prot · GT09114 · 2006-05-02 00:00:00 — 37 Finansminister (): Den regering som jag tillhör har i motsats till oppositionen föreslagit en reformering, ett steg mot avskaffad reklamskatt, som också vunnit gehör. Skatten på annonser i allmänna nyhetstidningar sänktes från till och reklamskatten i övrigt från till . höjdes gränsen för när skatt måste betalas . Sammanlagt leder detta till att färre dagstidningar måste betala reklamskatt och att skatten sänks för dem som betalar reklamskatt. Totalt uppgår den skattesänkningen till . Så visst går det att sänka skatten, och visst går det att gå vidare. Vi får återkomma i budgetpropositionen. Bland det första jag gjorde som finansminister var faktiskt att i diskutera just reklamskatten med . Jag sade då att vi får återkomma till frågan i budgetpropositionen 2005, vilket regeringen mycket riktigt också gjorde, och vi tog det första steget. säger att det inte är så lätt för oppositionen att föreslå ett borttagande av reklamskatten. Jag måste säga att jag inte riktigt förstår resonemanget att det skulle vara så komplicerat. Alldeles uppenbart har det ju varit lätt för att gå med på försämringar i sjukförsäkringen. Det var tydligen lättare att göra det än att föreslå att reklamskatten ska tas bort. presenterades någon form av gemensamt utspel från de borgerliga partierna. ska erkännas att jag inte hunnit lusläsa den motionen, men såvitt jag kunnat se finns reklamskattens avskaffande inte med i det utspelet. Däremot fortsätter man att stå fast vid de försämringar som drabbar de arbetslösa, de sjuka, de förtidspensionerade och de föräldralediga. Tydligen har det varit lättare för att gå med på det än att slåss för att avskaffa reklamskatten. har dock en ny chans eftersom de då ska presentera sin egen budgetmotion. Det är ju så att de borgerliga partierna först gör ett gemensamt utspel dag ett, och dag två gör de sedan fyra olika utspel om den ekonomiska politiken. Det vore intressant att höra om reklamskattens avskaffande finns med i ekonomiska budgetförslag, för uppenbarligen har ni inte lyckats övertyga era alliansbröder och systrar om nödvändigheten av att ta bort reklamskatten . 38 (): Jag vill fästa den intresserade kammarens uppmärksamhet på att finansministern i den här frågan ställer sitt hopp till . Det är jag väldigt glad för. Även om det kanske inte kommer att uppfyllas just , eller vilken dag det nu blir, tycker jag att det är hoppfullt att han har den åsikten att det är som kommer att uppfylla det. Det är bland annat av tryckfrihetsskäl som vi bör se till att reklamskatten tas bort. Det är väldigt svårt att prioritera på ett radikalt annorlunda sätt än vad en regering gör, vilket jag tror att finansministern vet för han har trots allt jobbat i opposition. Det är klart att man kan göra som ni gjorde 19911994, när ni till exempel föreslog att alla räntebidrag skulle finnas kvar. Det första ni gjorde när ni kom i regeringsställning var dock att överge det förslaget. Och på det, fru talman, tjänade man . Om man gör sådana saker blir det naturligtvis väldigt annorlunda. Det här är ingenting som nu håller presskonferens om, utan det handlar om alla goda förbättringar och så vidare. Ifall vi ska diskutera den allmänna ekonomiska politiken finns där väldigt ofta saker som man måste kompromissa om. Jag är övertygad om att i den regering som han sitter i varit med om att kompromissa med och . Det skulle förvåna mig mycket om omfattade alla de beslut som han lagt fram. Låt oss ta flygskatten som exempel, fru talman. Den skulle enligt budgetpropositionen 2005 trätt i kraft i går. blir det inte så, och det beror naturligtvis på tekniska omständigheter och allt möjligt annat. Allt blir inte exakt som man tänkt sig. Så är det i livet och i politiken. Att då göra en stor sak av detta tycker jag vittnar om att man inte har någon plan. Vi har fått klart besked av att det inte finns någon plan för reklamskattens avskaffande. Den är för lågt prioriterad. Under två mandatperioder har man haft chansen! Sedan vill diskutera en helt annan fråga. Jag förstår att den här frågan inte är så rolig att diskutera. Det är roligare att diskutera nedskärningar i omsorgen och de som är arbetslösa. Det som emellertid glömmer bort, och som jag vill fästa den ärade kammarens uppmärksamhet på, det är att det också finns en annan sida av detta, nämligen att om vi fick fler som hade i lön skulle mycket färre behöva ha , eller något under, i ersättning. De som med politik nu blir förtidspensionerade får i ersättning. Det är fortfarande . 