prot · GU0919 · 2006-11-10 00:00:00 — Jag tror inte det. 94 () replik: Rasera de offentliga finanserna är stora ord. Det gör inget av de budgetförslag som har lagts fram. Så stora är inte skillnaderna. Vi finansierar våra förslag. Ni vill öka det finansiella sparandet. Ni tycker att det är läge att spara i ladorna. Det gör ni på bekostnad av sjuka och arbetslösa. Det är en politisk prioritering som ni har valt att göra, inte en ekonomisk nödvändighet. Jag beskriver effekterna av en saneringspolitik. Varken arbetslösa, sjuka eller förtidspensionerade är betjänta av något gräl om vem som medverkade till vad eller vem som var ansvarig för vad. är det mindre snack och mer verkstad som gäller. 95 () replik: började med att beskriva verkligheten fram till hur det ser ut nu med en ökad hastighet, det så kallade ekorrhjulet. Vi springer allt fortare. Vi har även skapat en ny sjukdom som heter utbrändhet. Vi kan givetvis diskutera om vi ska prata om historien eller framtiden. Era förslag är att vi ska ha ännu mer av samma sak. I och för sig pratar ni om ytterligare anställda i offentliga sektorn, men vi vet också att det är i offentliga sektorn som de verkliga problemen finns med sjukskrivningarna. Vi vet att det inte är fullt så illa i de privata alternativ som finns. Varför är ni inte beredda att släppa in dem och ta lärdom av de privata alternativen för att på så sätt även hjälpa kommuner och landsting att förbättra sin situation? 96 () replik: Jag tror inte att det är så enkelt. Jag tror att utslagningen från och sjukskrivningarna vid den offentliga sektorns arbetsplatser är en effekt av nedskärningspolitiken, saneringspolitiken, den minskade personaltätheten men också av en ökad arbetsbörda som beror på ökad ofärd i samhället, ökade klasskillnader, att har fått mer att göra, att äldreomsorgen har fått mer att göra när behovsbedömningarna har stramats upp, att antalet äldre blivit flera och att arbetet helt enkelt har blivit tyngre. Det finns många saker som har bidragit till utvecklingen och som naturligtvis inte är avhjälpta av en förenklad kommentar om att det inte ser ut så i den privata sektorn eller att om vissa företag tas in i stället löser sig allt. Så enkelt är det inte. Det är inte de åtgärderna som ska till utan handfasta satsningar. 97 () replik: Givetvis löser man inte allt genom att göra saker privat i stället för offentligt. Det vi har satsat på i alliansregeringen är att förbättra rehabiliteringen av dem som är sjuka. Arbetsförmedlingen har fått i uppdrag att öka matchningen så att det blir lättare att hitta ett jobb. Det finns andra sådana saker. Ni är inne på att fördela arbetet, inte att skapa nya. Det är där era kommer in. Sedan har vi alla som jobbar, sliter och är slut när de kommer hem. De har hämtat barn på dagis och klockan är mycket. Barnen sätts framför tv:n eftersom föräldrarna måste göra något annat i stället för att umgås. Det är då de så kallade pigjobben, hushållsnära tjänsterna, kommer in. Genom att vi har ett jobbavdrag så att alla får det bättre kommer även de som är lågavlönade att ha möjlighet att åtminstone ibland köpa sig dessa tjänster. 98 () replik: Jag ska lägga till att det också i privata företag har skett omfattande strukturrationaliseringar. Även där har arbetstempot drivits upp och det har skapats en utslagning. Problemet med pigavdragen, pigjobben, är att de per definition inte är en lösning för alla. Det bygger på att vissa arbetar åt andra. Även pigan är trött när hon kommer hem och ska hämta sina barn på dagis, hänga sin tvätt och städa sitt hus. Vad får hon för avlösning? Ska hon också ha en piga? Nej, det är inte riktigt så det går till. Det behövs lösningar som gynnar hela befolkningen oavsett om man har det gott ställt ekonomiskt eller dåligt ställt ekonomiskt, oavsett om man har valt att avstå från heltidsarbete för att klara livspusslet som många kvinnor gör som arbetar deltid och avstår löneutrymme eller inte. Det är där en allmän arbetstidsförkortning är den lösning som återigen måste diskuteras på den politiska agendan. 