prot · GT0957 · 2006-01-18 00:00:00 — Det var någonting jag lärde mig väldigt snabbt när jag kom in i politiken, att här går en massa partier runt och tror att de har en massa givna mandat. Det visar sig alltid vara precis de mandat de fick i förra valet. Jag kan berätta en hemlighet för er, att det kan gå både upp och gå ned. Senast gick det ned för . Det har man nu räknat som valbar plats. Skulle vi gå framåt kommer det att visa sig att det bland annat öppnar möjligheter för människor som har kommit från andra länder att komma in i . Det blir lätt så när man har backat i valresultat att det blir kvar folk som redan representerar en medan man i val där man går framåt får in många nya. Det hoppas vi att vi ska kunna åstadkomma med väljarnas stöd . Då kommer det att visa sig att vi har en väsentligt bredare representation än vad som här har återgivits. 39 (): För oss som arbetar politiskt är ju ett valår ett spännande tillfälle. Jag ser verkligen fram emot det här året. Ett val är en demokratisk högtidsstund där debatten förs och många människor dras in i samhällsarbete och i en demokratisk process. Låt oss hoppas att debatten blir så sjyst som möjligt, att vi får en ren valrörelse där väljarna kan känna att de får alternativen bra belysta. Jag var med i , och jag måste väl säga att en hel del av det som har sagts om Bankerydsöverenskommelsen här känner jag över huvud taget inte igen. Det talas om skattesänkningar som är fem gånger så stora som dem vi berörde i , och det talas om besparingsåtgärder som jag inte alls känner igen. Att det här valåret ska bli spännande beror också på att vi lever i som är otroligt spännande. Ute i världen går faktiskt en hel del åt rätt håll. Hoten är också stora, men väldigt många människor har fått ett bättre liv ute i världen, i länder där vi kanske trodde att fattigdom på något sätt var något permanent och att hopplösheten alltid skulle råda. Sådana länder har rest sig och visat att med frihandel, marknadsekonomi och satsning på kunskap kan man komma väldigt långt. För mig handlar det här valet väldigt mycket om hur ska rusta sig så att också vi blir vinnare i globaliseringens tid. Jag var just på en försvarskonferens i . Där talade man mycket om hur de soldater som vi skickar ut i världen på fredsfrämjande operationer ska vara så väl förberedda och väl utrustade som möjligt. När jag satt där och lyssnade på en del inlägg slog det mig att det egentligen är en bild för över huvud taget. För det som händer där ute kan man använda just kriget som metafor. På många sätt är det en tuff konkurrens som möter. Bilden är inte alls så rosenskimrande som vill måla upp den. är på intet sätt bäst i världen, inte ens bäst i . Jag tittade på statistik. I de senaste tillväxtsiffrorna per kvartal som , , har tagit fram var det av de nuvarande EU-länderna 15 som hade en snabbare tillväxt än vad har, därav också några av de gamla EU-länderna. Så det är inte så att på något sätt är unikt. Det som händer just nu är att vi har en bra konjunktur i världen och i vår del av världen. Det drar vi nytta av. Men konjunkturer kommer och går. Om man lyssnar på, jag höll på att säga chef , så kan man tro att svenska folket ska ta ställning till om vi ska ha högkonjunktur eller lågkonjunktur. Men det röstar vi ju inte om. Vi röstar för att få fram en regering i det här landet som ser till att den långsiktiga trenden är bra för . Konjunkturer kommer och går, men utanförskapet verkar bestå i vårt land. Konjunkturer kommer och går, men vår position i välfärdsligan består. Vi har stagnerat som ett medelland i vår del av världen. Jag tycker inte att vi ska nöja oss med det. Jag är övertygad om att kan väldigt mycket bättre än så. En nyckelfaktor i det sammanhanget är just vilka förutsättningar vi ger de svenskar som ska föra det krig vars syfte är att öka välfärden i vårt land, göra det friare och tryggare. Vilken energipolitik för vi? Vilken småföretagarpolitik för vi? Och inte minst: Vilken kunskapspolitik