till /06:MJ23MJ26 till miljö- och jordbruksutskottet /06:T14 till trafikutskottet /06:Kr37Kr42 till kulturutskottet /06:MJ27MJ30 till miljö- och jordbruksutskottet /06:Ub13 till utbildningsutskottet 2 § Regeringens krisberedskap och krishantering i samband med flodvågskatastrofen 2004 Föredrogs betänkande 2005/06:KU8 Regeringens krisberedskap och krishantering i samband med flodvågskatastrofen 2004. 1 (): och himlen var oskyldigt blå är rubriken på den bok som skrev om sina upplevelser av flodvågen, den flodvåg som kom och utvecklades till en av vår tids största naturkatastrofer. Utan förvarning vällde den obönhörligt fram. Hundratusentals människor dödades och skadades. Bostadshus och hotell, vägar och telekommunikationer sveptes bort eller skadades svårt. Stora nationella katastrofer i flera länder blev följden. Semestrande svenskar i främst drabbades. Mer än 500 liv gick till spillo. Antalet skadade och evakuerade räknades i tusental en nationell katastrof också för . Hos många finns de traumatiska upplevelserna kvar. Dessa upplevelser har varit närvarande för oss KU-ledamöter under vår granskning av statsråden och regeringen. Ledamöterna i är starkt medvetna om att granskningen skett med facit i hand. Vi vet nu vad som skedde. Vi kan se hur insikten om flodvågens effekter successivt växte fram . Jag delar den amerikanska 11-septemberkommissionens uppfattning när den säger att vi granskar med efterklokhetens för- och nackdelar. Regeringens katastrofkommission tillsattes efter överläggningar mellan alla riksdagspartier. redovisade kommissionen sina kritiska överväganden, både beträffande tjänstemännen och avseende regeringen. KU:s grundlagsuppdrag att granska är begränsat till att gälla endast statsråden, inte tjänstemännen i vare sig regeringskansli eller andra myndigheter. Vår uppgift är inte heller att bedöma politikens innehåll, utan den konstitutionella, juridiska, aspekten är det som ska vara vägledande för oss. Har gällande lagstiftning och beslut följts? Har beredskapen varit tillräckligt genomtänkt? Har regeringens planering svarat upp mot kraven i det uppkomna läget? Ett enigt KU presenterar nu sitt kritiska granskningsbetänkande för . Utskottet började tidigt samla in material och diskutera uppläggning och genomförande av uppgiften. Under har åtskilliga timmar avsatts för att göra en omsorgsfull och saklig granskning. För offentlig utfrågning av statsråd och tjänstemän avsattes . Genom radio och tv kunde medborgarna få ökade kunskaper. Ledamöternas muntliga frågor kompletterade det skriftliga materialet. Statsråden och andra kunde ge sin syn på olika förhållanden. Viktiga klarlägganden gjordes beträffande regeringens organisation och arbetssätt. Principerna för beredskapen förtydligades. Ansvarsprincipen innebär att den som normalt har ansvaret för en verksamhet också har ansvaret vid krishanteringen. I detta fall var det med dess konsulära enhet. Inom utskottet har vi fört ingående diskussioner om arbetsfördelningen mellan regeringen och , vilket lett fram till en gemensam syn på ansvarsfrågorna och rollfördelningen. Beredskapsplanläggningen har noga analyserats. Vi konstaterar att det tog att komma i gång med insatser, liksom att inse omfattningen av hjälpbehoven. Planeringen för att bemanna en så stor organisation som behoven visade sig kräva var inte tillräcklig. Tiden för att fatta beslut om insats i var för lång. Inte i något sammanhang har emellertid ett scenario likt det som flodvågen innebar målats upp i beredskapsplanläggningen. Katastrofen inträffade i ett område cirka tolv timmars flygresa från . Tusentals människor behövde hjälp. Informationen om läget var i början knapphändig men växte fram under annandagen. Ambassaden i agerade mycket tidigt men hade sedan svårt att få fram konkret information om vilka insatser som behövdes. Utskottet konstaterar att granskningen inte visat att olika insatser uteblivit på grund av ekonomiska