prot · GT0991 · 2006-03-21 00:00:00 — Men det ska inte vara ett motsatsförhållande mellan detta och att man jobbar med trygghetsskapande åtgärder. En ytterligare punkt som jag vill lyfta fram är planeringen av kollektivtrafiken. Vi vet att många kvinnor reser just med kollektivtrafik. Och jag kan fortfarande förfäras över att man inte tänker över hur man ställer busskurer och hur man drar gångvägar. Man tar inte hänsyn till just det som statsrådet var inne på, att man faktiskt vill bli sedd och vill ha kontakt med andra som rör sig ute även om det är bilister. ser vi trista ställen där många kvinnor och flickor ska passera, trista skogspartier som inte ens är upplysta. Jag tror att detta är en väldigt viktig faktor. Men, som sagt, jag delar inte uppfattning om att det skulle vara ett motsatsförhållande mellan att satsa på fler poliser och på trygghetsskapande åtgärder i övrigt. 11 Samhällsbyggnadsminister (): Jag välkomnar verkligen denna interpellation. Jag hoppas att vi kan ha fler diskussioner om detta. Detta är ju inte en frågeställning, utan det är väldigt många. Och det handlar inte minst om makt, rädsla och värderingar. Jag skulle vilja referera till erfarenheterna från igen som jag har blivit väldigt intresserad av. Man säger till exempel att man vill stärka kvinnors självförtroende så att de inte själva ser sig som potentiella offer som männen medvetandegörs om sin roll. Det är en viktig utgångspunkt när man i diskuterar hur man ska få tryggare städer. Jag skulle vilja avsluta med att säga att när vi diskuterar vad man ska göra så tror jag jag tror att jag då talar för alla oss som deltar i denna debatt att man också ska vända sig till kommunerna som har så många möjligheter att agera. Jag skulle också verkligen vilja uppmana alla som har planeringsansvar och som inte har tittat på till exempel kollektivtrafiken, var affärslokaler läggs och var busstationer ligger att göra det. Allt detta går att åtgärda om man har jämställdhetsaspekterna med sig. Det är alltså en uppmaning till alla som deltar i planeringsarbete att ta sitt ansvar både med tanke på män men i detta fall med tanke på kvinnors rädsla och planera så att alla, inte bara några, får plats. Jag ser också fram emot en mer fördjupad diskussion om PBL men också om skrivelsen som kan bli en liten input till alla partier att föra diskussioner om stadsplanering på ett lite annorlunda sätt. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2005/06:275 om skärgården hem, arbetsplats och fritidsparadis 12 Statsrådet (): har frågat statsrådet vilka åtgärder statsrådet avser att vidta när det gäller användningen av den successivt friställda försvarsmarken i , för att motverka erosion i skärgårdar på grund av ökad samt snabbare yrkes- och privattrafik i svenska skärgårdar samt för att beträffande hamnar och farleder undvika ökade påfrestningar på svenska skärgårdars mark, vatten, flora och fauna. Eftersom jag ansvarar för flera av de berörda frågorna är det jag som besvarar interpellationen. Jag anser liksom att det är viktigt att skapa förutsättningar för att människor ska kunna leva, arbeta och vistas i skärgården, utan att påfrestningarna på natur och miljö blir för stora. Det är enligt min uppfattning viktigt att värna statlig mark som har stor betydelse för det rörliga friluftslivet. Den statliga mark som Försvarsmakten avser att lämna i har ett stort värde för allmänheten. Det vill jag fortsätta slå vakt om. föreslog i sitt betänkande Hyressättning av vissa ändamålsfastigheter (SOU 2004:28) att försäljning av fast egendom (statlig mark) ska kunna underlåtas vid särskilda skäl med hänsyn till det rörliga friluftslivet. Marken ska då kunna behållas i statlig ägo. Regeringen uppdrog åt att i samråd med och genomföra en inventering av vilka av de fastigheter och områden som Försvarsmakten avser att lämna försvarspolitiska beslut och vad som kan betraktas som viktiga och skyddsvärda för det rörliga friluftslivet. föreslog att 20 fastigheter och områden som