prot · GT09139 · 2006-06-12 00:00:00 — Och det går än så länge inte att få fram exakt besked, för de blir inte färdiga förrän den 19:e, om hur många kvinnor det är som är antagna. Jag har försökt att få fram besked om det, men det går inte att få fram detta. Men som sagt hade det varit önskvärt att de kvinnliga organisationer som finns hade utnyttjats. Försvarsministern sade förra gången, , till mig att hon skulle ta sitt fulla ansvar, och det är det som jag förväntar mig att hon ska göra. Frågan är om hon över huvud taget kommer att hinna ta sitt fulla ansvar, för det ska ju vara när hela den här perioden har gått ut, och det är ju kvar av den. Jag förutsätter att försvarsministern inte får någon chans att göra det, men hon kan ju försöka ta sitt ansvar i alla fall. Jag har lyssnat på flera debatter här , och det finns lite av stolt men inte nöjd även över den här debatten. Jag har en sista fråga till försvarsministern om otydligheten som har gått ut med. ska man ställa högre krav på kvinnor, och sedan tar man plötsligt tillbaka det. Vad är det som gäller? Det här är ju ingenting som främjar att flickor och kvinnor känner att de vill söka sig till försvaret eller göra värnplikten. 170 Försvarsminister (): Låg mig först säga att det stöd som vi ger som fritt och obundet organisationsstöd till frivilligorganisationerna kan de använda till verksamheter som de själva fattar beslut om. Det är viktigt att komma ihåg. är vi inne på vad jag ska ta ansvar för. Jag är beredd att ta ansvar för försvarsbeslutet. Det var ett riktigt beslut att ställa om försvaret. Det var viktigt att det beslutet togs och att man fick besked ute i organisationen. Det var en riktig anvisning att se till att man inte försämrade anställningstryggheten. Det har visat sig fullständigt möjligt för Försvarsmakten som arbetsgivare att finna en sådan diskussionsnivå tillsammans med sina arbetstagarorganisationer att man på ett mycket snabbt och bra sätt har kunnat klara av omställningsprocessen. I den omställningen har man, såvitt vi nu kan bedöma, också lyckats värna andelen och till och med antalet kvinnliga officerare. Det är en viss mindre förskjutning, som dock är väldigt liten jämfört med vad som har hänt bland de manliga officerarna. Jag sade i den debatten att om andelen dramatiskt förändras är det ett misslyckande. Jag har gott hopp om att den andelen hålls och att vi tillsammans med de övriga åtgärderna kommer att kunna hålla andelen men också öka den i fortsättningen. När det allra sist gäller arbete handlar det om att de tillsammans med Försvarsmakten mycket noga ska definiera vilka krav som ska ställas på de olika befattningarna, så att det inte ställs vare sig överkrav eller underkrav utan rätt krav för de olika befattningarna i Försvarsmakten. Sedan kan Försvarsmakten också anpassa utbildningen så att man har möjlighet att förkovra sig på områden där man kanske inte har lika stark kompetens vid starten av utbildningen som man bör ha när den är avslutad. Överläggningen var härmed avslutad. 24 § Svar på interpellation 2005/06:380 om svenska anmälningar till militära styrkeregister 171 Försvarsminister (): har frågat mig vilka överväganden jag har gjort till stöd för att anmälan inte gjordes av amfibieförbandet (IAS) till EU:s styrkeregister. Regeringens samlade bedömning var att tills vidare avvakta med anmälan av amfibieförband till EU:s styrkeregister tills en översyn av principerna för anmälan till de olika styrkeregistren har genomförts. Försvarsmakten fick regeringens uppdrag att lämna ett förslag på hur bidrag till internationella styrkeregister bör utvecklas vad gäller typförband, beredskapstider och uthållighet. Denna redovisning lämnades tillsammans med budgetunderlaget . Efter att underlaget beretts i kommer regeringen att ta ställning till vilka förband som långsiktigt ska ingå i styrkeregister. Det kan innebära att de befintliga förbandsanmälningarna justeras. Det är viktigt att säga att den anmälan som gjort till EU:s