39 Finansminister (): Jag vill inte alls diskutera i sak den borgerliga alliansens förslag att försämra villkoren för de sjuka, de arbetslösa, de förtidspensionerade och de föräldralediga. diskuterar vi reklamskatten. Vad jag ville fästa uppmärksamheten på var att det uppenbarligen har varit lätt för att gå med på den här typen av politik i förhandlingarna med de övriga borgerliga partierna men att det har varit väldigt svårt när det gäller reklamskatten. Det kanske säger någonting om var befinner sig i det politiska landskapet . sade att jag hyser hopp om . Hoppet är det sista som överger människan, och så även mig. Men jag börjar bli alltmer bekymrad över . Jag har länge hoppats på , inte minst i skattepolitiken. för ett resonemang om, om jag förstod det rätt, att ett oppositionsparti inte kan komma med förslag. Det kan komma med vissa förslag. Det kan komma med förslag om försämringar för arbetslösa och så vidare. Men det kan inte komma med andra förslag, för det är för jobbigt. Om det nu var resonemanget. Jag kan inte komma fram till någon annan slutsats än att enda sättet för att röra sig i den här frågan är att regeringen gör någonting först. Först ska regeringen komma med en proposition. Men ni är ju en opposition. Ni ska komma med ett alternativ. Om ni inte är nöjda med vår politik vad gäller reklamskatten ska ni föra fram ett förslag som får ta ställning till som alternativ. Även om det var en inlindad bisats uppfattade jag det som att inte ens kommer att i sitt eget budgetförslag ha med reklamskattens avskaffande. drar den riktiga slutsatsen. Branschen får vänta på att regeringen kommer med ett förslag. Nästa gång som regeringen har möjlighet att komma till blir i samband med budgetpropositionen. Då får vi se om det finns ekonomiskt utrymme för att genomföra den angelägna reformen att avskaffa reklamskatten. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2005/06:357 om hanteringen av statskassan 40 Finansminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att, mot bakgrund av förhållanden som beskrivs i årliga granskning av 260 statliga myndigheter och institutioner stimulera styrelser och verksledningar att aktivt medverka i den årliga revisionen, att verka för att lokalförsörjningsfrågan blir en högre prioriterad fråga för myndigheterna och att inspirera till effektivare och även i somliga fall mer rationell hantering av anslagsfinansierade verksamheter, bland annat genom en mer genomtänkt syn på anslagssparandets moraliska effekter för verksamheterna . Omfattning och inriktning av granskning av statens verksamhet är reglerad i lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m. Revisionsberättelser och revisorsintyg över den årliga revisionen lämnas till regeringen med kopia för kännedom till berörda myndigheter. Styrelsens och myndighetschefens ansvar och uppgifter framgår av myndigheternas instruktion som också innefattar de paragrafer i verksförordningen som är tillämpliga för myndigheten. I 13 § verksförordningen (1995:1322) anges att styrelsen ska besluta om åtgärder med anledning av revisionsrapporter och den redovisning som myndigheten ska lämna till regeringen. Redovisningen till regeringen ska omfatta de åtgärder som myndigheten har vidtagit eller avser att vidta med anledning av invändningen i revisionsberättelsen. Det förekommer således kontakter mellan och myndigheternas styrelser och verksledningar. Jag