prot · GT09110 · 2006-04-25 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Meddelande om val Talmannen meddelade att val till till riksrevisorerna skulle äga rum . 3 § Svar på interpellation 2005/06:331 om fiske utanför och politiken för en global utveckling 1 Utrikesminister (): Låt mig först säga hur oerhört hedrad jag är över att i mitt liv få framträda i riksdag. Det är en stor heder, och det känns som ett viktigt uppdrag att vara här å regeringens vägnar och företräda svensk utrikespolitik. har frågat mig vad jag avser att göra för att säkerställa att agerar i linje med den svenska politiken för global utveckling och för att den svenska förhandlingspositionen för solidaritet med i säkras. Jordbruksministern har besvarat en likalydande fråga av . Det är jordbruksministern som ansvarar för agerande i förhandlingarna om EU:s fiskeavtal med . Jag vill emellertid framhålla att har hållit en hög profil i EU även när det gäller såväl de utvecklingspolitiska som de utrikespolitiska aspekterna av detta fiskeavtal. Utgångspunkten för denna hållning är bland annat den svenska politiken för global utveckling som tydligt anger att målet för det svenska agerandet ska vara att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling, samt att det svenska agerandet ska vägledas av ett rättighetsperspektiv liksom av fattiga människors perspektiv på utveckling. tog dåvarande utrikesministern upp avtalet med utrikeskommissionären i samband med ett allmänt rådsmöte. Regeringen har därefter noggrant studerat de folkrättsliga aspekterna. Eftersom inte är en del av bör heller inte avtal som EU ingår med omfatta västsahariskt territorium eller vatten. har inte heller någon rätt att disponera naturresurser i för egen . Däremot kan som ockuperande stat ingå avtal som inkluderar om ett sådant avtal gynnar befolkningen i området och om invånarna konsulterats. företräder och verkar aktivt inom EU för en linje som baseras på folkrätten och det västsahariska folkets rätt till självbestämmande. Vi fortsätter att markera och tydligt driva vår syn på fiskeavtalet med . Diskussionerna visar dock att förutsättningarna för att få bred uppslutning kring den svenska uppfattningen är ytterst små. , som ligger under jordbruksministerns ansvarsområde, har liksom andra myndigheter i uppdrag att rapportera hur man inom ramen för sin egen verksamhet medverkar till att uppfylla målet för politiken för global utveckling. Detta är ett uttryck för en politisk inriktning och är föremål för regeringens dialog med myndigheten. har informerat om den folkrättsliga analys som gjorts i departementet. har dock att pröva tillståndsfrågor inom ramen för det tillämpliga regelverket. Som väl känner till kan regeringen inte bestämma hur myndigheterna ska besluta i enskilda ärenden. 2 (): Tack så mycket för äran att få vara den nye utrikesministerns första kombattant i den svenska . Jag måste få ta en sekund för att få önska välkommen till och till . Det finns dock trevligare umgängesformer än att interpellera det kan jag tipsa om. Jag går över till sakfrågan. Om vi tar fasta på detta med de folkrättsliga aspekterna så säger man bland annat att det finns en möjlighet till detta ifall landet i fråga kan tjäna på det eller om det kan komma västsaharierna till godo. Men det hör till saken att västsaharier inte kan få ta del av de licenser för fiske som delas ut. tjänar mycket på det här. Man har ingen egen fisk kvar i sina vatten, utan av den fisk som konsumeras i är den som kommer från till exempel. Man tar också in pengar på båtarna. Man begär i storleksordningen per fiskande båt till . Man tar också ut någon form av skatt per fisk. tjänar uppenbarligen på hanteringen. Västsaharierna tjänar inte på den. är ett land som är ockuperat av . Domstolen i har slagit fast att det inte är lagligt för att fiska i . Det har även på UD konstaterat och bekräftat utifrån den rent folkrättsliga aspekten. Man brukar säga att relationen mellan och är den sista stora kolonisering som finns kvar i . Det finns uppenbarligen många som vill diskutera detta både i och i . Som första delfråga till utrikesministern undrar jag hur ska agera rent folkrättsligt om ett antal instanser säger att det är ett brott av att fiska utanför . 