prot · GT0984 · 2006-03-10 00:00:00 — Där står det under rubriken ekonomisk politik för tillväxt att ni är överens. Det står: Stärk det kommunala självstyret! Det verkar inte som att bostadsutskottets borgerliga ledamöter har fått del av det som har presenterats där och som ska ligga till grund för det gemensamma valmanifestet. 31 () replik: Vi har tagit del av alliansens skrifter. Vi tycker att det kommunala självstyret är väsentligt. Men det är inte så att vi inte kan tycka att man ibland måste ha övergripande lagstiftning för att enskilda i hela ska behandlas någorlunda lika. Information och samråd i samband med markarbete är ju en ganska liten fråga. säger att många kommuner informerar. I många fall består den informationen av att man sätter upp en lapp någonstans. Man har ingen dialog. Och som jag sade kan detta drabba enskilda näringsidkare ytterst hårt. pratar om att kommunen köper upp försvarsmarken. var det ju kommunen som ägde marken som blev exproprierad. Som lagstiftningen ser ut ska försvaret sälja marken när den inte längre används. Jag satt i en utredning där man tittade på de här frågorna. hade inte jag samma åsikt i den här frågan som majoriteten i utredningen. Jag tycker att det vore på sin plats det är lite hederligt att fråga den som tidigare ägde marken om man är intresserad av att köpa tillbaka den. Det är inte säkert. Man har kanske flyttat beroende på att det inte gick att få någon utkomst där man bodde när man inte hade någon mark kvar. Jag tycker att det vore ärligt mot den som en gång utsattes för det här ingreppet. Det är ändå ett väldigt stort ingrepp att bli av med sin mark. 32 () replik: Jag tycker att man kan märka och förutsätta att kommunerna är måna om sina näringsidkare och sina invånare. Man ska inte behöva reglera detta i en lag. Det är lite knepigt att det är som yrkar på ytterligare lagar. Sedan gällde det den försvarsmark som är inköpt och sedan ska säljas. Det var intressant att höra att har suttit i en utredning och tydligen hävdat de här sakerna och inte fått gehör för dem. Vi anser inte att det är en bra och framkomlig väg att ha en automatisk rätt till återköp. Man måste bedöma hur marken ska kunna användas. 33 () replik: Jag skulle vilja stryka under det som övriga borgerliga ledamöter har påtalat om expropriering, men jag tänker inte ställa några ytterligare frågor om det. Jag vill återgå till herrelösa fastigheter. Regeringen beslutade om ändringar på det området. Det skulle motverka uppkomsten av herrelösa fastigheter. Man skrev en lagtext som egentligen fanns redan tidigare, det vill säga att man skulle kunna utse en god man. Man trodde att det skulle kunna göra att det definitivt blev möjligt att ta hand om herrelösa fastigheter. Men i praktiken har det inte blivit så, . Det finns tydliga exempel på det. Det är inte bara i som det är så. Den har gången har både och socialdemokrater i utskottet motionerat om att man anser att någon måste ta ansvaret för saneringen av industrifastigheter och fastigheter som har blivit utan ägare. Då undrar jag varför och kamraterna i Socialdemokraterna, och inte kan fatta ett direkt beslut om att de här fastigheterna verkligen ska saneras. 34 () replik: Det är viktigt att det sker en sanering. Ingen tycker om att det finns sådana här bostadsområden. Det är inte länge sedan vi antog den här lagen. Det var inte regeringen utan som fattade det här beslutet. säger i sin reservation att lagen är otillräcklig, men hon säger också att hon vill att staten tar det huvudsakliga ansvaret. Den här frågan har varit uppe förut: Hur mycket pengar finns det anslaget för att man ska kunna sanera sådana här fastigheter? Förmodligen är det otillräckligt. Det har diskuterats här i , men inte i vårt utskott utan i miljö- och jordbruksutskottet. Vi har inte mer pengar till detta . Jag tror också att kommunen och staten måste ta ett gemensamt ansvar när det gäller sådana fastigheter som Hästhagen i . Jag tror inte att vi i en lag kan