för vi? I den tid vi nu lever är kunskapen den produktionsfaktor som betyder mer och mer , ja som går. Det inser man runtom i världen, men jag har en känsla av att i har de som styr ännu inte riktigt insett det. Våra danska vänner som har tagit globaliseringen på större allvar än vad vi har gjort och tillsatt en särskild har lanserat en intressant idé. Vi har i den svenska statsbudgeten det vi kallar för gröna räkenskaper. Jag tycker att det är en bra idé att vi i budgetpropositionen redovisar politikens effekter på miljön. På motsvarande sätt har danskarna tänkt ha ett kompetensbokslut. Man ska försöka bedöma hur det går med kunskapen i landet. Man har insett att kunskapen är den viktigaste konkurrensfaktorn. Jag fruktar att om vi vågade göra ett kompetensbokslut skulle det bli en hel del röda siffror. Antalet patentansökningar sjunker. Kvaliteten i högskolan får mycket kritik. talade i förbigående om att vi har en export som vi får bra betalt för. Det är ett stort problem i att vi inte får särskilt bra betalt för vår export. Exportpriserna har stagnerat medan priserna på importen, det vi köper, har gått upp. Många gör analysen att detta beror på att kunskapsinnehållet i den svenska exporten är för lågt. Även på den punkten skulle det bli bekymmersamma siffror i vårt kompetensbokslut. tänker en del av er: Ska han nu börja tjata om sin skola igen? Ska han ta allt det där gamla? Ja, jag ska tala om skolan. Men jag ska inte tala om gamla , utan jag ska bara tala om några saker som har hänt efter det att vi hade partiledardebatt här förra gången. Då hände någonting som var lite intressant, trots allt, nämligen att erkände: Allt står inte väl till i den svenska skolan. Det finns en hel del bekymmer. hade han stått i denna talarstol och läst upp en regeringsförklaring där han sade att utvärderingen av vad vi åstadkommer i den svenska skolan måste bli bättre och att vi ska ha nationella prov i årskurs 3. Ett tag efter partiledardebatten hade så , och där försökte man lägga om sin skolpolitik i den anda som hade antytt. var uppe och kämpade i talarstolen för en mer kunskapsinriktad politik. Men samma socialdemokratiska gräsrötter som på den förra partikongressen hade beslutat att inte skulle ha någon utvärdering över huvud taget, höll jag på att säga, och helst skulle vara betygsfri sade nej till förslaget om nationella prov i årskurs 3. Detta är en oerhört viktig fråga. Ytterst handlar den nämligen om: Vågar vi ta reda på vad vi åstadkommer i den svenska skolan? Har vi instrument som ser till att de som halkar efter får den hjälp de behöver? har skrivit till oss och bett oss ta upp de utsatta barnens situation i den här debatten. Inte minst för de utsatta barnens skull är det otroligt viktigt att vi följer varje barn och ser varje individ, och det var detta man ville åstadkomma med det här förslaget. Men den högsta socialdemokratiska instansen sade nej, och och fick gå slokörade därifrån. Sedan gick det till, och skulle här i föra i land det som egentligen är det enda stora projekt han har som skolminister , nämligen att ge en ny skollag. Detta har man hållit på med , och det är en oerhört viktig fråga. Den avgör vilka utvärderingsmöjligheter vi ska ha. Den avgör vilket stöd vi kan ge utsatta elever, dem som drabbas av mobbning eller sexuella trakasserier. Den avgör hur mycket av arbetsro vi kan åstadkomma i skolan. klagar många lärare och skolledare på att man inte har några instrument att hjälpa utsatta elever eller tillräckligt med instrument för att upprätthålla arbetsron. Men misslyckades också med den uppgiften. Han måste konstatera att han inte får igenom någon ny skollag. Alla de viktiga och grundläggande frågor som har debatterats om hur vi ska få en bättre skola förblir olösta. Det har gått sedan sade: Det står inte rätt till i den svenska skolan. Vi måste ta tag i den delen av kunskapspolitiken och se till att vi får en bättre skola som hjälper de elever som kommer efter men också, vill jag säga, ger