styrkeregister kan kompletteras i ett senare skede. Att ett typförband inte återfinns i ett styrkeregister är heller inget absolut hinder för att det ska kunna användas i en internationell insats. Dock kräver ett förband som inte är beredskapssatt för internationell insats en längre förberedelsetid innan det kan delta i en insats. Det kan nämnas att Försvarsmakten just nu är anvisad att inleda en planering för en möjlig internationell insats under FN:s ledning där amfibieförband är ett av alternativen. frågar vidare hur jag avser att hantera FN:s behov av amfibieförband. Omställningen av vårt nationella försvar till ett modernt insatsförsvar ger god grund för en internationell förmåga. Här vill jag säga att våra amfibieförband, liksom många andra förband, har en god internationell förmåga. Det är dock inte säkert att alla förband kommer att vara anmälda till styrkeregister. Beredskapssättningen kan också komma att variera . har en lång tradition av att stödja FN:s fredsfrämjande insatser. Vid alla förfrågningar om svenskt stöd till en fredsfrämjande insats genomförs en noggrann analys av om kan bidra med stöd. I denna analys diskuteras återkommande alla olika förbandstyper. Två av de kriterier som väger tyngst vid ett beslut om en insats är om förbandet är efterfrågat i den aktuella insatsen samt vilken operativ effekt förbandet kan generera. Som jag tidigare framfört ingår amfibieförbanden i de alternativ som övervägs inför en insats . Jag ser således inga hinder för att ett svenskt amfibieförband, ifall det inför en fredsfrämjande FN-insats är en efterfrågad resurs och nationellt bedöms som det lämpligaste bidraget, kan ingå i en fredsfrämjande FN-insats. 172 (): Jag börjar med att tacka försvarsministern för svaret. Det som jag har velat uppmärksamma i min interpellation är hur det går till när svenska förband anmäls till olika styrkeregister. Vad vi debatterar är ett konkret exempel på den något märkliga ordningen att Försvarsmakten och Försvarsdepartementet inledningsvis var överens om att ett antal förband ska anmälas till EU:s styrkeregister. Men helt plötsligt försvann vid beslutstillfället ett av de föreslagna nyanmälda förbanden, nämligen den internationella amfibiestyrkan, den så kallade IAS. Jag tycker inte riktigt att jag har fått något svar. Jag frågade försvarsministern hur det gick till när amfibieförbandet försvann från förslaget och av vilken anledning. Försvarsministern hänvisar i sitt svar till att regeringen ville avvakta tills man gjort en översyn av principerna för anmälan till de olika styrkeregistren. Det låter mycket klokt, och jag efterlyser verkligen en sådan översyn. Men hur kommer det sig att regeringen inte avvaktade med att anmäla några andra nytillkomna förband, om man nu ville invänta resultatet av denna översyn? Det kan vara naturligt att man säger stopp och sedan vill se över hela frågan innan man anmäler några nya förband. Varför var det just amfibieförbandet som skulle avvakta? Under tre olika överbefälhavare , och har Försvarsmakten utan framgång föreslagit regeringen att amfibieförband ska anmälas till internationella styrkeregistret. Motiven till att inte anmäla amfibieförbanden har varit oklara, precis som . Jag ska därför säga något om IAS. Det är ett förband där investeringarna redan är gjorda. Det är ett förband som är klart för insatsorganisationen. Man har övat med bland andra , , , och med goda resultat. Sammantaget är IAS ett efterfrågat, utrustat och komplett förband som kan lösa komplexa uppgifter. Det är dessutom ett förband som finns med i EU:s Requirement Catalogue 05 som en så kallad referensenhet. Att inte förbereda för användandet av amfibieförbandet är enligt min mening resursslöseri. Som vi har sagt vid andra tillfällen tycks regeringen sakna en långsiktig strategi för de internationella insatserna. Därför saknas också en strategi för vad ska anmäla till styrkeregistren. Det är bra, men också hög tid, att göra översynen av principerna och ta ställning till vilka förband som långsiktigt ska ingå i styrkeregistren. Jag vill ställa en tredje fråga: När kommer resultatet av översynen att presenteras? 