Försvarsmakten lämnar bör behållas i statlig ägo. Bland förslagen finns till exempel Ängsholmen, delar av och i . Regeringen kommer att bereda rapportens förslag för att slutligt kunna ta ställning i frågan . Jag kan redan nu informera om att det är regeringens ambition att säkerställa att dessa värdefulla områden förblir i det gemensammas ägo. När det gäller sjötrafiken så har länsstyrelserna befogenheten att meddela föreskrifter om fartbegränsningar, förbud eller begränsningar i rätten att utnyttja ett vattenområde. Till grund för bedömningarna ligger främst sjösäkerhetshänsyn men även miljöhänsyn och andra säkerhets- eller skyddsskäl. Regeringen har även aviserat att krav på förarbevis för vissa större och snabba båtar ska införas. Behörighetskrav ökar kunskaperna om och efterlevnaden av regler och lagar till sjöss. Ett fritidsbåtsregister, som regeringen också föreslagit, kommer också att underlätta sjöpolisens och möjligheter att övervaka sjötrafiken. Inrättande, utvidgning och avlysning av allmän farled och allmän hamn prövas av . Beslut om att inrätta eller utvidga en allmän farled eller hamn innebär inte automatiskt någon rätt att vidta åtgärder som sprängning, muddring eller anläggande av kajer. För sådana åtgärder krävs tillstånd enligt regler om vattenverksamhet. Skärgårdens miljö påverkas också av sjöfartens miljöpåverkan utanför våra kuster. Oljespill och skräp från fartyg drabbar både havsmiljön, kuster och skärgårdar. Därför driver regeringen ett aktivt sjösäkerhets- och miljöarbete inom såväl regionala forum som och som EU och . En viktig åtgärd har varit att få igenom frågan att klassa som ett särskilt känsligt havsområde (PSSA), något som IMO godkände . står också värd för ett ministermöte i inom ramen för . Där kommer ministrarna bland annat att diskutera mottagningsanordningar i hamnar och åtgärder mot marin nedskräpning. Detta är också viktiga frågor, inte minst för den svenska skärgården. 13 (): Tack statsrådet för svaret. Jag ställde måhända lite för många frågor för att få ett djupt svar på var och en av dem. Jag tänkte därför fokusera på bara två av dessa frågor. Det första som jag vill ta upp är att statsrådet i sitt svar säger att detta ska förbli i det gemensammas ägo. Det är lite diffust vad som menas med det. Är det staten som ska äga detta, eller vem är det som ska äga det? Vem är det som representerar det gemensamma? Då är frågan: Hur ska detta offentliga ägande utövas? Hur går det till? Vem ska styra, och vem ska bestämma hur dessa fastigheter som Försvarsmakten lämnar efter sig ska användas? Det andra som jag vill ta upp, och som jag tog upp i min interpellation, handlar om att det som har använts av Försvarsmakten ska kunna användas av människor som bor där och som vill bo, arbeta, få sin försörjning och tjäna pengar där så att det kan bli fler reguljära jobb i till exempel som ofta är en glesbygd även om den ligger nära storstaden. Men i interpellationssvaret är det en total fokusering på det rörliga friluftslivet. Det verkar vara det enda ändamål som dessa fastigheter är tänkta att kunna användas för i den föreställningsvärld som finns i interpellationssvaret. Därför vill jag ändå slå ett slag för att när man diskuterar och funderar över användning av denna mark, måste man först och främst fundera allmänt på att den ska kunna användas för företag och företagande, inte minst småföretag i skärgården, men också på hur man ska ta till vara den infrastruktur som militären lämnar efter sig i form av kajer, verkstäder och Muskötunneln men också på det teletekniska området. Det finns ju utrustning där som inte finns i andra delar av glesbygden. Därför är min fråga till statsrådet hur man ska inte endast säkerställa att den här infrastrukturen inte bara förfaller och att det fokuseras på det rörliga friluftslivet som inte har särskilt mycket användning av de här kajerna, kranarna, verkstadslokalerna och så vidare utan också säkerställa att den infrastruktur som faktiskt finns också kommer att kunna användas för privat verksamhet av mer kommersiell karaktär och inte bara turism. 