prot · GT09108 · 2006-04-21 00:00:00 — vill utveckla och utvidga detta arbetssätt vad gäller lagar och regler ur ett branschperspektiv. Vi anser bland annat att turistbranschen borde ingå i detta arbete och utvärderas utifrån sina speciella regler och de förutsättningar som just turistbranschen har. Jag yrkar bifall till att skrivelsen läggs till handlingarna. 29 (): gjorde tillsammans med borgarna ett uttalande till regeringen om en intensifiering av regelförenklingsarbetet. har vi samarbetat med Socialdemokraterna och Vänstern för att driva på arbetet i enlighet med den beställning som gjordes. Beställningen innehöll att det skulle göras en genomgång av de regelverk som berör företagandet. Det skulle komma ett kvantitativt mål för regelförenklingsarbetet. Det skulle bli en påtaglig minskning av företagens kostnader för regelverket . Det skulle komma ett mått som visar hur regelbördan utvecklas och en ökning av takten . Vi skulle lämna in en anmälan till med en begäran om granskning av regelförenklingsarbetet i . Det skulle upprättas tidsgränser för myndigheterna i samband med administration av företagsstarter. Det skulle finnas en lots vid företagskontakter. har vi som sagt samarbetat för att försöka driva på den här utvecklingen. Det som har hänt är att har genomfört mätningar av företagens administrativa kostnader med anledning av årsredovisningslagen och skattelagarna. Mätningarna av kostnaderna med anledning av årsredovisningslagen var färdiga , och mätningarna på skatteområdet var färdiga . Sedan har det också igångsatts mätningar på miljöområdet och jordbruks- och arbetsrättsområdena. Som vi har hört är detta av regelverket. Vi nöjer oss självfallet inte med detta. Hela regelverket skulle ju mätas . Det hinner vi tyvärr inte med, utan det kommer att vara avslutat . Man kan naturligtvis tycka att det är tråkigt att vi inte hann beställningen riktigt i enlighet med hur den låg, men jag tycker ändå att det har varit en hygglig takt i det här arbetet. En viktig sak i detta är att vi har sagt att alla mätningar ska vara genomförda och avslutade . Det är ett löfte för framtiden. När alla mätningar är klara kan den samlade kostnaden för företagen och pengar beräknas, och senast efter att mätningarna är gjorda ska det sättas upp mål för hur mycket kostnaderna ska minska. Samtliga mål ska vara uppnådda . Ytterligare en sak som är väldigt viktig är att konsekvensanalyserna fungerar. Det är någonting som vi kommer att titta noga på framöver. När man gör en ny lagstiftning är det väldigt viktigt att se till att den inte drabbar småföretagen på ett onödigt sätt. handlar det i huvudsak om den administrativa kostnaden för lagstiftning man genomför och inte om själva lagarna, men man måste även titta på lagarnas utformning och innehåll. Men själva regelförbättringsarbetet handlar ju i huvudsak om att regelverket, med det innehåll det har, ska vara enkelt för företagen att administrera. En av de viktiga förenklingar som har gjorts och som man har koncentrerat sig på är givetvis detta att göra det enkelt via Internet så att man kan sköta saker och ting man vill, att man når många myndigheter och att man samordnar så att det blir så enkelt som möjligt för företagarna. Jag vill avslutningsvis lyfta fram en positiv sak. Jag besökte där samverkar med . Här har man gjort ett program för internationellt företagande för invandrare som man kallar för Attiva. Där finns regelverk och information tillgänglig på invandrarspråken. All rådgivning och alla förenklingar för de blivande företagarna översätts kontinuerligt till invandrarspråken. Detta kommer att bli tillgängligt för hela . Tanken är att allt som behövs ska finnas samlat på en plats. Informationen ska finnas på de stora invandrarspråken. Personlig rådsgivningskompetens ska finnas tillgänglig vid behov. Genom det här kan uppstartsprocessen av företag för invandrare skötas på ett väldigt enkelt och rationellt sätt och på deras eget språk. Det här ryms inte riktigt under rubriken , som vi diskuterar , men jag tycker ändå att det är viktigt. Det händer saker ute i samhället. Jag tycker att flera ska besöka dem i som jobbar med det här, och invandrarföretagarna, för det är så roligt att träffa folk som verkligen jobbar med intresse, ambition och glädje för att åstadkomma saker på området. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 6 § Vissa handelspolitiska frågor Föredrogs näringsutskottets betänkande 2005/06:NU14 Vissa handelspolitiska frågor. 30 PER (): är ett utskott som ibland har tuffa och långa debatter när så krävs, när det är stora skillnader mellan vad vi tycker. Men det är också ett utskott som kan ha ganska korta debatter och inte så många repliker när enigheten är stor. Jag hoppas och tror att det här lilla betänkandet om handelsfrågor är ett sådant. Låt mig inledningsvis yrka bifall till reservation nr 4. Frihandels- och WTO-frågor har vi redan debatterat, så jag ser ingen anledning att upprepa den debatt vi har haft, en debatt som dessutom var glädjande samstämmig över alla partigränser. Det som blir kvar i det här betänkandet för mig är egentligen tjänstedirektivet och Lissabonprocessen. När jag tittade tillbaka på vad jag har debatterat i kammaren upptäckte jag att jag redan har debatterat Lissabonprocessen, så det är inte särskilt stor vits med att stå här och förlänga tiden med att berätta om de positiva sakerna med Lissabonprocessen och inte heller om problemen med att det är väldigt mycket prat och väldigt få konkreta handlingar. Inte ens det gemensamma EU-patentet har man klarat av att komma överens om. Då blir det egentligen bara tjänstedirektivet kvar. När det gäller tjänstedirektivet har vi, utifrån olika utgångspunkter men sakta men säkert, tagit oss in till en position där jag tror att de flesta svenska partierna ändå är försiktigt positiva till den uppgörelse som har gjorts i . Vi hoppas och tror att det här är en god grund för ett tjänstedirektiv. Ett sådant här tjänstedirektiv tror jag är fantastiskt för våra små och medelstora företag, därför att det är de som blir de riktigt stora vinnarna. Våra duktiga globala företag, som har stora juridiska avdelningar, stora handelsavdelningar och stora avdelningar för både det ena och det andra, klarar rätt mycket byråkrati. De har ett gäng av advokater som ser till att företagen får hyggliga förhållanden i de länder där de finns. Det kostar en del pengar, men det är inte så stora pengar sett till de fantastiska omsättningar som de har. För små och medelstora företag är det en helt annan sak. Om små och medelstora företag ska anställa en duktig advokat som ägnar sig åt handelsfrågor är det naturligtvis en mycket stor investering. Nej, det här är för många ett hinder när det gäller att ägna sig åt gränsöverskridande handel. Man blir kvar i , och även om man skulle vilja något annat så är de initiala kostnaderna för stora. Därför tror jag att det är bra att vi nu så fort som möjligt får ett tjänstedirektiv på plats, att det blir tydligt och klart vilka regler som gäller och att vi får tydliga regler för garantier, för tvistlösning och produktsäkerhet som gäller inte bara i utan som gäller lika överallt i hela EU. 31 (): Jag vill börja med att hålla med Per om den debatt vi hade i ett annat betänkande när det gäller frihandelsfrågor där vi var väldigt överens om hur vi ska förhålla oss till WTO i förhållande till bilaterala avtal. Men jag känner en oro, för jag känner att regeringen inte gör riktigt det som vi har kommit överens om. Bland annat var utskottet överens om att vi ska inta försiktighet när det gäller bilaterala avtal eftersom vi inte vet exakt vilka vinster och vilka förluster de genererar och så vidare. Men trots den försiktighet vi efterfrågade är det så att regeringen och är ett av de mest drivande länderna inom EU för att vi ska sluta bilaterala avtal. Bilaterala avtal har mer och mer kommit att bli ett jämbördigt alternativ till WTO-förhandlingar, och det menar jag är väldigt beklagligt. Det här