173 Försvarsminister (): Låt mig först reda ut ett par missförstånd. Det är inte så att Försvarsdepartementet och Försvarsmakten har varit överens om någonting. Regeringen har beslutat och gjort en samlad avvägning. Det är det besked som Försvarsmakten har fått. Det är en villfarelse som jag vill ta ur . En annan villfarelse är att det skulle finnas en referensenhet som var vårt svenska amfibieförband. Det är inte heller rätt. Det finns en referensenhet i . Det är ett neutralt beskrivande av ett typförband. Man har inte sagt att det ska vara precis som det svenska förbandet. Det måste också vara ett missförstånd. Jag tror att vi behöver ha ett ordentligt underlag för att titta på hur vi ska anmäla till styrkeregistren. Det är nämligen inte gratis. Det kostar förberedelse och det kostar att ha dem i beredskap. Det är naturligtvis billigare med 90 dagars beredskap eftersom man då inte har ersättning som rullar för dem som ligger i beredskap och eventuellt kan rekryteras till förbandet. Man får rekrytera öppet. Vi har gjort ett par anmälningar. Det har handlat om mindre förband som har lägre kostnader. Det har också handlat om sådana som har varit färdigutbildade där vi inte har beredskapsersättningar som tickar ut . Skälet till att några har kommit med är att vi bedömer att de har kompetens som har varit efterfrågad vi anmäler inget annat och de har lägre kostnad än vad anmälan av ett amfibieförband skulle innebära. 174 (): Det inte alltid så lätt att på den här sidan vattnet veta exakt vad som rör sig i departementen och hur saker och ting kommer fram till ett beslut. Att regeringen gör ett övervägande som inte överensstämmer med vad man kanske har föreslagit från början är helt klart upp till regeringen. Så måste det vara. Det är ändå intressant att ta upp att det som är IAS sägs motsvara exakt det typförband som finns med i EU:s Requirement Catalogue. Det behöver inte innebära att man alltid måste ha med det, men det kanske säger något om att Försvarsmakten tillsammans med amfibieförbanden har valt ett bra och väl fungerande förband. Det verkar som om försvarsministern inte riktigt kan bestämma sig. Å ena sidan var regeringens bedömning riktig, å andra sidan säger försvarsministern i sitt skriftliga svar att man mycket väl kan komplettera anmälan med exempelvis ett amfibieförband. I sitt svar argumenterar försvarsministern dessutom för att IAS är ett alternativ för internationell insats . Jag förstår inte logiken med att inte anmäla förbandet från början. Om det är rent ekonomiska övervägningar och storleken på förbandet är det bra att veta. När det gäller att långsiktigt se över vår strategi måste vi väl nationellt bestämma oss för var och med vad vi vill verka med våra förband. Därefter gäller det att se hur vi bäst möter de behov som framför allt EU och FN har. Enligt min uppfattning är det då viktigt att analysera vilka särskilda förmågor har som kanske inte alla andra länder har och marknadsföra dem i EU och FN. Jag kan inte se en poäng med att bidrar med förbandstyper som kanske redan finns i överflöd i andra länder. Det verkar vettigt att vi bidrar med något som är efterfrågat och som vi är särskilt bra på. Amfibieförbandet har en inneboende flexibilitet för olika uppgifter som motsvaras av få andra förband. Det underlag som Försvarsmakten lämnade uppfattade Försvarsmakten vara i verksamhetsmässig och finansiell balans. Det blir en svår avvägning av när hela förmågebredden ska vara uppnådd. Ska den vara det , 2007 eller 2008 när extrapengarna kommer? Jag uppfattar det som att man tycker att underlagen från Försvarsmakten har varit väl underbyggda. Man tycker att de svarar mot de krav och behov som regeringen har uttryckt. De är väl överens med ÖB:s prioriterade strategiska mål. De överensstämmer också med behoven inom ramen för den fortsatta utvecklingen av EU:s krishanteringsförmåga. Trots att underlagen var mer spårbara och mer underbyggda än någonsin beslutar man att ta bort ett förband. Om det bara handlar om pengar är det bra att få veta det. Handlar det om något annat? 