prot · GU0944 · 2006-12-20 00:00:00 — För att svara på fråga, den som han ställer om , vill jag säga att ja, det kommer att finnas pengar till den forskningen. Fyra femtedelar av arbetslivsforskningen sker utanför . Regeringen satsar 200 miljoner extra på forskningsanslaget, vilket gör att de som vill forska vidare om arbetslivsrelaterade frågor kommer att kunna ta del av dessa pengar på samma villkor som alla andra. Jag tror egentligen inte att är intresserad av att lyssna på svaren och ta dem till sig. I stället tror jag att han tänker att det finns människor där ute som lyssnar och faktiskt kan börja tvivla på regeringens ambitioner när det gäller denna forskning. Det skulle inte vara naturligt att till exempel säga att eftersom läggs ned kommer vi inte att ha en introduktionspeng. Det skulle ingen tro på. Men att säga att vi inte kommer att ha någon forskning på detta område eftersom läggs ned kan vara lite lättare att tro på trots att det inte är sant. Självklart kommer forskningen att fortsätta även om myndigheten läggs ned. Det är inte forskningen som läggs ned utan myndigheten. har du fått svar, . Det finns pengar till forskning. Inriktningen på alliansens integrationspolitik sammanfattas i en mening i budgetpropositionen: ska vara ett land med möjligheter för alla. Det betyder att ingen ska diskrimineras på grund av hudfärg, religion eller kultur. Det betyder att ingen ska låsas i arbetslöshet, maktlöshet, utanförskap för att det inte finns några jobb. Det betyder att det offentliga ska respektera människor som individer med egna resurser, inte se dem som ett homogent kollektiv eller som värnlösa objekt som behöver omhändertas. Det betyder att offentliga insatser ska syfta till att riva hinder och öppna nya dörrar. Och det betyder att möjligheterna för en individ aldrig ska begränsas av hot eller våld. Alla ska med så enkelt är det. Så lät Socialdemokraternas slogan valrörelse. Det är en fin och solidarisk ambition. Men det fanns ett stort problem. Det fanns inte plats för alla att åka med när det socialdemokratiska tåget skulle gå. Den krassa verkligheten är att resultatet av socialdemokratins långa regeringsinnehav varit förödande för de mest utsatta i vårt land. Socialdemokraterna fick förvalta den längsta högkonjunkturen i modern historia och misskötte uppgiften kapitalt. I slutet av den långa konjunkturuppgången, som nådde sin höjdpunkt 20012002, fanns det fler människor i utanförskap än . Ett nytt socialt landskap har vuxit fram i under , präglat av utestängning från arbetsmarknaden, bostadssegregering, bidragsberoende, fattigdom, skolmisslyckande, maktlöshet och sårbarhet. Det handlar om människor i bostadsområden vilkas liv till stor del präglas av socioekonomiska villkor som på ett markant sätt skiljer sig från samhället i övrigt, det samhälle som och hans kolleger lever i. Vi kan konstatera att det är de redan utsatta som lämnats efter och blivit än mer utsatta under det socialdemokratiska regeringsinnehavet. Kampen mot utanförskapet kommer att gå som en röd tråd genom regeringens arbete under hela mandatperioden. Integrationspolitiken ska fokusera på utanförskapet, inte på invandrarskapet. Säråtgärder som riktar sig till invandrare som grupp ska efter den i inte längre förekomma. Integration skapas inte av utredningar, inte heller av en myndighet med namnet . Integrationen handlar om nya jobb, goda förutsättningar för företagande, kunskapsskola och trygghet för alla. Det handlar om att nyanlända ska ges möjligheter till en snabb etablering i arbete och utbildning, att diskriminering aldrig kan accepteras och att människor som bor i respekteras som individer oavsett bakgrund. Kampen för att bryta utanförskapet är lång och snårig. som alliansen regerat har vi tagit några viktiga steg i rätt riktning. Viktigast är att vi inlett övergången från en arbetsmarknadspolitik som administrerar massarbetslöshet till en politik som skapar och förmedlar jobb. Att människor har jobb och egen försörjning är inte