anser att det är självklart att styrelsen och ledningen ska ha kontakter med revisorerna för att bli informerad om revisorernas bedömningar och för att kunna ställa de frågor som behövs för att de ska kunna leva upp till sitt ansvar. Jag ser dock inte tillräckliga skäl för att i lag eller förordning föreskriva på vilket sätt styrelsen och myndighetsledningen ska medverka i den årliga revisionen. Ansvaret för myndigheternas lokalförsörjning är , med vissa förbehåll, helt och hållet delegerat till myndigheterna. Bestämmelser om myndigheternas lokalförsörjning finns i förordning (1993:528) om statliga myndigheters lokalförsörjning. Enligt 9 § nämnd förordning får varje myndighet inom ramen för vad regeringen beslutat i fråga om lokalisering av myndighetens verksamhet besluta om sin egen lokalförsörjning. Myndigheterna ska bedriva verksamheten på ett effektivt sätt och hushålla väl med de resurser som de förfogar över. Effektiviteten omfattar i detta fall även myndigheternas kostnader för lokaler. Jag anser också att det är angeläget med en effektiv lokalförsörjning inom statsförvaltningen. Frågan har uppmärksammats i andra sammanhang bland annat genom ett regeringsuppdrag till . Uppdraget till , som ska redovisas till regeringen , omfattar dels hur stödet till statliga myndigheters lokalförsörjning ska utvecklas, dels hur styrningen och uppföljningen av myndigheternas lokalförsörjningsansvar kan utvecklas. uppgift är att granska myndigheternas verksamhet, vilket också omfattar myndigheternas lokalkostnader. Inriktningen av granskning är reglerad i lag varför jag inte får eller kan påverka arbete och inriktning. Jag har därför ingen anledning att verka för att årliga genomgång av statliga myndigheters verksamhet särskilt ska omfatta styrelsernas och verksledningarnas ansvar för den optimala lokalförsörjningen. Sedan ramanslaget infördes /93 har statsbudgeten och budgetprocessen utvecklats och förändrats i riktning mot ökad stramhet. Från och med begränsas myndigheternas möjligheter till anslagssparande. gäller att en myndighet får disponera ett anslagssparande av anslaget, om inte regeringen beslutat annat. Utgiftstaket för staten är ett viktigt budgetpolitiskt åtagande för och regeringen, som främjar trovärdigheten i den ekonomiska politiken. För att klara utgiftstaket behövde regeringen minska de takbegränsade utgifterna i enlighet med bestämmelserna i 42 § budgetlagen. Regeringen beslutade därför om flera åtgärder, bland annat en generell begränsning av myndigheternas disponibla medel. Beslutet innebar att varken sparade anslagsmedel eller anslagskredit fick utnyttjas utan särskilt beslut från regeringen. Begränsningar i myndigheternas möjligheter till anslagssparande bottnar inte i önskan att till statskassan dra in så mycket pengar som möjligt utan snarare på regeringens beslutsamhet att vid behov vidta nödvändiga åtgärder så att statsutgifterna kan hållas under utgiftstaket. Min ambition är att myndigheterna även , inom ramen för den stramhet som omger statsbudgeten och budgetprocessen, ska ges förutsättningar att utnyttja sina anslagsmedel på ett ansvarsfullt, långsiktigt och effektivt sätt. 41 (): Jag tackar statsrådet och chefen för för detta jämfört med det tidigare svaret mycket utförliga och också diskuterande svar. vinner man inte på att vara sparsam, utan val vinner man på löften i huvudsak om utgifter. Icke desto mindre har jag ställt interpellationen med en helt annan bakgrund än den valrörelse som vi är på väg in i. Jag har ställt den mot bakgrund av funderingar som man kan få när man, som jag haft förmånen att göra, sitter i och lyssnar under på de diskussioner som olika rapporter föranleder. Det är mitt intryck att den viktiga verksamhet som revisionen bedriver nämligen att man ska i anda, som jag har citerat, se till att hantera varje krona väl inte har tagits på det fulla allvar som åtminstone jag hade föreställt mig att den skulle göra och också skulle önska att den kunde göra. Jag