14 (): Det pratas ofta om en levande skärgård året runt. Jag skulle kanske hellre tala om en livskraftig skärgård året runt. De orden måste fyllas med ett innehåll, så vi skulle kunna diskutera mycket om skärgården om att man måste kunna bo där. Då skulle vi också kunna diskutera fastighetsskatten, och vi skulle kunna diskutera tryggheten och räddningshelikoptrarna. Vi skulle även kunna diskutera det som avslutningsvis var inne på, nämligen företagandet och alla de reglerna liksom krånglet, byråkratin och lite andra saker. Men jag tänker inte ta upp de bitarna just , utan jag tänker ta upp tre saker som berör i sin interpellation och som också berör i sitt svar. Först gäller det stranderosionen, som är ganska påtaglig i . Om allt går vägen kommer väl att göra ett tillkännagivande i frågan. Det handlar mer om att ska prioritera frågan. Det lär bli en majoritet för det. Det är väldigt många myndigheter som är inblandade i stranderosionsfrågan: , och ja, det är väldigt många som är inblandade. På något sätt måste det här hållas ihop. Därför är min fråga till hur detta ska hållas ihop. Jag vet att det har varit en utredning och att den skulle vara färdig . Har man kommit fram till något för att ta ett större grepp om det här? Det är okej med tillkännagivande om att man ska prioritera, men det behövs kanske någonting mer. Min första fråga gäller alltså stranderosionen. Sedan gäller det Försvarsmaktens markområden som man nu lämnar. Många av de här markområdena togs just därför att försvaret behövde dem för att försvara mot en invasion från andra sidan havet. Man behövde också marken som övningsområden. Den mark man tog exproprierade man faktiskt från enskilda som blev evakuerade från sin mark. Min fråga är: Kan och regeringen tänka sig att de som man en gång faktiskt tog marken från eller deras släktingar får möjlighet att köpa tillbaka marken? Det är väl inte mer än rätt. behöver inte denna mark för försvarsändamål. Den har varit i enskild ägo. Kan man därför inte titta på en lösning som är sådan att de här människorna får en chans att köpa tillbaka den mark som en gång exproprierades och som de kördes i väg från? Man skulle kunna bo där, och företag och allt möjligt skulle kunna startas på kanske inte all mark men på en del av marken. tar också upp detta med båtregister, förarbevis och alla möjliga andra saker. Osökt kommer man då in på frågan om båtskatt. Jag vet att har varit ute och sagt: Åh, nej, det här är inte första steget för att införa en båtskatt. Jag har ändå följt en del av det ni socialdemokrater gör på era kongresser där det motioneras hej vilt om att införa en båtskatt. När man läser vad, som jag tror att det heter också hos er, partistyrelsen svarar ser man att de säger: En båtskatt kan inte tas ut utan att det finns ett fungerande och obligatoriskt register över de båtar som ska vara skattepliktiga. Det är så man svarar på de här motionerna. Man avstyrker de inte, utan egentligen bejakar man detta med båtskatt. Därför skulle jag vilja veta hur trovärdigt svaret är när och andra socialdemokrater säger: Nej, det blir ingen båtskatt. Ni har ju ändå kongressbeslut om att båtskatt ska införas. är ni beredda att ta första steget via ett båtregister. Därför tror jag att väldigt många som verkar ute i skärgården vill veta hur det ligger till med detta. Tre saker hade jag alltså frågor om. 15 Statsrådet (): Först vill jag säga att jag tycker att har ställt en viktig och bra interpellation. Det är alldeles riktigt att det handlar om väldigt många olika frågor som hör hemma under flera departement. Men här speglas också just behovet av att hålla ihop en del av helhetsbilden och de politiska insatserna för att verkligen värna och understödja en positiv utveckling i skärgården. Vad kan när det gäller den statliga marken vara gemensam ägo? Ja, först skulle jag vilja säga att jag är mycket mån om att man verkligen tittar