restriktioner. Behovet av samordning av insatserna växte allteftersom storleken på katastrofen växte. Utskottet är kritiskt till att samordningen inte fungerade tillräckligt bra. I regeringens ansvarstagande för en sådan situation ingår givetvis att dra lärdomar av den och att omsätta erfarenheterna i konkret handlande för att kunna möta nästa kris. Ingen vet dock något om när nästa kris kommer eller vilken karaktär den kan ha. Som framgått i olika sammanhang startade arbetet med att förbättra krishanteringsförmåga . Man har i regeringen inrättat en samlad enhet för omvärldsanalys; den är nu under uppbyggnad. För hela har en stor gemensam övning genomförts. Beslutsprocessen för att i liknande situationer sända i väg med hjälpinsatser har setts över i syfte att undvika tidsförluster. Möjligheten att i krislägen ge sjukvårdsinsatser för svenskar som vistas utomlands har förstärkts avsevärt. har, som redogjorde för vid utfrågningen, genomfört flera ändringar genom omorganisation och nya chefer. Man har inrättat en konsulär beredskapsstyrka på ett fyrtiotal personer som med kort varsel kan sättas in i eller utomlands. Man har förstärkt beredskapsgruppen och inrättat en chefstjänstemannajour. I pågår nu behandlingen av en proposition där regeringen redovisar beredskapsplaneringen efter förslag från Försvarsberedningen. De förslagen och besluten ska innebära att beredskapen kan förbättras ytterligare. Som jag tidigare sade är utskottet helt enigt i sina slutsatser. Vi har från alla partier uttalat vår tillfredsställelse över detta. Jag vill i denna avslutande granskning av flodvågskatastrofen starkt understryka betydelsen av denna enighet. Jag vill också uppriktigt tacka kamraterna i utskottet för ett mycket bra slutresultat. Ett tack ska i detta sammanhang också riktas till utskottskansliet för ett oerhört bra arbete, och jag vill ge ett extra plus till föredraganden . Många har frågat varför utskottet kunde enas när det såg så spretigt ut i början. tycker de flesta att det är utomordentligt bra att utskottet kunnat prestera ett enigt betänkande. Flera partier sade tidigt, jag tillhör dem som gjorde ett sådant uttalande, att vi skulle eftersträva enighet i denna fråga. Att vi lyckades lägga den enkla partipolitiken åt sidan är allas förtjänst. Vi står tillsammans för ett enigt betänkande. Principen för vårt handlande och vårt agerande är de konstitutionella, rättsliga utgångspunkterna. Samstämmigheten, den samlade synen, är bra för hantering av den nationella katastrofen. kan nu sätta punkt för den här granskningen. Men enigheten är också bra för och dess granskningsuppdrag. Vi som är ledamöter, och de som kommer efter oss, har anledning att förvalta detta pund väl. KU är enligt regeringsformen ett viktigt organ i den demokratiska, parlamentariska granskningen. Men den verkliga tyngden i utskottets arbete avgörs av utskottets ledamöter i det praktiska fortsatta arbetet. KU har granskat en fråga som berört så många människor. Utskottets sakliga, torra redogörelser beskriver olika förlopp och händelser som annandag plötsligt orsakade död, skada och smärta för många människor. Vi känner stor respekt för alla dem. Under den oskyldigt blå himlen utspelades plötsligt dramatiska händelser som ändrade livet för inhemsk befolkning och turister. Att ge alla berörda rättvisa i ett riksdagsbetänkande är inte möjligt. För min del vill jag nu överlämna detta betänkande till . I detta anförande instämde , , , , , , , och (alla s). 