detsamma som integration, men det är den i särklass viktigaste enskilda förutsättningen för att bryta utanförskapet. Våra förslag om nystartsjobb, jobb- och utvecklingsgaranti och jobbavdrag kommer att spela stor roll för många av de människor som inget hellre vill än att gå från bidrag till arbete. Genom en ny syn på företagare och enklare regler för företagande, sänkning av arbetsgivaravgifter samt av tillväxt- och arbetsfientliga skatter kan många nya arbeten uppstå. I en ekonomi där sysselsättningen knappast växer blir kampen om de befintliga jobben mycket hård. Diskrimineringen och diskriminerande attityder får därmed en förödande effekt. Det är oacceptabelt att man i sållas bort från arbetsmarknaden på grund av hudfärg eller etniskt ursprung. Vi ska ha en effektiv diskrimineringslag, och det ska kosta att diskriminera. Diskrimineringslagarna har successivt byggts ut, och vi har först fått en lagstiftning som någorlunda täcker de viktiga samhällsområdena och de olika diskrimineringsgrunderna. Dessvärre har lagstiftningen därmed också kommit att bli något av ett svåröverskådligt lapptäcke av lagar för olika områden och olika grunder. Därför går vi nu vidare till att skapa en samlad diskrimineringslag och en samlad ombudsmannamyndighet. som det arbetet pågår förstärker vi anslaget till DO med , bland annat för att flera ska få upprättelse och för att förbättra tillsynen över lagstiftningen. Flera motioner tar upp frågan om ansvarsfördelningen mellan stat och kommun vid mottagande av nyanlända och utformandet av dagens system med kommunersättningar. Jag håller med om att dessa frågor är i behov av översyn. Det är dock fråga om komplicerade system som omsätter stora belopp, både för staten och för kommunerna. Därför behöver regeringen lite mer tid än de vi haft på oss för att överväga olika alternativ. ger vi schablonersättningar , utöver den normala årliga uppräkningen, till kommunernas flyktingmottagare. brukar framställas som världens mest jämställda land, och kanske är det så. Allt är dock relativt, vilket betyder att det finns mycket kvar att göra också i vårt land. De redovisningar som lämnas i bilagan till budgetpropositionen om fördelningen av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män talar sitt tydliga språk. Också statistik för visar att den könssegregerade arbetsmarknaden och löneskillnaderna består liksom att kvinnor är starkt underrepresenterade som chefer i den privata sektorn. Att det brister i fråga om jämställdheten bekräftas på många olika sätt. att kvinnor diskrimineras när de söker arbete. påtalar att mäns våld mot kvinnor utgör ett omfattande men försummat folkhälsoproblem. Kvinnor bär fortfarande ofta huvudansvaret för barnen när de är små och yrkesarbetar därmed av livet, vilket påverkar lönerna. Låga löner och höga skatter för människor med låga och medelhöga inkomster gör att många kvinnor är beroende av bidrag för att få ekonomin att gå ihop. Det hedersrelaterade våldet utgör en av de grymmaste formerna av förtryck som framför allt drabbar kvinnor. Regeringen ser allvarligt på dessa problem och gör därför en historiskt stor satsning på jämställdhetsområdet genom att tiofaldiga resurserna till jämställdhetspolitiken. ska satsas på jämställdhetsarbetet, bland annat på forskning om kvinnors hälsa och på en handlingsplan mot mäns våld mot kvinnor. Därtill har satsningen på arbetet mot hedersrelaterat våld förlängts och förstärkts med ytterligare 20 miljoner, utöver den förra regeringens satsning på 20 miljoner, alltså totalt 40 miljoner. Medlen kommer bland annat att användas till förebyggande arbete, till skyddade boenden och till kompetensutveckling hos myndigheter som arbetar på området. Det är en jämställdhetsfråga att arbete ska löna sig framför bidrag. Regeringens förslag på skatteområdet gör att marginaleffekterna kommer att sjunka procentuellt, allra mest för personer som arbetar deltid. Eftersom kvinnorna är överrepresenterade i den gruppen kommer sänkningen av marginaleffekten