prot · GT0960 · 2006-01-24 00:00:00 — Det jag är ute efter är att se det långsiktiga arbetet. Cirkeln ska slutas alltså. Det är den förebyggande delen som vi faktiskt har tonat ned, för att inte säga tonat bort. Jag tycker ändå att införandet av snattofonen är ett misslyckande för staten som ordningsmakt. Man har mer eller mindre abdikerat när man inför den typen av verksamhet. Den förebyggande verksamheten innebär att vi får färre brott . Jag tror att vi är mycket bra på att göra kommandoräderna. Men jag vet att vi inte är bra på att sköta det förebyggande arbetet. 47 Justitieminister (): Jag ska bara säga att snattofonen inte är något lagförslag. Den har diskuterats tidigare. Men jag vill ändå understryka hur vi har sagt att polisen ska prioritera det brottsförebyggande arbetet. nämndes de brottsförebyggande råden, där polisen har en central roll. Där har vi sett en dramatisk förändring av polisens uppgifter. Från början var man från polisens sida inte särskilt benägen att delta i det brottsförebyggande arbetet. Men där ser vi en helt annan aktivitet, också bland till exempel Farsor och morsor på stan, som jag själv har deltagit i, men även på skolor. Däremot ska vi inte ha tillbaka den situationen där polisen stod för delar av undervisningen. Vi har ett problem när det gäller polisen i skolan. Det är att många skolor inte är intresserade av att samarbeta med polisen, inte minst friskolorna. Där har vi problem. Det medger jag. De vill inte förknippas med polisen, för det associeras med problem. Det tycker jag är någonting som vi får fortsätta diskutera. Jag är väldigt mån om att polisen ska ha en aktiv roll i kontakten med ungdomarna, där skolan naturligtvis har en viktig funktion. Och det är viktigt att skolan också fullt ut, inte bara vissa skolor, inser fördelarna med detta. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2005/06:195 om Justitiekanslerns kritik 48 Justitieminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av Justitiekanslerns uttalanden, där han har framfört kritik mot det svenska rättsväsendet. Rättsväsendet har ett särskilt ansvar för de enskildas rättstrygghet och rättssäkerhet. Att rättsväsendet fungerar väl är en förutsättning för hela samhällslivet. Rättssäkerheten innebär bland annat att den enskilde kan lita på lagarna, myndigheterna och domstolarna. Att värna rättssäkerheten och att säkerställa ett fungerande system för kontroll av rättsväsendets verksamhet är viktiga uppgifter för mig som justitieminister. Jag vidtar därför åtgärder på detta område. Av bland annat den anledningen beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att analysera regleringen, organisationen och handläggningsrutinerna för brottsanmälningar mot anställda inom polisen och , det så kallade internutredningsförfarandet. Uppdraget ska redovisas . Jag vill understryka att jag anser att vi har ett väl fungerande rättssystem och rättsväsende i . Personalen har generellt sett en hög kompetens. Förutsättningarna för rättsväsendets myndigheter att bedriva verksamhet har förbättrats genom de ekonomiska satsningar som regeringen har genomfört . vill jag slå fast att reform- och utvecklingsarbetet ska fortsätta med oförminskad kraft. Justitiekanslern har en viktig uppgift i att utöva tillsyn över bland annat rättsväsendet. Han får väcka åtal och vidta andra åtgärder mot tjänstemän som begår brott genom att åsidosätta vad som gäller för tjänsten. Jag förutsätter att han vidtar de åtgärder som han anser är nödvändiga för att fullgöra sina uppgifter. Många poliser har i sin vardag en återkommande närhet till öppna konflikter och våld. Våldssituationer medger inte alltid betänketid, utan måste avgöras snabbt. Om en polisman då använder mer våld än vad som egentligen behövs är det naturligtvis allvarligt, inte minst för den det drabbar. Därutöver kan det innebära att poliser i efterhand måste vittna mot sina kolleger. Självklart ska de då säga sanningen. Polisen arbetar aktivt med etiska