2 (): Det var en stor tragedi annandag . Det deltagande vi känner med de drabbade har därmed varit en central fråga för oss alla i KU. Det var en svår katastrof för länderna kring , med 250 000 döda, men det var också en katastrof för den största i modern tid jämsides med Estonia, med 543 döda och många skadade och naturligtvis väldigt många som drabbas av sorg efter dem som har försvunnit. gjorde ett värdefullt arbete för att granska svar på katastrofen och de insatser som land kunde göra, särskilt i perspektivet att var det land utanför regionen som drabbades hårdast. Men många har ställt frågan: Varför skulle då KU granska detta? KU har ju den speciella uppgiften att granska ministrarna och regeringen. Vi har gjort en djupare granskning än i detta avseende, för det är vår uppgift. Vi granskar inte myndigheter och tjänstemän, som framhöll, men vi granskar ministrar och regeringen. Det leder också till att vi i det avseendet kommer med skarpare och mer omfattande kritik än . Vi säger att sex ministrar har ansvar; kommissionen ansåg att det var tre. När vi granskar detta har vi två perspektiv. Det ena handlar om vad som hade gjorts i förväg för att man skulle kunna hantera en stor katastrof. Vad skulle finnas på plats? Det handlar om organisation, övningar och sådant man kan göra i förväg. Det andra handlar om hur man hanterar själva katastrofen. Hur går det till när sanningens minut är där? En utgångspunkt för vår granskning är att det är regeringen som på nationell nivå ansvarar för hantering av kriser. På det sättet har regeringen ett specifikt ansvar för krishantering på nationell nivå. Det är ett stort ansvar och en tung uppgift för en regering. Det är också i skenet av detta som vi ställer upp de krav mot vilka vi bedömer regeringens förberedelser och handlande. Den centrala slutsatsen som vi har kommit till är att viktiga insatser för att hjälpa drabbade svenskar kom . De skulle ha varit där . Det resultat vi har kommit fram till finns i ett betänkande, som behandlar det kanske största och allvarligaste ärendet i KU:s historia. Det betänkande vi nu lägger fram är på nästan 1 000 sidor, och det är också ett tecken på det arbete vi nu har lagt ned . Det resultat vi har kommit fram till är för ministrarna i huvudsak följande jag ska inte gå igenom allting här, för det skulle ta . Statsminister får för det första kritik för att han har det övergripande ansvaret för att det rådde allvarliga brister avseende roll- och uppgiftsfördelningen i i en departementsöverskridande krissituation. För det andra får han kritik han för att regeringen inte hade gjort de nödvändiga förberedelserna för att kunna hantera en allvarlig krissituation. För det tredje kritiseras att statsministern inte höll sig bättre informerad. Utrikesminister får kritik, för det första för att det inte fanns en fungerande beredskap för hantering av större kriser utomlands med drabbade svenskar och för det andra för att det inte fanns en fungerande organisation för analys och delgivning av information inom UD och övriga . Försvarsminister får kritik för det första för att hon, med ansvar för beredskap det är ju specifikt Försvarsdepartementets uppgift i det här sammanhanget inte hade säkerställt att samordningen inom hade prövats tillräckligt före flodvågskatastrofen och för det andra för att hon inte ingrep för att påskynda insats. Biståndsminister får kritik för att hon, trots att hon förstod att det var en katastrof där även svenskar hade drabbats, inte tog kontakt med statsministern eller utrikesministern. Jag vill beträffande henne tillägga att när det gäller hennes eget ansvarsområde fungerade det väl. Vårdminister får kritik för att hon inte såg till att var mer aktivt och bidrog till att de katastrofmedicinska insatserna skickades snabbare och för att hon åkte på semester mitt under katastrofen. Slutligen får finansminister kritik för att han inte tidigt tog initiativ till ett regeringsbeslut om finansiering av kostnadskrävande insatser. Detta var ett slags sammanfattning av kritiken. Det finns ytterligare ett antal punkter, men jag skulle vilja beteckna detta som huvuddelen av den kritik som vi riktar mot regeringen och de sex statsråden. Det fanns också saker som fungerade väl. Första linjens män och kvinnor i och i den konsulära organisationen hade ett mycket hårt tryck på sig. Det gäller även telefonväxeln och en del andra delar som