99 () replik: Ungdomsarbetslösheten växte under den förra regeringen. har den här regeringen aviserat kraftfulla satsningar för att minska ungdomsarbetslösheten, vilket är välkommet. För att särskilt underlätta ungdomars inträde på arbetsmarknaden ges ett särskilt avdrag i beräkningen av arbetsgivaravgifter för dem som är . Med regeringens politik blir det alltså billigare att anställa unga. Vad är ert alternativ, , till att minska ungdomsarbetslösheten? 100 () replik: Det trodde jag hade framgått vid det här laget. Vi har en rad förslag för nya arbeten i vårt budgetförslag och i våra övriga politiska förslag. Vi förordar en rejäl satsning på personalstyrkan i offentlig sektor. Vi har också en rad förslag när det gäller stimulanser för små företag och liknande. Vi ogillar att diskutera särskilda ungdomsjobb. Det finns många grupper som är missgynnade på arbetsmarknaden. Det gäller ungdomar. Det gäller också äldre. Det gäller funktionshindrade och många andra. Vi behöver en generell ökning av de reguljära arbetstillfällena så att ungdomar och andra kan få ett jobb. 101 () replik: Jag har hört tala länge om kvinnors möjligheter på arbetsmarknaden. Jag hade också uppskattat att höra någonting om ungdomars möjligheter på arbetsmarknaden. Jag kan konstatera att ungdomsarbetslösheten under förra mandatperioden växte i stället för att halveras som lovade vid valet . Oppositionen frågar här : Var kommer jobben med den nya regeringen? Min fråga är: Vem skulle jobba med oppositionens politik? 102 () replik: Jag tror inte att era förslag skapar flera arbetstillfällen. Jag är rädd att sänkta trösklar och liknande som ni talar om på arbetsmarknaden bidrar till en låglönemarknad. Det är något som vi har hävdat att ni vill införa, men det är ett begrepp som ni värjer er emot. Vi tror på en generell ökning av arbetstillfällena i offentlig sektor men också i den privata sektorn genom att ge småföretagen bättre villkor, genom att stimulera forskning och utveckling och genom att stimulera fram flera gröna arbetstillfällen och liknande. Den typen av åtgärder kommer att göra att även fler unga människor får ett arbete. Vad vi däremot vänder oss mot är att ni förutsätter att arbetslösa människor, unga som gamla, också är lata. Därför ska de stimuleras med sänkta a-kassenivåer, hårdare tag och lock och pock. Det är en människosyn som vi inte delar. 103 () replik: höll ett väldigt passionerat tal. Jag tycker att visar en förståelse för hur det är att leva i det utanförskap som finns i för långtidsarbetslösa, långtidssjukskrivna och förtidspensionerade som allra helst skulle vilja komma tillbaka i ett arbete. Det verkar finnas en förståelse för det utanförskapet. Att ogillar att tala specifikt om ungdomsjobb fick vi precis höra. Låt oss då ta någonting som är lite mer generellt. Låt oss ta nystartsjobben. De riktar sig till långtidssjukskrivna, arbetslösa och förtidspensionerade. Varför, herr talman, motsätter sig nystartsjobben? 104 () replik: Problemet med alliansens utanförskapsbegrepp är att det är slarvigt. De buntar ihop förtidspensionärer, sjukskrivna, arbetslösa och förutsätter att alla är beredda eller kapabla att gå ut och arbeta dag. Så ser inte verkligheten ut. Alla utslitna människor kan inte komma tillbaka till jobbet hur mycket rehabiliteringsåtgärder man än sätter in. Många kan behöva vara hemma och vila och behöva lugn och ro från det hot om en indragen sjukpenning som de ofta utsätts för . Ni, , vill rasera välfärden ytterligare och tvinga sjuka som friska ut på arbetsmarknaden. Det är problemet. Vi har förslag på åtgärder för att göra friskare men också förslag på flera jobb. Framför allt har vi förslag på en omfördelning av den allmänna arbetstiden med siktet inställt på arbetstidsförkortning. Jag beklagar att inte borgerligheten vill diskutera de frågorna. 