utmaningar till de duktigaste eleverna så att de också känner att det är meningsfullt att fullfölja sin skolgång. Ingenting av det här blir gjort. För mig är detta en nyckelfaktor om ska klara sig i globaliseringens tid, om ska bli vinnare eller om vi ska fortsätta att stagnera, fortsätta att bara vara ett medelbra land med stort utanförskap, hög arbetslöshet, växande klyftor och ett växande antal människor i bidragsberoende. Vågar vi inte ta upp utmaningen från kunskapssamhället och se till att vi utrustar de svenskar som ska kämpa i marknadskriget där ute med mycket, mycket bättre förutsättningar kan det gå illa för i globaliseringens tid. Den goda nyheten är dock att det i valet finns ett alternativ, ett alternativ som satsar på jobben och som inte minst satsar på kunskap. 40 () replik: Vi hörde säga att skillnaden mellan maktalliansen och vänstermajoriteten är att alliansen är överens i förväg om sin politik. var och jag tillsammans uppe i och lyssnade bland annat på när han sade inte bara att står fast vid sitt krav på att biståndet ska minska med 8 miljarder utan dessutom att biståndssektorn har mer pengar än man kan göra av med. Vidare sade han att av återstående biståndsmedel bör en del användas för militära insatser internationellt. Detta är ju ett grundskott mot den svenska biståndspolitiken, mot enprocentsmålet och mot synen att fattigdomen i världen också är vårt ansvar. Därför är min självklara fråga till : Är ni överens om detta? Anser du också att biståndet ska sänkas med 8 miljarder? Anser du också att biståndssektorn har mer pengar än man kan göra av med? Anser du också att kvarstående biståndsmedel delvis ska användas till militära insatser? 41 () replik: Det är bra att tar upp biståndspolitiken, för den har definitivt under åtskilliga år framåt en roll att spela i en globaliseringspolitik. Sanningen är ju att även om världen, som jag sade, på många sätt just nu präglas av framsteg finns det åtskilliga länder i världen som än så länge inte i särskilt hög grad har fått del av globaliseringens välsignelser. Där är de två vägarna framåt ökad frihandel och bistånd. Jag slår vakt om båda de framkomstvägarna. tvekar ju tyvärr om frihandelsvägen och tror mer på en reglerad ekonomi, en väg som inte har visat sig särskilt framgångsrik. Inte minst i de kommunistiska länder där man försökt den vägen har man fått mycket stora problem. Men biståndet behövs. Såvitt jag förstår är också alla allianspartier överens om att ska ha en ambitiös biståndspolitik och tillhöra de länder som ger absolut mest bistånd. När talar om att biståndspengar ska användas till militära insatser är det naturligtvis en förvrängning av den synpunkt som har framfört. Vi talar då om situationer där säkerhetsläget för att en biståndsinsats över huvud taget ska kunna genomföras måste förbättras med hjälp av militär personal. Det är klart att man i sådana lägen alltid kan föra en diskussion om hur en insats ska konteras. Som huvudprincip tycker jag att vi ska slå vakt om att biståndsanslaget ska användas till bistånd. Jag ser gärna att detta anslag är så stort som möjligt. Jag är övertygad om att alliansen kan nå fram till en kompromiss, men min utgångspunkt behöver inte tveka om. 42 () replik: Jag blev inte riktigt klok på svaret eftersom sade att såvitt han förstår är alla partier i maktalliansen överens om en ambitiös biståndspolitik. Det betyder ju att sänkning med 8 miljarder av betecknas som en ambitiös biståndspolitik. Det har jag aldrig hört någon folkpartistisk företrädare säga förut. Är det verkligen en ambitiös biståndspolitik att vilja sänka biståndet med ? När det gäller biståndets användning för internationella militära insatser bekostas ju det över försvarsbudgeten. Det föreslog var att vi skulle ta pengar från biståndsbudgeten i stället, vilket ytterligare urholkar biståndet och minskar möjligheterna att använda de pengarna för framsteg och utveckling i länder där fattigdom råder. Min fråga kvarstår: Är ni överens i