175 Försvarsminister (): Det är viktigt att komma ihåg att det är behoven som styr. Vi anmäler över huvud taget inte några förband till några register om de inte efterfrågas. Det är den första utgångspunkten. Den andra utgångspunkten är att vi inte heller anmäler förband som inte motsvarar typförbanden. Det är inte något som bara gäller amfibieförbandet. Det gäller de andra förbanden också. De är inte originella på den punkten. Det är ett bra förband så jag utgår ifrån att det skulle kunna godkännas. Det är inte gratis vare sig att sätta upp förbanden eller att få dem godkända. För amfibiernas del har man räknat med en tilläggskostnad på 75 miljoner. Det tycker jag är en summa som inte är försumbar. Om det kostar 11 miljoner bara i beredskapssättning finns det ett behov hos oss att se om vi kan lyfta förbanden in och ut ur katalogerna. Det är en inte oväsentlig kostnadsbild. Jag tror att försvarsomställningen ska ske . Det är inte helt orimligt att regeringen är noga med att se till att vi först och främst uppfyller kraven på att EU:s snabbinsatsförmåga fungerar. Där har det ändå varit en stor samstämmighet mellan regeringen och de krav som har ställt. 176 (): Det är bra att veta vad saker kostar. Det är bedömningar som man alltid måste göra. Ingenting är gratis. Det är ju inte heller gratis att ha den lägsta formen av beredskap och utbilda ett förband. Det som har oroat mig är den känsla som jag tror finns hos just amfibieförbandet IAS. Man blir både frustrerad och besviken och funderar över vad det är man inte har gjort som alla andra har gjort. Har vi gjort något fel? Uppfyller vi inte kraven eller finns vi inte med i snacket innan besluten fattas? Jag vill avslutningsvis fråga försvarsministern när resultatet av den översyn som är utlovad ska presenteras. Då kan vi kanske få en större debatt om hur vi ska göra dessa anmälningar, att vi kan ta ut förband och inte bara sätta in. Jag har uppfattat att försvarsministern har tyckt att det verkar vara lätt att föreslå nya förband men att det är svårare att föreslå förband som ska tas bort ur styrkeregistret. Det har också varit en tidningsdebatt om att om man inte finns med i dessa styrkeregister så är det kört. Det kanske också förklarar den oro och den frustration som finns hos de förband som inte finns anmälda till de internationella registren. När får vi resultatet? Och har försvarsministern förståelse för den oro, förhoppningsvis felaktig, som finns hos de förband som inte finns med i registret? 177 Försvarsminister (): Allra först ska jag säga att när nu detta underlag har kommit in prövar vi det i . Jag är inte beredd att säga exakt när denna prövning kan ske, om det blir i anslutning till budgetpropositionen eller om det blir vid ett särskilt tillfälle. Dessa underlag för kostnaderna är de bedömningar som Försvarsmakten gör. Det är inte så att vi gör någon egen räkning på den punkten. Jag uppfattar ändå att har förståelse för att vi prioriterar och gör så att har en stor prioritet i det fortsatta förändringsarbetet. Sedan tror jag att det är bra om både och jag kan tydliggöra att det inte är kört bara därför att man inte står i ett styrkeregister. Just när det gäller alternativ som vi tittar på för en eventuell insats i , beroende på vad FN ber oss om, har Försvarsmakten fått i uppdrag att titta också på ett inslag med amfibisk förmåga. Det är väl också ett tecken på att vi inte är så stelbenta utan har den möjligheten. Däremot är det mycket diskussioner. Och jag är glad om den här debatten något har kunnat skingra diskussionen om de myter som finns om vad det handlar om. Den prövningen har skett. Regeringen satte ned foten. Kostnaderna har en viss betydelse. Vi fokuserar på EU:s snabbinsatsförmåga som är en tydlig beställning från . Men vi kan också tänka oss att använda förband som inte är anmälda om det visar sig att det är den förmågan som skulle kunna göra operativ nytta och efterfrågas. Överläggningen var härmed avslutad. 