fick arbeta oerhört hårt , från söndagsmorgonen. Det är värt att framhålla. Det är också värt att framhålla att det fanns tidig och korrekt information . Möjligen hade det svenska på sitt sätt den bästa informationen på ett mycket tidigt stadium, och den sändes också vidare till den högsta politiska ledningen. Den första linjens personal drog också förbluffande korrekta slutsatser på ett mycket tidigt stadium. När man läser intervjuerna med dem de har inte vi själva gjort, utan de gjordes av slås man av att de kunde redan på så tidigt stadium se vad som skulle kunna hända. Här kommer man in på en av kärnfrågorna, nämligen att förstå att en befarad katastrof kräver väldigt tidiga insatser och beslut inom timmar medan en bekräftad katastrof tar tid. Det kommer inte fram uppgifter förrän ganska sent om att en katastrof verkligen har inträffat. Ingen kunde naturligtvis veta hur många svenskar som skulle drabbas. Det var omöjligt. Det är två specifika saker som jag vill ta upp. Den ena är att när en person framträder för KU ska man kunna lita på att statstjänstemän talar sanning. Det är ett väldigt viktigt budskap. Vi har en förvaltning som vi ska lita på. Den ska bygga på och förvaltas under lagarna på sakliga grunder. Därför vill jag betona hur viktigt det är att när man framträder inför KU måste man tala sanning. Vi ska inte behöva tillgripa de metoder som man använder i rättsväsendet med att ha sanningsförsäkran, ed eller den typen av mekanismer. KU:s procedur är inte i den meningen en rättslig procedur och ska heller inte vara det. Låt mig också ta upp frågan om politisering. KU är på sitt sätt en politisk process i den meningen att vi är politiker. Vi är valda politiker som gör granskningen. Somliga utomstående betraktare har trott att det innebär detsamma som partipolitiskt käbbel och partipolitisering. Men så har faktiskt inte varit fallet. På samma sätt som vice ordförande betonade vill jag också understryka att jag tror att samliga i KU har haft det alldeles centrala målet att man ska ge en korrekt bild av vad som hände. Man ska inte försöka att sminka den eller addera på den utan ge en så korrekt bild som är möjligt. står det väl inte i mänsklig makt att ge en hundraprocentig korrekt bild. Det tror jag att ingen av oss klarar av. Men faktum är att det är det strävande som vi alla betjänar oss av. Därmed ska vi också ge en rättvisande kritik till dem som hade att hantera katastrofen och som hade hanterat förberedelserna. Låt mig också instämma i det tack som riktas till . Det har varit en oerhört stor arbetsbörda för ett utskottskansli och särskilt för som har haft det specifika ansvaret för detta. Jag tror att få utanför detta hus kan förstå vad det innebär att få ihop tusen sidor korrekt och saklig information och sedan slutsatser som vi som KU-ledamöter har att dra ur detta. Det är ett mycket stort arbete. Det är också särskilt viktigt för alla dem som drabbats att veta att det finns ett sådant arbete utfört också av riksdag, som är det högsta politiska organet i . Vi tittar bakåt när vi granskar. Vi tittar specifikt på detta. Vi ger i formell mening inga råd för framtiden. Men i praktiken är det naturligtvis så att det vi har funnit kan vara oerhört värdefullt för en regering. Jag brukar säga att om jag vore statsminister så skulle jag noggrant läsa igenom förhören med mina statsråd och allt det som KU-granskningen har givit för att om det händer en katastrof eller när det nu händer vi får hoppas att det inte händer en sådan stor katastrof vi då ska vara väl förberedda för detta. Därmed lägger vi fram detta KU-betänkande för kammare. I detta anförande instämde , , , , , och (alla m). 