prot · GU0937 · 2006-12-11 00:00:00 — Ett ökat antal asylsökande påverkar såväl förvaltningsanslag som anslagen för offentligt biträde samt ersättningar till asylsökande, kommuner och landsting samt bostäder för asylsökande. Det kommer att krävas projekt i akt och mening att stimulera återvandring av människor som kommit till vårt land. Formerna för detta måste diskuteras och kommer att diskuteras, men det är viktigt att påminna om att återvandring har varit och är en del av den svenska migrationspolitiken. Återvandring är en tankefigur som har stöd av UNHCR och av världssamfundet i stort. Förbättras förhållandena i ursprungslandet ska personer med asylskäl uppmuntras att återvända dit. Formerna för detta bör som sagt diskuteras mer intensivt och de europeiska dimensionerna vägas in, och då syftar jag främst på nyttjandet av den europeiska flyktingfonden. Regeringen utökar också som kommer det svenska åtagandet vad gäller de så kallade kvotflyktingarna. kommer att öka antalet platser för vidarebosättning i för flyktingar och skyddsbehövande, det som vi kallar för kvotflyktingar, från 1 840 till 1 900 platser. Jag vill också säga några ord om en fråga som också är angelägen att belysa för kammaren och för socialförsäkringsutskottet, nämligen den om de ensamkommande barnen. Det har kommit flera ensamkommande asylsökande barn än vad som beräknades när kommunerna övertog ansvaret. har det kommit ca 400 ensamkommande barn . har det kommit flera än 700 ensamkommande barn . Detta försvårar naturligtvis läget vad gäller tillgängliga platser i kommunerna. Syftet med den reform som trädde i kraft var att stärka skyddet för barnen. Det kan understrykas att det finns, och fanns då lagstiftningen beslutades, en stor enighet om att kommunerna ska ha ansvaret för omhändertagandet av de asylsökande ensamkommande barnen. uppgift är att teckna avtal med kommuner om mottagande av dessa barn. Kommer det flera barn måste således teckna flera överenskommelser. För att kunna möta den här ökningen av antalet ensamkommande barn behöver ytterligare kommuner anordna boenden. Flera kommer att starta boenden, vilket är mycket positivt. Det är viktigt att hantera den här situationen. Regeringen följer noggrant utvecklingen och arbete med att teckna dessa nya avtal. Flera kommuner är enligt uppgift på gång att starta mottaganden och våren. Avslutningsvis vill jag säga att debatten om migrationspolitiken måste, som jag inledde med, breddas och vidgas. Det är regeringens ambition att fullfölja den politiska linje som jag här deklarerat och med kraft verka för att en operativ och verkningsfull politik för att värna asylrätten samt skapa flera vägar för människor som vill komma till för att arbeta kommer till stånd. 103 () replik: Så har vi då tagit oss igenom ett antal replikskiften med företrädare för borgerliga partier och kommit fram till den man som ska svara på alla frågorna. Det är ju så det har låtit. Företrädare för , har alla hänvisat till att de i alla fall inriktningsmässigt tycker ungefär som vi när man har ställt frågor. De kommer att verka inom regeringen och inom alliansen för att förändra detta. Det är så det har låtit. Det finns avvikelser. Man är inte ense om hur arbetskraftsinvandringen ska regleras. Men om vi tar asylpolitiken, och man inte svarat på frågan med att prata om någonting annat än det jag nu efterfrågar, har vi fått ungefär de här svaren. Det här ska ändras. Vi håller med. Låt oss ta sjukvården som ett exempel. befinner det sig barn i som inte själva är asylsökande men som kanske har föräldrar som är asylsökande. De omfattas inte av den vård som alla andra barn i har rätt till därför att föräldrarna har sökt sig från hemlandet och hit och oberoende av vilket skälet till detta i sin tur är. Vad är migrationsministern beredd att göra för att vården ska omfatta alla barn i det här landet? Den andra frågan gäller integrationspotentialen. Där blev det ett uttryckligt hänvisande till migrationsministern som var den som skulle