prot · GT09102 · 2006-04-05 00:00:00 — Kampen mot den internationella terrorismen följer samma samarbetsformer men med den skillnaden att det saknas en tydligt definierad problemkälla eller aktör på andra sidan. Den kampen handlar huvudsakligen om civilt polissamarbete över nationsgränserna för att upptäcka och för att stoppa terrorhandlingar. Ytterligare ett samarbete är EU:s solidaritetsklausul till stöd för större naturkatastrofer med mera. Det är mycket samarbete. Vi kristdemokrater anser att begreppet säkerhet måste vidgas till att också omfatta epidemier av olika slag, inte minst hiv/aids. Vi tar upp detta i en särskild reservation, nr 2. I fattiga länder skapar dessa epidemier omfattande instabilitet ekonomiskt och därmed också försörjningsmässigt. Bristen på resurser leder till konflikter, och alltfler länder klarar varken den inre säkerheten eller att delta i omvärldens arbete för fred och stabilitet. konstaterar i sin reservation, precis som vi övriga i , att svensk säkerhet byggs bäst i gemenskap med vår omvärld. Sedan drar man, tycker jag, alltför snabbt slutsatsen att ska ansluta sig till Nato. Man anser att ett motiv är att markera samhörigheten med via den transatlantiska länken i Nato. Att bygga säkerhetspolitiken i gemenskap med EU och Nato är vad vi har gjort och därmed också vidareutvecklat detta samarbete. Jag har inget emot att markera samhörigheten med Nato och med det amerikanska folket, men jag kan också se situationer där skulle kunna spela en fredsroll just därför att är militärt alliansfritt som nation. Det skulle faktiskt underlätta samarbetet om inte satsar alla sina politiska kort på enbart tydlighet utan också sparar några till en mer utvecklad smarthet i sammanhanget. Jag måste också få kommentera det verkliga klavertrampet i de föreliggande reservationerna från och . Först radar man upp allt man inte vill göra tillsammans med EU, men då vi ska bekämpa det internationella hotet från massförstörelsevapen begär man att regeringen i EU skall verka för nedrustning. Ni behöver EU, men ni vill inte ha EU. Det är en mycket märklig politik. Är det inte hög tid att och inser och också erkänner behov av EU för att åstadkomma en starkare påverkan på omvärlden för fred och säkerhet? 4 (): avslutade sitt anförande med att det är hög tid för att tänka om i EU-frågan. Jag har motionerat till om just precis detta. Motionen blev tyvärr avslagen. Jag kommer att under nästa debatt på kammarens dagordning där KU ska diskutera EU-frågor närmare motivera varför jag har denna syn i EU-frågan. Det är inte alldeles ologiskt såsom partiet gör. som partiet vill utträda ur EU ser man också att när vi är med i EU förs utrikespolitik till stora delar inom unionen, och då är det inom unionen man ställer krav för ett gemensamt agerande. Jag vill ändå säga det, trots att jag personligen har en annan uppfattning än partiets majoritet i den frågan. Det finns mycket i det här betänkandet som det råder betydande enighet om. Det känns angeläget att slå fast. Det ligger i oppositionens roll att markera och få fram kritik och skiljelinjer. Att för en säkerhetspolitik som syftar till att bevara freden, bidra till stabilitet och säkerhet i vårt närområde och stärka internationell säkerhet är mycket bra utgångspunkter, likaså att är militärt alliansfritt. Jag skulle vilja betona en nyans i frågan om alliansfriheten, nämligen att den inte bara, som utskottet säger, har tjänat oss väl utan att den nog kan vara till nytta i det fredsskapande och medlande arbete som EU vill bedriva. Ett med olika säkerhetspolitiska lösningar gentemot Nato är en för kontinenten nyttig tvåstämmighet. Det är som i musik ibland som i politik, nämligen att tvåstämmighet inte behöver vara dissonans utan också kan vara konsonans. Allianens reservationsskrivning, framför allt reservation som ensidigt hyllar närmandet mellan EU och Nato, bortser från detta positiva värde. Det är glädjande att ändå i sitt anförande betonar just det positiva värdet av vår