prot · GU0935 · 2006-12-07 00:00:00 — Det är säkert alldeles rätt, eftersom jag inte känner någon som forskar på det. Men jag kan också läsa forskningsrapporter. Vad händer då om de forskare som känner inte kommer fram till rätt resultat? Då lägger man också den forskningsrapporten, som inte passar, på hyllan. Och så kan vi stå här i gång efter annan och efterlysa en bättre minkuppfödning eller bättre villkor för minkarna. Beträffande och att jag inte läste båda raderna, eller hur det nu var, kan jag säga att jag nog har läst flera rader. Men jag kan också läsa att det inte finns mer pengar till djurskyddet. Men det är inte som vi diskuterar här . Det får vi säkert anledning att göra vid ett annat tillfälle. Det handlar mer om företagsamhet och arbetstillfällen. Och det lär försvinna ett antal arbetstillfällen från när läggs ned, mer än när det gäller dem som försörjer sig på minknäringen just i . 56 () replik: Jag förvånas verkligen över att man inte kan ha klarare fokus när man vill förbättra någonting. Är det inte bra att vi inväntar dem som kan och vet mer saker innan vi fattar besluten? Det kanske är skillnaden mellan en alliansregering och en rött styrd regering som snarare talar om för folket hur saker och ting ska vara. Vi backar gärna ett steg och lyssnar på människor och låter dem komma till tals först, oavsett om det är forskare eller näringsidkare eller djurägare som kan ha mer kunskap än vad vi kan ha. När vi har backat det steget är vi också beredda att ta de besluten. Låt oss se nu vad man kommer fram till! Jag inväntar med tillförsikt detta. Och jag hoppas verkligen att du som aktiv ledamot är ute och lär känna näring och forskare och andra så att du får höra själv, med egna öron, vad det är man prövar och testar och kommer fram till, som också kan ligga till grund för de framtida besluten. 57 () replik: Du nämnde att det var en historisk dag och att vi skulle byta osäkerhet mot en reell färdplan. Då undrar jag: Hur ser den ut? Och du säger att vi har jakt på människor och djur. Jag håller inte med om att det är det vi är ute efter. I djurskyddslagens förarbeten står det så här: Vad som anses utgöra ett djurs naturliga biologiska beteende får avgöras utifrån gjorda erfarenheter och vetenskapliga rön. Då kan man ju använda det sunda förnuftet. Eftersom gärna uppehåller sig i närheten av vatten finns det ett sådant behov. Den ska kunna vara där i närheten av vatten och kunna utnyttja det. Man vill inte försämra djurskyddet, men vad är det man prioriterar? Är det inte dags att få ett skärpt djurskyddskrav för , så att de får det lite bättre? Vi vet att man har jobbat så med andra djur. Därför förstod jag inte det som du slängde ur dig om hästar som inte får gå i box. 58 () replik: Jag tackar så mycket, , för de synpunkterna. Det var inte så många av dem som jag kunde dela med dig. Däremot uppfattade jag inte några reella konkreta frågor, rätt upp och ned. Precis som flera av oss har sagt, och precis som jag har framfört här mycket tydligt, lägger vi nu fast den här tydliga färdplanen som innebär att man utgår från kunskap och beprövad erfarenhet, i första hand. Man lyssnar lite grann, tar ett steg tillbaka och backar det som vi politiker kanske gör alldeles för sällan. Det är det som vi i alliansen nu vill göra ännu mer tydligt. Sedan är vi självklart beredda att gå framåt, men då måste vi ha den här grunden med oss. Och ska vi nu vara världsbäst det är många som vill att vi ska vara det på det här området kanske det är bra att ha med sig hela det här batteriet först innan vi går framåt. Det är precis den processen vi vill ha. Vi beklagar att inte ni alla vill vara med på den processen. 