året, 2006, är ett avgörande år, för det är det år då de här förhandlingarna måste avslutas, och utgången är inte alls självklar. I precis lika hög grad som vi kan komma överens så kan vi också se till att lägga ned förhandlingar därför att protektionisterna vinner. I de här förhandlingarna blir uttrycket att var och en är sig själv närmast väldigt tydligt, för här går varje land efter principen att det är våra subventioner, våra tullar, vår industri och vårt jordbruk som ska skyddas, fast man vet att WTO-förhandlingarna skulle kunna generera stora utvecklingsvinster för utvecklingsländer. har gjort beräkningar där de har jämfört utfallet av handelsförhandlingar i WTO med resultat av bilaterala avtal, det vill säga: Om vi kommer överens inom WTO eller om alla utvecklingsländer vart och ett sluter avtal med EU och vad blir utfallet då? Kommer vi överens inom WTO så blir utfallet . Det är utvecklingsvinster vi skulle kunna få i världen. av dessa, 109 miljarder, skulle tillfalla . Det är en dubbelt så stor andel jämfört med den andel av bnp i världen som har. De har av bnp-andelen i världen, men de skulle få . Om vi däremot har bilaterala avtal innebär det att vi får 112 miljarder inte ens hälften av det vi skulle kunna få genom WTO-förhandlingar. Det värsta är att alla dessa 112 miljarder tillfaller i-länder. I-länderna förlorar lite, 20 miljarder, på det i förhållande till det vi skulle få, men vad händer med ? Jo, de går back med 22 miljarder! Det handlar alltså om 100 nya miljarder som de aldrig får plus 22 miljarder som de går back i utveckling. Det blir totalt 131 miljarder. Vi skapar en större fattigdom om det är den typen av avtal vi ska ägna oss åt, och det ser ut som om det är just det som kommer att bli alternativet. Vi har en gång startat heter det WTO just för att vi ville komma bort från koloniala strukturer, det vill säga att man söndrar utvecklingsländer till förmån för oss i väst och att vår utveckling ska gå framåt. Det som jag kallar för koloniala strukturer har jag försökt komma bort från, men det verkar som om vi är tillbaka i de tiderna återigen. deklarerar väldigt högljutt att i all vår politik är det utvecklingspolitik vi ska ha för ögonen, men det här går stick i stäv med den ambitionen. Om vi ska se en utveckling i världen kan man inte anse att bilaterala avtal är det vi ska ägna oss åt. Hur är det då för svenskt näringsliv? Borde det inte vara nog, eller kanske inte spela någon roll, om vi har bilaterala avtal i WTO-avtalen? Ja, inledningsvis kan man ju tycka det. För ett företag som verkar bara i och i ytterligare ett land räcker det om råkar sluta avtal med det landet. Då har det företaget sitt på det torra. Hur går det för företag som , som verkar i många olika länder? Jo, de får fördelar i det specifika land som sluter avtal med, men de har inga fördelar med de två andra länderna utanför som de samarbetar med. I stället består tullarna, den administrativa bördan blir stor och på det sättet förlorar de pengar. Det gäller kanske inte bara , utan även vårt land och världen förlorar på den utvecklingen. Därför skulle det vara viktigt att för våra multilaterala företags skull, som är mycket viktiga för utvecklingen inte bara i utan i världen, se till att ro WTO-förhandlingarna i land. har EU försökt skapa fri rörlighet för tjänsteföretag. När vi äntligen får ett förslag som är bra framför allt för , mer än för något annat land i , vill vi ändå gå in och granska det och hitta fel som inte finns där. Vi har ett förslag som ligger, som parlamentet har fattat beslut om, men som blivit mycket urvattnat. Vi inom har visserligen röstat för förslaget, men det är bara för att vi ser det som det enda alternativet. Om vi inte röstar för det urvattnade förslaget blir det inget tjänstedirektiv. Anledningen till att man urvattnat förslaget är att man inbillat svenskar och andra människor i länder där protektionism råder att det skulle påverka våra löner. Det är ingen som vill dumpa lönerna, allra minst , och det finns ingenting i tjänstedirektivet som säger att lönerna skulle dumpas. Tvärtom finns det ett utstationeringsdirektiv som säger att det är minimilöner i det land man verkar i som ska gälla. Jag förstår att det är ett problem i ett land som eller som inte har lagstiftade minimilöner utan i stället har avtalade löner. Det som hände i med företaget , när man strejkade mot företaget och gick ut och sade att det inte uppfyllde minimilönekravet när det egentligen handlade om att man plötsligt började tala om genomsnittslöner ledde till att försattes i konkurs. Vad vann vi på det? Jo, ett antal människor friställdes, med det kanske inte gjorde något för det var ju inte svenskar som friställdes utan bara polacker. Men herregud, vi ingår ju i samma union! Den utveckling vi ser i är precis den utveckling som polackerna måste få, och om de inte får det så finns det inte någon union. Då ligger vi illa till. EU kan nämligen inte verka som en union, en marknad, om inte utvecklingen når en jämn nivå som gäller alla EU-medlemmar. Jag beklagar därför starkt att tjänstedirektivet är så urvattnat. Men vi ska inte ge upp hoppet, utan vi jobbar vidare på det och hoppas att det kan bli bättre. Jag vill, precis som föregående talare, yrka bifall till reservation nr 4. 32 (): Jag börjar med att yrka bifall till reservation 1. Frihandeln och globaliseringen är bra för de flesta länder i världen. Det är vi rörande överens om i den svenska , över partigränserna. Men för de allra fattigaste länderna är det en uppenbar risk att de trampas ihjäl när de stora elefanterna bjuder upp till dans. Här kan man inte tala om konkurrens på lika villkor. Därför behöver dessa länder ett särskilt stöd och skyddande regler till dess att de vuxit sig starkare. Globaliseringen har inneburit att näringslivet fått ett allt större inflytande över världsutvecklingen. Enligt vår uppfattning är det naturligt och nödvändigt att detta inflytande följs av ett etiskt och socialt ansvar. måste stater, frivilligorganisationer, företag och konsumenter samarbeta i de stora globala frågorna i kampen för mänskliga rättigheter, sjysta löner, bra arbetsvillkor samt i arbetet mot miljöförstöring och korruption. När vi i näringsutskottet besökte träffade vi stora svenska företag som hade verksamheter i det landet. Det var , H&M, , SCA med flera. Dessa företag hade bestämt sig för att ta ett socialt och etiskt ansvar för sina anställda kineser. De betalade högre löner än de flesta kinesiska företag, såg till att arbetstiderna var vettiga, att det inte förekom något barnarbete, att arbetsmiljön var god och så vidare. Detta gjorde de inte enbart för att de ville göra sociala insatser utan också för att de insåg att dessa svenska företags goodwill snabbt skulle kunna raseras om de misskötte sig. Många konsumenter i väst skulle kunna vända dessa företag ryggen om de uppträdde oetiskt. Vi såg hur de kinesiska politikerna och framför allt de kinesiska företagen började ta intryck av det sociala och etiska ansvar som de svenska företagen tog. Det var mycket uppmuntrande för oss. Vi kristdemokrater är övertygade om att våra svenska företag och våra företag i måste agera utifrån globala etiska och sociala regler och principer för exempelvis arbetsvillkoren och korruptionen. Det gäller inte bara på hemmaplan utan i alla länder där de verkar och finns. Dessa etiska regler finns formulerade bland annat i konventioner, i principerna för FN:s Global Compact och i den svenska versionen av UD:s Globalt ansvar. De svenska företag vi mötte i följde dessa etiska regler och påverkade på det sättet utvecklingen i hela på ett påtagligt positivt sätt. Tyvärr finns det dock svenska företag som ännu inte engagerat sig i dessa etiska och sociala åtaganden. Förhoppningen är att alltfler företag ska ansluta sig till Global Compact och utarbeta egna planer för att uppfylla de etiska och sociala målen i dessa överenskommelser. Enligt vår mening bör utvecklingen bättre följas upp genom ett nära