alliansfrihet. Förutsättningarna för säkerhetspolitiken har förändrats. Det har upphört. Hotbilden i vår del av världen tycks inte gälla mellanstatliga konflikter. Hoten i världen tycks totalt sett egentligen ha avtagit. Sanningen är faktiskt att till skillnad från ett tjugotal år tillbaka är det färre konflikter i världen och färre människor inbegripna i krigshandlingar mellan stater. finns motsättningar och oroshärdar som kräver all uppmärksamhet och alla insatser för att åstadkomma fred, men detta tycks vara fallet. Vi lever i en tryggare värld. Det gör att omstruktureringen av det svenska försvaret förefaller logiskt och korrekt handlat. Det finns ett fortsatt värde ändå i vår alliansfria hållning för att lösa de konflikthärdar som finns. Det är också bra att vi i svensk säkerhetspolitik betonar jag tror utskottet är helt enigt i detta mänskliga rättigheter och insatser för global ekonomisk utjämning. Dit hör uppmärksamheten av den utsatta situationen för kvinnor och barn i konfliktområden och konfliktzoner. Det är verkligen angeläget att kvinnor finns med och ges en viktig roll i arbetet för fred och säkerhet i konfliktområdena. Inte minst kan det ha betydelse för kvinnor som utsätts för olika övergrepp, och det är bra att detta understryks i betänkandet. Det är också bra att utskottet uttalar att demokrati, god samhällsstyrning och jämställdhet mellan kvinnor och män är delar av säkerhetspolitisk hållning. Däremot är det väl mindre bra, fru talman, att utskottet utan att prestera ett enda argument avstyrker motion U311 . Vi påpekar där att det är väl dokumenterat att utvecklat och innehar kärnvapen och att staten vägrar att underteckna icke-spridningsavtalet. är regionens enda kärnvapenmakt, och med sin ockupationspolitik över palestinska områden bär de en tung del av ansvaret för instabiliteten i denna region och försvårar nog också för sin egen säkerhet. Vi menar att bör göra en meningsyttring till regeringen om att bör uppmanas att avveckla sina kärnvapen och därefter underteckna icke-spridningsavtalet. Jag yrkar därför bifall till reservation nr 5. När det gäller avtalet om begränsning och nedrustning av kärnvapen, som ratificerats av alla stater utom , , och , ingår i detta att länderna ska avrapportera sin utveckling . Tyvärr har, som påpekats i motion U386, i princip inga nedrustningsansträngningar gjorts sedan man sist avstämde avtalet. hade de officiella kärnvapenmakterna åtagit sig att inom ramen för NPT förstöra vapen, men de har inget gjort för att leva upp till sitt åtagande. borde inom EU:s ram agera för att kärnvapenmakterna, även de som är medlemmar i , följer sina åtaganden enligt avtalet. Det borde givetvis ges regeringen till känna och att verka för det inom ramen för EU. Utskottsmajoriteten delar dessvärre inte denna uppfattning, men vi står bakom reservationen. Vi har också en helt gemensam syn med vad gäller förbud mot klusterbomber och ett totalt moratorium för användande av vapen med utarmat uran. Vi står alltså fortsättningsvis helt bakom innehållet i reservationerna 7 och 8. Med det här anförda ber jag att få yrka bifall till reservation nr 5. 5 (): Det har hänt mycket i världen och som har påverkat svensk säkerhetspolitik. Människorna i Öst- och lämnade kommunismens förtryck och har successivt blivit demokratier. De fick den frihet de kämpat för . De fick den frihet och den demokrati som vi var vana vid. Det förändrade i ett slag också vår situation. Vi kunde öppna dialogen med miljontals människor på ett sätt som tidigare inte varit möjligt. Ungefär startade , och en etnisk rensning vidtog. Det som hände på , med FN och EU handlingsförlamade vid tillfället, rymmer fortfarande diskussioner om vilka lösningar som är de bästa. Det som hände på var ett folkmord. Det är viktigt att lösningar nu diskuteras som gör att detta inte upprepas på nytt. Det får inte upprepas. Därför är det viktigt att länderna på har ett framtida medlemsperspektiv i EU som är nåbart. Det stärker inte enbart vår säkerhetspolitik utan