59 () replik: När det gäller kunskap och beprövad erfarenhet delar jag inte din uppfattning. Jag anser att den finns, att vi redan har den och att vi ska gå före i . Vi behöver liksom inte invänta det. Vi vet hur vi vill ha det. Vi är ett modernt land när det gäller djurskydd. Vi har drivit frågorna . Vi har jobbat med olika djursorter innan, och vi har fått ett förbättrat klimat. Som pratade om förut vet vi att mjölkkorna har det bättre än vad de har haft innan. Och det är dags att ställa de här kraven nu när det gäller . En del i den här debatten tror på att behöver röra sig, att den har ett rörelsebehov, helt enkelt. Och jag upplever det som att andra inte gör det. Men min fråga gällde då det här med osäkerhet och en reell tidsplan. Jag undrar hur den här tidsplanen egentligen ser ut. Det kan vara en fråga. 60 () replik: För min del och för vår del är det viktigaste att först lyssna in. Om de inom forskningen säger att de vill bedriva forskning ett tag, låt dem få göra det! Då kommer vi sedan också successivt att införa förbättringarna. Det som är syftet med det hela är att det ska göras stegvis. Det ska gå hand i hand. Man måste låta den processen ha sin gång. Det viktigaste för oss är inte att slå fast ett årtal och sedan gå ut och mäta. Det vore ännu bättre om , tillsammans med andra ledamöter i sitt parti och kolleger, faktiskt kunde vara lite aktiv på det här området, vara ute och träffa dem som bedriver den aktiva forskningen eller vara ute och träffa mink- och andra djurägare på det här området. Vi har försökt med din tidigare språkrörskollega. Han var inte så intresserad av det här. Men jag hoppas att du är desto mer intresserad, att du är ute och träffar dessa människor och lyssnar på dem. Då kan du också mer aktivt ta del av tidsplanen och slå fast målen. Men det är bra att först veta vad det är vi ska bygga målen på innan vi bygger dem. 61 (): Ny regering sol över minkfarmerna. Jag hämtar rubriken från en av mina skånska lokaltidningar. Ja, år av oro för personer som är beroende av minknäringen i är nu över. Och kan vi acceptera minknäringen som en framtidsnäring med goda utvecklingsmöjligheter. Jag har som bleking och boende i kunnat följa minknäringen . Jag känner väl till hur seriösa minkfarmare månar om djurens bästa. Min gode vän veterinären har följt näringen ännu längre. Vi är båda lika förvånade när djurrättsaktivister, miljövänstern och Socialdemokraterna kommer med förslag som skulle förpassa en hel näring ut ur landet. Att inbilla sig att minkarna skulle få det bättre i något annat land är naivt. Vid ett besök i mötte jag lantbrukare som sade att de gärna tar över minkuppfödningen. De var helt oförstående inför krav på badmöjligheter och klätterträd i minkburarna. En positiv bieffekt av minknäringen som mer sällan uppmärksammas är att med flera minkfarmer ökar produktionen av föda i foderköken. Det innebär att fiskeri- och slakterinäringen kan sälja sina restprodukter till de foderköken i stället för att de skulle destrueras någon annanstans. Det hade medfört stora miljöproblem och höga kostnader som hade drabbat konsumenter av fisk och kött. Detta inlägg i minkdebatten ska inte tolkas som att jag skulle motsätta mig forskning om minknäringen. Men det är viktigt att det blir en forskning som är nära knuten till verkligheten i och inte bygger på teoretiska antaganden. Minknäringen motsätter sig inte heller forskning. Man kommer att satsa 3 miljoner på en forskning som är ledd av docenten i . I och med att minknäringen får möjlighet att leva vidare finns det också goda förutsättningar för att burarna ska bli större till exempel. En levande landsbygd är något som vi alla önskar oss. För oss skåningar och blekingar är minknäringen en av de viktiga pusselbitarna i denna levande landsbygd. Vi är glada att delar av det övriga börjar inse det. Landets minkfarmer kan känna framtidstro. har produktionen inte ökat i , medan den i andra länder har vuxit . Det finns alltså en hel del att ta igen. Detta händer i bygder där andra näringar inte går framåt. Vi kommer att få flera jobb som vi vet att uppfödningen sker under förhållanden som tar hänsyn till djurens bästa. Det känns tryggt och bra. 62 (): Människorättsaktivisten sade en gång: En nations storhet och dess etiska framsteg kan bedömas av hur man behandlar sina djur. Jag tror