svara på frågan i stället för de personer från andra partier som fick frågan. Då måste jag ställa frågan oberoende av begreppet. Låt oss inte skapa semantik av detta. Jag gissar att det annars är lätt hänt för migrationsministern. Är det viktigt, eller ens av betydelse, hur en person kan anpassa sig till det svenska samhället för att han eller hon ska tas ut på flyktingkvoten? Det gäller alltså kvotflyktingar och inte . Den tredje frågan gäller arbetskraftsinvandring. Hur ska vi egentligen göra med de personer som befinner sig i men som inte har ett arbete och inte heller ett uppehållstillstånd? Ska de förväntas åka hem? De finns här. 104 Statsrådet () replik: När det gäller den första frågan, den om sjukvård för asylsökande, kan jag konstatera att vi har en ordning enligt hälso- och sjukvårdslagen där landstingen är skyldiga att erbjuda omedelbar vård till alla som vistas i vårt land. Vård kan inte nekas någon även om betalningsförmåga saknas. Barn får fullständig vård oavsett om de är inskrivna i mottagande av asylsökande eller inte. Om man tittar på den undersökning som har gjort kan man konstatera att väldigt många av landstingen avskriver fakturorna i samband med att personer får ett uppehållstillstånd i . Jag tycker alltså att ordningen verkar vara väldigt god i den här frågan. När det gäller frågan om integrationspotentialen vill jag säga att regeringens förslag till i budgetpropositionen inte behandlar den aktuella fråga som tar upp. Regeringens utgångspunkt är att det ska vara skyddsbehov. Flyktingar och andra skyddsbehövande ska genom vidarebosättning kunna erbjudas skydd eller varaktiga lösningar, men integrationspotentialen ligger inte inom ramen för den här diskussionen. Avslutningsvis vill jag säga: Beträffande frågan om arbetskraftsinvandringens koppling till asylfrågan pågår just nu beredningsarbete inom kring de här frågorna. När propositionen levereras till kammaren för diskussion och debatt är det min förhoppning att vi ska kunna ha diskuterat oss igenom den här frågan också. 105 () replik: Sammanfattningen av svaret när det gäller asylsökandes sjukvård är alltså: Det finns inget problem. När det gäller integrationspotential är svaret: Det pratar vi inte om . När det slutligen gäller frågan om dem som befinner sig i landet men inte har något arbetstillstånd och inte heller möjlighet och kapacitet att skaffa sig ett sådant handlar svaret om att: Det får vi prata om . Men är det ju ändå så att man har möjlighet att svara på en fråga trots att man kommer att återkomma till den. Mina frågor kvarstår därför till migrationsministern. Vi kan ju sålla lite så att det inte blir så komplicerat att svara på dem. Min fråga som rör sjukvården är alltså följande: finns det barn till asylsökande, som inte själva är asylsökande, som inte omfattas av samma rätt till sjukvård som i bosatta barn. Det är rätt att man har akut sjukvård och vård som inte kan anstå. Den kan sjukhusen aldrig vägra att ge. Men låt oss ta ett barn som är aidssjukt till exempel. Det uppfattas inte som en sjukdom som är akut. Det är inte heller en sjukdom där vård inte kan anstå. Ett aidssjukt barn i om det inte självt är asylsökande får inte den vård som det behöver. Det får inte bromsmedicinerna. Det är ett faktum i . Det är därför vi har institutioner som Rosengrenska i och andra som hjälper gömda och väntande flyktingar. Ska vi fortsätta ha det på det viset? Man kan väl ha en åsikt om den frågan, även om vi säkerligen kommer att återkomma till den igen. Den andra frågan handlar om integrationspotential. Jag kan ju vara välvillig och tolka svaret om det skyddsbehov som ska gälla som att vi inte igen kommer att behöva diskutera frågan huruvida det är personens anpassningsförmåga till som ens är en variabel när det gäller kvotflyktingmottagandet. Jag ska gärna ge ett stort erkännande till migrationsministern om han bara klart och tydligt kan säga: Det är inte en variabel hur du kan anpassa dig till när vi tar ut dig på flyktingkvoten. Kan vi få det klara och tydliga ställningstagandet? 