främjar säkerhet och demokrati också på . Svenskt medlemskap i , utvecklingen av en gemensam utrikes- och säkerhetspolitik i EU, nya medlemsstater i EU och Nato allt detta påverkar vår säkerhetspolitik i positiv riktning. Med ett vidgat internationellt samarbete blir världen säkrare. Internationellt samarbete som syftar till att lösa konflikter och hot i världen mellan länder och folk med hjälp av institutioner, med diplomati, förhandlingar och överenskommelser är den bästa vägen för fred och säkerhet. Motsatsen är konfliktlösning med våld. Det föder mer våld och mindre säkerhet och stärker inte det lilla landet eller den svage. Multilateralismen är viktig för svensk säkerhetspolitik. Men när de gamla militära hoten eller invasionshoten försvinner tenderar nya att dyka upp: terrorhot, sjukdomar, svält, brist på vatten, datasamhällets sårbarhet och mycket annat. Därför behöver vi fortsätta vårt säkerhetspolitiska arbete för en tryggare och säkrare framtid. Massförstörelsevapen och icke-spridning har nämnts av flera här, ett hot som tyvärr snarare har tilltagit än avtagit . En misslyckad översynskonferens och misslyckandena vid att nå framgång med nedrustning på det här området gör att vi måste anstränga oss ytterligare. säkerhetspolitik ska syfta till att bevara fred och självständighet för vårt land. Det står också i betänkandet. Den ska också bidra till stabilitet och säkerhet i vårt närområde och dessutom stärka internationell fred och säkerhet. Det är ett vitt begrepp, men det är nödvändigt. Ju aktivare och framgångsrikare vi är i det breda perspektivet, desto bättre är det för vår egen säkerhet. Även om det säkerhetspolitiska perspektivet förändrats behöver vi en säkerhetspolitisk doktrin i botten att leva efter. Den säkerhetspolitiska doktrin som vi har, som citeras i betänkandets inledning alliansfriheten, möjligheten till neutralitet i en krigssituation och samverkan med andra länder håller fortfarande. Den har stöd, och den har ett brett stöd hos det svenska folket. Det är i stora stycken en bred samsyn i det betänkande som diskuteras. Det har framhållits av flera här. Det finns naturligtvis ett stort värde i en bred politisk uppslutning bakom huvudlinjerna i svensk säkerhetspolitik. Säkerhetspolitiken ska dessutom vara brett förankrad hos medborgarna, indikera långsiktighet och stabilitet. Jag vill gärna tillägga det. Då kan agera med trovärdighet internationellt. Det ska vara självklart för omvärlden att står för en trygg säkerhetspolitik utan bindningar, står för utveckling och för mänskliga rättigheter. Det är utrikesministern och regeringen som i första hand ska personifiera detta efter att grunden har lagts här i genom riksdagsbeslut. Från sida har vi två motionsförslag som har resulterat i avvikande meningar eller reservationer. Det gäller för det första det säkerhetspolitiska begreppet. Det vill vi, i likhet med , vidga. Vi vill ha in ett miljöperspektiv i det säkerhetspolitiska tänkandet, på samma sätt som synen på fattigdom och svält finns med. Det finns en rad företeelser som har att göra med miljön och hur vi hanterar den som kan påverka vår säkerhet för framtiden. Totalt i världen konsumerar vi mer av jordens förnybara tillgångar än vad de levande ekosystemen förmår återskapa. eller mer av energitillförseln kommer från kol, olja eller gas som leder till klimatförändringar och utsläpp. Brist på rent vatten, krympande skogar och växande öknar är påtagligt. Över hela världen pågår konflikter rörande vatten. Den stora omläggningen av och dammbygget i floden i är ett exempel. utbyggnad av dammar i vattendrag kopplade till och är ett annat. har över 500 konfliktsituationer och över 20 fall av regelrätta strider uppstått mellan stater på grund av oenighet kopplad till vatten. Det handlar också om eroderande jordar, stigande temperaturer, smältande isar och utfiskade vatten. Alla dessa saker påverkar människor och människors framtida liv och trygghet. Framtida säkerhet kommer att kräva helt nytt fokus på