105 () replik: Det vi säger från alliansen är inte att alla som är förtidspensionerade eller alla som är sjukskrivna kan komma tillbaka i arbete. Det vi däremot ser är att det är väldigt många som vill komma tillbaka i arbete. Då måste man också se till att det finns kraftfulla åtgärder för att de personerna över huvud taget ska ha en möjlighet att komma in på arbetsmarknaden. Det är personer som har mycket svårt att få ett arbete. Därför är det så oerhört viktigt att vi inför en åtgärd som ger dem en reell möjlighet till ett riktigt jobb. Det skulle vara intressant om avslutningsvis skulle kunna kommentera varför det anställningsstöd som ni i det tidigare regeringsunderlaget stödde är så mycket bättre. Det riktade sig till några få, satte ett lönetak på och var dessutom väldigt tidsbegränsat. Varför var det anställningsstödet så oerhört mycket bättre än de nystartsjobb som vi nu kommer att se till att införa ? 106 () replik: säger att många förtidspensionärer vill komma tillbaka till arbetsmarknaden. Så är det säkert. Men det ni, , säger mellan raderna är att förtidspensionärer är lata. Ni vill sänka förtidspensionerna, och ni kallar det för ett ekonomiskt incitament att gå tillbaka till arbetsmarknaden. Det är vad ni säger. Det betyder egentligen att man ska tvinga ut sjuka som friska människor att acceptera orimliga arbetsvillkor eller orimligt låga löner och det oavsett om man är frisk eller inte. Man ska ändå ut och jobba. Det är vad vi vänder oss emot. Vi har förslag för åtskilliga nya arbetstillfällen i . Vi har redovisat de förslagen en mängd gånger. Era budgetförslag och era övriga förslag innehåller inga konkreta jobbsatsningar. Det är bara att konstatera. 107 () replik: säger att alla ska arbeta mindre. Då undrar jag: Varifrån ska de få resurserna till de 200 000 jobben och alla satsningar på skolan, äldreomsorgen och sjukvården? Sanningen är den att bara kan erbjuda en allt mindre kaka som ska delas av alltfler. säger man att man ska man göra jättesatsningar på allt och alla. Det är nog tur att är så långt från makten. Annars är vi snart inne i nya saneringar av finanser. Det jag egentligen ska fråga gäller hushållstjänster. Det är någonting för rika, medan avdragsrätt för byggnadsarbeten i så fall är för de fattiga. Eller hur är det du tänker? Du säger att pigan är trött när hon kommer hem, och hon behöver någon som städar hennes hus. Är inte snickaren lika trött när han kommer hem och behöver någon som ska serva hans fastighet med byggnadsarbeten? Eller räknar du med att han ska göra allt det själv när han är trött och utarbetad? 108 () replik: Det vi talar om är det dubbelarbete som många kvinnor framför allt upplever. Det är inte för att de snickrar på ett hus eller någonting, utan för att de har många arbetsuppgifter kvar att utföra när de kommer hem från jobbet. Det handlar om att hämta barn, städa och diska. Det är saker som är mycket mer tidsödande än de hantverksuppgifter som refererar till. Vi behöver minska dubbelarbetet i samhället om vi också ska komma åt stressen och ohälsan. Vi vet också att det dubbelarbetet är ojämnt fördelat. Kvinnor tar den största delen av arbetsbördan när det gäller det obetalda hemarbetet. Det är därför som ni föreslår hushållsnära tjänster för att avlasta dessa kvinnor. Problemet är att det inte är alla kvinnor som får del av tjänsterna utan ett fåtal. Vi vill avlasta alla genom en allmän arbetstidsförkortning. Vi vill genomföra det stegvis . är min talartid slut, men jag kan återkomma i den frågan. 109 () replik: Min poäng i detta är att du, , påstår att pigjobben är någonting speciellt, och framför allt att du kallar dem för pigjobb. Det är ganska förnedrande för dem som jobbar i den branschen. De ser sig inte som pigor. De ser sig som yrkesmän. Frågan är varför inte den här kvinnan skulle kunna utnyttja avdragsrätten för hushållsnära tjänster när hon kan utnyttja avdragsrätten för byggnadsarbeten. Avdragsrätten för byggnadsarbeten är ingenting som när man har tittat på det bara har tillfallit dem med höga inkomster, utan den har fördelat sig väldigt jämnt i samhället. Varför skulle inte avdragsrätten för hushållsnära tjänster kunna göra det på samma sätt? Det har ni aldrig kunnat förklara. Bara för att det handlar om att göra hemnära tjänster är det någonting som endast kan tillkomma de rika, inte de andra. Jag kan inte förstå varför. 