106 Statsrådet () replik: En väldigt viktig regel, som jag tycker att man ska hålla hårt på i kammaren, är att man diskuterar de frågor som ligger på bordet. I regeringens framlagda budgetproposition berörs inte frågan om den så kallade integrationspotentialen. Det spelar ingen roll om upprepar den här frågan en gång, fem gånger eller 20 gånger. Vi ska inte diskutera den här i den här debatten. När det sedan gäller frågan om de asylsökande barnen och deras rätt till sjukvård ger inte en korrekt bild. För de asylsökande barnen är situationen sådan att all sjukvård är betald för deras vidkommande. Vad beträffar de gömda barnen är det också så att all sjukvård är betald för deras vidkommande. Vad gäller de asylsökande vuxna som vi har i riket är det så att vård som inte kan anstå är betald, och vad beträffar gömda vuxna är det så att akutvård ges. Ersättningen kan då krävas i efterhand, men vården ges oavsett betalningsförmåga. Därmed har kammaren också hört att den bild som målar upp inte är korrekt. Det ser inte ut på det viset. Hälso- och sjukvårdslagens föreskrifter gäller i det här perspektivet och i den här frågan också. Jag tycker att man ska vara lite försiktig och inte bli för slängig i de här frågorna det händer lätt utan man ska koncentrera sig på det som är huvuduppgiften, och det är för kammaren nu att ta ställning till den budgetproposition som är framlagd på bord. Därmed har jag också svarat på frågan. 107 () replik: Tack, statsrådet, för anförandet! Jag tycker att det visar på den balans som man kan förvänta sig av ett statsråd på ett så här viktigt område. Det visar på ett ansvarstagande för den problematik man har att hantera. Sedan kan man säkert ha synpunkter vi kommer säkert att ha anledning att återkomma på dellösningar och delproblematik inom ramen för helheten. Även om anförandet var hemtamt på olika sätt så stack det ut också. Det stack ut i form av kritik mot tidigare regeringars felsyn, naturligtvis inkluderande egna partivänners tidigare felsyn i migrationspolitiken och när det gäller arbetskraftsinvandring. Men det fanns ändå en balans och en samsyn som jag tror har varit viktig och som jag tror att vi inte ska bortse ifrån i debatten. Det fanns också uttryck för ett värnande om arbetsrätten, vilket innebar en knäpp på näsan till regeringspartier vars representanter varit med och fört diskussionen här i kammaren. Det finns ändå några frågeställningar som jag vill ta upp, utifrån min tidigare fråga till statsrådet, som gäller de ekonomiska förutsättningarna för . har vi ungefär samma siffror, och jag, vad gäller asylsökande, ensamkommande barn och så vidare, och de visar på ett stort behov av ekonomiska förutsättningar för att man ska kunna hantera situationen. De 50 miljoner som har anslagits är ju en överföring av en engångssumma från domstolsprocessen till , och vi kan se ett betydligt större behov. Hur snabbt kan vara med och processa detta? Jag förstår naturligtvis att det handlar om vårbudgeten, men vilka åtgärder är man beredd att gå vidare med? Dessutom: Vilka åtgärder är statsrådet beredd att gå fram med när det gäller ensamkommande barn och att få flera kommuner med i processen för att vara delaktiga och ta ett solidariskt ansvar för de ensamkommande barnen? 108 Statsrådet () replik: Tack så mycket för de kommentarerna, ! Jag ska börja med att säga att jag har lyssnat på samtliga företrädare som har talat från talarstolen, och vad jag kan minnas var det ingen som på något vis gjorde avsteg från principen om att arbetsrätten ska ligga till grund för bedömningar inom ramen för arbetskraftsinvandring. Där kan jag inte uppfatta att det skulle finnas någon form av motsättning tvärtom: Vi i regeringsunderlaget är som alltid i de här frågorna väldigt väl sammanpratade och välorganiserade. När det sedan gäller den fråga som tar upp, den allvarliga frågan om ekonomin i migrationsprocessen, kan jag konstatera att utvecklingen i världen ger