att han hade tämligen rätt på denna punkt. De länder som kommit längst när det gäller att försvara sina mänskliga fri- och rättigheter är också de som har det mest utvecklade djurskyddet. Det råder ingen motsättning i att sträva efter att mänskliga rättigheter uppfylls och att säga att djur ska behandlas på ett etiskt försvarbart sätt. Människan har dessutom i egenskap av sin särställning, vårt förnuft och vår makt ett ansvar att behandla djur värdigt och motverka djurplågeri. Jag tror inte att någon ledamot av riksdag skulle tycka att djur och människor har samma värde eller lika rättigheter. Det tycker inte jag heller. Militanta djurrättsaktivister som använder sig av våld i sin aktivism är skamliga. De ska kraftfullt fördömas och få sina straff utdömda i ett rättssamhälle. Våld kan aldrig bli en framkomlig väg att förändra ett samhälle. Å andra sidan finns det nog inte någon riksdagsledamot som inte anser att djur kan uppleva smärta och att djur faktiskt ska behandlas väl och att riksdag ska stifta djurskyddslagar som håller vad de lovar. Vad är det då för politiskt budskap som vi här i sänder ut gång på gång? Jo, det är att djurskyddet ständigt och jämt väger lättare än näringens intressen. Även om vi i tidningar rasar över övergrepp mot djur är vi sällan beredda att ändra lagar som verkligen spelar roll. Vi lovade för över ett tiotal år sedan att hönsen skulle komma ut ur sina burar. Men hönsen sitter kvar. Näringen kommer främst. Vi lovade att djurtransporterna skulle kortas, men fortfarande skyfflas lantbrukets djur ofta under svåra plågor runt som staplade varor på motorvägar. Näringen kommer främst. Vi lovade att satsa mer pengar på forskning för att uppmuntra till flera alternativ till djurförsök, men försöksdjuren utnyttjas fortfarande i samma utsträckning även när det finns vetenskapliga alternativ. Näringen kommer främst. Man kan undra vilken signal vi sänder ut när djurskyddslagen fortfarande på punkt efter punkt blir en ihålig pappersprodukt utan större förpliktelser. 1988 fick en historisk djurskyddslag. Det var vårt lands mest omtyckta författarinna som var upphovskvinna och drev på i progressiv och rätt riktning. Det var två paragrafer som vi har lyft fram som var extra viktiga. Det är § 2 där det framgår att djur ska behandlas väl och skyddas mot onödigt lidande och § 4 som tar upp att djur ska hållas och skötas i en god djurmiljö och på sådant sätt att det främjar deras hälsa och ger dem möjlighet att bete sig naturligt. Om vi på allvar fullt ut ska följa dessa paragrafer bör vi rösta för den reservation som ligger här . Förslagen från den förra mandatperioden syftar faktiskt till att ge minkarna möjlighet att bete sig naturligt enligt sitt arttypiska beteende. Under debatten har vi hört många brösttoner om näringsförbud. Det här handlar ju lika lite om näringsförbud som när beslutade att fasa ut rävindustrin. Det handlade om att rävar skulle få gräva. Näringen fick de kraven på sig och kunde inte leva upp till det. Jag tror att minkindustrin och minkfarmerna kommer att gå samma öde till mötes om man skärper en djurskyddslagstiftning. Då som handlade det om att anpassa djurhållningen till vad som faktiskt slås fast enligt svensk lag. Den argumentation som brukas på detta fält spårar ut lite. Det är ungefär samma argumentation som vi har i debatten om den svenska sexköpslagen. När vi införde en lag i om att förbjuda prostitution skulle genast prostitutionen flytta utomlands och där var det så mycket sämre. Vi har tvärtom sett att den svenska prostitutionslagen har varit ett bra föredöme. Flera andra länder inspireras och följer efter. På fält efter fält kan vi se olika studier bland annat 1990 från veterinärmedicinska sällskap som i en rapport visade att stereotypierna var höga för minkarna. En uppföljning kom 1996. slog i en rapport fast att de befintliga bursystemen bör avvecklas och ersättas med ett system som tillgodoser minkarnas behov av olika aktiviteter. Den slog också fast att näringen eller