reglera vad som ska gälla just där. Det är ett stort problem. Det håller vi alla med om. Men det måste man lösa på annat sätt, och det får kommunen och staten försöka att resonera om. 35 () replik: Det är just det jag säger. Varför tar inte staten det ansvaret? Varför resonerar inte staten med kommunen? Kommunen tar ansvaret. Det är en socialdemokratiskt styrd kommun, och den tar ansvaret och vill inget hellre än att resonera med staten om den här frågan så att den blir löst. Det är ett absolut krav från att man måste lösa den här frågan. Jag har funderat på om den här motionen har hamnat i fel utskott. Den borde kanske ha hänvisats till miljö- och jordbruksutskottet. Det finns statliga resurser som kan användas för att sanera miljöfarliga fastigheter. Jag frågar mig om vi i utskottet kanske har gjort fel. Inte heller jag har uppmärksammat det. Vi borde kanske ha skickat den här motionen till miljö- och jordbruksutskottet. 36 () replik: Ja, det handlar ju väldigt mycket om pengar och resurser för att åtgärda de här sakerna. Jag kan hålla med om det. Men har vi behandlat det, och jag svarar utifrån det. Det är bra att säger att detta är en s-kommun och man verkligen jobbar för att lösa problemet. Vi får väl motionera igen till ett annat utskott. Jag tror också att vi ska hjälpas åt allihop. Den här frågan behöver lösas. 37 () replik: Det finns ett par frågor som jag gärna skulle vilja justera för protokollets skull. Det gäller bland annat tomträtt. Jag vet inte om det var en medveten vinkling eller ett missförstånd från sida, men om man läser reservationen står det väldigt tydligt att det enligt vår mening är önskvärt att tomträttshavarna i alla kommuner erbjuds att friköpa sin tomt. Det handlar alltså inte om att köra över det kommunala självstyret, utan det handlar om att alla människor ska ha samma möjligheter utifrån ett rättviseperspektiv. Jag kunde köpa ut min tomt till ett visst pris därför att jag var politiker och insatt i frågan. Jag vet att efter blir det dyrare för dem som inte hade samma kännedom som jag, och det tycker inte jag är riktigt. Det gäller också frågan om boplikt där säger i sitt anförande att motionerar och vill ha boplikt. Det är alltså en enskild motion. Tänk om vi, när vi håller våra anföranden, skulle ta upp alla enskilda motioner som av och till kommer från socialdemokratiskt håll. Jag vill att det ska vara tydligt i protokollet. Boplikt handlar framför allt om att främja att människor kan bo kvar på platser genom helt andra åtgärder, genom näringslivsfrågor, arbetsmarknadspolitiska frågor och infrastrukturfrågor, som också tog upp här. Sedan vill jag fråga vad som egentligen menas när man inte vågar ta ställning för att vi ska ha en utredning utan säger att avsikten är att Lantmäteriet ska få ta ställning till den fortsatta hanteringen av koordinater. Jag tycker att det var lite svagt med anledning av att det fanns en så öppen diskussion i utskottet och att alla ställde sig så positiva till det här förslaget. Jag hoppas att den frågan ska ligga fast och att ni kan komma tillbaka med den. Vad menas med att Lantmäteriet ska bestämma i den här frågan? 38 () replik: Jag har läst i reservationen att det står att det är önskvärt att man ska erbjudas att friköpa sina tomter och att alla ska ha samma möjligheter, men jag förstår det inte. Tycker då att vi ska ha en lag där det ska skrivas in att det är önskvärt? Jag tror nog att kommunerna kan hantera de här sakerna, och då räcker det med det. När det gäller boplikt sade jag att det var en motion från kd. Jag sade också att det var en s-motion. Och jag sade att detta med boplikten var en knepig fråga. Jag har alltså inte alls varit oärlig på den punkten inte på någon punkt, förresten! Jag tror också att det behövs andra åtgärder. Det räcker inte med att reglera i någon lag och säga att folk inte får bo här eller där. Det tror jag inte. Den sista frågan gällde Lantmäteriet. Det är ju så att Lantmäteriet har initierat att