har dragit fram några exempel på det som har gjort mig betänksam. Det gäller kanske inte centralstyrningen i första hand utan den medvetenhet som man ibland kan uppfatta inte finns ute i en del myndigheter. Jag tror att den är väldigt mycket påtagligare i privata företag, där varje krona på något sätt måste komma in till verksamheten genom aktivt arbete. Jag inser naturligtvis att myndigheter måste vara anslagsfinansierade. Där får man pengar till olika ändamål. Men man har också ett behov av att motivera sin egen verksamhet genom att också göra av med dem. Vi har egentligen inte möjlighet att diskutera något enskilt fall. Jag skulle därför vilja veta hur finansministern ser på den frågeställning som jag tar upp. Det är väldigt viktigt om man betraktar det just ur den enskilde skattebetalarens synvinkel att vederbörande har klart för sig att det är regeringens och indirekt absolut fasta ambition att vi inte ska slösa med pengar i den offentliga förvaltningen. Jag tror egentligen inte att vi är oense om det. Jag har ställt den här interpellationen bara av den anledningen att jag har fått ett allmänt intryck av att det ibland kan förslappas en smula på den här punkten. När statsrådet säger att man egentligen inte har något ansvar för styrelse och lokalförsörjning så väljer jag att tolka det i rent formell mening. I praktiken är det ju på det rakt motsatta sättet; det är av en ofantlig vikt vad regeringen och säger till myndigheterna och hur dessa styrs. Det gäller också de styrelser som ibland tillsätter, och så vidare, och regeringens alla myndigheter. Det är fråga om ett stort antal myndigheter och ohyggligt stora pengar. Jag efterlyser alltså mer av statsrådets verklighetsanknutna kommentarer än den något formella ordning som jag fick i svaret. 42 Finansminister (): Först och främst tycker jag att det här är en viktig diskussion. Vi har en statsbudget på i det närmaste . Mycket av både den politiska debatten och det arbete som sker i regering och riksdag handlar om de sista miljonerna och miljarderna på marginalen. Proportionen är grotesk när det gäller hur mycket diskussion vi ägnar åt de sista kronorna jämfört med den stora bulken, upp till de 1 000 miljarderna. Vi måste i betydligt större utsträckning ägna oss åt hur den samlade budgeten fungerar. Och varför måste vi göra det? Jo, helt enkelt därför att det är precis så som säger i sin interpellation; vi har en skyldighet mot skattebetalarna att se till att varje skattekrona används på ett så effektivt och produktivt sätt som det någonsin bara går. Det leder dessutom till det goda att vi inte behöver beskatta vårt svenska folk mer än nödvändigt. Vi kan också skapa och krama ur mer välfärd ur varje skattekrona om man så vill. Inom pågår ett arbete som kommer att publiceras och som handlar om effektiviteten och produktiviteten i den offentliga sektorn. Vi har inte lika tydliga mått att mäta produktivitetsutvecklingen i den offentliga sektorn med som vi har i den privata sektorn. Vi vill råda bot på det. Vi tror att det finns möjligheter. Dessutom, vilket har visat sig i det arbetet, har det skett stora förbättringar . Även om jag gärna vill vara konstruktiv så måste jag polemisera mot det som säger om att det finns en slapphet i myndigheterna. Jag, som har kunnat överblicka detta och som har befunnit mig i , skulle vilja påstå att det är en betydligt bättre budgetkontroll än det har varit tidigare. I myndigheterna har det byggts upp controllerfunktioner. I den mål- och resultatdialog som regeringen har med myndighetscheferna betonas effektivitets- och produktivitetsfrågor. Instruktionerna är mycket tydligare vad gäller de ekonomiska frågorna än vad de har varit tidigare. Också i den informella dialogen förs frågorna upp. Det är helt riktigt som sade vi kan och får inte diskutera enskildheter. Jag vill ändå, eftersom det är mitt formella ansvarsområde i regeringen, lyfta fram frågan om lokalförsörjningen. Regeringen har på mitt förslag givit ESV i uppdrag att utreda och lämna förslag till inriktningen av ESV:s stöd till myndigheter inom . Jag tror att det går att göra mer på det området. får vi se vad ESV har att säga om myndigheternas lokalförsörjning. Det här är deras ansvar. Jag tycker ändå att det finns skäl att fråga sig och det är precis den fråga som vi har gett ESV om lokalförsörjningen verkligen är optimal . 