myndigheterna inte gjort något för att anpassa minkhållningen till djurskyddslagen. kom en rapport som pälsdjursnäringen själv hade finansierat. Den bekräftade också olika saker som har diskuterats som stereotypier, svansbitning och annat. slår fast att man ska ha höga krav på behandlingen av pälsdjur. Ska de hållas i fångenskap ska den vara anpassad efter djurens behov. Vi skulle kunna ha den här diskussionen igen , , , ja, om hur som helst. Hur långt ska det behöva gå innan djurskyddslagen på allvar gäller? När remissbehandlingen av det förslag som vi ska besluta om var uppe ställde sig faktiskt både , och bakom allt väsentligt som stod i förslaget. Det handlar om oberoende organisationer som tittar på djurskyddsintresset. De har inga kopplingar till näringen. Det finns inte några kommersiella kapitalistiska krav bakom. Det handlar om djurskydd och det handlar om vetenskap, något som jag som liberal tycker är viktigt att lyfta fram. Många lyfter fram att uppfödningen av minkar skulle försvinna från om det blev strängare krav. Det är då viktigt att slå fast att djurskyddslagen ändå gäller. Det finns ingen paragraf i lagen som säger att den inte ska genomföras om den skulle leda till att verksamhet faktiskt flyttas utomlands. Det finns inte heller någon paragraf i lagen som säger att den ska sättas på undantag om den hotar någon näring. I så fall skulle ju lagstiftning vara i händerna på andra länder och inte utgå från vad vi själva beslutar om i riksdag. Och så vill väl ändå inte någon här ha det. Djurskyddslagen handlar om att utifrån lagens portalparagrafer skydda djuren. Den handlar inte om att relativisera djurens skydd utifrån ekonomi eller produktionsteknik. Den handlar om djuren och ingenting annat. Jag tycker också att man kan slå fast att den moderata EU-ministern 1993, vilket har tagits upp i debatten, tydligt fastslog att i sin ansökan om medlemskap i skulle se till att djurskyddsreglerna var starka. Han lovade då att vi inte skulle behöva backa på den fronten. Vi har sett hur , , med flera har haft ganska skarpa restriktioner i fråga om själva uppfödningen. Sist men inte minst tycker jag att det är viktigt att i den här debatten betona att det inte handlar om något slags etisk lyx. Vad ni här inne äter eller har på er väljer jag som liberal att inte moralisera över. Det är upp till er själva. Det enda som jag kräver är att det som ni äter eller har på er ska ha blivit framställt på ett etiskt sätt. Och så är det inte med den nuvarande lagen. 63 (): Den här sorgekransen som Förbundet var här och överlämnade borde kanske inte ha överlämnats till mig utan till någon av företrädarna för regeringspartierna. Så om någon vill ha den är man hjärtligt välkommen att hämta den. På kransens band står det: Till minne av djurskyddslagen. Och det är lite grann så det känns . Vi slår oss för bröstet över att vi har en så fin djurskyddslag. Där slås fast att djur ska ha rätt till ett naturligt beteende och att de ska skyddas från onödigt lidande. Men när det kommer till kritan är dessa vackra ord inte mycket värda. Vi kan nog alla vara överens om att det förekommer beteendestörningar på svenska minkfarmar. Sedan må regeringspartierna tycka att det inte är tillräckligt mycket, men det förekommer. Vi kan också vara överens om att det finns forskning som visar att detta minskar om minkarna får tillgång till vatten att simma i och att det är en väldigt kraftig miljöberikning som minkarna är beredda att arbeta hårt för att komma åt. Sedan finns det annan forskning som kanske är finansierad av näringen som regeringspartierna hellre lyfter fram. Och visst kan man göra det. Man kan forska ännu mycket mer. Man kan snöa in sig i definitioner av vad som är biologiska beteendebehov och vad som är naturligt beteende, och om det är någon skillnad på det. Vi kan utreda ännu mer och kanske komma fram till några andra förslag . Men vi har att ta ställning till förslag som skulle förbättra för minkarna och som skulle innebära att vår djurskyddslag