110 () replik: Därför att det inte vore någon lösning på stressen och ohälsan. Det är andra åtgärder som måste till för att hela befolkningen, och särskilt dubbelarbetande kvinnor, ska kunna få den avlastning som den så väl behöver. Det är därför som vi vägrar att överge visionen om sextimmarsdagen. frågar hur vi ska hitta pengarna. Vi kommer att finansiera också det förslaget, precis som vi finansierar de förslag till personalförstärkningar i offentlig sektor, förbättrad rehabilitering och liknande som också behövs för att minska problematiken i samhället. Vi vet också, och det vill jag understryka, att det finns pengar att tjäna på en allmän arbetstidsreform. De försök som har genomförts har visat att människor blir friskare, piggare, effektivare, orkar fatta rationellare beslut och faktiskt ökar sin produktivitet med en kortare arbetsdag. Det finns kostnader i inledningsskedet, men det finns också stora samhällsekonomiska vinster att göra. 111 (): Tiden då en akademisk utbildning garanterade jobb känns avlägsen. För bara fick studenter fasta jobb redan innan utbildningen var färdig. Så är det inte längre. 63 000 högutbildade är arbetslösa enligt svensk officiell statistik. Räknar man in de arbetssökande studenterna, som övriga EU gör och som också den kommer att göra, är siffran den dubbla. Det s-märkta sysselsättningspartiet har mätt arbetslösheten på sitt alldeles egna sätt. Med häcksax har man friserat arbetslösheten och delat upp människor i olika statistikkolumner på bekostnad av människors möjlighet att hitta ett jobb efter examen. Det måste löna sig att studera. För drygt en månad sedan gjorde jag ett studieuppehåll från juristlinjen i . efter examen står enligt mitt fackförbund av mina studiekolleger utanför arbetsmarknaden. Den statistiken kan nu bara bli bättre. av socialdemokratiskt styre, där arbetslinjen har förpassats till statistikfrisörer, vill jag ge framtidstro. erhåller mina studievänner sin juristexamen. Med en borgerlig regering kommer fler jobb. Med en borgerlig regering lönar det sig att plugga. Socialdemokratins största problem har varit att man har valt att blunda för arbetslösheten. Dessutom har man hållit för öronen och skrikit bingobingo och fortsatt att leva i sin rosenskimrande verklighet. Vi talar inte bara om de öppet arbetslösa utan även om de studenter som har levt i glömska. Vi talar om dem som studerar vidare för att de inte har ett jobb att gå till. har antalet arbetssökande heltidsstuderande ökat . Ledstjärnan i svensk politik har varit något helt annat än jobb. Vi måste återupprätta arbetslinjen. Alla ska känna tryggheten i att ha ett jobb att gå till. En ny regering med fokus på att göra det enklare att få jobb, att starta företag och att göra det lönsamt både att arbeta och att utbilda sig gör att mina studiekompisar går mot ljusare tider. Regeringen kommer att använda en internationell och rättvisande måttstock när vi mäter arbetslösheten. Då kan vi också jämföra oss med andra länder. Det är fullkomligt logiskt att de studenter som söker jobb och därmed hellre vill arbeta än studera ska klassas som arbetslösa. arbetslösa behöver synas. Syns man inte finns man inte. Det är först när man syns som man också kan få verktyg för att lösa problemen. Högre utbildning har under framför allt den sista mandatperioden förvandlats till en arbetsmarknadspolitisk åtgärd, där kvantitet har gått före kvalitet. Högskolan har förvandlats till en transportsträcka till ett nytt utanförskap. Det är inte acceptabelt. Bland de studenter som har jobb har hela sju av tio jobb som inte motsvarar deras utbildningsnivå. Vi måste satsa på kvalitet inom den högre utbildningen. Vi måste satsa på mer praktik inom den högre