anledning till oro, precis som jag sade i mitt anförande. Det är angeläget att vi som har regeringsansvar följer de här frågorna noggrant. Det gör vi också. Jag ska säga direkt att den här frågan kommer att aktualiseras i samband med diskussionerna inför tilläggsbudgeten, den ekonomiska vårpropositionen, och skulle utvecklingen , som jag antydde, fortsätta i en sådan riktning att prognoserna fortsätter stiga så kommer detta naturligtvis att föranleda effekter i den ekonomiska vårpropositionen. Man ska dock vara medveten om att de här överföringarna, som ju även oppositionen gör på olika sätt, handlar om att plocka pengar från ett steg i migrationsprocessen till ett annat från migrationsdomstolarna till . Man flyttar alltså om pengarna, och det gör man naturligtvis därför att det är viktigt att flera ärenden processas i första instans och också avgörs där snarare än att flyttas högre upp i kedjan om detta blir nödvändigt. Det är viktigt att komma ihåg den här balansen. Det får inte bli för mycket pengar på det ena stället i förhållandet till det andra, för då är risken stor att vi skapar flaskhalsar. Avslutningsvis gäller det de ensamkommande barnen. Det pågår diskussioner mellan och kommunerna, och jag ska akta mig väldigt noga för att försöka tala om för härifrån talarstolen hur de diskussionerna ska gå, för då gör jag mig skyldig till ministerstyre, och det ska man inte göra som statsråd. 109 () replik: Det känns ju något tryggare att veta att regeringen kommer att följa frågan, därför att vi är ense om den problematik vi sitter i och som vi gemensamt måste hantera härifrån kammarens sida. När det gäller de 50 miljonerna som förs över är det mycket riktigt så att de förs från över till . Men jag konstaterar att det behov som föreligger åtminstone enligt tidigare regering, och även enligt vår uppfattning är betydligt större än de 50 miljonerna. Jag utgår därför från att regeringen kommer att återkomma för att, i den mån behoven kommer att föreligga, föra till ytterligare medel för att skapa den stabilitet som vi behöver på området. När det gäller arbetskraftsinvandring och arbetsrättsfrågan konstaterar jag jag kommer naturligtvis att nogsamt följa det protokoll som finns efter dagens debatt att man ifrågasätter fackliga organisationers rätt att driva frågor utifrån arbetsrättsliga regler och tecknande av kollektivavtal och insinuerar att fackliga organisationer lägger sig i för mycket. Jag kommer naturligtvis att följa det här och kommer att titta på på vilket sätt vi kan hantera de frågeställningarna vidare. Jag tycker dock att det är väldigt synd att man gör så, därför att man skapar en konfliktyta kopplad till ett politikområde som inte är värt den typen av agerande. Jag tycker att vi behöver en större samsyn på det här området på det politiska spelfältet men också med arbetsmarknadens parter och totalt sett i samhället fortsättningsvis. Jag vill tacka för en intressant diskussion och intressant information från regeringens sida. 110 Statsrådet () replik: Tack själv, . Jag ska bara apropå de ekonomiska överföringarna konstatera att i samband med budgetpropositionen gjordes bedömningen att antalet asylsökande skulle bli 21 000. Och prognosen nu är 24 000 . Det är alltså en skillnad gentemot de ingångsvärden som fanns för budgetpropositionen. Det beror på att antalet asylsökande har ökat . Asylsökande från och i någon mån från , , , och även statslösa står för den huvudsakliga delen av ökningen. Men har av de asylsökande kommit från . Detta är någonting som kammaren bör vara medveten om när man diskuterar denna fråga. Vi är beroende av världsläget när det gäller dessa prognoser. Och, som sagt, prognosen vad gäller antalet asylsökande var 20 000 i samband med att man lämnade budgetpropositionen, och är bedömningen 25 00030 000. Det är högst troligt att detta kommer att få effekter i diskussionerna i samband med den ekonomiska vårpropositionen. Jag tycker att det är viktigt att denna fråga hålls levande, så att vi ser till