faktiskt är någonting värd. I vår djurskyddslag står det inte att djur inte ska behöva må så dåligt att de tappar pälsen. Det står att djur ska skyddas mot onödigt lidande och att de ska ha rätt till ett naturligt beteende. Och om vi menar allvar med det då måste vi rösta bifall till reservationen. Och det tänker jag med bestämdhet göra. Man talar om att vi egentligen gör detta bara för djurens skull, annars skulle näringen flytta utomlands i stället. Men det har ju redan viftats bort av regeringspartiernas företrädare som befängt om vi i så fall skulle resonera på liknande sätt när det gäller andra saker. Men låt oss leka med tanken. Ta till exempel barnarbete. Vore det inte bättre för barnen i om de fick komma hit och arbeta under ordnade former med åtta timmars arbetsdag och med rätt till kisspaus ibland? Nej, det är självklart att det är befängt. Det anser vi ju alla. Vi inser att det bästa måste vara att vi jobbar internationellt för att trycka på när det gäller såväl mänskliga rättigheter som djurens rättigheter. är inte på något sätt det första landet att ta upp djurskyddsproblemen inom pälsfarmningen. Som vi har hört tidigare finns det redan andra länder som har infört starka krav eller som rentav har förbjudit pälsnäringen. Om också skulle göra det skickar vi en tydlig signal så att kanske flera länder följer efter och kanske också skickar en signal till konsumenter om att päls inte är någonting godtagbart ur ett djuretiskt perspektiv och att päls är ett plagg för grottmänniskor. Så har vi frågan om näringsförbudet. Det är inget näringsförbud som vi föreslår. Vi föreslår bara att också den här näringen ska leva upp till de lagar som vi har i . Och för en allians som har gått till val på löften om lag och ordning borde det inte vara helt orimligt att det faktiskt ska gälla även pälsnäringen. Men säg som det är. Minkarna har ingen rösträtt. Det har pälsfarmarna. Det är så mycket lättare att falla för högröstade lobbygrupper. Men jag blev inte politiskt engagerad för att företräda högljudda lobbygrupper. Mitt hjärta klappar för dem som inte själva kan föra sin talan. Därför yrkar jag bifall till reservationen. 64 () replik: Förutom att upprepa argumenten som har framförts här i debatten, och som jag inte ska bemöta en gång till, så svarar för en osmaklig, vulgär och kränkande demonstration här i kammaren som jag känner avsky och förakt inför och som jag kraftfullt tar avstånd från. Den är dessutom fel i sak. Till minne av djurskyddslagen står det på bandet. Den redan starka djurskyddslagen kommer att finnas kvar. Men den kommer inte att förändras i den riktning som vill. I denna kammare har vi hållit minnesstunder för kolleger som har gått bort. i denna stund läggs kransar ned för nära och kära som har gått bort. agerande innebär en förgrovning och en vulgarisering av debatten som uppmuntrar odemokratiska grupper att ta till våldsamma metoder som jag tar starkt avstånd från men som de grupper som man har refererat till här inte tar avstånd från. I detta anförande instämde () och (). 65 () replik: Förbundet tar med kraft avstånd från våldsamma grupper. Därför tycker jag inte att vi ska anklaga dem för våldsamma metoder. Självklart tar jag också avstånd från det. Jag har valt att verka parlamentariskt för att djuren ska få ett bättre liv, och det är därför som jag står här. Att då få höra att jag vulgariserar debatten och att jag gör en massa grova saker när jag i stället försöker företräda djuren på ett parlamentariskt och demokratiskt sätt tycker jag inte känns sjyst. 66 () replik: Jag står fast vid att om man använder symboler som är så nära förknippade med sorg och saknad av nära och kära människor här på jorden i en demonstration mot minknäringen och för förändringar av djurskyddslagen tycker jag att det är att vulgarisera och förgrova debatten och använda fel metoder som uppmuntrar till metoder just i denna fråga som inte hör hemma i ett demokratiskt samhälle. I detta anförande instämde (). 