internationellt samarbete där miljöfrågorna får en betydligt mer framträdande roll. Kampen om jordens resurser blir mer och mer påtaglig. Det riskerar att hota säkerheten. Vi bör ha med det i vårt säkerhetspolitiska tänkande. Samarbete för miljön måste på samma sätt bli ett verksamt medel i vår säkerhetspolitiska strategi. Vi har utvecklat det ytterligare i vår gemensamma fyrpartireservation nr 1 som jag ber att få yrka bifall till. För att vår säkerhetspolitik ska bli trovärdig behöver vi en kapacitet inom försvaret som kan backa upp vår säkerhetsstrategi. Det krävs också internationella fredsinsatser för att behålla och utveckla fred. I reservation nr 3 tar vi tillsammans med de övriga allianspartierna upp kravet på en strategi för internationella operationer och att vi behöver öka numerären svenskar i internationella operationer. Jag ansluter mig självklart till den uppfattningen men nöjer mig, för tids vinnande, med att yrka bifall till reservation nr 1. 6 (): har tillsammans med fyra viktiga reservationer. Eftersom jag vet att ni andra inte delar våra tankar på att stoppa klusterbomber eller utbränt uran kommer jag nu bara att yrka bifall till min reservation nr 6. Den handlar om att EU i fortsättningen inte ska tillåta andra unionsmedlemmar att bryta mot NPT och att översynen av kärnvapennedrustningen ska ske oftare än blott . Det har nämligen kommit därhän att den allmänna opinionen hinner somna mellan varven och rustarna tar över. Jag tycker inte att hoten har blivit mindre här i världen. Det som sker är de facto en upprustning av kärnvapen. har många baser på europeisk botten. skaffar nya stridsspetsar med EU:s goda minne. En gång i tiden var som kärnvapenfri zon ett allomfattat krav som många medborgare kände delaktighet i. har vi endast ett blygt s-yrkande om det. Det följs inte upp i vare sig utskottstexten eller någon reservation. Om det hade gjorts hade självklart biträtt det. , , vill till och med att vi tittar efter en anslutning till något lämpligt missilförsvar. Världen går föga framåt just . gör i en av sina många rapporter nr 2 en historisk tillbakablick över hur EU:s militära kapacitet stegvis har vuxit fram . För mig personligen är det lätt att verifiera. Det sammanfaller precis med den tid som jag själv har varit verksam i rikspolitiken. är det alldeles korrekt att rekapitulera alla de små stegens tyranni som gör EU till en alltmer genuin militär stormakt, precis den beskrivning som har gjort men som frenetiskt förnekats av i stort sett alla andra politiska partier. Fritt översatt från rapporten står det så här: I enlighet med detta sätt att tänka är den gemensamma försvars- och säkerhetspolitiken och snabbinsatsstyrkorna de logiska första stegen i utvecklandet av en fullfjädrad EU-armé. Det resonemanget utvecklas och modifieras sedan. position i den här utvecklingen är värd att förklaras. Jag ska läsa ur vårt särskilda yttrande i betänkandet. beslut att medverka till regeringens försvarsproposition när vi började skära ned 43 miljarder med blygsamma 3 var en kompromiss för att å ena sidan påbörja en neddragning av det traditionella militära invasionsförsvaret till förmån för internationellt verksamma snabbinsatsstyrkor som skall kunna agera i FN:s tjänst. Det som å andra sidan inte var genuina politik är att dessa trupper ingår i . Men eftersom de borgerliga partierna stöder sådan medverkan skulle ändå inte ha kunnat förhindra ett riksdagsbeslut till förmån för svenskt styrkebidrag till sådana insatsstyrkor. En annan bidragande orsak är att styrkan byggs upp i samarbete med bl.a. , som inte är EU-medlem, och , som är uttalat neutralt. I det förslag till som, som tur är, vilar på hyllan föreslås att det ska finnas starka solidaritetsförklaringar mellan EU:s medlemsländer, till och med starkare än Natos berömda artikel 5, enligt EU:s högste militära befälhavare. Denna solidaritet tillsammans med upprustning, inte minst genom skapandet av försvarsbyrån som ska ta fram nya vapen till EU och en allt intimare