frågeställningar som bland annat är kopplade till den här typen av situationer. Genom att diskutera etik och moral får personalen ytterligare ett redskap för att kunna hantera svåra interna och externa situationer. Även åklagare och domstolar ställs i vissa fall inför svåra bedömningsfrågor. Det gäller inte minst i fråga om bevisvärdering. När man bedömer bevis förekommer det inte sällan att ord står mot ord eller att vittnen lämnar motstridiga uppgifter. Det är självklart att vissa bedömningar i komplicerade ärenden kan diskuteras. Det är positivt att vi i vår demokrati har en levande debatt i rättssäkerhetsfrågor. Enligt min uppfattning utför åklagare och domstolar generellt sett sina uppgifter på ett utmärkt sätt. Jag vill avslutningsvis säga till att rättssäkerhetsfrågorna beaktas vid varje projekt som rör lagstiftning eller utveckling av verksamheten inom rättsväsendet. Om det framkommer skäl för att vidta ytterligare åtgärder för att förstärka rättssäkerheten kommer jag att vidta sådana åtgärder. 49 (): Tack för svaret. JK:s uppgift är att utöva tillsyn och upptäcka systematiska fel och brister i den offentliga verksamheten som ytterst justitieministern ansvarar för, det vill säga polis, åklagare, domstolar och kriminalvård. Därför är den här debatten så angelägen. Det är viktigt för lagstiftaren och för svenska folket att veta om justitieministern håller med om den kritik som JK har levererat. Svaret som vi hörde ger ingen tydlig bild. Grunden i ett rättssamhälle är att vi kan lita på att våra myndigheter och tjänstemän agerar inom ramen för de lagar vi stiftar i kammaren. All offentlig makt utgår från folket, och den måste kunna kontrolleras. JK säger i intervjun att han har innehaft ämbetet . har han kommit till insikt om alltså 2006, att det sitter oskyldigt dömda människor i våra fängelser. Jag undrar om justitieministern delar den uppfattningen. Om så är fallet, vad avser justitieministern att göra åt saken? JK säger vidare att det finns fel i hela den svenska rättskedjan. Jag lyssnade på intervjun igen för att erinra mig vad han faktiskt sade. Han menade på att domstolarna inte tar beviskrav på allvar, att brottsutredningar är alltför enkelriktade och inte utreder alternativa möjligheter, att vittnen och målsägare ljuger och poliser ljuger. JK säger att detta leder till felaktiga domar i kombination med att domarna är pressade, har ont om tid och ont om resurser. Som JK uttrycker det: Domare är lite blasé . Vad betyder det? Vad avser justitieministern att göra åt den saken? Instämmer justitieministern i JK:s analys? Det är också intressant att veta hur länge kunskapen har varit känd. Hur många sitter oskyldigt dömda, om det är så? Det kan finnas enstaka fall, men det är oroväckande om det är ett systematiskt fel. Domstolarna är politiskt pressade, menar JK. De har för lite tid och för dåliga resurser. Domarna är inte så eftertänksamma, och det brister i bevisvärderingen. Är det så? Jag blev själv oerhört förvånad över JK:s uttalanden i generella svepande termer. Jag menar att det är tveksamt om de är underbyggda av fakta. Men kanske har jag en begränsad insyn i de ärendena. Vi moderater menar att det behövs väsentligen mer resurser till hela rättskedjan. Det är intressant som justitieministern sade tidigare att vi satsar lika mycket pengar. Vi satsar mer än 1 ½ miljard i vår budget på rättsväsendet. Det skiljer ganska mycket. Vi vill höja kvaliteten och förbättra polisverksamheten. Det finns ganska mycket som kan göras, men det är viktigt att veta om landets högsta ansvariga minister menar att det stämmer att det sitter oskyldigt dömda människor i fängelse. Det borde åtgärdas här och och inte avvaktas en utredning som tar många månader. Det är min fråga som jag förväntar mig ett tydligt klarläggande av. 50 Justitieminister (): Det allra viktigaste i den här typen av diskussioner är att man inte generaliserar och säger att alla poliser är jättebra eller att alla poliser är jättedåliga. Det