67 () replik: För mig är det här av sorg. Och jag har väldigt svårt att se hur någon efter att sett en sorgekrans här skulle gå ut och göra något olydigt, olagligt eller vulgärt i största allmänhet. Jag tycker att det är en sorgefull dag när vi hade chansen att göra allvar av djurskyddslagens vackra ord om ett naturligt beteende och skydd mot onödigt lidande. Jag tycker att det är en sorgens dag att vi troligtvis kommer att rösta nej till det och visa att den vackra djurskyddslagen ändå inte var så mycket värd när det kom till kritan. Det är sorg för mig. 68 (): Frågan om pälsdjursuppfödningens vara eller icke vara har varit föremål för debatt under ett stort antal år och så även här . Självfallet ska man ha ett gott djurskydd inom minkuppfödningen i vårt land. Och det finns ett sådant . Men givetvis måste det ske ett fortlöpande arbete för att ytterligare stärka djurskyddet. Den åsikten delas av de yrkesverksamma uppfödarna i . Den åtgärd som föreslås i form av sim- och badvatten saknar koppling till verkligheten. Det finns ingen konkret forskning på området som visar att detta är ett säkert sätt att föda upp mink. Denna form av uppfödning är nämligen inte testad någonstans. De länder som har diskuterat ett införande av sim- och badvatten har tagit tillbaka förslaget. Jag tänker då närmast på . Men även i har man haft de här diskussionerna. Med tanke på det klimat vi har i kan vi även ställa oss frågan om det över huvud taget är humant mot djuren, bland annat med avseende på förfrysningsrisken . Den pälsdjursforskning som anses ha kommit längst vilket tidigare nämnts här är lektor forskning vid . Hans forskning pågick . slutsatser var att detta med simning inte är ett biologiskt behov hos . Forskningen finns också redovisad i SOU 2003:86. Skulle det råda någon som helst tveksamhet kring denna forskning borde det rimliga beslutet vara att svensk forskning ska få visa vad som är rätt eller fel i sakfrågan. Detta borde vara det mest logiska och det rimligaste. SLU, som också nämnts tidigare, har en gedigen forskning på minkområdet. Denna forskning är även godkänd av . I vårt land är det praxis att, innan åtgärder av det här slaget vidtas, genom forskning försöka klarlägga konsekvenserna och klarlägga om forskningen leder till önskat resultat. Jag har svårt att förstå varför det inte ska ske i det här fallet, särskilt om syftet är att förbättra djurskyddet. är medlem i EU. Vi kan konstatera att EU-länderna , , , , tidigare nämnda , , , , , , och har uppfödning. och förvisso icke EU-medlemmar också har pälsdjursuppfödning. Därför bör på EU-nivå arbeta för ett ytterligare förbättrat djurskydd. Det är även värt att påpeka att 30 av 40 remissinstanser är kritiska till förslaget, bland annat , och länsstyrelserna i , , och . Också Lagrådet har, som tidigare nämnts, kritiserat förslaget. Det gör man bland annat med hänvisning till proportionalitetsprincipen som innebär att ingrepp inte får vara mer långtgående än vad som är rimligt med hänsyn till det ändamål som det avses främja. Lagrådet skriver vidare, vilket också påpekats: På den utredning som har förebragts kan Lagrådet således inte tillstyrka att bestämmelsen om tillgång till vatten för simning införs. Det finns alltså en rad skäl för att avstå från de drastiska åtgärder som föreslås i propositionen. Den forskning som är påbörjad bör ges möjlighet att verka fullt ut innan något beslut fattas. Vi socialdemokrater på Blekingebänken kan därmed inte stödja propositionens förslag i denna för oss så viktiga fråga. I detta anförande instämde förste vice talman (), (), och (båda c), () samt och (båda kd). 69 () replik: Det har forskats på området, så detta är inte på något sätt en ny fråga. Men visst, forskningen är splittrad. Det finns de som hävdar att det inte är fråga om ett biologiskt beteendebehov far inte tillräckligt illa om den inte får tillgång till badvatten. Men först och främst är väl det rimliga, om det är osäkert, att försöka undvika det som innebär att minkarna eventuellt far illa.