utbildningen. Högre utbildning ska vara garanten för att man ska få in en fot på arbetsmarknaden och i näringslivet. Det är dags att lägga pengar på riktiga jobb. har fackföreningar och studentorganisationer förfasat sig över regeringens avskaffande av studerandevillkoret i arbetslöshetsförsäkringen. De har hävdat att det skapar otrygghet bland nyutexaminerade. I ett land där arbetslöshet och bidrag har blivit en norm kan det vara svårt att våga tänka i nya banor. De pengar som studerandevillkoret kostar kommer att läggas på satsningar på att skapa jobb för oss nyutexaminerade. När var femte student är arbetslös efter examen går det inte att fortsätta i samma gamla hjulspår. I debatten framstår det dessutom som att gårdagens system erbjöd studenter någon form av trygghet om de inte fick ett jobb. Det är märkligt att trygghet alltid definieras i termer av bidrag och fyrkantiga kollektivistiska system som man får del av först efter sin examen. Trygghet för mig är jobb och inget annat. Det är ingen slump att lärarstudenter och vårdstudenter är de som lättast får jobb . De har nämligen kontakter med sin arbetsmarknad redan under utbildningen genom sina praktikperioder. Näringslivet måste komma till studenterna, och studenterna måste komma ut i näringslivet. Genom kontakt med verkligheten redan före examen skapas möjligheter till jobb. Regeringens politik för kvalitet, för en reformering av a-kassan och för satsningar på flera jobb och företag gör det lönsamt att arbeta, att driva företag men framför allt att utbilda sig. Det är till nytta för alla de studenter som har levt i statistikkolumnernas glömska. I detta anförande instämde (). 112 () replik: När det gäller just den här aspekten på arbetsmarknadspolitiken, det vill säga att det ska löna sig att studera och att man ska kunna få ett arbete som motsvarar utbildningen, kan jag i och för sig hålla med om att det är ett rimligt påstående. Och det är rimligt att tänka sig att studenterna tänker på det sättet och resonerar på det sättet. Jag har ingen annan uppfattning. Däremot tycker jag att du, , slarvar över studerandevillkoret lite väl hastigt. Där har ju de studerande och deras organisationer, åtminstone när de har varit i kontakt med mig, haft en helt annan uppfattning än den som du beskriver. Men den kan du väl ta med dem. Där står vi betydligt närmare de organisationerna. Det är ett problem när man drar bort studerandevillkoret. Men vad som är det allra viktigaste är ju faktiskt vilket samhällssystem vi bygger. Bygger vi ett samhällssystem där vi skapar låglönejobb, där vi skapar jobb som framför allt ska tas fram i en tjänstesektor som ska skattesubventioneras och som ska vara en låglönesektor gynnar det inte dem som har utbildat sig . 113 () replik: Återigen måste man titta på den verklighet som vi lever i. Är det då 100 000 studenter som står utanför arbetsmarknaden trots en högre utbildning kanske inte det system som din regering, , under förra mandatperioden genomförde var särskilt lyckosamt. Då kanske man ska lägga den nästan en miljard som studerandevillkoret faktiskt kostar på satsningar på nya jobb. Då kan man redan efter sin studentexamen få ett jobb och tvingas inte att vänta som man faktiskt får genomlida innan man får den här a-kassan på dryga 5 000, som du pratar om. 114 () replik: Vi pratade ju om vilket samhällssystem vi ska bygga. Vårt alternativ är ett samhällssystem som handlar om utveckling, där vi satsar på kompetens och kvalitet, där vi bygger vidare på en stark industri och på en hög produktivitet och där vi konkurrerar på en högre nivå. Det är också det alternativ som ger en möjlighet för den som har satsat och skaffat sig en utbildning. Alliansens alternativ handlar om ett samhälle där det enda de erbjuder är lönedumpning och att man pressar fram en låglönemarknad med skoputsarjobb till juristkompisar. Därmed inget ont sagt om skoputsare jag vill inte bli anklagad för det. Det är säkert en hederlig yrkeskår. Men jag tror inte att det är därför som man studerar juridik det nu tar. Det är helt olika syn på vilket samhälle vi ska ha. Vi vill ha ett välutvecklat samhälle som går framåt. 