den här frågan också? lät påskina att ni är överens om allting. Ni kommer innan valet att lägga fram en gemensam politik som omfattar alla politiska områden som väljarna får ta ställning till. Är ni överens om den här politiken också? Är det då politik, som kvarstod vid? 43 () replik: anser själva att de har en ambitiös biståndspolitik. Jag tycker inte att den är tillräckligt ambitiös. Men jag hoppas att vi i samtal ska komma fram till en bra biståndspolitik, för bistånd har definitivt en roll att spela framåt. Under de år som har haft inflytande och under de år har haft ett inflytande i svensk politik, efter valet , har insatser i fredsbevarande operationer minskat mycket kraftigt. Det fanns då hade ett par tusen man i blå baskrar utsända i världen för att hjälpa till att bygga fred, bygga demokrati och försvara mänskliga rättigheter. har åsett hur det internationella engagemanget har minskat, och han röstade emot att skulle utöka sina insatser för att lösa problem efter fruktansvärda härjningar. För mig är det ett problem att i så hög grad har slagit till reträtt när det gäller att hjälpa till som en säkerhetsfaktor ute i världen. För mig är det angeläget att vi höjer ambitionen på den punkten. Det var ju bakgrunden till alliansens motbud i försvarsförhandlingarna. Självklart ska internationella insatser av militär karaktär i allt väsentligt betalas över det anslaget. 44 () replik: drar nu på med en förvalskampanj i , har jag sett. Välkommen till trängseln, står det. Det finns en fara, kan jag berätta, att man låter sig själv dras med i sina egna hot- och konspirationsteorier om risker och hur det ska bli . Det kan ibland vara bra att ta det lite lugnt och se hur det går. Modern teknik och ekonomiska styrmedel hjälper oss nu att få en mänskligare livsmiljö i storstäderna. Succén med Stockholmsförsöket följer succén i med trängselavgifter. En som har tänkt om är ledarskribenten i , tidigare svuren fiende till projektet. Han har bytt sida och talar nu om en succé. Vägarna går äntligen att använda, skriver P.M. Kaoset uteblev i kollektivtrafiken. Det är dags för borgarna att ompröva sina argument. Slarva inte bort i populistiska argument mot biltullarna, säger . Till alla dem som har talat om att man borde ha haft folkomröstningen före försöket, som , kan vi nu säga att då hade kanske lögnerna, olyckskorparna och dumheten fått vinna. Hade det verkligen varit mer demokratiskt om , och Motormännens kaosteorier om enorma problem på vägarna och i kollektivtrafiken hade fått fortsätta stå som sannolika och omöjliga att bevisa, eller bluffen om 4 miljarder i kostnader, när det i själva verket handlar om något helt annat? 45 () replik: De som berörs av det här försöket ska ju få rösta om det. Vi kan väl se vad de tycker innan vi drar alltför långtgående slutsatser. har ju varit med på att de som framför allt har fördelar av försöket, nämligen de som bor inne i staden och får färre bilar, får rösta. Men kommunerna runtom , som får betala det här experimentet, vill ju också ha ett ord med i laget. Alla de löntagare som har fått väsentligt försämrad månadsekonomi det kommer de att märka när de ser hur mycket autogirot har dragit för trängselavgifter kanske inte är lika förtjusta i det här som . Vi får väl avvakta lite grann med hur det här slutar. Vi har inte sett slutet . Det känns bra att kunna ägna tid åt . när statsministern har dragit sig tillbaka ur debatten finns det ju tid att ägna åt . Jag vill säga att vi liberaler aldrig har tvekat om att marknadsekonomiska metoder har genomslag. Det finns massor av samhällsproblem som man kan lösa med en höjd skatt, om man får tro kritikerna på vänsterkanten. Vi menar ju att trafikpolitik har misskötts . Och får löntagare i förorterna betala priset för de försyndelserna. Vi har andra idéer, och när människorna i får ta ställning tror jag att de kommer att föredra politik. 