en doktorand ska se på det här i ett forskningsprojekt, och de betalar det. Sedan är det meningen att Lantmäteriet måste ta till sig det. Lantmäteriet är ju också expertmyndigheten, så det är inte alls konstigt att de, precis som de har gjort tidigare, har initierat det här på flera olika sätt. tar de det här steget, och sedan får de återkomma om det. Jag sade också att vi är positiva till det och tror att det är någonting som kommer för framtiden. Men vi ska inte tillsätta någon utredning nu innan vi vet vad doktorandbeskedet ger. 39 () replik: Jag kan intyga att inte är någon oärlig person utan en mycket trovärdig person! Men vad jag ville få fram var om man på något sätt försökte vinkla eller missförstod inriktningen i de här motionerna. säger att kommunerna kan hantera tomträttserbjudanden om att köpa loss tomter. Uppenbarligen kan de ju inte det. I min kommun, som har varit röd med Socialdemokraterna vid makten, har uppenbarligen inte mina kamrater i kommunen haft samma möjlighet som jag att köpa ut sin tomträtt nu innan det här beslutet kom , därför att det inte har gått ut något erbjudande. Vi har inte fått något erbjudande. Det här luskade vi ut ändå. Det är det jag menar. Detta pekar tydligt på att det behövs ett annat system, där alla faktiskt ställs inför frågeställningen: ni köpa ut er tomträtt? Där tycker jag att kommunen ska vara mer aktiv, och jag hoppas verkligen att vi ska få se ett större intresse också från Socialdemokraternas sida i den här frågan, eftersom rättviseperspektivet och de aspekterna ju i alla fall enligt tradition är viktiga frågor för socialdemokratin. Frågan om fastighetskoordinater behöver vi inte diskutera längre. Jag kommer naturligtvis, herr talman, om jag är tillbaka här i kammaren efter höstens val, att driva den här frågan vidare och tycker att det känns intressant med alla idéer och tankar som innehåller nytänkande. Det är det som den här kammaren och den här regeringen skulle behöva. hoppas vi på en ny regering, som vi vet har mycket nya idéer och tankar, och då kanske vi kan få se på en annan politik i samhället och andra resultat effektiviseringar som kan göra att vi sparar pengar för att satsa dem på annat. 40 () replik: Jag vill förtydliga att det när det gäller frågan om man vill sälja tomträtter eller inte måste vara kommunen som avgör om det är lämpligt eller inte. Sedan håller jag med om att om kommunen bestämmer sig för att sälja ut så är det självklart viktigt att den informationen går ut till kommunmedborgarna och tomträttsinnehavarna. Där finns det ingen skiljaktighet. I det kommande valet vet vi bra mycket om vad vi vill med vår bostadspolitik den är väldigt viktig för oss medan vi vet att det på den borgerliga sidan spretar åt alla håll. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 6 § Bank- och försäkringsfrågor, kreditupplysning Föredrogs finansutskottets betänkande 2005/06:FiU14 Bank- och försäkringsfrågor, kreditupplysning. Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 7 § Förvaltningspolitiska frågor Föredrogs finansutskottets betänkande 2005/06:FiU16 Förvaltningspolitiska frågor. Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs finansutskottets betänkande 2005/06:FiU17 Fastighetsfrågor. Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 9 § Staten som arbetsgivare Föredrogs finansutskottets betänkande 2005/06:FiU18 Staten som arbetsgivare. Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 10 § Statlig förvaltning, m.m. Föredrogs betänkande 2005/06:KU7 Statlig förvaltning, m.m. 41 Tredje vice talman (): En utgångspunkt i politiken ska ju vara att i alla avseenden göra medborgarnas vardag så enkel som möjligt. Det borde vara huvuduppgiften att göra livet lättare att leva. är det av olika skäl så att antalet lagar och regler som påverkar vårt och andra medborgares vardagsliv ökar både i omfattning och antal. Det är inte konstigt att det är många människor som inte känner till lagstiftningen eller har svårt att förstå regler och bestämmelser. Tyvärr är det inte heller självklart vart man ska vända sig för att få information eller få svar på frågor som rör lagar och regler. Det här betänkandet, som heter Statlig förvaltning, m.m., rör en hel del frågor som är betydelsefulla ur de här perspektiven. Det handlar om bemötandefrågor, och det är självklart så, som också framgår av utskottets betänkande, att arbetet på de enskilda myndigheterna är det centrala när det gäller bemötandefrågor och när det gäller frågor om hur man, om man är i behov av kontakter med myndigheter, blir bemött. Det handlar om det arbete man gör med vidareutbildning, fortbildning och så vidare. Vi tror, och det har vi också skrivit i en reservation, att man också bör överväga ett tillägg i förvaltningslagen så att människor i sina kontakter med , skattemyndigheter och så vidare får ett korrekt bemötande och att det finns en grund att utgå ifrån i de här myndigheterna när man arbetar med detta. I betänkandet finns det också ett avsnitt om dröjsmål. Här är det så glädjande att kammaren ungefär, , beslutade om ett tillkännagivande till regeringen om att den bör lägga fram förslag på åtgärder när det gäller myndigheternas handläggningstider. Därför behöver inte utskottet göra något ytterligare . Men det är självklart också en väldigt viktig fråga när vi pratar om kontakten mellan enskilda och myndigheter att man vet när man får besked och att det finns sätt för den enskilde att hävda sin rätt när handläggningstiderna drar ut orimligt . Här finns det mycket att arbeta med. Här finns det som sagt ett tillkännagivande, så det behöver vi inte förnya. Däremot saknas kanske lite mer kraftfulla uttalanden och lite mer kraftfullt agerande från den här kammaren och inte minst från regeringens sida när det gäller ett annat väldigt viktigt område, nämligen att människor ska kunna känna till lagstiftningen och ha möjlighet att överblicka och försöka förstå den. Det gäller alltså hur vi informerar om lagar och förordningar, det som vi brukar kalla rättsinformationssystemet. Det är det som är rubriken om man vill slå upp det i det här betänkandet. Här återstår det som sagt en hel del arbete. Jag har tillsammans med reserverat mig, och jag vill här, herr talman, passa på att yrka bifall till reservation 9 under punkt 17, Rättsinformationssystemet. Rättssystemet kan te sig både komplext och svårbegripligt för den enskilde, och det måste därför finnas ett väl utbyggt och pedagogiskt rättsinformationssystem. Min mening är att det här behöver utvecklas ordentligt ytterligare, och det ska också finnas tillgängligt via elektroniska medier. Något som jag skulle vilja trycka ytterligare på är att även kommunala och andra normbeslut ska finnas tillgängliga på det här sättet. Man tänker kanske på att kommunerna har ett normgivningsarbete, och därför borde samma regler gälla för kommuner som för statliga myndigheter i fråga om författningars utformning och kungörande. Det skulle kunna skapa klarhet i handläggningsrutiner och lägga en grund för en enhetlig och lagenlig maktutövning. Jag tror att den dagen vi får en bättre ordning också på den kommunala sidan genom införandet av en författningssamling ökar inte bara rättssäkerheten utan även överblickbarheten. Genom överblickbarheten skulle vi dessutom kunna se möjligheterna till en effektivisering, en förenkling, av vårt regelverk. Ett mer pedagogiskt rättsinformationssystem som även omfattar den kommunala sidan skulle alltså bidra till det som jag inledde mitt anförande med, nämligen göra medborgarnas vardag lite enklare. Det skulle bli lättare att överblicka och skaffa sig förståelse för de lagar och regler som gäller i vårt samhälle. 