att i genomsnitt bli större för kvinnor än för män. En sänkt skatt på hushållsnära tjänster skapar förutsättningar att kunna kombinera arbete och familjeliv. Det skapar också flera arbeten för såväl kvinnor som män. Förslaget om jämställdhetsbonus ökar familjernas möjligheter att få del av föräldraledigheten och ger kvinnor möjlighet att förvärvsarbeta mer. Det förbättrar förutsättningarna för jämställdhet och stärker barnens relation till bägge föräldrarna. Efter att allt detta är sagt menar jag att det finns anledning att reflektera över det pluralistiska mångkulturella samhälle som vi lever i. För mig är det viktigt att poängtera att mångfalden måste bejakas. Med växande mångfald ökar dock betydelsen av en gemensam värdegrund att bygga vår samvaro och samexistens kring. Mångfald och det mångkulturella samhället är begrepp som blivit mycket populära det . Vad som innefattas i dessa begrepp, vad som är den förenande nämnaren och mångfaldens gemensamma kitt har dock inte diskuterats. Jag tror att detta har försvårat integrationen. Därför vill jag gå i bräschen för en integrationspolitik som bejakar mångfalden men utgår från en gemensam demokratisk värdegrund baserad på universella mänskliga fri- och rättigheter. Integrationspolitiken bygger på tre mål. Lika rättigheter, skyldigheter och möjligheter för alla oavsett etnisk och kulturell bakgrund, en samhällsgemenskap med samhällets mångfald som grund samt en samhällsutveckling som kännetecknas av ömsesidig respekt för olikheter inom de gränser som följer av samhällets grundläggande demokratiska värderingar och som alla, oavsett bakgrund, ska vara delaktiga i och medansvariga för. Jag menar att vi behöver utveckla politiken kring det tredje målet. Regeringen har med sin första budget stakat ut den politiska inriktningen för hur vi ska bryta utanförskapet. Vi kan dock inte luta oss tillbaka i och med det. Ska vi på allvar arbeta för integration och se till att människor som kommit till vårt land identifierar sig mer som svenskturkar eller afrosvenskar snarare än invandrare återstår det mycket att göra. En viktig del i detta arbete är att markera en tydlig skiljelinje och ta avstånd såväl från och andra främlingsfientliga partier som från dem som inte erkänner att individen kan förtryckas i religionens och kulturens namn. jag har varit statsråd har jag upprepade gånger fått frågan om inte regeringen gör saker i bakvänd ordning. Jag får frågor även här i kammaren om varför vi avvecklar , stoppar den integrationspolitiska kommittén och avbryter stödet till . Mitt svar är att det inte är alliansregeringen som gör saker i bakvänd ordning. Den tidigare regeringens integrationspolitik, dess organisation, genomförande och resultat tillhör de bäst utredda statliga verksamheterna någonsin i . Då jag tillträdde som integrationsminister tog jag över en rad utredningsbetänkanden, utvärderingar, statistikrapporter, effektrevisioner och forskningsuppsatser om integrationspolitiken. Ett massivt beslutsunderlag har pekat på bristerna och på behoven av utveckling. Den tidigare regeringen ville bakvänt nog fortsätta utreda det som redan var utrett, formulera nya ambitioner innan de gamla hade genomförts, utfärda nya löften innan de gamla hade infriats. Regeringen har med den här budgeten, som vi lade fram , inlett det viktiga och nödvändiga arbetet för att genomföra och fullfölja de löften vi har gett väljarna. Att bryta utanförskapet är en av vår tids viktigaste utmaningar. Regeringen kommer inte att svika dem som har gett oss förtroendet att göra det. Därför yrkar jag bifall till förslagen i betänkandet. (Applåder) I detta anförande instämde (). 