prot · GU0943 · 2006-12-19 00:00:00 — När det gäller dem som vårdar svårt sjuka barn är det ju som man är hemma och vårdar barn utan att kunna få vårdbidrag. Det är ju det man får när man har svårt sjuka barn. Där säger vi från alliansen att vi vill se över detta med vårdbidrag och hur det betalas ut. Det ser oerhört olika ut på olika platser i landet, och vi vill att en utredning ska se till att det blir mer rättvist. Det är viktigt för dem som har svårt sjuka barn. 250 () replik: Jag hade först inte tänkt begära replik, men när tar upp det här att se till det friska kunde jag faktiskt inte låta bli, trots att timmen är sen. Att se till det friska, och att människor ska ha en drivkraft att komma tillbaka: ja, det är bra. Men ni riktar den drivkraften främst till den enskilda individen genom att sänka ersättningen. Kom ihåg att Socialdemokraterna tillsammans med och Vänstern under förra mandatperioden införde 1 miljard för att få hälso- och sjukvården att se till att få ned sjukskrivningarna och stimulera till åtgärder för att få människor friska igen. Det är att se till det friska. Det går inte ihop när talar om att värna den enskilde men tar bort arbetsgivarnas drivkrafter. Vad ska ni göra för att ändra arbetsgivarnas attityd till arbete och att jobba, om det så bara är ? Vad tänker ni göra? 251 () replik: När det gäller att se till det friska, , kan säkerligen både du och jag räkna upp många personer som hamnar mellan stolarna därför att ingen vill ta ansvar för dem. Man ser inte till det friska, utan man ser till regler och sådant, som inte passar ihop. Jag kom i kontakt med en person som hade varit sjukskriven eller någonting i den stilen. Hon anmälde sig till ett bemanningsföretag, för hon var intresserad av att börja jobba, någonting som arbetsförmedlingen inte hade medverkat till. Hon har fått ett jobb. Hon är inte sjukskriven längre. Där såg man till det friska det hon kunde göra. 252 () replik: Jag tog också upp den miljard som infördes förra mandatperioden för att stimulera till ökade insatser för att få ned sjukskrivningarna. Min erfarenhet är att många landsting nu har fått i gång ett bra arbete med sjukskrivningskommittéer med samma modell som läkemedelskommittéerna kring praxis för hur man ska sjukskriva och praxis för hur man ska få bra rehabilitering. Det har vi ändå sett som en bra del, och jag hoppas att ni värnar om att man fortsätter det arbetet. Jag har också fått kontakt med många människor. En person ringde mig , en kvinna som är och som har varit sjukskriven . Hon har kommit i ett sådant läge att hon kan börja jobba , men hon är oerhört osäker på om hon ska våga göra det eller inte. Hon vill, men hennes läkare säger att hon kanske inte borde det. Men hon vill alltså. Att söka arbete på berättigar inte till a-kassa enligt ert system. Hon är oerhört rädd för hur det kommer att bli för henne . Hon är och skulle vilja jobba . Och vad gör ni då för att ändra arbetsgivarnas attityd till att våga anställa även på ? 253 () replik: Om jag förstod dig, , rätt så var det inte arbetsgivaren som inte ville anställa. Vi har ju föreslagit från alliansen att man ska få sänkt arbetsgivaravgift om man anställer personer som har varit långtidssjukskrivna bara för att stimulera till att man ska återgå till jobb. För att svara på frågan om varför det inte har fungerat med att man har gjort olika försök inom hälso- och sjukvården för att få folk att återgå till jobb kan jag säga att jag inte vet det, men din beskrivning av den här damen säger: Ge makten till personen och inte till läkaren som säger emot henne om att hon ska börja jobba! Det är för mig oerhört främmande. Om hon vill ska hon naturligtvis göra det. Då ska inte någon annan säga ifrån till henne. 