42 (): Låt mig börja med att framföra en ursäkt till kammarkamraterna, utskottskamraterna och talmannen för mitt oskick att inte närvara vid hela kammardebatten. Den enda ursäkt jag har är att en av de få men absoluta begränsningar jag har är att jag inte kan vara på två ställen . För tillfället pågår ett sammanträde med där jag också bör närvara. Få ord vållar väl så mycket känslor i en politisk debatt som ordet stat. Två saker slåss mot varandra. Två reellt existerande verklighetsbilder brottas med varandra varje gång en politiker nämner ordet stat. Den ena är bilden av staten som vi alla våra gemensamma angelägenheter, våra gemensamma möjligheter att förändra, att bygga upp en fungerande välfärd, att gemensamt kontrollera viktiga näringar och att fatta beslut om lagar för flertalets eller allas bästa staten som den goda garanten för ett gott välfärdssamhälle. Den andra bilden är den av staten som dom där uppe, staten som de som bestämmer över oss, som fattar beslut om lagar som vi inte förstår oss på, inför skatter som vi inte vill betala och system som vi inte rår på. Dessa två bilder finns i debatten om statlig förvaltning staten som den goda garanten för sådant som vi gemensamt vill ha och staten som något som vi inte rår på. Just för att dessa båda bilder finns, för att båda bilderna är sanna även om det låter konstigt att två så vitt skilda bilder kan vara sanna för att man kan se staten både som garanten för välfärdssamhället och som några där upp som bestämmer över oss kräver varje politiskt beslut en avvägning huruvida beslutet ska fattas på statlig nivå eller på en lägre nivå. Därför krävs också att man ser var statens begränsningar ska finnas och att man drar konsekvenser av det när man fattar beslut av politisk karaktär. Det i sin tur kräver att de som i olika sammanhang representerar staten myndighetspersoner, lagstiftare och andra har ett gott förhållningssätt till alla de medborgare som möter staten i dess olika funktioner. Om detta det sista, det goda förhållningssättet gentemot alla medborgare, handlar flera av punkterna i betänkandet KU7, som vi nu debatterar. Låt mig ta upp två av dem. Under punkterna 14 och 16 hanterar utskottet olika frågor som handlar om HBT-kompetens, alltså myndighetspersoners kunnande om de problem som finns för dem som är homosexuella, bisexuella och transpersoner. Det handlar dels om HBT-frågor i den statliga sektorn, bland myndighetspersoner, dels om en tidsgräns för när samtliga svenska lagar ska vara genomgångna så att vi kan röja undan de lagar som är diskriminerande mot HBT-personer. Jag vill yrka bifall till reservation 8, som föreslår just en sådan tidsgräns. I samhället finns en rad fördomar om homosexuella, bisexuella och transpersoner. Dessa fördomar har funnits . De har länge grott till och med i denna kammare, för i slutändan är även vi bara människor och samhällsmedborgare. Vi har därför fått en rad lagar som i sin utformning kommit att bli diskriminerande mot HBT-personer. En del av dessa lagar har vi äntligen undanröjt. finns samma möjlighet för homosexuella och bisexuella som för heterosexuella att ansöka om adoption. Andra lagar håller vi på att undanröja. Bland annat tittar vi på möjligheterna att låta homosexuella och bisexuella ingå äktenskap på samma villkor som heterosexuella. Jag är emellertid övertygad om att det finns fler lagar som i sin tillämpning är diskriminerande mot HBT-personer. Därför behövs en fullständig genomgång, och en sådan har också efterlysts. Men för att det ska ske snabbt nog, för diskriminering kan man inte vänta med att undanröja, behövs en tidsgräns, vilket föreslås i reservation 8. Om medborgarna ska ha ett förtroende för staten, om medborgarna ska kunna känna sig som en del av staten och som en del av de lagar som gäller dem, måste de förstå lagarna och lagarna måste vara tillgängliga. Om detta handlar två punkter i betänkandet. Under punkt 17 finns en reservation från och där vi föreslår ett mer tillgängligt rättsinformationssystem. Under punkt 12 finns en reservation där det föreslås att vi ska ha en särskild lekmannaprövning av lagstiftningen. Tanken bakom förslaget är att på samma sätt som vi juridiskt via Lagrådet granskar de lagförslag som det ska fattas beslut om i kammaren ska vi även lekmannamässigt granska att lagarna är lättförståeliga, så att de som har att efterfölja dem faktiskt kan förstå vilka lagar som stiftas och vad de i praktiken innebär. Avslutningsvis, fru talman, vill jag säga att jag givetvis står bakom alla reservationer som bär namn samt bakom utskottets förslag i betänkandet i de delar där vi inte har några reservationer, men för tids vinnande nöjer jag mig med att yrka bifall endast till reservation 8. 