3 (): Jag får som andra person hälsa utrikesministern välkommen. Även om det finns trevligare sätt att umgås kan interpellationsdebatter också vara väldigt trevliga. Jag vill tacka för att hon har ställt frågan. Sedan hon ställde frågan har utvecklingen i accelererat på diverse olika sätt. Dels förespråkar man nu från sida en autonomiplan, dels har FN:s generalsekreterare i sin senaste rapport fastslagit att den väg som FN har försökt gå det vill säga att få Baker 2-planen att genomföras nu verkar uttömd. Man förespråkar direkta förhandlingar mellan parterna. Det läge som har uppstått har i stor utsträckning uppstått just därför att konsekvent och medvetet under mer än ett decenniums tid har vägrat att ge det västsahariska folket rätt att bestämma över sin egen framtid och rätt att fatta beslut om ifall man ska vara en självständig nation eller om man på något sätt ska ingå i . Just därför är det viktigt att vi ser till att vi håller oss till de folkrättsliga principer som finns. Bland annat gäller det att man inte ska kunna utnyttja ockuperat område för egen . Veckan före vårt påskuppehåll hade jag förmånen att resa omkring både i , i och även i flyktinglägren i . En sak som man kan konstatera när det gäller de lägren är att och hållning där står högt i kurs. Man uppfattar den svenska hållningen som ett starkt stöd för folkrätten och för det västsahariska folkets rätt att bestämma om sin egen framtid. Mot den bakgrunden, och mot bakgrunden av förhalningstaktik som ju i längden enbart gynnar när frågan drar ut är det viktigt att vi ser till att vi står upp för folkrättens principer. Det gäller både i vårt agerande inom Europeiska unionen och i sådana frågor som vi själva kan fatta beslut om, till exempel när det gäller hur svenska myndigheter agerar när det gäller fiske på västsahariskt vatten och så vidare. Jag skulle vara tacksam om utrikesministern i ljuset av det som har skett och när det gäller skulle vilja belysa hur det påverkar vår inställning till fiskeavtalen och även till att svenska båtar fiskar på västsahariskt vatten. Jag tror nämligen att det är viktigt att vi är tydliga gentemot om att ockupationen av inte på något sätt får löna sig. 4 Utrikesminister (): Jag gläder mig åt att både och så tydligt understryker de folkrättsliga aspekterna. Jag vill göra fullständigt klart att vi står på stark folkrättslig grund när vi från svensk sida, med stöd av viktiga representanter för riksdag, hävdar folkrätten i fallet . gjorde ett väldigt tydligt utslag , och har genom alla år följt denna politik och stått på barrikaderna för folkrätten. Det har varit en trög process att få respekt för folkrättens krav. Det har varit långa förhandlingar. har splittrats i frågan, som är väl bekant. Förre utrikesministern i hade medling . är det en holländare, en tidigare statssekreterare som heter , som arbetar med detta. Jag träffade honom och förstod på honom hur trögt klimatet är för att få till stånd till den här förändringen och därmed också få till stånd en riktig lösning på denna fråga om fiske utanför . Folkrätten är glasklar. Det grundläggande är att inte är en del av . Det är ockuperat och annekterat. Det finns en folkrättslig skyldighet att inte erkänna eller understödja olaglig annexion. Det folk som bor på ett territorium har rätt till de naturresurser som finns i territoriet. pekar just på att de tillgångar som tillförs området enbart tillförs . Det är ett av skälen till att också stött flyktingsituationen i och bidragit med varierande för att stödja de västsahariska flyktingarna. Vi är pådrivande i denna fråga. Vi driver den inom EU, men tyvärr måste jag meddela att vi är i minoritet i EU i denna fråga. Men vi har en tydlig profil, vilket har uppmärksammats i marockanska medier. Det har också