samarbete mellan regeringen via Globalt ansvar och det svenska näringslivet om hur företagen ska agera i tredje världen utifrån upprättade etiska och sociala uppförandekoder. bör det undersökas hur en extern kontroll av efterlevnaden ska kunna gå till. Vi är faktiskt lite besvikna på hur UD:s avdelning Globalt ansvar arbetar. är det den lilla frivilligorganisationen som gör grovjobbet, det som blir synligt för konsumenterna. De har bland annat uppmärksammat leksakstillverkningen i och de fullständigt oetiska arbetsvillkor som där finns. Trots detta köper svenska leksaksföretag fortfarande det mesta därifrån, men några har börjat dra öronen åt sig. UD:s Globalt ansvar hör vi emellertid inte mycket från. Att uppträda lite mer offentligt och synligt borde väl ändå vara ett av deras sätt att påverka, alltså genom att lyfta fram de företag i offentlighetens ljus som inte är villiga att följa Globalt ansvars principer ett arbetssätt som lite mer skulle likna det som har. lyfte fram det populära svenska företaget bristande intresse för etiskt och socialt acceptabla villkor hos sina leverantörer. Men vad gör Globalt ansvar vid UD som påverkar konsumenterna i ? Med så stora resurser som verkar Globalt ansvar vara alldeles för försiktigt i sitt agerande. Vi kristdemokrater önskar att de vore mycket tuffare och lyfte fram de företag som beter sig socialt och etiskt oacceptabelt. Detta skulle snart få konsumenterna att börja reagera, och om inte och andra försumliga svenska företag då reagerar kommer det snart att visa sig i deras resultatrapporter. Naturligtvis har även konsumenterna själva ett ansvar för att granska företag och för att genom sina krav och inköp styra företagen i önskad riktning. Då behövs det organisationer som exempelvis föreningen , som vi från riksdag och regering numera ger ekonomiskt stöd. De kan hjälpa konsumenterna att välja produkter utifrån etiska och sociala villkor. Försäljningen av rättvisemärkta produkter ökade i , vilket är ett gott exempel på vad konsumenter kan åstadkomma när de blir upplysta om en varas ursprung och villkoren runt produktionen. Konsumentorganisationer och internationella frivilligorganisationer har ett ansvar att informera i samhället. Men även UD:s Globalt ansvar skulle jag, som sagt, vilja se mer av när det gäller att informera konsumenterna. Konsumentkraven i industriländerna kan helt klart fungera som ett viktigt instrument för att driva fram bättre arbetsvillkor i de multinationella företag som har verksamhet i utvecklingsländerna. Ett problem är att det finns flera olika slags koder på området, vilket kan skapa förvirring. Enligt vår uppfattning är det viktigt att huvuddragen i koderna är desamma och att de baseras på huvudkonventioner. bör uppmuntras till allt högre etisk och social standard, men det får inte ställas orimliga krav på dem. Kan man, som med rättvisemärkta varor, ge småproducenterna i tredje världen bättre betalt för just dessa rättvisemärkta produkter påskyndas utvecklingen påtagligt. Över 5 miljoner småproducenter i syd har genom rättvisemärkningen redan fått uppleva en etisk och social standardhöjning. Sammanfattningsvis bör regeringen dels driva på i fråga om ett europeiskt ramverk för uppförandekoder och rättvisemärkning, dels utöka sitt samarbete med näringslivet för att uppmana och stödja företagen att utarbeta etiska uppförandekoder men också säkerställa kontroll och uppföljning. Det nuvarande engagemanget från UD vad gäller Globalt ansvar är lovvärt men behöver vidareutvecklas och bli mer aktivt. För övrigt, herr talman, anser jag att regeringen bör bytas ut även om vi på just frihandelns och globaliseringens område är ganska överens. 