tror jag är det allra viktigaste. Det är också viktigt att man klargör att om man talar om enstaka fall det inte gäller andra. Tyvärr är det så vid diskussioner om poliser att om en enstaka polis har gjort fel vid ett enstaka tillfälle drabbar det inte bara den enskilda polisen utan det gäller poliser över huvud taget. Faktum är att man ofta säger att det är polisens fel. Det är en mycket märklig skuldbeläggelse eftersom man då talar om något slags stor organisation. Det finns naturligtvis poliser som har gjort fel. Det sker att någon enstaka polis av de drygt 17 000 som finns till och med begår en brottslig gärning. Det skiljer sig inte på något sätt från andra yrkesgrupper. Det är viktigt att detta inte på något sätt påverkar att andra poliser skuldbeläggs. Vi tolererar aldrig en generalisering av skuldbeläggandet i andra sammanhang, och vi ska inte heller göra det med poliser och naturligtvis inte heller när det gäller domare. Det är också viktigt att klargöra att vi ska fortsätta att ha en öppen och fri debatt. Det har vi även när det gäller polisen. Vi har också sett till att debatten kan fortsätta och fördjupas. Vi har tillsatt det , vilket jag naturligtvis tycker är bra. Då får vi upp frågorna. Inte minst poliserna själva är med i diskussionen på ett helt annat sätt . När det gäller konkreta fråga känner jag inte till något enskilt fall där en oskyldig människa sitter i fängelse i . Vi ska dock vara så ödmjuka att i alla länder som inte kräver hundraprocentig bevisning vilket inte eller någon annan stat gör, vi har ungefär samma beviskrav, nämligen ställt utom rimligt tvivel kan vi aldrig till utesluta att en oskyldig människa aldrig någonsin döms. Fel begås helt enkelt, inte minst därför att olika människor har olika intressen och inte talar sanning. Det här tror jag dock inte härleds i den här diskussionen om poliser. Däremot ska vi vara medvetna om den. Det här är inte nytt, annars skulle vi om vi anser att det aldrig skulle hända i inte behöva regler om resning. Vi ska vara ödmjuka och säga att det naturligtvis kan hända i liksom i andra länder. Det är något som naturligtvis inte ska få förekomma, men så länge man inte kräver absolut hundraprocentig bevisning kommer det alltid att finnas en viss risk. Det gäller dock att eliminera risken genom att fortsätta att bedriva ett bra och öppet polisarbete, att domstolar naturligtvis också ser till att de dömer på allra bästa sätt efter bästa förutsättningar. Domstolarna har fått ordentliga tillskott, precis som polisen. tar plötsligt upp en ekonomisk fråga. Jag tar gärna den ekonomiska diskussionen, men då får ni från högeralliansen faktiskt samsas om gemensam budget. Då ska vi gärna diskutera ekonomin. Men så länge det spretar åt alla håll och finansieringen ska ske på ett sätt som andra partier inte accepterar blir det meningslöst att diskutera den saken. Låt oss i stället säga att de här sakerna bör diskuteras vidare, att vi ska fortsätta att också våga diskutera etiska frågor inom polisen och det allmänna rättsväsendet samt att det ska ske på ett bra och nyanserat sätt. Låt mig avslutningsvis säga att svensk polis aldrig har varit så bra som den är . 51 (): Jag tycker att det var ett bra tillrättaläggande. Vad får det för konsekvenser? Jag uppfattar justitieministern så att han inte delar JK:s kritik, som är svävande, skuldbeläggande och generaliserande. Det kan begås fel, och det har begåtts fel. Men att hävda att poliser ljuger i den omfattning som jag tycker att JK gjorde i tv och radio förvånade mig. JK är utsedd av regeringen som den främsta juristen att övervaka myndigheter och tjänstemän. För att det inte ska råda något tvivel behöver det göras mycket inom rättsområdet. Vi moderater menar att det behövs mer resurser för att höja kvaliteten, öka effektiviteten och stärka rättsväsendet. Vi menar att brottsoffer måste få ett betydligt bättre stöd och att det behövs fler poliser vi vill ha 20 000 poliser. Det är också viktigt att