178 () replik: Statsrådet, jag tycker att det är väldigt trevligt att du är närvarande i debatten, inte minst för att integrationen har blivit ett nytt ämne för arbetsmarknadsutskottet, vilket jag tycker är bra. Jag tror att det är bra att vi fokuserar mer på arbetsmöjligheten än ser integrationen som ett problem kopplat till socialbidrag, som det tidigare tyvärr oftast har varit. Jag tycker att det är väldigt bra. Jag ska börja där statsrådet började, med . Jag blir inte klok på det, för det kommer nya varianter av vad som egentligen är regeringens politik. I betänkandet står det att ni ska återkomma längre fram med besked. Sedan är det lite olika. Det är egentligen det som är fel. Först fattar ni beslut om att ska läggas ned. Sedan ska ni komma på hur man ska göra för att behålla en del av forskningen. Borde man inte först bereda ärendet och ta reda på vad det är som ska finnas kvar och på vilket sätt vi skulle kunna behålla det och vad vi vill ta bort, om det är myndigheten? Ni gör det i fel ordning. Det är det som är så obegripligt. När det gäller integrationsområdet sade du väldigt noggrant: Vi ber att få återkomma med förslag inom de här områdena. Det är helt rätt att göra på det sättet. Jag har full respekt för att den nya regeringen vill göra lite nya satsningar och att man bereder ärendet. Det lyckades ni inte med när det gäller , men ni lyckas på integrationsområdet. Vad är skillnaden? 179 Statsrådet () replik: Vad jag vet har vi fattat beslut om att lägga ned . Men det är väl inte borta . Man fattar ett beslut och sedan har vi tillsatt en utredare som ska lägga fram förslag på hur avvecklingen ska gå till. Det är på precis samma sätt som med . Om du håller med om vårt sätt att jobba när det gäller nedläggningen av borde du inte heller ha problem med nedläggningen av eller reformeringen av Ams. Vi fattar beslut om vad vi vill göra så att ni vet, så att andra som lyssnar vet vad vi avser att göra. har vi tillsatt utredare som faktiskt lägger fram en rapport till oss om hur vi också ska gå till väga för att göra det. Svårare än så är det inte. 180 () replik: När det gäller har vi från en helt annan idé och den har vi lagt in i vårt budgetförslag. Det finns ett särskilt yttrande, tror jag att det är, om det. Vi har i alla fall ett förslag på hur vi vill att det ska se ut. Problemet när det gäller är att ni inte vet exakt vad det är ni vill, men ni är säkra på att ni ska lägga ned myndigheten. Sedan får ni se hur ni löser det. Det är svårt. När det gäller jämställdheten, som också ligger på statsrådets bord, skulle jag vilja ha svar på frågan: Vilka blir konsekvenserna för jämställdheten av beslutet att ändra a-kassereglerna? Där skriver regeringen själv i sin proposition att ni erkänner att det blir problem, men ni får se längre fram på vilket sätt man kan göra. Det finns inga andra förslag i regeringens proposition om det här. Ni säger att ni har en jämställdhetssatsning på 400 miljoner. Tack för plåster på såren för allt det ni tar bort, därför att sänkt a-kasseersättning kommer att drabba kvinnor i högre utsträckning. Ni har heller inga förslag på jämställda löner. Vad hände med den skrivelse som s, v och mp formulerade ? Kommer ni att fortsätta det arbetet? Ni har sagt nej till kvotering i bolagsstyrelser. Ni har inget förslag vad gäller hur deltidsarbetande ska få rätten att gå upp till heltid, som också är en jämställdhetsfråga i stor utsträckning, därför att det är kvinnor i större utsträckning än män som har deltidsarbete. Tryggare anställning är också en fråga som handlar om jämställdhet i och med att det är flera kvinnor med otrygga anställningar än det är män. Vad finns på förslag på detta område? Det är dessa som är de viktiga områdena för att komma till rätta med den strukturella diskrimineringen, jämställdhetsdiskrimineringen, som finns i samhället . Då räcker det inte med att bara lägga lite pengar och säga att detta är en jättestor jämställdhetssatsning, även om jag tycker att det är jättebra att pengar går till mäns våld mot kvinnor så att vi får bort det. Inget fel i det. Men det är lite. 181 Statsrådet () replik: Vi kan börja med kvinnor och a-kassan. Jag tror ärligt talat att kvinnor hellre vill ha jobb än a-kassa. Hela den politik regeringen lägger fram går ut på att skapa flera jobb. Det är klart att vi skulle kunna