lokalt på vilka förutsättningar, möjligheter och behov som finns på olika platser där Försvarsmakten drar sig tillbaka. Det kan se lite olika ut, och gör det naturligtvis, även i olika delar av skärgården. finns det en möjlighet för kommuner som till exempel skulle vilja köpa upp en del av den statliga mark som försvaret lämnar därför att man exempelvis ser olika samhällsbyggnadsändamål, som det står i förordningen, framför sig som är angelägna utifrån ett gemensamt intresse, till exempel när man planerar för nya bostadsområden. Där finns det en rätt för kommunerna att gå in med önskemål till Försvarsmakten eller och möjlighet att använda den rätten, så gemensam ägo behöver inte vara bara statlig ägo. Jag är mycket mån om att man kan titta på olika alternativ här. pekar själv på att mycket av de anläggningar som finns inte bara är lokaler. Inte minst kopplade till en del av de stora investeringar som har gjorts i infrastrukturen är de naturligtvis oerhört intressanta för många små företag. I skärgården växer många företag, inte minst med koppling till turistsektorn och turistnäringen. Också det perspektivet måste finnas med i det arbete som väntar när man tittar på vad det är för marker som kan släppas till för andra gemensamma ändamål, till exempel för bostadsplanering. Vilka områden och marker är det oerhört angeläget att vi behåller i statlig ägo just för att värna friluftslivet och allas tillgång till att besöka den unika svenska skärgården? Och vilka delar av de områdena kan kombineras med att även stötta och uppmuntra företagsamheten inom de olika områdena till exempel för att locka ännu fler turister? De diskussioner som väntar framöver är alltså viktiga. Det är klart att det blir en del svåra avvägningsfrågor, men framför allt finns där stora möjligheter. Denna gemensamma ägo kan vara både statlig och eftersom här sker en bostadsplanering som vi också vill bejaka. Den infrastruktur som det nu investerats i är det alltså också viktigt att vårda. Där har både och Vasallen ett uppdrag att titta på hur man kan hitta samordningsvinster och på hur man kan återanvända en del av de infrastrukturinvesteringarna, inte minst kopplade till turistsektorn och de mindre företag som finns. de pekade på det här med stranderosion och på de utredningar som har varit. Jag vet att det efter genomgången av de remissynpunkter som kommit in har ställts ytterligare frågor som skickats ut till myndigheterna frågor där man vill ha mer preciseringar. En sak som många remissinstanser har pekat på är just behovet av samordning. Jag utgår från att man på efter beredningen av de här remissyttrandena och när de kompletterande frågorna kommit in också tittar på vem man ska be att ha det samordnande ansvaret för att inte få problem med just helheten. Jag kan tyvärr inte svara på frågan om vilka möjligheter som finns för dem som har fått släppa ifrån sig mark att köpa tillbaka den. Jag skulle vilja be de att ställa en skriftlig fråga om just det, så återkommer vi med ett bra svar. Slutligen: Nej, ett båtregister är inte ett första steg till att införliva en båtskatt. Ett båtregister är väl motiverat i sig självt. Skälet till att vi vill införa ett båtregister är att underlätta och stärka för alla båtägare när det gäller deras möjligheter att få hjälp den dagen det som ingen vill ska hända ändå händer, nämligen att man får sin båt stulen. Där vet vi att ett register kan bidra. 