254 (): För tids vinnande koncentrerar jag mig på nödvändigheten att reformera socialförsäkringssystemet. har ju varit inne på att lagstiftningen inom socialförsäkringsområdet är komplex, och det har blivit ännu mer bekymmersamt med alla de lagändringar som har gjorts undervägs. har vi utredning och hennes bilagor, och jag tänker citera fyra ställen som visar hur allvarlig situationen faktiskt är. Ur samtal nr 1 läser jag: Försäkring är en genial idé. Genom att poola våra riskbuffertar kan vi med en begränsad ekonomisk insats skydda oss också mot stora ekonomiska risker. Tyvärr är det en underutnyttjad idé när vi ser på hur dagens socialförsäkringar är konstruerade. Bristande försäkringsmässighet sänker värdet av försäkringarna för de försäkrade och leder dessutom till en ineffektiv hantering. Ur nr 4 om arbetslinjen läser jag: Skyldigheten att arbeta, flytta och byta arbete är inte tillräckligt självklar. Samhällsstödet vid arbetsbyte är tämligen tafatt och mera avpassat för ett samhälle som inte längre finns. Tilltron till människors egen kraft och förmåga att hitta sin egen väg är måttlig. Och självförtroendet i sysselsättningspolitiken har knappast varit lägre sedan före 30-talskrisen. Ur nr 7 läser jag: Sjukförsäkringen är för mjuk. Men den är också för hård. Sedd något från ovan är det lätt att få intrycket av alltför många alltför snälla aktörer som inte tillämpar den lagstiftning och det regelverk som faktiskt finns. Texten fortsätter: är den som varit sjukskriven nöjd med den behandling och det bemötande man fått. Och det är svårt att hitta den portvakt som är nöjd med villkoren och omständigheterna kring sitt arbete. Kanske är detta det tydligaste tecknet på en dysfunktionell försäkring. Resultatet blir inte vad det borde och alla inblandade är lika missnöjda. Det sista citatet lyder: Det svenska systemet för rehabilitering och arbetsanpassning kan inte effektivt återskapa de sjukskrivnas arbetsförmåga och försörjningsförmåga och därmed stödja arbetslinjen som en bärande princip i välfärdssamhället. Såsom det fungerar förpassar välfärdsstaten många sjukskrivna till utanförskap. Ofta sker det trots att den sjukskrivne inget annat vill än att göra en insats i arbetslivet, försörja sig själv och bidra till utvecklingen av den gemensamma välfärden. Ingen lider ekonomisk nöd men utanförskap gynnar varken individen eller samhället. Jag tycker att alla vi som sitter i den här kammaren har ett stort ansvar att ta vara på den utredning som har lett och som har givit oss ett väldigt bra underlag för en reformering av våra socialförsäkringar. Med det yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. 255 () replik: Jag vill tacka . Det är alltid trevligt att höra citat av som gör skarpa analyser av socialförsäkringssystemen. Jag hade å andra sidan uppskattat att få höra synpunkter om socialförsäkringssystemen eftersom , såväl som , varit starka företrädare för sociala försäkringar med en tydlig försäkringsmässighet och värnat inkomstbortfallsprincipen. Det har varit viktigt för att höja taken i socialförsäkringarna. Jag vill minnas att man på en folkpartistämma eller kongress eller vad det heter sade att nästan en miljon nu har inkomster över taken och därför hotas legitimiteten i trygghetssystemen. är det 1,6 miljoner. En given fråga till blir därför: Hur många måste det bli som inte kompenseras försäkringsmässigt för att vi inte i stället ska hamna i ett grundtrygghetssystem, vilket både och Socialdemokraterna alltid förkastat? I valrörelsen kunde vi höra folkpartiledaren vid ett flertal tillfällen säga: Vi vill höja taken till tio basbelopp, men först ska vi sänka dem för att sedan höja dem igen. Det säger väl kanske en del om både och om hur numera allt oftare släpper folkpartistiska grunduppfattningar. De har ändrats en hel del , vilket också konstateras i valanalyserna. Mina grundfrågor är alltså: Är det fortfarande ett aktuellt krav från att höja taken upp till tio basbelopp? Var går smärtgränsen om det nu är 1,6 miljoner som inte har försäkringsmässighet, vilket så tydligt pläderar för och som jag tycker är angeläget? Är det vid två miljoner? Hur länge tänker acceptera att vi sakta men säkert går mot ett grundtrygghetssystem? 