att det finns tillräckligt mycket pengar i processerna och så att de målsättningar som regeringen har om ett snabbt, effektivt och enhetligt sätt att bedöma asylgrunderna, skyddsgrunderna, i processen vidmakthålls. Det är ambitionen från regeringens sida. 111 () replik: Migrationsministern och alla övriga! Jag tycker att det är positivt att höra det som du beskriver. Vi bör ha en stor samsyn i dessa frågor, vilket också sade. Och så har det inte alltid varit. Vi ska naturligtvis hitta lösningar som är så humana som möjligt för människor. Och om vi kan arbeta över partigränser så är det väldigt bra. Du talade om att värna asylrätten och skapa flera vägar in i , bland annat att omforma och nyskapa, göra upp med arvet, värna om arbetsrätt och lika lön. Det är frågor som jag uppskattar att du tar upp. Jag har en väldigt konkret fråga som gäller migrationsdomstolarna. Ni tar 50 miljoner från migrationsdomstolarna. Vi menar att det är för mycket pengar därifrån. Frågan är: Har man väldigt mycket pengar över vid migrationsdomstolarna, och varför har man det i så fall? Vi vet att väldigt många inte får sina ärenden behandlade i en högre instans. Det blir alltså inte en offentlig förhandling trots att man begär det. Jag skulle vilja att du svarar på varför man drar så mycket pengar från migrationsdomstolarna. Det handlar inte bara om att det kommer att bli färre ärenden därför att flera avgörs av , utan det handlar om kostnader som vi ser . Jag vet inte om migrationsdomstolarna kanske inte anser sig ha råd att ta upp alla de ärenden som man begär för muntlig förhandling. När det gäller alla som är här och väntar på avvisning så var det tidigare så att de fick lov att arbeta under den tiden, men får de inte göra det. Bland annat har vi människor som väntar på utlåtanden från människorättsorganisationen mot tortyr. Just nu kommer jag inte ihåg namnet på den. Men dessa människor borde få arbeta som de väntar på besked. 112 Statsrådet () replik: Den första fråga som ställde handlar om de pengar som finns inom anslagen 12:4 och 12:5 och som gäller domstolsprövning i utlänningsärenden och kostnader vid domstolsprövning i utlänningsärenden. Jag måste då konstatera att vi har lite olika uppfattningar på denna punkt, inte bara rent budgetmässigt utan också i fråga om hur vi vill att processerna ska fungera, tror jag. För regeringen är det väldigt angeläget att det i så många ärenden som möjligt faktiskt blir rätt från början, alltså att första instans, det vill säga , klarar av att göra bedömningarna på ett sådant sätt att rätt blir rätt. Det är faktiskt ingångsvärdet. Därmed inte sagt att det är ett misslyckande om frågor så att säga lyfts till migrationsdomstolen eller till Migrationsöverdomstolen. Men så många ärenden som möjligt ska avgöras i första instans. Om vi märker att de övriga överrätterna får mindre att göra därför att inte överlämnar tillräckligt många ärenden dit, då måste vi göra någonting. Och det som vi har valt att göra är att flytta om pengar i processerna och föra över mer pengar till . Om det däremot under det år som kommer så fungerar ju budgetprocessen skulle visa sig att utvecklingen blir den motsatta, då kommer detta naturligtvis att ändras inför nästa budgetproposition. Svårare än så är det inte. När det gäller frågan om muntlig förhandling tror jag inte att ska vara så orolig för att just dessa budgettekniska konstruktioner får något genomslag på detta. Jag kan däremot konstatera att även jag och regeringen tycker att det är väldigt angeläget att dessa muntliga förhandlingar äger rum om människor vill att det ska ske. Där ser jag alltså inte att vi har någon egentlig motsättning. Men jag ser inte att detta är avhängigt bara av de budgettekniska konstruktionerna. Jag ska be att få återkomma till frågan om arbetskraftsinvandring i nästa replik. 