16 (): Jag hade inte tänkt gå in i registerdiskussionen. Man kan mycket väl ha ett register; det håller jag med om. Ett register är bra. Men det är också en sak som man inte nödvändigtvis behöver ha i offentlig regi; jag lämnar dock den frågan. Jag vill fokusera på användningen av försvarsmarken och på de infrastrukturinvesteringar som där har gjorts och noterar med viss tillfredsställelse att ministern talar inte bara om det rörliga friluftslivet utan även om att människor ska kunna bo och försörja sig, få sin arbetsinkomst, där. Då tror jag att det är viktigt att ministern försöker vara mera konkret i hur man faktiskt ska se till att infrastrukturen inte förfaller utan att den faktiskt vårdas. Det blir lite av herrelösa fastigheter om man inte delar ut eller säljer dem eller vad man nu ska göra med dem, för över dem från försvarets vård till någon annans vård. kan det vara ganska kritiskt för en del av de här områdena med avseende på hur de sköts för att de sedan ska ha ett värde för företag och företagande. Det ska inte behövas stora investeringar för att kunna komma tillbaka till de här verkstadslokalerna, för att ta ett konkret exempel. Det är klart att alla tänker på turismen, alla tänker på . Men turismen är en ganska säsongmässig verksamhet. har definierat sommaren i som . Efter det är det ganska många veckor kvar, och ska man också kunna leva där, och det kan vara svårt att leva på att serva turister som inte finns. Jag vill än en gång betona att man inte bara fokuserar på det rörliga friluftslivet, inte bara fokuserar på dem som vill syssla med turismen utan också på att det finns människor som vill bo mera stadigvarande i året runt och kunna försörja sig . 17 (): Det var positivt att man inser att det behövs ett sammanhållet ansvar när det gäller stranderosionen. Min nästa fråga blir då: När kommer något förslag? Det är ganska illavarslande i i den frågan. Min andra fråga gällde den statliga marken, om det finns möjlighet för enskilda som man en gång tog marken ifrån att köpa tillbaka den, eller möjligtvis för deras släktingar och efterlevande. Då rekommenderar att jag ska ställa en skriftlig fråga för att få ett svar. Jag måste ändå få en indikation. Är regeringen och positiva till att enskilda kan göra det? Det brukar vara ganska svårt med enskilt ägande. Finns det över huvud taget en tanke i er tankevärld att man ska kunna göra detta? Det är min fråga. Visst ska jag ställa en fråga och få ett konkret svar, men jag skulle vilja ha en indikation på vart det lutar. Precis som sades behöver ett båtregister inte vara ett offentligt register, men jag förstår att det som Socialdemokraterna är ute efter är ett offentligt register. Låt mig tvivla på vad säger. Det är ungefär lika trovärdigt som när i sade någon vecka före valet: Nej, vi ska inte införa någon trängselskatt. Det lovade hon väljarna. Man hade bara att vinna valet, och så vet vi vad som hände. sitter vi med trängselskatterna i . Det är inte så där jättetrovärdigt. Jag kan referera vidare från er kongress: Ett sådant båtregister kan också användas som underlag för båtskatt. Partikongressen i beslöt att nästa steg i frågan om båtskatt bör tas när ett register är etablerat. håller ni på att etablera detta. Detta sade ni 2001. Det går inte att avfärda frågan. Jag vill bara säga att ni inte är trovärdiga. Ni har lovat flera sådana här saker där ni har svikit. Ni har sagt att det här inför ni inte, men ändå gör ni det. Det enklaste sättet att undvika det är att se till att ni inte får makten efter valet utan att det blir någon annan som får bestämma. Då blir det inget båtregister och ingen båtskatt. 18 Statsrådet (): kommer jag att föreslå ett båtregister. Jag vill bara ha ett register. Kostnaden för det ska vara vad det helt enkelt kostar att administrera registret. för register över fartyg, alltså fartygsregistret, och över våra fordon. Det är lätt att tänka sig att det är som får uppgiften att administrera också detta men inte helt nödvändigtvis, som var inne på. Det kan finnas andra som kan göra det. Maxkostnaden för att ha en båt i ett sådant register, om vi får majoritet för att verkligen utforma detta register efter valet, blir . Det är oerhört viktigt att säga att det inte är någon skatt. Det är ett register som vi föreslår i en proposition där Socialdemokraterna inte går fram ensamma utan faktiskt tillsammans med andra. Det här är den politik som vi står för och som vi kommer att stå för också efter valet. Principiellt kan jag säga att regeringen ganska ofta medverkar till att låta privata personer byta mark eller