256 () replik: Att jag inte gått in på alla krav beror på att jag vill vinna tid så att statsrådet får en chans att vara med i debatten . När det gäller höjningen av taken säger vi ja till försäkringsmässighet, men står vi inför den breda parlamentariska utredningen, och jag hoppas verkligen att vi får den. När vi är klara med den kan systemen komma att se annorlunda ut. sänker vi för att stimulera arbetslinjen. Sedan får vi se hur försäkringsmässigheten faller ut när vi tillsammans, hoppas jag, gjort utredningen och ser vad vi har råd med. Som jag ser det får vi förhoppningsvis ett försäkringssystem som liknar pensionssystemet, alltså att de pengar som kommer in ska klara utgifterna. Vi får räkna på det då. 257 () replik: Jag vill tacka för svaret även om jag blir lite konfunderad av det. Jag tolkar det nästan så att det är på väg en folkpartistisk reträtt vad gäller det tidigare kravet på ökad försäkringsmässighet och på att vi ska komma tillbaka till tio basbelopp. Det var ju faktiskt , som vad jag vet är partiledare, pläderade för det som ett folkpartistiskt krav. Det som regeringen nu genomför, med stöd och gillande, är en minskad försäkringsmässighet, vilket innebär att man närmar sig ett grundtrygghetssystem. Jag blir mer oroad över att förutsättningarna för breda överenskommelser, såsom socialförsäkringarna, nu försämras ännu mer eftersom verkar överge den tidigare inställningen att det är angeläget att höja taken så att vi får en försäkringsmässighet där blir , vilket jag tror är ett citat av . 258 () replik: I våra landsmötesprotokoll ligger försäkringsmässigheten fast. står vi inför utredningen. Vi får se hur det hela utformas, var taken kommer att ligga och hur de konstrueras . Jag stannar där så att även statsrådet hinner säga någonting . 259 (): Jag uppmanade i mitt tidigare anförande till lite sans och nyans i debatten. Tyvärr verkar det ha varit förgäves. Här pratas det om att det som för var alldeles förträffligt är helt värdelöst. Det talas om försäkringsmässigheten. Vi har 200 000 privat sjukförsäkrade eftersom sjukvården inte fungerar. kunde jag läsa i ett TT-telegram att det betalades ut socialbidrag till 406 743 personer. Från får vi uppgifter om att 189 970 personer hade sjukpenning . 81 606 av dessa hade haft det mellan ett och . Och så sitter vi och pratar om varför vi vill göra förändringar! Det är en gigantisk utmaning som regeringen har framför sig, och därför måste vi börja beta av i rätt ände. I det läget kan man inte bara börja tänka på dem som tjänar så att de klarar sig. Vi måste börja nedifrån och framför allt göra det genom att få folk att komma i arbete så fort som möjligt. Därför, fru talman, är behovet av en översyn av socialförsäkringarna mycket stort. Det har för de flesta varit uppenbart att nuvarande system har brister och oförklarliga skillnader beroende på vad man arbetar med, vilken form av inkomst man har, om man exempelvis är arbetstagare eller småföretagare, och var man bor. Det är därför välkommet att socialförsäkringarna är under utredning och att en del i detta arbete nu resulterat i en redovisning av utredaren . Titeln och mera arbete anser vi kristdemokrater är välfunnen då den visar på möjligheter till en renodling av syfte och avgränsning av försäkringen. Det är nödvändigt att strukturera upp socialförsäkringarna och rensa dessa från det nuvarande lapptäcket av olika ersättningsnivåer, beräkningsgrunder, ansvarsfördelningar och geografiska trender. Syftet med förändringarna måste vara att förbättra rättssäkerheten och möjligheterna att återgå till egenförsörjning samt att skapa trygghet för dem som försäkringssystemen avser att värna. Som en del i detta välkomnas arbete med upprensningen i blankettdjungeln 600 olika fick vi höra tillgängligheten och en korrekt bedömning av ärendena. Det känns angeläget att som en fortsättning av det jag tidigare anfört lyfta fram behovet av en fungerande rehabilitering för människor som av ett eller annat skäl inte kan arbeta eller återgå till arbete. Här