Natokompatibilitet, banar gradvis vägen för ett svenskt Natointräde. Min bedömning är att det bara är en tidsfråga innan även Socialdemokraterna släpper masken och ansluter sig till det öppna Natoförespråkande som fått med sig och kanske snart hela alliansen i. Ändå släpper man inte den retoriska besvärjelsen att medlemskap i , och inte hotar vår alliansfrihet. Hur länge ska vi vänta på en Siepsrapport som lugnt konstaterar till exempel att åren 20032007 präglades av ett målmedvetet uppbyggande av faktiska kapaciteter och en mental förberedelse för inte bara associativ utan också institutionell samverkan med Nato och en tydlig integrering av EU:s strukturer i ett utvidgat Nato? hör vi på radio den nygamla nyheten att flyger över med militära fångar utan att det är officiellt erkänt och utan att har protesterat. Våra militära flygledningar, och därmed regeringen, vet självklart om detta. Allt annat är uteslutet. Kan det finnas några samband mellan detta och Natokramandet? Avslutningsvis, och återigen, vill jag säga att säkerhet inte växer ur stridsvagnar, inte ur Excalibur, JAS, battle groups, tanks, kärnvapen eller ; den krymper. Ökad stabilitet runt gynnas inte i första hand av Natomedlemskapet utan av gemensamma intressen, handel, kulturella, civila, vänskapliga och turistiska utbyten och demokratiuppbyggnad. Säkerhet är verkligen mycket mer, allt annat, än vapen och rustning. Det är frihet från svält, vattenbrist, miljöhot, kärnkraftshaverier, internationell brottslighet, människohandel, epidemier, terrorism, energimissbruk och tyranni. säger: Folkomrösta om alla nya försök till konstitutionsskrivningar för EU! Behåll en verklig alliansfrihet! Gör till en kärnvapenfri zon! Stärk och förtäta NPT-processen! Stoppa kinesisk, iransk, amerikansk och brittisk kärnvapenupprustning! Stoppa ett israeliskt smyginnehav! Skriv en global vattenkonvention och en arms trade treaty mot spridningen av små och lätta vapen! Det kan skapa en säkrare värld. 7 () replik: hade vi besök av FN:s generalsekreterare i . Jag deltog i en lunch på och råkade sitta mitt emot honom. Jag ställde frågan: Hur ser generalsekreteraren på EU:s roll för världens säkerhetspolitik? Han blev tyst och funderade, ungefär som han brukar göra. Sedan kom svaret. Han sade så här: Vi skulle behöva flera sådana organisationer runt om i världen som kan ta ansvar för sin egen säkerhet och också bidra till andras. FN kan aldrig spela den rollen. Hur ser på detta? 8 () replik: Tack för att du vill debattera så att vi får lite fart på dagens övningar. Och tack för en väldigt bra fråga. Det är en mycket viktig och intressant fråga. Ja, det tål att funderas på. Detta är ett problem. Jag och mitt parti menar att FN behöver styrkebidrag. Tyvärr är världen inte så god att det inte behövs en militär kraft för att stävja övervåld. Frågan är hur detta ska organiseras. Det som sker är att FN anropar de grupperingar, konstellationer och styrkor som de facto finns. Vad ska man annars göra? Man har inget annat val än att fråga EU, Nato och enskilda länder. Det som vi i önskar se är en ordning där den totala satsningen sker mer på civilt och förebyggande arbete, där de faktiska militära styrkebidragen och uppbyggnaderna inte är så stora och där fokuseringen och upprustningen inte är så enorm. Vi behöver från svensk sida vara med och bidra. Därför har vi, som jag försökte förklara i mitt anförande, också bejakat den delen av svensk omställning av försvaret som tar sikte på att kunna hjälpa till internationellt. Jag tycker att de styrkebidrag som har gjort har varit behövliga, med ett växande frågetecken för . Men i stort sett gör svensk militär rätt saker på rätt ställen. Vi vill kunna vara med och fortsätta bidra till det. Om detta sedan ska ske under en Natohatt ställer vi oss väldigt frågande inför. Om det ska ske med ett gemensamt och sammanhållet EU-försvar tar vi avstånd från det. 9 () replik: När det gäller civila insatser och förebyggande arbete är vi helt överens. Men frågan gällde