43 (): Jag håller med om att man måste titta på den samlade budgeten och att den politiska diskussionen ofta kommer att handla om marginella företeelser där man skulle vilja se mer helheter. Det är klart att statsförvaltningen i olika avseenden har genomgått en oerhört stor förändring. Inte minst ska vi komma ihåg att datoriseringen har skapat helt andra möjligheter för information både uppåt och nedåt. Glädjande nog är det nu också via Internet mycket lätt att nå ut på många håll. Vi har utmärkta myndigheter. Till exempel vi ska ju lämna deklarationerna senast har en förträfflig verksamhet. Det är mycket glädjande. Jag tror också att en av anledningarna till att gnället på skatterna har minskat är att som sådant har tydliggjort och underlättat det här mycket för vanliga människor. Jag tycker också att det är bra att finansministern säger att det kommer en utredning som försöker diskutera den mycket svåra problematiken om effektiviteten i den offentliga sektorn. Den är ju anslagsfinansierad, som vi var inne på här tidigare. Detta är naturligtvis mycket svårare att mäta än att mäta produktiviteten inom stora delar av näringslivet. Om man går tillbaka hade vi då en helt felaktig politik där man försökte åtgärda brister genom att ständigt anställa någon mer eller bygga någon ny byggnad. I den bemärkelsen tror jag att vi fortfarande har en lång väg att vandra. Jag skulle vilja fråga finansministern hur han ser på frågan om och myndigheternas självständighet. Det tycker jag skulle vara intressant att diskutera. Det finns också en annan fråga som är central. När finansministern säger att vi har fått bättre budgetkontroll och så vidare håller jag med. Det är säkert så att siffrorna är bättre och så vidare. Men det finns en annan sak, som inte ingår i detta begrepp. Det är att man diskuterar om vi gör rätt saker. Det är en annan fråga. Gör vi rätt saker? Det är klart att man kan säga att myndigheterna inte ska hålla på med det här utan att det är politikerna som ska göra det i stället. Men då kommer man ifrån möjligheterna att använda varje krona rätt. Det lättaste är på de två stora områden som vi har, nämligen personalen och lokalerna. Där är det uppenbart att de administrativa kostnaderna påverkas mycket. Verksledningarna ska inte gå in och styra och ställa när det gäller den inriktning som handlar om den politiska beslutsfären; det håller jag med om. Men inom ramen för var man ska vara lokaliserad och att man ska vara bra organiserad och så vidare finns det enligt mitt förmenande mycket att göra. Jag kan gärna ta tillbaka ordet slapphet. När jag använde det menade jag det inte i den bemärkelsen att någon enskild befattningshavare är slapp. Vad jag tänkte på var just den här andra delen, nämligen om vi alltid gör rätt saker med rätt personal på det mest effektiva sättet. Det var så jag menade. Jag vet att vi båda har erfarenhet av verksamhet. Det är alldeles uppenbart att det där ofta finns möjlighet att göra stora saker med ganska små medel till gagn för just samma skattebetalare som ska ut med dessa pengar. Jag tycker att det är en bra ambition som statsrådet har här att ständigt titta på detta. 