3 (): Det pep till i min mobiltelefon. Det var som jag fick ett sms från min goda vän . Jag får ofta sms från honom, men det här sms:et var mycket speciellt. Tillsammans med sin sambo befann han sig i för att fira semester och julledigheten. Närmare bestämt befann de sig i , ett semesterparadis där jag och min fru tidigare under hade firat vår bröllopsresa. Tidigt sköljde in över bland annat den thailändska kusten. Över 226 000 människor miste livet, och ännu fler människor blev hemlösa och drabbades av skador på annat sätt. Över 500 svenskar dog i katastrofen. Tusentals svenskar tvingades att evakueras. och hade tur. De överlevde katastrofen. De hade turen att befinna sig en bit utanför på en ö där de skulle ägna sig åt att snorkla, och de klarade sig. De som befann sig vid kustlinjen var de som drabbades av katastrofen i första hand. De som befann sig längre ut i havet klarade sig. I sms:et berättade om det kaos som uppstod när katastrofen inträffade. Han skrev så här: Hjälp andra mycket lidande genom att få fart på UD. Ring om du vill veta mer vad som brister. Jag ringde naturligtvis . Han berättade om de brister som hade uppstått i katastrofen. Det handlade om att det var svårt att få fram provisoriska pass. Det fanns knappt telefoner på det tillfälliga konsulatet som installerades i . Många svenskar uppfattade att ambassaden uppträdde på ett sätt som inte var lämpligt med tanke på den situation som hade inträffat. Många kände sig missförstådda och dåligt bemötta. I var om möjligt oredan ännu större. Kontakten mellan de ledande statsråden var sparsmakade under annandagen. De ledande tjänstemännen på kom inte in på jobbet. Ett enigt utskott riktar på flera punkter kraftig kritik när det gäller både den krisberedskap som skulle ha funnits före katastrofen och den akuta krishantering som ägde rum. Jag vill i det här sammanhanget passa på att rikta ett stort tack inte bara till utskottets eminenta kansli utan också till övriga ledamöter i utskottet för att vi har nått ett enigt och i sak också väldigt bra betänkande. Det har krävt kompromisser och att vi fått ge och ta allihop som har suttit i utskottet. Men slutresultatet tycker jag att vi kan vara mycket nöjda över. får i betänkandet kritik för att det fanns allvarliga brister i uppgifts- och rollfördelningen vid krissituationer i . Han får kritik för den bristande samordningsförmåga som fanns. Han får kritik för att han inte sökte information tillräckligt ordentligt på annandagen och för att han inte tillräckligt tidigt inrättade en statsrådsgrupp som skulle kunna ta kommandot under processen. får kritik för att inte fungerade fullt ut. Hon får också kritik för att hon inte sökte information . får kritik för att hon tillsammans med statsministern hade ansvar för att skulle ha en god beredskap och för att detta inte fungerade. Hon borde också, konstaterar utskottet, ha informerat övriga statsråd, eftersom hon var ett av de statsråd som tidigt hade god information. får bland annat kritik för att hon borde ha kvarstått i tjänst i stället för att åka på semester som hon gjorde mitt under krisen. Dessutom riktar utskottet kritik mot statsrådet och mot statsrådet . I allt väsentligt kan vi konstatera att de slutsatser som kom fram till genom utskottets granskning har bekräftats. Men kritiken har fördjupats och breddats. Det är fler statsråd som utskottet kritiserar än vad gjorde. På flera punkter har också kritiken mot exempelvis fördjupats. Ansvar har varit ett viktigt begrepp för både och och också i den offentliga debatten. Vad innebär det att ha ansvar, att ta ansvar och att utkräva ansvar? Ansvar är för en politisk ledare eller en ledare i offentlig förvaltning eller ett företag maktens andra sida. Makt innebär att man har möjlighet att påverka, men också förpliktelse att agera och handla. De här två begreppen makt och ansvar hänger intimt samman. Ju högre upp i hierarkin du finns, desto mer makt har du och desto större ansvar har du också. Att precisera vem som har ansvar och vem som ska ta ansvar är ett viktigt led i att utkräva ansvar. Tyvärr finns det i en relativt svag tradition av att ta ansvar och att utkräva ansvar. skrev i en kolumn om hur hon hade haft kontakt med