EU:s roll. Och i betänkandet finns en lång rad uppräkningar där beskriver varför man inte så att säga vill använda EU och bidra till ett starkare EU i detta sammanhang. Vi kan också konstatera att det är i som de kanske största bekymren finns just nu säkerhetspolitiskt. Där försöker Afrikanska unionen, som är en begynnande verksamhet, att bemästra situationen. Men vem får betala? EU är den stora finansiären i sammanhanget. Min fråga till är: Är det inte lite tokigt att inför svenska folket, bara för att stryka EU-motståndarna medhårs, inte vara med och bidra till en upplysningspolitik som världen behöver , nämligen att EU har en viktig roll och spelar en viktig roll? Jag säger inte Nato, utan EU spelar en viktig roll säkerhetspolitiskt, civilt och militärt när det behövs. Skulle det inte vara rimligt om också bidrog till detta? 10 () replik: Det som behövs är en närsynt granskning av hela EU-paketets alla beståndsdelar. Vi har accepterat och medverkat till uppbyggnaden av , 1 av 13, därför att den sker i en kontext med andra krafter. Jag nämnde , och . Den är acceptabel. Den komponenten är helt okej. Det är också okej för EU att hjälpa till och stärka AU. Det skulle till och med vara en prioriterad uppgift att få andra organisationer att fungera för att bättre kunna verka i sin egen kontext. Men om du tittar på den europeiska försvarsbyrån, , vad fyller den för funktion? Det är ju en upprustningsorganisation. Den vill jag inte ha med i detta paket. Jag är inte heller intresserad av en gemensam och sammanhållen försvars- och säkerhetspolitik som kommer att tvinga oss till ställningstaganden och kanske truppsändningar till eller ställen där vi över huvud taget inte vill sätta vår fot. Jag vill inte vara med om en stärkt solidaritetsklausul. Du måste titta på varje enskild komponent och inte säga att allt som EU gör är bra. Vi måste titta på bit för bit. Då är min slutsats: Ja till en internationell försvarsstyrka som den ser ut , nej till fortsatt rustning, nej till Natokompatibilitet fortsättningsvis i ledningsstrukturer och i materiel, och nej till en gemensam försvars- och säkerhetspolitik. 11 () replik: Jag hade egentligen inte tänkt begära replik på eftersom jag tycker att hennes beskrivning av svensk säkerhetspolitik och hur tätt vi numera samarbetar med Natoländer är korrekt. Och vi från håller med om att vi inte har en uppriktig säkerhetspolitik. Vi har tyvärr en regering som inte gärna vill tala klarspråk om hur nära vi samarbetar med Nato. Och jag tycker att frågeställning är riktig: Är vi verkligen alliansfria? Kan vi verkligen vara neutrala ? Där behöver vi en mer tydlig uppriktighet, en ärlighet och en öppen diskussion. Jag vill också säga att skillnaden mellan och förstås är att det som du tycker är jättehemskt tycker vi är positivt. Vi tycker att det är positivt att som ett litet land i en globaliserad värld har gått med i EU och samarbetar med de övriga EU-länderna. Och vi tycker att det är positivt med internationellt samarbete och vill gärna se att också går med i den organisation där de flesta EU-länderna är med, nämligen Nato. Så det är skillnaden. Men det som gjorde att jag reagerade var när du sade: Finns det möjligtvis någon koppling mellan CIA-flygen och Natokramandet? Jag vill bestämt säga att det inte finns någon koppling över huvud taget mellan dessa CIA-flyg och att krama Nato. Jag är Natoanhängare, men jag vill definitivt ta avstånd från dessa CIA-flyg. Vi måste värna de mänskliga rättigheterna och se till att de efterlevs av alla stater. deltar i granskning av dessa CIA-flyg. Och det finns definitivt ingen koppling mellan CIA-flyg och Natomedlemskap. Det vill jag bara betona. 12 () replik: Tack, , det var väldigt skönt att höra det. Då ska jag notera det. Nej, det saknas uppriktighet på många håll och kanter. När vi nu ändå står här kan du gärna få berätta vilken uppriktighet du tycker att har när det gäller kärnvapeninnehav. Ni tar aldrig upp den frågan, och ni stöder aldrig reservationer om det.