finns stor anledning till nytänkande och till att ta till vara det nytänkande som tyvärr hålls tillbaka av befintligt regelverk. Som exempel vill jag lyfta fram möjligheten till finansiell samordning. inledning uppmärksammades att alltfler människor, som av olika skäl hamnat utanför arbetsmarknaden, inte återgick till arbete. En viktig orsak var bristen på samordning av rehabiliteringen. Genom att enskilda personer fastnade i en rundgång i systemen hos olika huvudmän , , arbetsförmedlingen och primärvården förlängdes, och ibland till och med uteblev, återgången till ett reguljärt arbete. En viktig orsak var att det saknades samordning och individrelaterade åtgärdsprogram. Resultatet innebar i sämsta fall att personer i stället för återgång till arbete fastnade i missbruk och blev praktiskt taget utslagna och oanställbara, utan att någon tog ett samlat grepp om individens situation. I ett försök att komma till rätta med dessa uppenbara brister startades ett antal olika samordningsprojekt runtom i . Projekten gick under skilda beteckningar, såsom Finsam och Socsam, och innebar finansiell samordning mellan berörda huvudmän. Antalet huvudmän som ingick i projekten varierade från två till fyra. Resultaten från flera av försöksprojekten påvisade en verklig kvalitetshöjning för de individer som fick hjälp och en vilja hos huvudmännen att få projekten permanentade. Efter en utvärdering av projekten beslöt en riksdagsmajoritet att fastställa en ordning som innebar att flera av försöksprojekten avvecklades. Beslutet innebar att flexibiliteten och möjligheterna till lokal anpassning omöjliggjordes. Ovanpå detta begränsades möjligheten för huvudmännen att använda av sin budget. Det i sin tur medförde att effektivitetsvinsterna minskade i sådan omfattning att man på flera försöksorter beslöt att upphöra med projekten. Ett sådant beklagligt exempel var det så kallade Fyrverkeriet i . Det är glädjande att regeringen och utskottsmajoriteten inser att det behövs ökad flexibilitet med möjligheter till lokal anpassning på de orter som önskar utveckla och starta finansiell samordning. Det är olyckligt att det offentliga samhällets gemensamma resurser inte använts optimalt för medborgarnas bästa. Det gäller även på detta område. Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 260 () replik: Tack, , för anförandet! Jag är övertygad om att en del av den argumentationen och diskussionen kommer upp i diskussionen om försäkringsdelegationernas avskaffande. Jag tänkte nyttja tillfället och ställa en enkel fråga till . Eftersom , inte minst , ofta säger att man vill värna de mest utsatta vill jag plädera för en grupp som är väldigt utsatt. Det gäller då de förtidspensionärer som inte kan rehabiliteras tillbaka och som kanske är svårt sjuka. Det kan vara kroniker för vilka man prövat alla rehabiliteringsmöjligheter som finns. och står bakom ett förslag som innebär att de här människorna får sänkt ålderspension. Antagandeinkomsten blir av deras ersättningar. En grundfråga är därför: Varför är det så viktigt att sänka ålderspensionen för människor som slitit ut sig i arbetet eller som blivit svårt sjuka varför ska just de få sänkt ålderspension? Du och jag får inte det, och människor som uppbär lön, sjukpenning eller a-kassa får inte det. Men just gruppen förtidspensionärer får det. Då menar jag uteslutande dem för vilka man prövat alla möjligheter, så svaret ska inte, precis som i några andra fall, bli att vi ska sätta i gång med rehabilitering och liknande. Personligen är jag övertygad om att med den erfarenhet han har också har träffat människor som till exempel är gravt funktionshindrade. Varför är det så viktigt att sänka ålderspensionen med, som vi kunnat höra här, ? Det är ganska mycket pengar som det handlar om. 261 () replik: , det är inte alls viktigt att sänka ålderspensionen, utan det är viktigt att höja den. Ni har haft alla chanser att göra det, men det har ni inte gjort. Som jag nämnt är det 800 000 personer som lever på