25 § Svar på interpellation 2005/06:466 om trängselskatten och demokrati 178 Statsrådet (): har frågat statsrådet på vilket sätt han avser att ge invånarna i hela samma möjlighet att göra sin röst hörd och därmed respektera det sammanlagda resultatet i de likalydande folkomröstningarna i . Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på denna interpellation. Jag har besvarat en liknande interpellation. Den interpellationen ställdes mot bakgrund av att frågan om trängselskatt kommer att prövas i en folkomröstning i och också bli en fråga i de nationella valen. Jag vill här återigen betona att förtroendevalda i kommunfullmäktige är valda av medlemmarna i sin kommun och står till svars inför dem. En folkomröstning, som för övrigt endast är rådgivande, kan därmed endast fungera som medel för ansvarsutkrävande i den egna kommunen. Kommunmedlemmarna kan alltså aldrig ges någon direkt beslutanderätt över frågan om trängselskatt ska införas. Även om regeringen har uttalat att folkomröstningen i kommer att få betydelse för den fortsatta hanteringen av trängselskatter, så är det som fattar de avgörande besluten. Detta gäller naturligtvis även folkomröstningar i andra kommuner oavsett vad utfallet av omröstningarna blir. Mot bakgrund av detta avser jag inte att vidta några åtgärder med anledning av de ställda frågorna. 179 (): Jag vill börja med att tacka statsrådet för svaret. Jag vill också säga att jag tycker att det är roligt att få debattera frågan om trängselskatter med just statsrådet . Även om jag hade ställt interpellationen till så tycker jag att det är en intressant och värdefull vinkel att frågan om demokrati och kommunalt självstyre kommer i fokus för denna interpellationsdebatt. På ett sätt skulle man kunna säga att statsrådets svar ger upphov till en lite sensationell tolkning. Socialdemokraterna har nämligen ända sedan man av under regeringsförhandlingarna pressades till att införa biltullar, trängselskatter, miljöavgifter, vilket ord man nu vill använda, varit tydliga med att det är en folkomröstning som ska få avgöra om detta ska permanentas eller inte och att den folkomröstningen ska hållas i . säger statsrådet i sitt svar att regeringen visserligen har uttalat att folkomröstningen i kommer att få betydelse. Men det gäller naturligtvis även folkomröstningar i andra kommuner, oavsett vad utfallet av omröstningarna blir. Jag vet inte riktigt om det var det svar som hade önskat. Jag vet egentligen inte om det är detta som statsrådets övriga partikamrater i har önskat. Sanningen är ju att vi från de olika partierna, och andra partier i har pekat på hur viktigt det är att man ser som en helhet när man talar om trafikproblem, den trafikinfarkt som vi alla vet är ett faktum. Så fort vi har tagit upp detta i för att peka på den demokratiskt tveksamma hanteringen av trängselskattefrågan har vi av statsrådets kolleger i riksdagsgruppen fått veta att det är väljarna i som avgör detta i en folkomröstning i samband med valet som regeringen avser att respektera. Men jag tror tyvärr inte att det är på det sättet som man ska tolka statsrådets svar, som att han nu ger samma besked till invånarna i hela regionen, det vill säga att allas röster kommer att väga lika tungt. Jag tolkar tyvärr statsrådets svar som en ganska konstitutionell genomgång av gällande regelverk. Och det tror jag inte att vi behöver ta någon tid i kammaren i anspråk för att klargöra. Det vet ju alla att en folkomröstning inte är legalt bindande vare sig för regeringen eller för och för övrigt bara är rådgivande. Men sanningen är ju att regeringen i propositionen om trängselskatt och regeringspartiets företrädare i har pekat på folkomröstningen i som det vägledande. Men vad som har hänt och som kanske får statsrådet att något sväva på målet är att vi nu har tydlig statistik som visar att det faktiskt är en minoritet av antalet fordon som passerar trängselstationerna som tillhör bilister i . Det är en större andel som kommer från övriga . Därför är min fråga: Vem är det egentligen som är mest berörd av trängselskatteförsöket? Är det invånarna i , eller är det invånarna i ? De flesta fordon som passerar trängselstationerna tillhör trots allt invånare i . 