en statlig chef, där den statliga chefen hade sagt ungefär så här: Så länge som jag fyller i mina reseräkningar rätt och håller ordning på mina kvitton så är det ingen som bryr sig om vad jag gör i min verksamhet. Det är ingen som granskar min verksamhet och ingen som utkräver kontroll och ansvar för den praktiska verksamhet som jag bedriver. I tillhör det som vi vet undantagen att politiker eller ledande befattningshavare tvingas avgå på grund av misstag eller fel som de begår i jobbet. När ministrar, statsråd, ledande politiker och befattningshavare tvingas avgå handlar det mer om att någon har satt fel kryss på en reseräkning, använt sitt tjänstekort på ett felaktigt sätt eller lämnat in en felaktig deklaration. Förstå mig rätt; självfallet är det viktigt att politiker, ledande befattningshavare och ledande förtroendemän och förtroendekvinnor har en god personlig vandel. Men vi borde också rikta fokus mer på att kräva ansvar för det som människor gör i tjänsten. Ansvarsutkrävande är inte felfinneri. Ansvarsutkrävande handlar om att vi måste se till att felaktig maktutövning får konsekvenser också för den som har utövat makten felaktigt. Det handlar också om att vi gemensamt och kollektivt ska lära av de misstag som vi har gjort. Och hur ska vi kunna lära oss av de misstag som har gjorts om den som har begått misstagen inte får dra några konsekvenser av de misstag som har begåtts? Jag hoppas att den process som har ägt rum, , KU:s granskning och en del andra rapporter och granskningar som har gjorts, är en inledning på en ny trend i svensk politik och i svensk debatt där vi blir bättre på att utkräva ansvar. Utrikesministern har tagit konsekvensen av den kritik som hon har fått utifrån både det här ärendet och ett annat ärende, och har lämnat sitt uppdrag. Jag hoppas att detta är inledningen på en ny trend att vi blir bättre på att precisera och utkräva ansvar. Det är viktigt för demokratin och det är viktigt för medborgarnas tilltro till demokratin. Också roll har varit omdiskuterad och omdebatterad. En del har kallat arbete för ett partipolitiskt spel. Andra tillmälen har också nämnts i debatten. Och handen på hjärtat visst är det så att alla vi som sitter i har vår partipolitiska bakgrund. Jag är folkpartist och jag skäms inte över det. Jag ser att sitter här. Han är socialdemokrat och ska inte skämmas över det. Visst ägnar vi oss, precis som i andra sammanhang, åt strategier för att nå de mål som vi sätter upp. Så är det ju i alla delar av samhällslivet; vi har strategier och taktiker för att nå de mål som vi vill uppnå. Det är inget konstigt och inget egendomligt. Men det innebär inte att granskningen i sig är partipolitisk. Den är rättslig och den är konstitutionell. Vad innebär det då i praktiken? Jo, det innebär att när vi sitter och försöker komma överens i utskottet och debatterar och argumenterar så måste vi använda oss av konstitutionella argument. Vi måste försöka argumentera utifrån vilken tolkning vi gör av de regler och lagar som finns. Då duger det inte med partipolitiska argument, utan då måste konstitutionella argument användas. Mot den bakgrunden är det inte heller så konstigt att en del ledamöter får en roll av att vara lite tuffare kritiker och andra får inta rollen av att vara lite försiktigare kritiker eller kanske till och med försvarare. Detta leder till en spänst och styrka i diskussionen och i argumentationen. Särskilt bra är det förstås om vi lyckas nå enighet, och det har vi nått i det här ärendet. Även om man inte skulle ha nått enighet kunde diskussionen ha lett fram till ett bra resultat just därför att man lyckas flytta fram positionerna om hur man ska tolka regler, lagar och bestämmelser. Genom KU:s granskning läggs ytterligare en i raden av granskningar till dem som har ägt rum. KU har granskat frågan och har gjort det. Jag utgår från att fallet också kommer att användas exempelvis i forskningen för att granska ärendet.