garantipension. Det är inte alls viktigt. Men i det här läget har vi kommit överens om att ha ett system där vi i detta fall för det fåtal det kan gälla sänker till just för att i systemet få likställighet med andra som har bidragsinkomst. Det är orsaken till sänkningen. Men, , skillnaden är att vi gör en motsvarande satsning för unga människor. Problemet är inte de som får detta, för där blir det ett ganska litet utfall. I stället gäller det dem som tidigt hamnar i ett förtidspensionerande. var de färre än med det system som är. Jag har uppmanat bland annat att nyansera debatten. Se hur människor i kanske innan de får ålderspension ska gå i ert system! Det vill vi ändra på. Ni har haft chansen . sade väljarna nej. 262 () replik: Nej, vi gör väldigt många insatser och har gjort det för att folk ska kunna komma tillbaka i arbete. Jag har till och med själv med lyckade resultat arbetat i rehabiliteringsprojekt för långtidssjuka. Det är alltid en definitionsfråga vad som menas med unga människor. Om vi konstaterar att de som tidigare nämndes här uppgifter från var får man väl själv avgöra om det är ungt eller gammalt. Men där gör man en inkomstförlust på i sänkt pension bara därför att man har drabbats av en allvarlig sjukdom och bara därför att man har haft ett hårt arbetsliv. Återigen: Jag är inte riktigt nöjd med svaret. Jag tycker inte att jag fick något besked. Varför är det så angeläget för och att säga till de, tyvärr, inte så få människor på grund av att vi haft ett tufft arbetsliv i att man nu ska sänka också deras ålderspension? Förutsättningarna för de här människorna när det gäller att kunna förändra situationen är begränsade. Unga människor kan återkomma i arbete eller hitta andra sätt att förbättra sin pension. Men här gäller det människor som är 55 eller och som på det här sättet får sänkt ålderspension. Grundfrågan är alltså: Varför spara på just denna grupp? Alla andra inkomster räknas ju fullt ut. 263 () replik: Vi gör så därför att vi inte vill spara på 406 000 personer som ska gå på socialbidrag, därför att de ska kunna få ett jobb. försöker här med politisk taktik jag känner igen det systemet att ena minuten prata om 60- eller 62-åringar för att sedan prata om 55-åringar. Vi har satsat just på dem som har svårt att komma i arbete det gäller då på lönebidragsnivå. Vi har fullföljt den stora satsning som jag faktiskt drev här mot och som kanske är bekant. När det gäller den höjda garantipensionen sade jag tidigare att vi vill verka för höjd garantipension. Vi vill nämligen inte börja i taket, utan vi vill börja med golvet. Vi tror att det är viktigare med ett något högre golv än med ett höjt tak. har tidigare i en replik här sagt att risken finns att försäkringsmässigheten urholkas. Men den är i så fall urholkad där var det ni . Men ni säger att den här regeringen har satt sig i sinnet att försöka få så många människor att ha möjlighet till egen försörjning så att de kan få så bra pension som möjligt detta för att kunna värna dem som har det sämst ställt i samhället. Det gäller tyvärr inte enbart förtidspensionerade jag beklagar dem som är utslitna på grund av dåliga arbetsmiljöer utan det kan också vara fråga om annat. Men jag vill också påtala att vi gör stora satsningar för att komma till rätta med det problem som det här samhället lider av: att alltför få går till sitt jobb. Det vill vi ändra på just för att hjälpa dessa svaga. 