46 () replik: Ett problem för är ju att det inte alltid riktigt räcker med att ha fina idéer. Man måste också kunna genomföra dem. Ni har haft möjligheten. Ni har styrt i . Ni har haft regeringsmakten här . Inte har det hänt någonting. Handelskammaren i räknar tvärtom ut att innan det här försöket kostade köerna och trängseln på vägarna i . Det är människor och företag som får betala de här kostnaderna, . Att bygga nya vägar, kringleder och nya motorvägar, kostar . Det är enorma pengar som svenska skattebetalare ska betala om man ska göra någonting annat. Men det gäller i så fall att göra någonting annat, inte bara prata. gör vi någonting. Vi visar att det går att förändra med ganska enkla medel. En tia eller i avgift är för de flesta rimligt. Människorna som bor utanför , i länet, säger du är de som får betala det här och är de som har de stora problemen. Faktum är att av dem som bor utanför och arbetar inne i staden åker kollektivt. De förlorar inte på det här. Era dekaler i tunnelbanan, Välkommen till trängseln, stämmer inte. Det fungerar i tunnelbanan. Pendeltågen fungerar hyggligt. Det här handlar om moderna ekonomiska styrmedel för att få samhället att fungera. Varför kan ni inte köpa det? Varför måste ni stå kvar i ett gammaldags tänkande som inte hör till en modern politik för att lösa miljöproblemen? 47 () replik: Den här regionen har haft ett parlamentariskt problem, nämligen att det block som vill styra staden har varit beroende av ett litet vågmästarparti av miljöpartikaraktär. Detta lilla parti har koncentrerat sina parlamentariska ansträngningar på att stoppa infrastrukturinvesteringar. Det är något omoget för det parlamentariska systemet i huvudstaden att inte ha kunnat eliminera och tidigare inflytande. Det är ett demokratiskt problem att den socialdemokratiska ledaren i satt i tv före valet och sade: Det blir inga biltullar. Sedan är hon ändå så angelägen att regera att hon bryter det löftet för att ge ett nytt löfte till om att stockholmarna ska betala. ska en bompeng införas, som om det skulle vara så förfärligt modernt. I stället för att investera sig ur problem ska man reglera sig ur problem. Det är inte den lösning som ligger närmast till hands när man identifierar ett problem i en modern, dynamisk storstad. Men låt oss se. Jag tror att det finns bättre lösningar på problemet. Jag är inte emot marknadsekonomiska metoder, och jag kan tänka mig städer i världen som behöver biltullar. Inte minst med tanke på det demokratiska debacle som föregick försöket kommer jag att rösta nej. 48 (): Det närmar sig valet, som det har sagts tidigare. Ett budskap som vi kommer att få höra om är att alla ska med. Så enkelt är det. Det är det budskap som Socialdemokraterna kommer att trumma in under valrörelsen. Frågan är då hur det PR-konsultade budskapet fungerar gentemot den verklighet vi människor lever i. Ett är uppenbart: Många ska med vare sig de vill eller inte. De som skulle vilja se en annan lösning när det gäller barnomsorgen och kunna tillbringa med sina barn och så vidare ska tryckas in i den mall som Socialdemokraterna har skapat alla på precis samma sätt. En del ska med genom att de drivs från sina hus på grund av en orimligt konstruerad fastighetsskatt. Det innebär att människor med små inkomster drabbas av en skatt på inkomster de inte har. De ska också med. Så enkelt är det i Socialdemokraternas . Alla ska med. Men bensinskatten och nya rekordnivåer på bensinen gör att en del barn knappast har råd att ta sig till träningen eller bortamatchen. Det är frågan om de kommer med. Alla ska med, men inte ute i friska luften. Det gäller många av de äldre som inte har tillgång till tillräckligt mycket personal för att de ska få komma ut och andas frisk luft utan tvingas sitta inne dag ut, dag in kommuner har inte råd att anställa. Många arbetslösa lämnas utan möjlighet till den tillfredsställelse det innebär att kunna försörja sig själv och ha ett jobb att gå till. Alla ska med om de kan. Många väntar i jättelänga vårdköer. Det är årslånga köer till förhållandevis enkla operationer. De skulle vilja