uppmärksammats positivt från annat håll. Vi vill fortsätta att driva denna politik och hoppas att vi ska få genomslag för detta, inte minst genom diskussioner av den art som pågår i riksdag. Vi försöker naturligtvis också få genomslag för den här politiken i vår samlade politik. Det finns klara riktlinjer i politiken för global utveckling att vi ska, såsom ett land med myndigheter med självständigt ansvar, sprida detta budskap om rättvisa och solidaritet. Axel i sin himmel betraktar kanske oss i dagens och frågar om relationen mellan departement och myndighet. Vi respekterar fullt ut myndigheternas eget ansvar här, men en sak är fullständigt klar, och det är att har gjort väldigt tydligt vad vi tycker i denna fråga och vad folkrätten kräver. Vi hoppas att detta kommer västsaharierna till godo och att de också får en lösning på sin situation. Det är tröga förhandlingar, men man får inte glömma folkrättens krav. Man får inte glömma detta mycket tydliga utslag av 1975. 5 (): Tack, utrikesministern, för ett betydligt intressantare svar än det skrivna i första inlägget. Låt oss för en sekund lämna det tragiska läget i , med den enorma apartheidmur som delar detta land mitt i öknen och med de Amnestyprickningar och annat tragiskt som präglar vardagen när det gäller mänskliga rättigheter i , och titta på de svenska möjligheterna att föra denna koherenta politik för global utveckling som vi är så stolta över i och som biståndsvärlden, både i och internationellt, lyfter fram som ett mycket progressivt och användbart tänkande för framtiden. Jag, och många med mig här i , tror att det primära är frågan hur vi för ut PGU-tänkandet i förvaltningarna. Vi vet att förståelsen inte är i topp här i bland olika utskott. Vi vet att olika departement inom inte har innebörden klar för sig. Hur ska detta ramla ned på verksnivå? Agenten i det här fallet är ju . De har bland annat sagt att de inte lägger några politiska aspekter på sin hantering. Så kan man inte agera längre . Vi har ju faktiskt från högsta politiska nivå en politik för global utveckling som ska vara konsekvent och sammanhållen. Det handlar om den pedagogiska uppgiften att få att förstå vad vi har tänkt oss att göra vad gäller en sammanhållen global politik för utveckling. Men sedan tänkte jag också ta upp detta med dialogen som man åtminstone bör kunna ålägga att föra med fiskarna. Inför det här ärendet har jag haft en mejldialog med svenska fiskare som kan få sin utkomst här i svenska vatten och som har sökt sig dit. De tycker själva att de gör en bra insats för lokalbefolkningen. De har inte möjlighet att diskriminera mellan vilka som är marockaner, som är där och fiskar, och vilka som är västsaharier, som inte har fått licenser, utan de tittar på individnivå och tycker att de hjälper till. Här finns ett informationsglapp som åtminstone skulle kunna ta ansvar för. Sedan skulle jag också vilja göra en annan sak, och jag vet inte riktigt om det är rätt att göra det. fick som sagt frågan kort av . Hon sade att PGU inte har någon rättslig verkan. Det står i hennes svarsbrev att PGU har ingen rättslig verkan. Det är en formulering som gör mig mycket förbryllad. Jag är glad om utrikesministern kan kommentera den. 6 (): För ganska exakt befann jag mig just i hamnen i , som är en av de hamnar där man landar fisk som kommer från fisket utanför . Det gick att konstatera att där var en livaktig aktivitet. Men det är också så, som har sagt, att det inte i första hand är västsaharier som detta kommer till del. Jag är övertygad om att utrikesministern också är fullt medveten om att de stora investeringar som har gjort och gör i i stor utsträckning är till för de marockaner som man har låtit flytta dit och för att man ska kunna utnyttja provinsen ekonomiskt. Mot den bakgrunden, och också mot bakgrund av vad har tagit upp här om , vill jag säga att jag också har pratat med dem om hur de ser på de båtar som har fiskat i västsahariska vatten och eventuellt kommer att göra detta . Man säger att så länge