kvalitetskraven tas på allvar, så att en skyldig hellre går fri än att en oskyldig person är inlåst. Därför menar vi att det är allvarligt för allmänhetens förtroende när JK uttalar sig som han har gjort, att det sitter oskyldiga människor inlåsta på grund av systematiska brister. Där tolkar jag justitieministerns svar som att han är av en annan uppfattning, och det tycker jag är bra. Jag delar inte heller uppfattningen att det generellt är så att poliser ljuger för att sätta fast oskyldiga. Jag har en viss erfarenhet, och jag har aldrig varit med om det. Däremot finns det poliser som ljuger, som inte säger hela sanningen i domstol, i syfte att skydda kolleger. Det är allvarligt, och det ska vi försöka göra någonting åt. För att få ett bättre rättsväsende satsar vi i årets budget 700 miljoner mer på polisen. Vi vill att alla poliser ska få en årlig återkommande vidareutbildning, och vi vill också att poliser ska få en bättre etikutbildning. Sedan har vi ett förslag där vi vill att allmänheten ska kunna nå polisen genom en systematisk klagomåls- och synpunktshantering. Man ska kunna lämna klagomål och synpunkter på det som är oetiskt. Det finns inte . prövar man egentligen bara det som är olagligt. Jag tror att det börjar med det som är oetiskt, och sedan kan det leda vidare till reella brott. Jag undrar om justitieministern är beredd att pröva den möjligheten, att pröva de etiska övertrampen på ett systematiskt sätt. Vi som sitter med i polisens ansvarsnämnd ser systematiska bekymmer. Bland de poliser som blir åtalade för brott, och sedermera kanske också blir avskedade, kan man se vissa mönster: vilka de är, hur gamla de är, hur länge de har jobbat och vad de har jobbat med. Jag tycker att det är viktigt att kunna förebygga de här brotten, de här etiska övertrampen. Det görs väldigt lite åt det . Det är inte heller sant att det pågår en etikdiskussion rent generellt inom alla polismyndigheter. Det visade sig senast när vi var tvungna att avskeda en polis som hade skrivit ganska skrämmande, obehagliga brev till högt uppsatta politiker. Den polisen hade jobbat i yttre tjänst, aldrig genomgått någon etikutbildning och ständigt jobbat på samhällets bakgård. Jag tror att han hade blivit överbelastad av negativa upplevelser. Då är det viktigt att jobba systematiskt med att förebygga övertramp och brott, innan det går så långt att man tvingas sluta i sitt arbete. Avslutningsvis: Det är allvarligt, och jag tycker mig se tendensen att allmänheten är på god väg att tappa tilltron till polisen. Jag undrar vad vi ska göra åt den saken. Hur ska vi kunna förbättra och öka allmänhetens förtroende för polisen så att fler brott blir uppklarade? De här uttalandena från JK har fått negativa konsekvenser, och jag undrar vad justitieministern avser att göra för att allmänheten ska återfå förtroendet i den mån det har minskat. 52 Justitieminister (): Låt mig först bara klargöra att om en polis inte berättar allting som bör berättas i en domstol, undanhåller uppgifter, är det inte bara allvarligt utan ett mycket allvarligt brott. Det är mened. Oavsett om det inte är i syfte att sätta fast en oskyldig person eller en person som kanske är skyldig som man lämnar oriktiga uppgifter, utan det handlar om att skydda en kollega, är detta mened, ett brott som normalt ger sex månaders fängelse och ett avsked. Etiska frågor ska vi fortsätta att driva. Vi har, som sagt, tagit initiativ till det det beslutades . Men det räcker inte. har också tillsatt ett etikarbete, just för att lyfta fram de här frågorna. Polisfacket driver etikfrågor. Här pågår många saker. Framför allt är det en helt annan, öppen, debatt än det har varit tidigare. Det ska polisen tåla. Men vi ska inte acceptera generaliseringar, utan varje enskild polis som begår fel ska själv svara för felen och det ska inte gå ut över andra poliser. Sedan ska vi fortsätta att göra de satsningar som behövs. Jag välkomnar, som sagt, gärna en budgetdiskussion när ni i högeralliansen