180 Statsrådet (): Det är alldeles riktigt konstaterat av att svaret i sig är formellt och strikt utformat utifrån gällande lagstiftning på området. I den här frågan är det så när det har folkomröstats en del kranskommuner har ju bestämt att man ska ha egna prövningar att konstitutionellt har den riksdag som sitter efter valet att ta ställning till det här försöket och att besluta utifrån hur man upplever att frågan ska dömas sett till hanteringen. En riksdag kan alltid inhämta den information som finns och den debatt som har förts. Så är det i den formella delen. Sedan finns det också en praktisk sida här, som också pekade på. Diskussionen startade i , och där bestämde man också att ha en folkomröstning om hur det skulle kunna vara. Den praktiska tillämpningen är naturligtvis vad och folkomröstningen där säger. Från regeringens horisont kommer det naturligtvis att vara den del här som väger tyngst sedan beslut har fattats utifrån hur situationen ser ut och om det är en likartad situation efter valet . På den punkten kan jag förtydliga mig. Demokratiskt är det en inte helt oproblematisk situation därför att man alltid kan hävda att fler bilar tillhör någon som inte bor i utan som bor i en annan kommun. Alltså borde också de kommuninvånarna få tycka till om vad det ska kosta och om villkoren eller hur det nu ser ut för att i det här fallet passera in i huvudstaden, i . Skulle det här gälla bara i det här området, eller ska det gälla också i andra områden? Så måste man också diskutera. Om jag bor i kommun och parkerar i är jag beroende av parkeringsavgifterna, av vad det kostar i parkeringshus, i . Det har jag inte kunnat påverka som kommuninvånare i genom mitt fullmäktige eller de politiker jag valt där. De har ingen bestämmanderätt. Vad jag menar med det exemplet är att det alltid är en massa saker som påverkar mig som enskild individ och som berör mig om jag bor på ett ställe och jobbar någon annanstans. Skulle det resonemang hålla som pekar på skulle man, herr talman, i demokratins namn också ha inflytande över de frågorna trafikfrågor eller andra frågor som berör det här. Med detta menar jag att det här inte är en okomplicerad fråga. Att bara hänvisa till att fler borde få vara med i en tydligt rådgivande eller kanske till och med bestämmande folkomröstning, som en del tycker att det ska vara själv håller jag mig till en starkt rådgivande omröstning visar att det inte är fråga om något enkelt ställningstagande på den punkten, utan det här kan bli ganska komplext överfört på annan verksamhet. Jag tror att det är viktigt att fundera lite vidare på de där begreppen, på hur det ser ut och på hurdant det är. Sanningen är väl vi ska inte diskutera sakfrågan att själva inställningen till trängselskatten har skiftat ganska mycket utifrån hur det såg ut innan den beslutades och fram till dess att den verkat . Olika undersökningar pekar på att åtminstone invånarna i är väldigt positiva till det sätt på vilket det här görs. Det har gjort att åtminstone vissa partiföreträdare och till och med partier, vilket jag såg senast , har svängt i sin grunduppfattning i frågan om det ska vara trängselavgift eller inte, så vi kan nog se fram emot en ganska spännande debatt på det här området där det inte råder någon total enighet inom blocken i det här fallet kanske inom blocket om hur frågan bör hanteras framöver. 181 (): Jag börjar med det sistnämnda. Ja, det är helt klart att trängselskatteförsöket i engagerar och väcker känslor. Debatten är het. Men det är inget som skiljer den här frågan från andra frågor som borde vara just kommunala frågor.