113 () replik: Anledningen till att jag säger det som jag säger om att migrationsdomstolarna kanske behöver mer pengar än de kommer att få är att jag har varit med om ett antal fall där man från har sagt att frågan är så enkel att avgöra att personen i fråga inte ens behöver ett offentligt ombud. När beslutet sedan har kommit har man över huvud taget inte hört personen i fråga. Man har inte frågat om familjeförhållanden och annat. Sedan avslutas det hela med att ärendet inte går att överklaga. Någonstans är det alltså fel. Och självklart ska alla som får sina ärenden prövade också kunna få dem överklagade om de inte är nöjda med beslutet. Så det finns nog en hel del att titta på där. Jag ville upplysa lite grann om hälso- och sjukvårdslagen. I hälso- och sjukvårdslagen står det att vårdpersonal på begäran av polis är skyldig att tala om att en gömd vårdsökande finns. Så är det om inte detta har ändrats . Men så stod det i alla fall tidigare. Och många i vårdpersonalen tror att så är fallet. Så oavsett om man på landstingsnivå har bestämt sig för att man ska se mellan fingrarna i dessa fall, så menar många i vårdpersonalen att man helt enkelt inte vågar låta bli att svara på frågor. Det är inte förenat med straffansvar. Det har jag kunnat utläsa av lagen. Men många i vårdpersonalen vågar inte ta emot de asylsökande. Och många ringer faktiskt till för att fråga vem som ska betala för vården. Vi har alltså ett problem någonstans. Det är inte alls så problemfritt som du beskrev tidigare, utan detta är någonting som vi måste se över. Och jag hoppas att du kommer att titta på den frågan så att den verkligen blir löst och så att vi inte hamnar i den situationen att människor inte vågar gå till doktorn. 114 Statsrådet () replik: Jag konstaterar att allt det som nu framför här i kammaren egentligen bottnar i det faktum att människor är gömda. Det borde leda oss till slutsatsen att det riktigt angelägna är att se till att människor inte är gömda. Om man lever i en skymningszon uppstår denna typ av intressekonflikter. Därför är det regeringens ambition att se till att människor inte ska behöva hamna i den situationen om vi kan åstadkomma en rättssäker, effektiv och enhetlig prövning. Jag ska också säga till att syftet med den översyn av som börjar och den översyn av den nya instans- och processordningen som kommer att löpa parallellt är att vi ska bringa klarhet i de eventuella taggiga kanter som kan finnas i denna instans- och processordning. Jag ska dock säga att den faktiskt inte har funnits ens . Det gör att jag själv är väldigt försiktig med att dra alltför långtgående slutsatser och konsekvenser av det som vi nu ser. Jag tycker att det är viktigt att man försöker loda lite djupare och ta reda på de eventuella avvikelserna. Men självfallet är det viktigt med en muntlig förhandling om man så vill. När det gäller frågan om arbetskraftsinvandring och den fråga som tog upp i sin första replik så kommer även det att tas upp inom ramen för det beredningsarbete i som äger rum med avseende på den proposition om arbetskraftsinvandring som ska levereras till . Då har jag svarat på den frågan också. 115 i (m): Världen över drömmer människor om en bättre tillvaro. När det omöjliggörs i hemlandet är det naturligt att flytta till den större friheten för att förverkliga drömmen om ett bättre liv. Men av rädsla för det främmande har vi här konstruerat gränser, murar och regleringar. Med röda streck i kartboken har det blivit lättare att utestänga än att bejaka andra människor. I har drömmande människor förpassats till årslång karantän på nedslitna flyktingförläggningar utan rätt att läsa svenska och med förbud att arbeta. När man väntat och när man inte kan språket och inte fått känna värdighet genom att få arbeta blir situationen mycket svår. Tillsammans med traumatiska upplevelser från hemlandet ger detta en oro och psykisk stress som det är svårt att själv klara av. Trots en inneboende styrka och en dröm om ett bättre liv när de kom hit har de tvingats in i en tillvaro som präglas av maktlöshet, tristess, apati, uppgivenhet och, till slut, sjukdom. En sådan politik har inte varit annat än inhuman.