44 Finansminister (): Jag vill bara säga en sak så att vi inte pratar förbi varandra och det tror jag inte heller att vi gör. använder uttrycket marginella företeelser. Det var inte så jag menade. Jag menar inte att den politiska debatten handlar om marginella företeelser, men detta är frågor på marginalen i förhållande till den stora bulken. Jag tror att vi kan vara överens om det. Det är helt riktigt att det har skett mycket i den svenska myndighetskulturen som är positivt, inte minst från de enskildas utgångspunkt. Det finns en helt annan känsla av behov av att ge service, och inte bara att ge service mellan åtta och fem utan att ge service dygnet runt. Det gäller inte bara , som är en utmärkt myndighet det kan jag gärna skriva under på. Det gäller också , och en rad myndigheter som har ett helt annat tänkande än vad de hade tidigare. Då hade man en helt annan paternalistisk attityd gentemot sina uppdragsgivare. Gör vi rätt saker? Jag vågar påstå att den frågan ställs i myndigheterna. När jag har mål- och resultatdialog med mina myndighetschefer på , , , , och några till så är det det vi diskuterar. Det är det som myndighetscheferna tar upp. De gör det, precis som säger, utan att träda riksdag och regering förnär när det gäller det politiska uppdraget som är givet vissa specifika myndigheter. Det växer fram en insikt om att det inte per automatik är så att det vi gjorde i går är det rätta att göra . Det bästa sättet att få behålla ett anslag har varit att få ett anslag. Det börjar växa fram en attityd att det inte är rätt förhållningssätt. Jag är väldigt hoppfull om den utveckling som är i . är inte mitt ansvarsområde längre. Jag tillkallades som samordningsminister till , men jag följer det inte alls på det sätt som jag gjorde när jag var samordningsminister. Men det är för mig en väldigt viktig utredning. De statliga myndigheterna får kritik, inte minst från kommunalt och regionalt håll, för att de statliga myndigheterna samverkar för dåligt. Det är där som jag tror att de stora effektivitetsvinsterna finns att göra inom den statliga sektorn . Vi har myndigheter som har olika regionala struktur som överlappar varandra, som inte i tillräcklig utsträckning, såsom det hette i den gamla regeringsformen, räcker varandra händerna i syfte att samarbeta bättre. Här hoppas jag mycket på . Det är den del som jag är mest angelägen om kommer fram, därför att den statliga sektorn styr vi själva över i regering och riksdag. Inom den kommunala organisationen måste vi gemensamt med den kommunala sektorn komma fram till hur den ska förhålla sig gentemot den statliga sektorn. Men bättre samverkan behövs mellan de statliga myndigheterna i . Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 11 § Svar på interpellation 2005/06:354 om 45 Statsrådet (): har frågat mig hur regeringen avser att agera för att få till stånd en förändring i förhållande till nuvarande praxis i samband med ansökning om organisationsbidrag och verksamhetsbidrag. Han har vidare ställt frågan vilka åtgärder jag i övrigt avser att vidta gällande Grekiska Riksförbundets fortsatta verksamhet. Interpellationen har ställts mot bakgrund av att av har fått avslag på en ansökan om organisationsbidrag och verksamhetsbidrag för . stöd fördelas enligt bestämmelser i förordningen (2000:216) om statsbidrag till organisationer som främjar integration. disponerar verket för organisations- och verksamhetsbidrag och därutöver ca för projektbidrag. Utformningen av ett framtida bidragssystem för organisationer bildade på etnisk grund utreds . tillkallades en parlamentarisk kommitté för att göra en översyn av integrationspolitikens mål, inriktning, organisation och effektivitet (dir. 2005:94). Kommittén ska också lämna förslag på utformning av ett framtida bidragssystem för organisationer bildade på etnisk grund samt lämplig bidragsfördelande myndighet. Kommittén ska slutredovisa uppdraget . När det gäller andra fråga vill jag understryka att är en självständig myndighet. Det är således inte möjligt för mig att i egenskap av statsråd uttala mig om verkets beslut i ett enskilt ärende. Jag kommer givetvis att följa utvecklingen på området för att kunna ta ställning till om det kan krävas några ytterligare åtgärder från min sida. 46 (): Tack för svaret, statsrådet . Jag ska börja med att säga att det kanske både syns på mig och hörs på mitt namn att jag själv har ett grekiskt ursprung.