man inte får några andra besked från högre nivå kommer man att ge tillstånd på samma sätt som man har gjort tidigare. Då befinner vi oss här i en något Kafkaartad situation. Vi har ett fiskeriverk som säger att man följer lagar, regler och förordningar till dess att någon annan säger någonting till dem, och vi har en regering och ett utrikesdepartement som har en mycket klar och tydlig uppfattning här, men som inte anser sig kunna ingripa därför att man inte ger den typen av direktiv till självständiga myndigheter. Detta blir ju ett problem i en situation där det finns en klar majoritet i som har en tydlig uppfattning både i Västsaharafrågan som sådan och om att vi vill förhindra att man i ett internationellt perspektiv på ett olagligt sätt utnyttjar det västsahariska folkets resurser, bland annat i form av fisket. Det vore intressant om utrikesministern kunde kommentera det något Kafkaartade förhållande som verkar råda här. 7 Utrikesminister (): Jag vet inte om det är Kafkalikt, men jag tycker att de båda inläggen här tyder på att vi behöver ha denna diskussion om relationen mellan vår internationella politik och våra egna myndigheters ansvar hemma. i FN har jag känt hur insikten att gränsen mellan inrikespolitik och utrikespolitik har flutit samman har vuxit fram. Det är praktiskt taget omöjligt nu att anse att en fråga hör till hemmaplan eller till det internationella planet. Vi kan ta smittsamma sjukdomar eller miljöfrågor som exempel. Det är fullständigt omöjligt att tänka sig nationella lösningar. Man måste ha ett internationellt synsätt som man på ett internationellt plan måste inse att det är politiska realiteter hemma och att det är ett regelverk som har byggts upp på nationell bas. Jag tycker att vi befinner oss i en brytningstid. Arbetet för en rättvis och hållbar global utveckling kräver bred medverkan från olika samhällssektorer. Många statliga myndigheter deltar aktivt i arbetet inom internationella organisationer. Samtliga statliga myndigheter uppmuntras att inom ramen för sina verksamhetsområden generellt verka för målet en rättvis global hållbar utveckling. Varje myndighet har i uppdrag att rapportera hur det här arbetet framskrider. Till vill jag säga att detta ju inte är lag, och därför tror jag inte att man kan tala om det som en rättslig förpliktelse. Det är en politisk förpliktelse från regeringen att verka för att det finns en sammanhållen syn och en koherens. Här tycker jag att vi har ett gemensamt ansvar. Som sagt: Detta växte fram som en utväxt från Axel sätt att organisera . Jag har känt, under de år jag var kabinettssekreterare, att vi var rustade på ett annat sätt än de flesta länder i i arbetet, inte minst i EU, därför att övriga EU-länder i hög grad har departement som är jättelika och som ofta har hela myndighetsansvaret inbyggt i departementen, medan vi har denna självständiga myndighetsfunktion som vi ska vara väldigt stolta över och som har fungerat väldigt väl. Jag anser att vi står inför en praktiskt taget historisk utmaning, att internationalisera på så sätt att hänsyn av den art som vi diskuterat här i riksdag också måste byggas in i de nationella strukturerna. Jag tänker medverka på allt sätt till att genomföra en sådan politik som med respekt för myndigheternas självständighet bygger in den internationella dimensionen, inte minst på grundval av de principer som riksdag har enats om beträffande en hållbar och rättvis global utveckling. 