vara med, men i Socialdemokraternas kan de inte vara med. Socialdemokraterna står i varje valrörelse upp som ett alldeles nytt parti. Partiet har inte haft ansvar för någonting, har inte på något som helst sätt varit delaktigt i utformningen. Men vi ska ändå minnas att det är det parti som har styrt vårt land . Det är det parti som i 65 av eller något sådant har utformat vårt land och därför är ansvarigt för hur ser ut . Det kan ta åt sig äran för en del som är bra, men det går inte att smita undan de för många människor mycket tydliga bristerna. Jag hoppas i det kommande valet att svenska folket ska säga: Vi vill inte vara med längre. Ni ska bort. Så enkelt är det. Alla kommer inte med med den socialdemokratiska politiken. Jag har svårt att begripa varför man säger nej till, till och med vägrar att diskutera, fullt ut finansierade förslag om att ta bort fastighetsskatten. Den är ett jätteproblem för många människor med små inkomster. Varför säger man nej till en värdighetsgaranti inom äldreomsorgen? Den skulle garantera de äldre det vi tycker borde vara självklart men som skulle innebära en revolution i många människors tillvaro. Varför fortsätter man att omyndigförklara föräldrarna? Det är vad som sker när man säger att alla ska behandlas på precis samma sätt, oavsett behov, oavsett förutsättningar, oavsett egna önskemål. Frågorna kräver svar, . Så enkelt är det. Det finns många fler svar som vi borde få från socialdemokratiskt håll. Det går naturligtvis inte för att inför valet avfärda regeringsfrågan. Det vore naturligtvis ett förakt för väljarna, som har ett berättigat krav att få reda på hur ert regeringsalternativ ser ut. Som vi har hört har avhållit en kongress. Kanske den borde ha hållits . Där var fullt med rödklädda tomtar som delade ut paket. Det fanns ingen gräns för de gåvor som fördelades i det sammanhanget. Det gällde till exempel kravet på 200 000 nya jobb inom offentlig sektor. Det är naturligtvis ett helt orealistiskt krav, om man inte tillåter den privata sektorn att expandera. Är det någon som tror att det skulle ske i ? Nej, jag skulle inte tro det. Till omvaldes främsta Kubakramare . Hon är den främsta försvararen av förtryck på . I andra partier hade tillskyndare av diktatur och förtryck naturligtvis kastats ut bums. I väljs man in i partistyrelsen. vill inte lämna besked om ifall det här partiet ska ingå i en regering efter nästa val. Men han lämnade i alla fall ett besked i ett nyhetstelegram : Det känns som nu är partiordförande i . Ja, det har vi andra känt på oss . Vi har varit varse det sedan den kongress där valdes. Men det nya är att nu gör anspråk på att ska in i regeringen efter nästa val om olyckan skulle vara framme. Det är naturligtvis på sitt sätt inte särskilt konstigt att värjer sig från att behöva besvara frågan om hur en regering ska se ut efter nästa val om det blir en vänstermajoritet. Han säger att det är ett meningslöst sällskapsspel att resonera om det. Man kan förstå att han inte vill resonera om hur det alternativet ser ut, det vill säga det faktum att vi efter nästa val kan ha kommunister i . Jag tror att de svenska väljarna förväntar sig svar på frågan. Det finns ett alternativ som heter . Det är fyra partier i ett allt närmare samarbete som formulerar mer och mer av gemensamma tag. Och det finns ett alternativ som vi inte vet hur det ser ut. Knappast någon i alla fall inte i vårt land tror att Socialdemokraterna ska få egen majoritet i nästa val. säger och att de vill in i regeringen nästa gång. Hur ser ert regeringsalternativ ut? Vilka partier är det? Hur ser den politik ut som ni ska föra tillsammans efter nästa val? har ägnat en del tid åt att lägga ut dimridåer om vad som hände i vid det möte som hade. Där var det fyra partiledare som möttes. Vad jag kan minnas var inte i de närvarandes skara. Där formulerades en politik som ligger en bit ifrån den som vi har fått höra beskriven här av . För den som är intresserad finns den överenskommelsen att läsa.