använda sin mark för olika ändamål. En aktör som är oerhört viktig i det perspektivet är de statliga skogsbolagen. De hjälper privata skogsägare att byta mark så att man får större områden i närheten av där man bor. De statliga aktörerna spelar en oerhört stor roll för att underlätta för de enskilda personerna. Principiellt är det självklart att staten ska hjälpa till och underlätta för enskilda. Sitter staten inte själv på lösningen är det ofta så att vi är positiva till att försöka hitta en kompromiss. Just den fråga som de pekar på när det gäller vad Försvarsmakten har gjort har jag inte mött tidigare. Jag arbetar inte heller med den, det är inte mitt ansvarsområde. Därför skulle jag vilja be de att ställa den frågan igen till ansvarig minister. Precis som säger var jag noga med att i mitt förra inlägg peka på att det handlar om många aspekter och många saker i skärgården, inte alls bara det rörliga friluftslivet eller turismen. Jag tycker att det är oerhört viktigt. Men det är också väldigt viktigt att vi får åretruntboende, att det blir en levande skärgård och att man kan bo där och försörja sig på riktigt. Då spelar naturligtvis möjligheterna att driva företag en roll, och infrastrukturen spelar en annan oerhört viktig roll. Just den aspekten kommer vi att ha med oss i de fortsatta diskussionerna kring hur vi på bästa sätt kan förvalta de investeringar som vi faktiskt gemensamt har gjort via försvaret i skärgårdarna. Det kan vara allt ifrån fastigheter till kajer. Det blir alltid ett glapp när försvaret drar sig tillbaka från en plats, men vår principiella inställning där är att det glappet ska vara så litet som möjligt. Värdet på fastigheterna har en tendens att sjunka ganska snabbt om de står tomma. Ingen av oss tjänar på det, varken staten eller den som ska tar över lokalerna. Vår ambition kommer att vara att hantera detta skyndsamt och verkligen försöka fånga alla de möjligheter och ta det ansvar som staten har som aktör, bland annat i skärgården. Jag är ganska optimistisk över att vi kan leva upp till alla de ambitionerna. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2005/06:276 om konkurrens och service på postområdet 19 Statsrådet (): Skånberg har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta när det gäller ett antal frågor på postområdet. Som svar på Skånbergs första fråga om de minskande brevvolymerna ska jag säga att det rör sig om långsamt sjunkande volymer. Minskningen ligger på i genomsnitt . Jag ser inte någon anledning att vidta några åtgärder då det rör sig om en så marginell minskning. De förändringar som vi främst ser är att brevvolymerna ändrar karaktär och att en allt större del består av företagspost. För så kallad A-post är minskningen . Svaret på frågan om den postala infrastrukturen är att regeringen redan har vidtagit åtgärder på det området. Genom de ändringar som infördes i postlagen 1999 har vi säkrat en konkurrensneutral tillgång till den postala infrastrukturen. Överenskommelser träffas regelbundet mellan postoperatörerna. Om de inte skulle komma överens har PTS till uppgift att medla. Både PTS och anser att samarbetet kring den postala infrastrukturen fungerar bra. Jag tycker precis som Skånberg, att det finns anledning att se över riktlinjerna för postutdelningen och då särskilt frågan om avstånden till postlådor på landsbygden. För att skapa klarhet kring frågan har regeringen givit PTS i uppdrag att bland annat kartlägga avstånden till postlådorna. Dessutom har PTS enligt regleringsbrevet i uppdrag att redovisa hur de allmänna råden för postutdelning tillämpas. Statens krav på en samhällsomfattande posttjänst hindrar inte att Posten kan erbjuda tilläggstjänster som man på affärsmässiga grunder tar betalt för. Den så kallade hämta-lämna-servicen är en sådan tjänst, och den innebär en möjlighet till bättre service än vad vi annars skulle ha rätt till enligt gällande regler. När det gäller allmänhetens förtroende för Posten har vi tyvärr kunnat se en minskning.