8 (): Visst är det så! Vi vill säkert alla värna om att de självständiga svenska myndigheterna ska kunna sköta sina uppdrag oväldigt. Det kokar ned till ett informationsproblem i första hand, tror jag. Jag önskar verkligen utrikesministern lycka till med att ge det här en knuff, inte bara gentemot . Men hela den problematik vi tar upp faller ut i två delar. Den ena gäller de svenska båtarna, och den andra gäller det som processas, där Coreper redan har träffats, och där det såvitt jag förstår inte finns någon majoritet för ett undantag. Sedan kommer då det är en Strasbourgsittning, och sedan är det vad jag förstår som fiskeriministrarna träffas för att eventuellt klubba detta avtal. Då är det ju så att EU är bundet av law of the sea, men det är inte . Därför bör enligt den lagstiftningen EU också se till att göra ett undantag och inte fiska i sådana vatten. Det finns dessutom faktiskt en intressant koppling, som jag lärde mig här . I finns det en artikel 23 som egentligen har samma substans som hela vår PGU, som vill ha denna typ av koherens, där åtminstone olika delar i EU-politiken inte ska strida mot varandra. Sedan är det möjligt att de inte är lika extensiva som vi är i PGU, men där finns en liknande tankegång som gör att EU faktiskt inte bör skriva ett avtal där man tillåter att fiska i . Ett alternativ skulle då vara bättre övervakning att EU faktiskt kontrollerar vad som sker på plats. Och slutligen: Är ett svenskt veto ett alternativ? Jag har inte klart för mig beslutsgången i detta och vilken typ av ärende det kan vara. Jag skulle vilja höra utrikesministern garantera att markering gentemot fullföljs i den sista vändan i EU-beslutet. Tack så mycket för en bra debatt! Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Svar på interpellation 2005/06:335 om avancerat partnerskap för i Nato 9 Utrikesminister (): har frågat försvarsminister om hennes åsikt om ett USANato-erbjudande om ett närmare svenskt så kallat avancerat partnerskap med Nato och vilka förändringar detta skulle innebära för , politiskt och militärt. har även frågat hur försvarsministern avser att parlamentariskt förankra ett beslut om avancerat partnerskap inför Natos informella utrikesministermöte i . Interpellationen har överlämnats till mig för besvarande. har ett öppet och nära samarbete med Nato inom ramen för det , , och Partnerskap för fred, PFF, på den militära alliansfrihetens grund. Vårt samarbete baseras på partnerskapets grundläggande principer om frivillighet, det vill säga att vi själva väljer i vad och i vilken utsträckning vi vill delta. Vi är aktiva partner och en substantiell och viktig truppbidragare till de Natoledda insatserna i Kosovo och . Tillsammans med andra EAPR- och PFF-länder, inte minst , värnar vi om ökad insyn och inflytande för partnerländerna i de aktiviteter till vilka vi bidrar. Inom Nato har en diskussion inletts inför i om en möjlig översyn av Natos partnerskapspolitik. Bakgrunden till diskussionen är Natos breddade verksamhet, också geografiskt, och behov av ökat samarbete med både gamla och nya partnerländer. En utgångspunkt är att Natos samarbete bör stärkas med partnerländer som , som har en mer utvecklad förmåga att bidra till internationella fredsfrämjande insatser. Konturerna av den diskussion som påbörjats inom Nato är ännu otydliga. Nato har inte presenterat några konkreta förslag till partnerländerna om förändringar av partnerskapet. Partnerländerna kommer formellt att involveras i dessa diskussioner längre fram. Från svensk sida avser vi att delta aktivt med utgångspunkt i de svenska intressena för vårt partnerskap med Nato. har behov av insyn och inflytande vad gäller de Natoledda krishanteringsinsatserna och andra verksamheter som vi bidrar till. Det är avgörande för att partnerländer på ett effektivt sätt ska kunna bidra till och påverka planering och genomförande av Natoledda krishanteringsinsatser. Det är också av betydelse för våra soldaters säkerhet. ISAF i är ett bra exempel på hur samarbetet mellan Nato och truppbidragande partnerländer bör fungera. Min uppfattning är dock att det finns utrymme för förbättringar. välkomnar förslag som syftar till att fördjupa och tidigarelägga konsultationer med truppbidragarländer. Utvecklandet av Försvarsmaktens förmåga till internationella fredsfrämjande insatser inom ramen för partnerskapet är av stor betydelse. Det sker inte i någon annan organisation. Samarbetet är därför avgörande inte bara för vårt deltagande i Natoledda fredsfrämjande insatser utan även i EU- och FN-ledda insatser. Regeringen fäster