43 (): Regeringsformens inledningsbestämmelse att all offentlig makt utgår från folket sammanfattar väl en socialdemokratisk demokratisyn. I en representativ demokrati sker detta genom att folket utser representanter i fria och hemliga val. För att förverkliga de samhällsförändringar som medborgarna i val gett uttryck för och önskar krävs dock mer än styrande organ. Mycket av samhällsförändringarna förverkligas genom statliga och kommunala förvaltningsmyndigheter. Tjänstemän i förvaltningen är inte valda i demokratisk ordning utan har sin position som ett resultat av ett anställningsförhållande eller liknande. Av detta följer att myndigheterna är och ska vara styrda av politiska beslut. Myndigheterna är skyldiga att följa de lagar som den folkvalda beslutar och de beslut som regeringen fattar. Regeringen utnämner chefer och vissa andra befattningshavare vid myndigheterna och kan även på annat sätt ge uttryck för vad den förväntar sig av förvaltningen. Myndigheterna och de som är anställda där är skyldiga att utöva den makt de fått inom de ramar som i demokratisk ordning blivit beslutade. I ett särskilt avseende har myndigheterna en stark självständighet gentemot den politiska makten. och regeringen får och ska styra myndigheterna genom att utfärda regler och andra normer, men tillämpningen av dessa regler ska myndigheterna hantera själva. De politiska organen får inte i enskilda fall avgöra hur en myndighet ska besluta om någons rättigheter eller skyldigheter, om någon ska beviljas en förmån eller inte eller hur en domstol ska döma. Sådan inblandning skulle strida mot rättsstatliga principer som principen om allas likhet inför lagen. Däremot kan och ska de politiska organen följa hur myndigheter tillämpar lagar och andra normer och utifrån den tillämpningen göra ändringar i reglerna om tillämpningen står i strid med de folkvaldas uppfattningar. I grund och botten är en politiskt styrd förvaltning en nödvändig del av en fungerande demokrati. Vår nuvarande förvaltningsmodell bygger just på dessa demokratiska grundprinciper. En annan sak är i vad mån de politiska organen väljer att använda sin rätt att styra myndigheterna och hur mycket som genom delegation faller på myndigheter och enskilda tjänstemän att själva bestämma. Lagar och andra regler som de politiska organen beslutar hålls allmänna och oprecisa och ger stort utrymme för tolkning och utfyllnad. Detta ger myndigheterna ett ofta nödvändigt handlingsutrymme att hantera olika situationer, men det riskerar också att göra ansvarsförhållandena otydliga. Det finns därför starka skäl för att de politiska organens styrning av förvaltningen på många sätt behöver stärkas och utvecklas. Det kan handla om att exempelvis förenkla och förtydliga myndighetsstrukturen eller att göra förändringar av relationen mellan regering och myndigheter men också om ett behov av en bättre myndighetssamordning. Detta är ett av de viktigare uppdrag som har. Det pågår över huvud taget redan ett omfattande arbete i kring frågor som rör statlig förvaltning. och är de två man först kommer att tänka på, men som visas i betänkandet pågår det även andra arbeten kring de här frågorna. Låt mig kommentera några av de reservationer som finns till betänkandet. Förslaget om en särskild utbildning om bemötandefrågor för statligt anställd personal är redan tillgodosett genom att det i 1 kap. 2 § regeringsformen står: Den offentliga makten skall utövas med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans frihet och värdighet.