administrera arbetslösheten och betala ut a-kassa. Vi skulle kunna göra det. Men då kommer vi att komma tillbaka till den här kammaren och undra: Varför har vi inte 150 anställda inom den offentliga sektorn? Men pengarna måste ju komma någonstans ifrån. Därför måste man se till att stimulera så att det kommer flera jobb. Vi måste se till att det lönar sig att arbeta, se till att det är enkelt att anställa, se till att det är enkelt att starta och driva företag. Det är det som det handlar om. Företagarna, arbetsgivarna, måste känna tillit till den regering som finns för att våga anställa. De kvinnor som är arbetslösa ska in i jobb. Det är det de vill. De kvinnor som jobbar deltid ska kunna gå upp i arbetstid utan att pengarna försvinner i marginaleffekter. Det är det jobbavdraget handlar om. Den här budgeten är ju bättre för kvinnor än för män om vi ska ta helheten. Men, självklart, om du vill dra ut vissa bitar kan vi dra en annan bit av denna budget och se att den slår lite snett när det gäller männen. Vi kan dra en annan del och säga att det slår lite snett när det gäller landsbygden och så kan vi ta en annan del, men det slår lite fel när det gäller storstaden. Tar du ut enskilda delar ur en helhet kommer du, , att hitta fel, absolut. Men tanken är att vi ska se till helheten, och tanken är att det ska skapas jobb så att alla friska vuxna som vill och kan arbeta ska kunna arbeta. Det var det som den förra regeringen misslyckades med, och då blir det väldigt viktigt med ersättningsnivåer i a-kassan. Men om man har jobb har man . Då är det inga problem. Då behöver vi inte diskutera a-kassan. Människor ska in i arbete, kvinnor och män. Det är det som det handlar om. När det gäller de 400 miljonerna är det bra att det finns pengar. Pengar kan åstadkomma mycket. Och jag har varit verksam som statsråd , och jag har på mig. Och jag lovar dig att det inte kommer att vara svårt att hitta saker att använda dessa 400 miljoner till. 182 () replik: Jag måste säga att jag nästan tar mig för pannan. Det är ju den här debatten som är så himla trist. Man måste ju se individen. Borgerligheten säger: Vi ser individen. Och jag har hört det här. När det gäller frågan om hur man ser på hur kvinnor drabbas av de nya a-kassereglerna och a-kasseersättningarna, är det klart att vi tycker att det är bättre att kvinnor har jobb. Och jag har aldrig någonsin betvivlat att kvinnor hellre vill ha jobb än att vara arbetslösa. Men handlar det om dem som är arbetslösa och deras situation. Det går ju inte att så att säga ta igen på gungorna det som man förlorar på karusellen, som jag sade tidigare. Det håller inte. Det finns ju ett individansvar. Och där finns också jämställdhetsperspektivet som man också måste ta ansvar för. Men jag tror att det är viktigt att hyfsa till debatten lite grann på detta område. Jag är tacksam för att statsrådet har fortsatt det arbete som jag startade med avidentifierade jobbansökningar. Jag fick ganska mycket kritik för detta när jag drog i gång det. Men det har accepterats av borgerligheten, och man tycker att det är bra. Jag tror att det är en väg som är ganska viktig. Den betyder inte allt, men den betyder lite grann. När det gäller jämställdheten är det säkert inte lagen som det är fel på utan det är attityderna i samhället. Så är det överallt. Varför får inte personer med invandrarbakgrund jobb när de har ingenjörsutbildning och så vidare? Det är en fråga som har ältats väldigt länge och som är oerhört svår. Men det är väl där som man måste gå in och se till att man får bort dessa attityder hos arbetsgivare, hos myndighetsföreträdare och vad det kan vara som hellre ser till personens yttre än det som finns inom denna person. Det är väl det som är nyckeln till att vi får bort de attityder som finns i det svenska samhället och som är väldigt trista. Jag har många exempel på detta från resor i landet. Men det finns inte tillfälle att redogöra för dem . 