också stort värde vid EAPR som ett euroatlantiskt och alleuropeiskt forum för diskussion om säkerhetspolitiska frågor som berör hela denna krets. Vi är givetvis angelägna om att partnerskapet även kommer att vara utformat för att möjliggöra dialog i denna breda krets. Om och när regeringen tar ställning till formella förslag om förändringar i vårt partnerskap med Nato som på något sätt påverkar vår grundläggande syn, kommer detta att föregås av en förankring i . Jag vill understryka att vårt samarbete med Nato, genom EAPR och PFF, även i fortsättningen kommer att utgå från den svenska militära alliansfriheten och från vår strävan att ge aktiva bidrag till internationella fredsfrämjande insatser. 10 (): Välkommen till , utrikesministern, och tack för svaret! Jag ska ta upp två aspekter i utrikesministerns svar, dels begreppet frivillighetens principer, dels risktagandet med svensk personal i fält. Utrikesministern säger: Vårt samarbete baseras på partnerskapets grundläggande principer om frivillighet. Det är för mig en självklarhet med frivilligheten, eftersom även ett fullt Natomedlemskap ju bygger på frivillighet. Nato är en traditionell internationell organisation där enhällighetsregeln gäller. Varje medlemsland i Nato beslutar självständigt och i enlighet med sina nationella beslutsförfaranden om vad slags insats som eventuellt ska göras och omfattningen av en sådan insats. Nationella beslut i Natoländer om att delta i Natooperationer fattas alltid utifrån det enskilda fallet och på nationell nivå. Det gäller krishanteringsoperationer såväl som artikel 5-operationer. Nivån för ett medlemslands försvarsutgifter är också ett nationellt beslut. Då blir frågan: På vilket sätt skiljer sig regeringens och ett avancerat partnerskaps grundläggande principer om frivillighet från den frivillighet beträffande olika insatser, nationellt beslutsfattande och så vidare som redan finns i Nato och som jag har räknat upp? Var går begränsningslinjen? Låt mig så gå över till den kanske känsligare frågan. Utrikesministern säger att har behov av insyn och inflytande i de insatser som vi deltar i. Jag instämmer naturligtvis i det. Utrikesministern säger också att denna insyn och detta inflytande är av betydelse för våra soldaters säkerhet. ISAF i nämns som ett exempel. Jag instämmer även på den punkten. Vidare säger utrikesministern att hans uppfattning är att det finns utrymme för förbättringar i samarbetet mellan Nato och truppbidragande länder. Jag instämmer också i det. Sammanfattningsvis konstaterar utrikesministern alltså att det finns ett behov av ett närmare samarbete, att ett bättre samarbete har betydelse för våra unga mäns och kvinnors säkerhet i fält och att samarbetet, och därmed även säkerheten, kan förbättras och riskerna minskas. Mot bakgrund av detta, och det faktum att två svenskar redan omkommit i , måste utrikesministern nu kunna motivera för våra soldater i fält, och för dem som funderar på att åka till exempelvis samt för deras anhöriga här hemma och alla andra, varför Natoutanförskap, vår distans till Nato, är så viktig att upprätthålla att det kan motivera den ökade risken för liv och hälsa hos våra soldater i fält. Vad är det som är så attraktivt med utanförskap att det är värt att göra avsteg från maximal säkerhet för de tjänstgörande unga männen och kvinnorna i bland annat ? Vad är det som är så attraktivt med utanförskapet att det är värt den sämre insynen, som utrikesministern ju betonar värdet av? Ett avancerat partnerskap för i Nato är förvisso ett bra steg på vägen till lägre risktagande, men varför stanna på halva vägen om man nu gett sig in i detta? Vad är det i ett fortsatt utanförskap som kan vara mera värt än maximal säkerhet för liv och hälsa hos de unga män och kvinnor som tar på sig uppgiften att för skull tjänstgöra utomlands, till exempel i ? Vad kan vara mera värt än det? 11 Utrikesminister (): Jag vill tacka för välkomnandet. Den principiella inställning som markeras tycker jag är viktig att diskutera.