tillsammans har ett finansierat förslag ni säger att ni ska gå till val tillsammans. är det ganska meningslöst. Men får ni ihop ett förslag ska jag vara den förste att ta en sådan diskussion. Det finns förstås andra saker som kan göras fram till dess. Det gör vi också, genom att se till att polisen får bättre möjligheter och, som säger, kan klara upp fler brott. Vi har drivit de frågorna inte bara i utan också i EU. Vi har sett till att polisen får möjlighet att behålla ett av sina absolut viktigaste redskap för att kunna bekämpa brott. Det säger nej till. Det är någonting som 25 länder, höger- och vänsterregeringar, har sagt ja till, utom de svenska . När man har ställt sig så utanför kan man inte bli trodd när man säger att man menar allvar med att bekämpa allvarlig brottslighet. Detta är ett av svensk polis viktigaste redskap, och om man ska behålla en trovärdighet i de här frågorna kan man inte säga nej till en så viktig sak. 53 (): Jag tycker att det är ganska oförskämt att ta upp den frågan. Jag tror att är det parti som har störst förtroende när det gäller brottsbekämpning när olika institut frågar allmänheten. Att lagra vanliga människors e-post och uppgifter om vilka sidor på Internet de är inne på vilket vi inte vill handlar inte om brottsbekämpning. Den diskussionen har vi tagit, och den kan vi ta igen. Det är bra att justitieministern tar avstånd från JK:s generella, svepande kritik när det gäller domstolarna, bevisvärderingen och polisen och att vi gör någonting åt de konkreta problemen. När det gäller polisen tror jag att vi måste vara mycket tydligare i fråga om chefs- och ledarskapsutbildning. Det är inte bra att myndigheterna har en väldigt låg rörlighet. De 21 olika myndigheterna håller nästan ständigt på med internrekrytering för att hålla sina budgetar. Det gör att poliser blir chefer över sina forna kolleger, vilket gör det svårt att sätta gränser och gamla lojaliteter kan komma upp till ytan och påverka verksamheten. Det borde vara så att man kräver chefs- och ledarskapsutbildning innan man får en chefstjänst, på samma sätt som inom försvaret, tycker vi moderater. Det krävs också att det satsas på chefsutveckling. Det krävs, som jag ser det, att man har en form av handledning, lika väl som , psykologer och kuratorer har det. När man ständigt jobbar med människors problem måste man kunna avlasta sig, för att inte ta åt sig och bli cynisk. Det krävs att det införs etikutveckling. Det är inte så om man frågar poliser på fältet. Jag tror att det skulle vara bra att bredda rekryteringen för att få en spegelbild av samhället på ett mycket bättre sätt än vad som sker . Därutöver tror jag att polisen skulle må bra av att ha en sammanhållen ledning, en myndighet i , på samma sätt som , , med flera. är det 21 olika chefer som gör på 21 olika sätt. Det är inte bra för rättssäkerheten, för den enskilde eller för brottsoffren. 54 Justitieminister (): Om tar upp frågan hur polisen ska kunna klara upp fler brott måste hon förvänta sig att få just det svar som nämndes, nämligen att den diskussion som har varit under denna vinter handlar om det viktigaste redskapet för svensk polis. Det har samtliga 25 EU-länder ställt sig bakom, en kraftig majoritet i och en ännu kraftigare majoritet i . Mer demokratiskt än så kan det inte vara. Det handlar, som bekant, bara om misstänkta personer. Det är dem som polisen ska få uppgifter om. De svenska ställer sig helt avvisande. Jag kan garantera att det har väckt en mycket stor förvåning bland andra EU-stater. Låt oss i stället fortsätta också det här arbetet med de frågor som tar upp. Det är ledarskapsfrågan, som är en mycket viktig fråga. Vi har redan börjat där, och gjort mer än så. Vi har mottagit förslag från som just tar upp de här ledarskapsfrågorna. har alldeles rätt i att det behöver göras mycket här. Chefsrekryteringen måste också gå till så att den inte bara bygger på ett visst antal år inom polisen, utan att det är just de personer som har de bästa förutsättningarna att bli chefer som ska bli det. De ska också få den utbildning som de behöver för att kunna fortsätta att utveckla svensk polis. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 10 § Svar på interpellation 2005/06:192 om strandskydd 55 Statsrådet (): har ställt en rad frågor till mig med anledning av Miljö- och samhällsbyggnadsdepartementets utredning Ett förnyat strandskydd, som presenterades ,och det reviderade förslaget angående formerna för ett differentierat strandskydd, som presenterades . frågar mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att vända på perspektiven att all strandnära mark ska betraktas som byggbar och att mark kan undantas genom införande av strandskydd. I utredningen har en översyn gjorts av de befintliga strandskyddsbestämmelserna som innebär såväl skärpningar som lättnader. Att jag nu ser över strandskyddspolitiken innebär dock inte att jag vill ändra på det som i grunden är bra. Utgångspunkten för strandskyddspolitiken bör vara ett generellt förbud mot nybyggnation inom från strandlinjen. Det har gällt och varit starkt bidragande till att hålla tillbaka exploateringen och värna våra stränder. Bostadsbyggandet längs stränderna var de 20 åren före införandet av det generella strandskyddet av dubbelt så stor omfattning som det har varit därefter. Jag anser alltså att det generella strandskyddet behövs även i fortsättningen. Tillgängliga stränder är trots allt en begränsad och krympande resurs, en insikt som låg till grund redan för de första strandskyddsbestämmelserna . Inom vissa områden kan jag dock tänka mig ett differentierat strandskydd i syfte att gynna landsbygdsutveckling. har vidare frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att kommunerna ska kunna hantera strandskyddet inom den normala översiktsplaneringen. När det gäller den kommunala översiktsplaneringen innebär nu liggande förslag till förändrad lagstiftning att den kommunala översiktsplaneringen blir ett betydelsefullt instrument i den lokala tillämpningen. Kommuner får enligt förslaget möjlighet att peka ut områden som kan omfattas av ett differentierat strandskydd. Översiktsplanen är ett instrument som är väl lämpat för att göra de övergripande bedömningarna om var sådana områden kan komma i fråga. Förslaget innebär således ett stärkt kommunalt inflytande genom medverkan i utformningen av det differentierade strandskyddet. vill jag betona att jag inte har för avsikt att förändra strandskyddets karaktär av skyddslagstiftning. Ansvaret för juridiskt bindande beslut om de områden där differentierat strandskydd ska gälla ska därför fattas av . Frågan om att reglera strandskyddet i i stället för har väckts av flera kommuner. Jag menar att strandskyddet bör vara en generell skyddslagstiftning, eftersom det syftar till att värna den allemansrättsliga tillgången till stränder och att bevara det rika växt- och djurlivet i strandområden. Allemansrätten är något som ligger de flesta medborgare varmt om hjärtat. Att kunna utöva den rätten längs stränderna är viktigt, inte minst för alla dem som inte har möjlighet att köpa sig tillgång till stränder. Det behövs enligt min mening ett i grunden starkt skydd för att hävda de intressena gentemot de starka exploateringsintressena. Att överföra frågan om strandskydd till planlagstiftningen är därför inte lämpligt. har också frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att minska vad han kallar trubbigheten vid tillämpning av glesbygdsbegreppet när det gäller bebyggelse i strandnära lägen. Jag välkomnar en diskussion om vilka begrepp som är lämpliga att använda i en reviderad strandskyddslagstiftning som syftar till att möjliggöra en rumsligt differentierad tillämpning. Frågan om huruvida termen glesbygdsutveckling är lämplig har rests också vid remissbehandlingen. Jag anser att det viktigaste inte är vilket begrepp som används utan att det blir tydligt vilka områden som ska eller kan komma ifråga för lättnader.