115 () replik: Det som du tar upp är intressant, . Vi har ju levt i er politik . Jag kan se på mina kompisar. Det är absolut inte jobb som de får efter sin examen, och då måste vi hitta kreativa lösningar. Min samhällsbild är att vi ska gå från att vara ett bidragsnormerande samhälle till att bli ett jobb- och företagsnormerande samhälle. Då är alliansens politik en garant för att högutbildade ska få jobb men också för att unga ska få möjligheten att komma ut på arbetsmarknaden och för att hela samhället ska bli ett arbetande folk. Först då kan vi få resurser till ett väl fungerande offentligt system med skola, vård och omsorg. 116 (): En kvarts miljon är sjukskrivna. En tredjedels miljon är arbetslösa. En halv miljon är förtidspensionärer. Och långt flera än alla dessa sammantagna har alldeles för mycket att göra. Det är överbelastning, underbelastning och felbelastning. offentliggjorde sin rapport om allas vår gemensamma ekonomiska skuld till våra ca 550 000 förtidspensionärer. Skulden uppgår till ett närmast ofattbart stort belopp: . Denna skuld har flera olika orsaker. En av dessa återfinns i vårt arbetsliv och dess förhållanden. I en intervju med TT i början av valrörelsen beskrev vår dåvarande statsminister arbetsmiljön som ett försummat område. Det är ett sakområde som vi i svensk inrikespolitik totalt har tappat. Det är ett växande samhällsproblem, men jag har inga bra svar där. En bärande idé i den nya regeringens budgetproposition är att alla människor som kan och vill arbeta också ska få göra det utifrån sina förutsättningar. Allas resurser ska tas till vara. Grupper som står utanför arbetsmarknaden ska beredas tillträde. De som finns i arbetskraften ska ges goda förutsättningar att vilja stanna kvar även högt upp i åldrarna, rentav i den ålder som jag själv har nått. Som jag ser det ansluter sig regeringen därmed till om flera och bättre jobb. Flera jobb innebär sjunkande arbetslöshet och minskat utanförskap. Bättre jobb innebär krafttag mot den pågående utslagningen från arbetslivet. Båda kräver såväl forsknings- som utbildningsstöd. Det är därför med tillfredsställelse jag tar del av formuleringen i regeringens budgetproposition att forskning inom arbetslivsområdet är fortsatt viktig. För att säkra kvaliteten ska forskning med sådan inriktning dock fortsättningsvis konkurrensutsättas, det vill säga få sin hemvist inom universitets- och högskolesektorn och inte inom sektorsforskningen. Jag har själv haft min hemvist i just denna sektor, universitets- och högskolesektorn, och känner stor respekt och uppskattning för den. Men en sådan nystart som regeringen efterlyser kommer enligt min erfarenhet inte med automatik och tar dessutom tid. Mot bakgrund av de enorma samhällskostnader och det stora lidande som en dålig passform mellan arbetsliv och arbetskraft bidrar till kan en sådan nystart bli en synnerligen lönsam investering. Arbetslinjen är en av förutsättningarna för en god välfärd. Friskare och mer produktiva jobb är en annan förutsättning. Båda förutsätter forsknings- och utbildningsstöd. Det är mot denna bakgrund som jag förutsätter att arbetsmarknadsministern i samråd med såväl arbetsmarknadens parter som med forskarsamhället tar initiativ till ett framgångsrikt genomförande av den nystart han uppenbarligen eftersträvar. I detta anförande instämde (). 117 () replik: beskriver en verklighet på ett sätt som gör att man kan instämma, men jag undrar lite grann om han har läst budgeten och förstår i vilken majoritet han deltar. Om det är så att rehabilitering och de områdena är viktiga områden jag delar uppfattningen att det ställs stora krav på forskning för att komma vidare på de områdena hur kan man då ställa sig bakom en budget som lägger ned under närmast dramatiska former som gör att man kanske slår sönder precis hela den forskning som efterfrågar?