33 (): I detta betänkande har några reservationer och ett särskilt yttrande som jag kommer att belysa. Den första handlar om handel och etiskt ansvar för nationer och företag. Precis som vi har hört råder det en glädjande samstämmighet om vårt ansvar för rättvis handel och för ett stort ansvarstagande för miljö och sociala frågor på både nationell och internationell nivå. Det som skiljer oss är vad som ska innefattas i reglerna och hur tvingande de ska vara. De nuvarande internationella handelsavtalen återspeglar främst den rika världens prioriteringar och är inriktade på ekonomisk tillväxt. Det faktum att vissa länder försöker vinna konkurrensfördelar på den globala marknaden genom att ha en obefintlig eller dålig lagstiftning för miljöskydd och arbetarskydd har inte uppmärksammats tillräckligt. I svaga statsbildningar och outvecklade demokratier är barnarbete, extremt låga löner, förbud mot facklig organisering med mera inte ovanliga företeelser. I många länder är det svårt att hålla transnationella företag ansvariga för brott beroende på begränsningar i lagstiftningen eller brist på finansiella resurser att driva rättsprocesser. Det finns således mycket starka skäl att införa sociala och miljömässiga minimikrav på internationell nivå. De frivilliga initiativen, exempelvis riktlinjer, FN:s Global Compact eller det svenska Globalt ansvar, är inte tillräckliga för att komma till rätta med oansvariga företag. Därför anser vi att behovet av internationellt bindande regler för transnationella företag är oavvisligt. Det ska finnas tvingande regler och minimikrav. Det är rimligt att införa en bindande uppförandekod som ger bestämda riktlinjer när det gäller miljöhänsyn, respekt för mänskliga rättigheter med mera för företagens verksamhet. bör vara ett gott föredöme och verka pådrivande inom både FN och EU för att skapa ett internationellt bindande regelverk för transnationella företag. Vidare måste konventioner om arbetsvillkor få en starkare ställning inom världshandelssystemet. bör inom EU:s ram stödja den här utvecklingen i riktning mot ett ökat samarbete mellan bland andra WTO och . Då det gäller frågan om exportkrediter och nya miljöpolicy anser vi att den inte är heltäckande. anser att samtliga projekt som beviljas ska omfattas av obligatorisk miljöprövning. Det innebär att även projekt som understiger 100 miljoner ska miljöprövas och att riktlinjerna ska omarbetas och förtydligas. bör även verka för att EU har gemensamma tydliga krav på vad som ska ingå i en miljöprövning och vilka villkor som ska ställas för att få exportkrediter. anser att kraven på socialt ansvar och ansvar för människors hälsa medför att vissa varor ska omgärdas av särskilda regler som inte ska ingå i allmänna handelsavtal, exempelvis de avtal som förhandlas inom ramen för WTO. Vi anser att bland annat alkohol, tobak och läkemedel inte bör omfattas av generella handelsregler utan bör omgärdas av restriktioner som syftar till att hänsyn till människors hälsa i större utsträckning ska avgöra hur regelverket och de internationella handelsavtalen formas. Avslutningsvis vill jag beröra frågan om EU:s omdebatterade förslag till tjänstedirektiv. Det förslag som är under beredning innehåller oacceptabelt många brister och är ett resultat av kompromisser, undantag och skönskrivningar som ger utrymme för alla möjliga tolkningar beroende på vem som tolkar och i vilket syfte. Jag har svårt att se att denna kompromiss kommer att resultera i klara, tydliga, enkla regler. anser att förslaget helt bör dras tillbaka och kastas i sopkorgen. Jag yrkar bifall till reservation 2. 34 (): Jag yrkar bifall till reservation 2, men jag står givetvis bakom alla våra reservationer. De nya frivilliga initiativen för företagens ansvar och etiska hållning är bra, men anser inte att de är tillräckliga. Vi anser att det behövs globala bindande regler för sådana saker om det ska bli effektivt. I många länder är det svårt att hålla transnationella företag ansvariga för brott mot olika regler. De kan ha dotterbolag som kan bringas i konkurs om det kommer krav. Det är viktigt att det finns bindande regler för transnationella företag och för företagsamheten över huvud taget. Det finns kanske anledning att också säga något om konsumenternas ställning på marknaden och vad de kan åstadkomma.