264 Statsrådet (): Jag gör som de flesta andra här, även om det lite grann går mig emot att korta det anförande jag hade tänkt hålla här men inte så mycket för vår skull vi politiker får skylla oss själva när vi pratar så här mycket utan för personalens skull. Kvällen är dessutom sen. I hopp om att kunna få fortsätta diskutera också vid andra tillfällen har jag tagit mig friheten att göra så här. Det är nu hög tid att vi sätter arbetsförmågan framför arbetsoförmågan. Det klarar vi bara genom att ge rätt ersättning till rätt person. Annars klarar vi inte att vidmakthålla robusta socialförsäkringar som håller . Jag vill också gärna ta tillfället i akt här och citera en tidigare socialdemokratisk socialförsäkringsminister, . Hon konstaterar följande i den nya utredning som hon lagt fram: Att studera hur sjukskrivningar i praktiken har hanterats i blir i stor utsträckning en studie i misslyckanden. har också gjort iakttagelser när det gäller sjuktal, som ligger i topp. Hon skriver att det följer arbetsmarknadsläget snarare än sjukligheten och att har vi haft en stadigt stigande permanent utslagning. Sedan skriver hon och detta är mycket skrämmande att en storskalig utslagning av unga via sjukförsäkringen är ett skrämmande och nytt fenomen. frågade när citerade här om hennes egen uppfattning. Jag kan bara instämma. Jag hoppas att mycket av det som framkommit i utredning kan få tas med i den utredning som jag hoppas kommer till stånd och som också Socialdemokraterna genom sin partiledare var initiativtagare till. Det har vi fullföljt. Trots att vi hoppade över det som beslutat om, nämligen en parlamentarisk utredning, är vi där vi är . Det har aldrig varit meningen att sjukförsäkringen ska fungera som en arbetslöshetsförsäkring i reserv. är det svårt att förneka just att utvecklingen har gått i den riktningen. Under Socialdemokraternas regeringsinnehav åren 19952005 har mer än 560 000 förtidspensioner beviljats. 140 personer pensionerades under tid som statsminister. som kom visar också på ett svek mot unga som förtidspensioneras trots att de har varit inne i arbetslivet och alltså inte har något funktionshinder. Det är skrämmande att börja sitt vuxna liv på det viset. Därför föreslår nu alliansen en rad reformer på många fronter. Vi har här redan fått höra om olika möjligheter att få tillbaka personer i arbetslivet från ett utanförskap. Portvakterna har varit för givmilda. sjukskrivning blir man föremål för sjuk- och aktivitetsersättning trots att man inte har ansökt om det. Porten in har det varit väldigt lätt att öppna. Däremot har den gått i baklås när man har velat komma ut. har sagt att mina kommer tillbaka. Därför handlar det inte bara om att öppna dörren utan också om att erbjuda en mångfald av reformer för att ta till vara dem som länge har stått utanför arbetsmarknaden. Det handlar bland annat om att avskaffa arbetsgivarnas sjuklöneansvar, om den så kallade medfinansieringen. Jag ber att få återge ett pressmeddelande som kom , alltså som regeringen tillträdde. Det är från Kommuner och Landsting. Det står så här: Kommuner och Landsting välkomnar att den nya regeringen vill stärka den lokala och regionala konkurrenskraften och förbättra förutsättningarna att stärka tillväxten i hela landet. Detta skriver , som är ordförande och socialdemokrat. Tillika socialdemokratiska , ordförande i , tycker att det är mycket tillfredsställande att arbetsgivarnas sjuklöneansvar efter andra sjukveckan avskaffas. Han säger: Vi anser att det drabbar kommuner och landsting omotiverat hårt och att det också är negativt för de grupper som redan har en svag förankring på arbetsmarknaden. Detta har vi hävdat , och kommer vi också att ta bort det. Ett meningsfullt arbete är viktigt för individens självbestämmande. Vår egen upplevelse av livskvalitet och delaktighet är också viktig. Att ha ett arbete att gå till handlar inte bara om den egna försörjningen. Det handlar lika mycket om att känna trygghet och att vara en del av gemenskapen. För att åstadkomma detta behöver ett ekonomiskt utrymme skapas för att bland annat kunna sänka skatterna för människor med låga och genomsnittliga inkomster. Här skulle jag kunna prata mycket om taken och nivåerna som hjälper dem som har höga inkomster, att man värnar dem i stället för att stödja dem som har låga inkomster. Det är en uppochnedvänd socialdemokratisk skattepolitik i allra högsta grad. Det höjda inkomsttaket i sjukförsäkringen föreslås därför återgå från 10 till 7,5 basbelopp. Vi vill värna skattesänkningar för låginkomsttagare före högre tak till höginkomsttagare.