183 Statsrådet () replik: Ja, det är viktigt att arbeta bort attityder. Men precis som vet är det ingenting som man gör i en handvändning. Vi kommer nog att fortsätta leva med dessa attityder. Men då är det viktigt att faktiskt komma åt enskilda personers beteende och hur de handlar i vissa situationer. Och där bli lagen viktig, och där blir också ersättningen till den som blir kränkt viktig. Det ska inte vara möjligt för en arbetsgivare till exempel att räkna med hur mycket man tjänar på att diskriminera om man skulle få betala och tycka att det är värt det. Det måste kosta att diskriminera, så där är vi överens. Vi är också överens om avidentifierade ansökningar. Jag vet inte vem på den borgerliga sidan som kritiserade er för detta. Men vi i tyckte att idén var bra, och vi hade också det förslaget på vårt landsmöte. Jag har precis fått en rapport från som visar att diskrimineringen i inte sker när man ringer angående ett jobb eftersom man då får möjlighet att skicka en ansökan. Diskrimineringen sker inte heller så mycket när man väl har träffat arbetsgivaren eftersom arbetsgivaren får se personen i fråga, och då är det också lättare att se att vi inte är så olika som man tror, utan diskrimineringen sker när man har skickat in en skriftlig ansökan. Då är det lätt för arbetsgivare att sortera bort utifrån namn och annat. Därför blir dessa avidentifierade ansökningar viktiga. Men jag tror inte att det räcker med detta, utan vi måste göra mer. Jag avser att återkomma i denna fråga. Och jag hoppas att ditt parti och övriga partier här i kommer att medverka i detta arbete eftersom det är viktigt. Diskriminering är en kränkning av mänskliga rättigheter, och vi måste komma åt den så mycket som vi bara kan. 184 () replik: Jag ska återvända till forskningen. Jag blev precis som inte lugnad av det svar som statsrådet gav här. Det blev ett icke-svar. I realiteten kommer myndigheten att läggas ned i och med de beslut som fattas här. Generaldirektören för myndigheten har för utskottet väldigt tydligt pekat på vad som händer i och med nedläggningsbeslutet. Han måste börja avveckla för att kunna klara det . Resurserna finns inte i budgeten. Visst bedrivs det forskning på andra håll, men inte med denna kompetens, spets och kvalitet. Till den finns det inga resurser. De extra forskningsanslag som statsrådet pekar på är inte öronmärkta för detta. De kommer att sugas upp av den allmänna forskningen. Det var också detta som många refererade till när frågan ställdes till de personer som svarade på detta i arbetsmarknadsutskottet. Det är nog på det sättet att mycket av denna forskning försvinner om det inte tillförs nya resurser, vilket kommer att skada arbetsmarknaden och arbetsmiljön . Den här forskningen tror jag är väldigt viktig inte minst för att se till att vi undviker framtida förtidspensioneringar i arbetslivet. Detta tror jag alla vill peka på. Jag ska återigen säga något om begreppet massarbetslöshet, som även statsrådet använder. Jag har ställt denna fråga tidigare men har inte fått svar på den. Om öppen arbetslöshet är massarbetslöshet, kommer det då att heta massarbetslöshet om den ligger på den nivån när vi närmar oss slutet på också? Eller är detta ett led i att skapa en position som innebär att man ska kunna säga att man har gjort en förbättring utifrån en vokabulär där man beskriver hur verkligheten ser ut? Jag brukar inte gärna återvända till detta, men jag måste ändå säga följande. Det hände någonting i . Då fick vi massarbetslöshet. Många av dem som då hamnade utanför arbetslivet finns fortfarande kvar där. Det har vi sett. Det är väldigt svårt att få tillbaka dem till arbetslivet. Jag tror inte att man ska blunda för det när man pekar på de problem som finns i samhället . 185 Statsrådet () replik: Jag har väldigt svårt att förstå varför arbetslivsforskningen skulle försvinna när fyra femtedelar av all den forskning som finns på området faktiskt har skett utanför . Låt oss säga att en femtedel försvinner. Det är det som du kan vara orolig för. Men säg inte att all forskning försvinner.